Олевський районний суд Житомирської області
Справа № 287/359/14-к
В И Р О К
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
29 березня 2018 року м. Олевськ
Олевський районний суд Житомирської області в складі:
головуючого судді ОСОБА_1
за участю:
секретаря судового засідання ОСОБА_2
прокурора ОСОБА_3
обвинуваченого ОСОБА_4
захисника ОСОБА_5

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Юрово Олевського району Житомирської області, українця , громадянина України , освіта середня, не одруженого, на утриманні неповнолітніх дітей не має, працюючого майстром лісу в ДП «Білокоровицьке лісове господарство», не інваліда, не депутата, не судимого, жителя АДРЕСА_1 ,
у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 296 КК України ,

11.10.2014 року , близько 02 години , ОСОБА_4 , перебуваючи в громадському місці, а саме в кафе-барі «Древній Русич», який розташований в с. Хмелівка Олевського району по вул. Лісній , 136 , де між ним та ОСОБА_6 виник конфлікт через те, що ОСОБА_4 штовхнув останнього при виході з кафе. В цей же день та час, ОСОБА_4 знаходячись в громадському місці, грубо порушуючи громадський порядок, діючи з мотивів явної неповаги до суспільства, що супроводжувалося особливою зухвалістю, застосував фізичне насильство відносно ОСОБА_6 , яке виразилося в нанесенні одного удару пляшкою по шиї , яку останній тримав в руках, в результаті чого спричинив ОСОБА_6 тілесні ушкодження у вигляді рани на лівій боковій поверхні шиї в верхній третині, яка згідно висновку судово-медичної експертизи № 375 від 04.11.2014 року відносяться до легких тілесних ушкоджень , які спричинили короткочасний розлад здоров`я.
Обвинувачений ОСОБА_4 винним себе у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 296 КК України не визнав та суду засвідчив, що дійсно 11.10.2014 року , близько 02 години , перебував разом з братом та друзями в кафе-барі «Древній Русич», який розташований в с. Хмелівка Олевського району . В цей час в барі було багато інших людей , які також відпочивали . Хтось з відпочиваючих почав штовхати та бити його знайомого ОСОБА_7 , тому він намагався розборонити бійку, в подальшому почали їх штовхати та бити незнайомі йому хлопці, яких було близько 15 осіб, тому він з метою захисту схопив зі столу скляну пляшку, розбив її та, погрожуючи оточуючим, почав кричати , щоб їх відпустили. В подальшому обвинувачений вибіг разом з братом та друзями на подвір`я кафе-бару, тримаючи у руці розбиту пляшку. Там на них знову напали кілька незнайомих хлопців і стали бити, хто саме не пам`ятає, але не може сказати, чи саме потерпілий його бив. Захищаючись від нападників, він не пам`ятає, як вдарив розбитою пляшкою потерпілого, оскільки йому на голову натягли куртку, можливо вдарив випадково. Внаслідок бійки отримав тілесні ушкодження, але до лікарні з цього приводу не звертався. Після того , як йому стало відомо від слідчого, що відносно нього порушена кримінальна справа, він відшкодував потерпілому ОСОБА_6 матеріальну шкоду, заплативши 2000,00 гривень. Вважає, що хуліганства він не вчиняв, просить суд визнати його невинним та справу закрити.
Прокурор у судовому засіданні просить врахувати, що обвинувачений ОСОБА_4 свою вину у інкримінованому йому злочині не визнав та призначити покарання обвинуваченому у виді трьох років обмеження волі з іспитовим строком на два роки з покладенням обов`язків передбачених ст. 76 КК України. До вступу вироку в законну силу обрати обвинуваченому запобіжний захід у виді особистого зобов`язання.
Захисник вважає, що дії обвинуваченого кваліфіковано невірно та покази свідків ОСОБА_8 та ОСОБА_9 є неправдивими, вважає, що ОСОБА_4 діяв в межах необхідної оборони. Просить суд закрити справу за відсутністю складу кримінального правопорушення.
Потерпілий ОСОБА_6 надав суду письмову заяву про розгляд справи без його участі, претензій до обвинуваченого не має. Просить не притягувати обвинуваченого до кримінальної відповідальності та справу закрити.
Враховуючи невизнання обвинуваченим ОСОБА_4 своєї вини, його вина у вчиненні інкримінованого злочину повністю та об`єктивно стверджується іншими зібраними по справі доказами.
Так, допитаний в судовому засіданні в якості потерпілого ОСОБА_6 засвідчив, що 11.10.2014 року , близько 02 години , разом з друзями відпочивав в кафе-барі «Древній Русич», який розташований в с. Хмелівка Олевського району. Був очевидцем того, як на подвір`ї кафе-бару билися незнайомі хлопці , у тому числі і обвинувачений. Коли він став їх розбороняти, намагався відтягувати обвинуваченого , тримаючи його та відчув удар в шию зліва, відійшов та побачив кров. Чи його вдарив обвинувачений та чим саме сказати не може, біля нього, окрім обвинуваченого нікого більше не було. Потім потерпілий зайшов до приміщення кафе-бару та йому викликали швидку допомогу. Пізніше ОСОБА_4 відшкодував йому заподіяну шкоду , заплативши 2000 гривень. Претензій до обвинуваченого не має.
Свідок ОСОБА_7 суду засвідчив, що 11.10.2014 року , разом з друзями та братами Судначами перебував в кафе-барі «Древній Русич», який розташований в с. Хмелівка Олевського району. В кафе між ними та іншими відвідувачами відбулася штовханина та бійка, його кілька разів вдарили, при цьому присутні не хотіли випускати їх на вулицю. Обвинувачений намагався зупинити бійку. Коли саме обвинувачений розбив скляну пляшку та чи тримав її в руках він не бачив. Пізніше вони вибігли на вулицю, але їх догнали незнайомі хлопці та знову почали бити, його били кілька чоловік, він втратив свідомість, пам`ятає, що крім нього били братів Судначів.
Свідок ОСОБА_10 суду засвідчила, що 11.10.2014 року , в нічний час, вона перебувала в кафе-барі «Древній Русич», який розташований в с. Хмелівка Олевського району. Була очевидцем того , як в барі невідомі особи близько 10-12 чоловік стали штовхати та бити ОСОБА_7 , обвинуваченого ОСОБА_4 . Обвинувачений з метою захисту взяв зі столу пляшку , розбив її і сказавши щоб їх з ОСОБА_7 відпустили на вулицю, потім обвинувачений вийшов разом з ОСОБА_7 та братом з кафе-бару, тримаючи в руці пляшку та він був у курточці. Вона слідом за ними також вийшла на вулицю та бачила як бійка продовжилась поблизу кафе-бару, де незнайомі хлопці били обвинуваченого. При цьому вона не бачила щоби потерпілий з кимсь бився , як і не бачила хто спричинив йому тілесні ушкодження.
Свідок ОСОБА_11 суду засвідчив, що 11.10.2014 року , в нічний час , разом з братом ОСОБА_4 та друзями перебував в кафе-барі «Древній Русич», який розташований в с. Хмелівка Олевського району . Був очевидцем того , як в барі почалася бійка , 5-6 незнайомих хлопців почали бити ОСОБА_7 та він разом з братом хотів їх розборонити, але їх також почали бити незнайомці. При цьому брат з метою їх захистити розбив скляну пляшку і попросив оточуючих, щоб їх відпустили на вулицю. Стверджує, що брат нікому не погрожував розбитою пляшкою. Виходячи з кафе-бару, брат тримав розбиту пляшку в руках. Коли вони вийшли на вулицю, на них напали незнайомці і стали бити. Стверджує, що потерпілий наносив удари йому та брату в приміщенні, хто бив брата на вулиці не бачив і не бачив хто спричинив тілесні ушкодження потерпілому. Коли били брата він тримав розбиту пляшку в руках. Раніше з потерпілим не був знайомий .
Свідок ОСОБА_12 суду засвідчила, обвинувачений є її син, з потерпілим вона не знайома. 11.10.2014 року, в нічний час , сини прийшли додому та їй пояснили , що їх разом з ОСОБА_7 побили в кафе-барі « ІНФОРМАЦІЯ_2 », який знаходиться в с. Хмелівка Олевського району. До поліції з приводу побиття її сини не зверталися. При цьому ОСОБА_13 пояснив, що коли їх почали бити незнайомці, він розбив пляшку та їх випустили на вулицю , про порушене кримінальне провадження відносно сина їй стало відомо через місяць. Вона зверталася до матері потерпілого з метою домовитися, але кошти їй не сплачувала. Вказала, що її син заплатив 2000 гривень потерпілому.
Свідок ОСОБА_8 суду засвідчив , що 11.10.2014 року разом з друзями перебував в кафе-барі «Древній Русич», який розташований в с. Хмелівка Олевського району. Був очевидцем того , як в кафе почалася сварка між відвідувачами, яка переросла в бійку. Чи виходив на вулицю обвинувачений з пляшкою в руці він не бачив, на вулиці бійка знову продовжилася на відстані 5-6 м від входу в кафе-бар, розбиту пляшку в руках обвинуваченого він не бачив. Під час бійки він побачив потерпілого, який тримався руками за шию та в нього була кров. Після чого викликали швидку допомогу та поїхали з потерпілим до лікарні, в кафе-бар більше не поверталися. Хто саме заподіяв тілесні ушкодження ОСОБА_6 йому невідомо. На подвір`ї були також його друзі, які приймали участь у бійці.
Свідок ОСОБА_9 засвідчив, що 11.10.2014 року разом з ОСОБА_6 , ОСОБА_8 перебував в кафе-барі «Древній Русич», в с. Хмелівка Олевського району. Під час бійки на вулиці поблизу кафе-бару бився обвинувачений з потерпілим, який був у крові, оскільки обвинувачений вдарив його розбитою пляшкою в шию. Територія при цьому освітлювалася. Зазначив, що обвинувачений з потерпілим почали з`ясовувати відносини між собою ще в кафе. Особисто він участі в конфлікті не приймав.
Схемою місця події від 11.10.2014 року, підтверджено, що саме поблизу кафе-бару « ІНФОРМАЦІЯ_2 », який розташований в с. Хмелівка Олевського району по вул. Лісній , 136, розташоване місце, де обвинувачений ОСОБА_4 наніс удар потерпілому ОСОБА_6 (а.с 38, 39 , т. 1).
Висновком судово - медичної експертизи № 375 від 04.11.2014 року відповідно до якого слідує, що у потерпілого ОСОБА_6 виявлено тілесні ушкодження: рана на лівій боковій поверхні шиї в верхній третині, яка могла утворитися від дії предмету з колюче-ріжучими властивостями , можливо при обставинах та в термін , вказаних ним при проведенні експертизи, в медичній документації і в постанові слідчого та по ступеню тяжкості вони відносяться до легких тілесних ушкоджень, які спричинили короткочасний розладу здоров`я (а.с. 67, т. 1).
Судом критично оцінюються надані протоколи проведення слідчих експериментів від 25.10.2014 року та від 25.11.2014 року у зв`язку з наданими захисником документами, які ставлять під сумнів участь понятих ОСОБА_14 , ОСОБА_15 у діях відображеним у даних протоколах.
Оцінюючі зібрані по справі докази в їх сукупності, суд вважає доведеним, що обвинувачений ОСОБА_4 своїми умисними діями вчинив хуліганство, тобто грубе порушення громадського порядку з мотивів явної неповаги до суспільства, що супроводжувалося особливою зухвалістю, тобто ОСОБА_4 вчинив злочин, передбачений ч. 1 ст. 296 КК України. Посилання окремих свідків на те, що мала місце групова бійка не заперечує та не спростовує того факту, що обвинувачений ОСОБА_16 , вчиняв дії, спрямовані на грубе порушення громадського порядку. Крім того, сам обвинувачений вказав, що можливо він комусь і наніс поріз розбитою пляшкою.
Стосовно твердження обвинуваченого та його захисника про те, що ОСОБА_16 , діяв в межах необхідної оборони, то суд зазначає, що згідно показів свідків жоден з учасників тих подій чи відвідувачів закладу кафе та території прилеглої до нього не був якимось чином озброєним, а тому обвинувачений неадекватно відреагував на події, що мали місце.
Обставиною, яка пом`якшує покарання обвинуваченого ОСОБА_4 відповідно до ст. 66 КК України, суд визнає добровільне відшкодування заподіяної шкоди потерпілому від злочину.
Обставин, які обтяжують покарання обвинуваченого ОСОБА_4 відповідно до ст. 67 КК України, судом не встановлено.
Визначаючи міру і вид покарання обвинуваченому ОСОБА_4 , суд враховує те, що останній раніше не судимий, позитивно характеризується за місцем проживання, не перебуває на обліку у нарколога та психіатра, працевлаштований, його молодий вік, вчинив злочин невеликої тяжкості, не визнав свою вину у вчиненому злочині, відшкодував заподіяну шкоду потерпілому, тому суд приходить до висновку про можливість застосування до обвинуваченого покарання у виді штрафу, в межах санкції ч. 1 ст. 296 КК України, за якою він притягується до кримінальної відповідальності. Зазначений вид і міра кримінального покарання, на думку суду є справедливою, необхідною і цілком достатньою для його виправлення та попередження вчинення нових злочинів.
Цивільний позов у справі не заявлений. Арешт на майно обвинуваченого не накладався. Судові витрати та речові докази у справі відсутні.
Крім того, суд вважає , що в даному випадку відсутні підстави щодо обрання обвинуваченому запобіжного заходу у виді особистого зобов`язання до вступу вироку в законну силу, оскільки відсутні ризики, передбачені ст. 177 КПК України, обвинувачений вчинив злочин невеликої тяжкості, має постійне місце проживання, працевлаштований, раніше не судимий.
На підставі наведеного та керуючись : ст.ст. 50, 65, 66, 67, ч. 1 ст. 296 КК України; ст.ст. 177, 370, 373, 374, 376, 392, 393, 395 КПК України, суд, -
З А С У Д И В :
Визнати винним ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 296 КК України та призначити йому покарання у виді штрафу в розмірі 500 (п`ятсот) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 8500,00 (вісім тисяч п`ятсот) гривень 00 копійок.
Вирок суду може бути оскаржено до Апеляційного суду Житомирської області через Олевський районний суд Житомирської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Суддя: ОСОБА_1