Провадження № 1-кс/161/6261/17
У Х В А Л А
ПРО СКАСУВАННЯ АРЕШТУ МАЙНА
м. Луцьк 12 вересня 2017 року Слідчий суддя Луцького міськрайонного суду Волинської області ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , за участю старшого слідчого з ОВС СУ ФР ГУ ДФС у Волинській області ОСОБА_3 , представника володільця майна адвоката ОСОБА_4 , розглянув клопотання представника ТОВ «Трактранзитзапад» ОСОБА_4 про скасування арешту майна накладеного згідно ухвали слідчого судді Луцького міськрайонного суду Волинської області від 13.01.2017 року, -

В С Т А Н О В И В:
До Луцького міськрайонного суду надійшло клопотання представника ТОВ «Трактранзитзапад» ОСОБА_4 про скасування арешту майна накладеного згідно ухвали слідчого судді Луцького міськрайонного суду Волинської області від 13.01.2017 року, а саме транспортний засіб автомобіль марки RENAULT MAGNUM 440 білого кольору, 2000р.в., д.н.з. НОМЕР_1 ; напівпричіп марки «SCHMITZ SPR 24», 2008 р.в., д.н.з. НОМЕР_2 ; посвідчення № НОМЕР_3 про реєстрацію транспортного засобу - автомобіль марки RENAULT MAGNUM 440 білого кольору, 2000р.в., д.н.з. НОМЕР_1 ; посвідчення № НОМЕР_4 про реєстрацію транспортного засобу - напівпричіп марки «SCHMITZ SPR 24», 2008 р.в., д.н.з. НОМЕР_5 -4.

ОСОБА_4 своє клопотання мотивує, тим що ухвалою Луцького міськрайонного суду Волинської області від 13.01.2017 року було накладено арешт на вище вказані речі, оскільки арешт накладений необґрунтовано, так як процесуальний закон передбачає застосування даного заходу забезпечення кримінального провадження виключно до осіб, що мають відповідний процесуальний статус, а саме статус підозрюваного, обвинуваченого або особи, яка несе за їх дії цивільну відповідальність.

Перевіривши матеріали клопотання та дослідивши докази по даних матеріалах, заслухавши думку адвоката ОСОБА_4 , який підтримав клопотання, думку слідчого, який заперечував щодо скасування арешту майна, приходжу до висновку, що клопотання про скасування арешту майна слід задовольнити.

Відповідно до ст.170 ч.1 КК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Згідно до ст.170 ч.2 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Ст.170 ч.3, ч.4, ч.5, ч.6 КПК України передбачаються, що у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Крім того, у випадку, передбаченому пунктом 2 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно підозрюваного, обвинуваченого, засудженого або третьої особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно підлягатиме спеціальній конфіскації у випадках, передбачених Кримінальним кодексом України.

Арешт накладається на майно третьої особи, якщо вона набула його безоплатно або за вищу або нижчу ринкової вартості і знала чи повинна була знати, що таке майно відповідає будь-якій із ознак, зазначених у пунктах 1-4 частини першої статті 96-2 Кримінального кодексу України.

Також у випадку, передбаченому пунктом 3 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно підозрюваного, обвинуваченого, засудженого або юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, за наявності достатніх підстав вважати, що суд у випадках, передбачених Кримінальним кодексом України, може призначити покарання у виді конфіскації майна або застосувати до юридичної особи захід кримінально-правового характеру у виді конфіскації майна.

Та у випадку, передбаченому пунктом 4 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, фізичної чи юридичної особи, яка в силу закону несе цивільну відповідальність за шкоду, завдану діями (бездіяльністю) підозрюваного, обвинуваченого, засудженого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння, а також юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, за наявності обґрунтованого розміру цивільного позову у кримінальному провадженні, а так само обґрунтованого розміру неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою, щодо якої здійснюється провадження.

Відповідно до ст. 59 ч.1 КК України покарання у виді конфіскації майна полягає в примусовому безоплатному вилученні у власність держави всього або частини майна, яке є власністю засудженого. Якщо конфіскується частина майна, суд повинен зазначити, яка саме частина майна конфіскується, або перелічити предмети, що конфіскуються.

Станом на час розгляду, так як і на момент подання клопотання до слідчого судді, нікому не було повідомлено про підозру в рамках кримінального провадження №0000001 за ознаками складу кримінального правопорушення, передбаченого ст.204 ч.1 КК України, тобто власник майна не входить до суб`єкту визначеного ст.170 КПК України і санкції вище вказаної статті не передбачає конфіскації.

За тривалий час слідства ні посадовим особам Товариства ні водію ОСОБА_5 , жодних підозр в скоєнні кримінального правопорушення за правовою кваліфікацією за ч.1 ст 2014 КК України оголошено не було, так як жодного відношення до незаконного придбання з метою збуту або зберігання з цією метою, а також збут чи транспортування з метою збуту незаконно виготовлених алкогольних напоїв, тютюнових виробів або інших підакцизних товарів ні посадові особи Товариства ні водій ОСОБА_5 не мають.

Товариство з обмеженою відповідальністю «Трактранзитзапад» являється лише власником вилучених транспортних засобів та здійснювало перевезення вантажу який належить «GLOBAL TOBAC CO LTD» на адресу LTD VUSTANGI 2016, м. Тбілісі, Грузія на виконання Контракту № б/н від 04.01.2016р. та заявки на перевезення від 26.12.2016р.

Жодним чином Товариство з обмеженою відповідальністю «Трактранзитзапад» відношення до тютюнових виробів марки «BRENDAL» у картонних коробках в кількості 1240 коробів не має, а лише надавало транспортні послуги відповідно до своєї статутної діяльності компанії «GLOBAL TOBAC CO LTD».

З матеріалів кримінального провадження не вбачається, що транспортні засоби ТОВ «Трактранзитзапад» підлягають спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна.

Знаходячись під арештом протягом 7-ми місяців, без належного технічного обслуговування, вилучений транспортний засіб зазнає значних технічних ушкоджень що може привести до повного виходу його з ладу.

Товариство з обмеженою відповідальністю «Трактранзитзапад» позбавляється можливості здійснювати свою господарську діяльність, до того ж об`єктом можливого кримінального правопорушення являються тютюнові вироби марки «BRENDAL» а не транспортні засоби перевізника.

П.1. ч.6 ст. 100 КПК України, чітко передбачено що речові докази, що не містять слідів кримінального правопорушення, у вигляді предметів, великих партій товарів, зберігання яких через громіздкість або з інших причин неможливо без зайвих труднощів або витрати по забезпеченню спеціальних умов зберігання яких співмірні з їх вартістю, а також речові докази у вигляді товарів або продукції, що піддаються швидкому псуванню повертаються власнику (законному володільцю) або передаються йому на відповідальне зберігання, якщо це можливо без шкоди для кримінального провадження.

Крім того, в судовому засіданні не спростовано, те що скасування арешту майна призведе до втрати, знищення чи пошкодження майна.

Враховуючи вище викладені обставини в їх сукупності, суд приходить до висновку, що клопотання представника ТОВ «Трактранзитзапад» ОСОБА_4 про скасування арешту майна накладеного згідно ухвали слідчого судді Луцького міськрайонного суду Волинської області від 13.01.2017 року є підставним і підлягає задоволенню.

Керуючись ст.ст.170-174 КПК України, слідчий суддя
У Х В А Л И В:
Клопотання представника ТОВ «Трактранзитзапад» ОСОБА_4 про скасування арешту майна накладеного згідно ухвали слідчого судді Луцького міськрайонного суду Волинської області від 13.01.2017 року задовольнити.

Скасувати арешт на майно накладене відповідно до ухвал слідчого судді Луцького міськрайонного суду, а саме транспортний засіб автомобіль марки RENAULT MAGNUM 440 білого кольору, 2000р.в., д.н.з. НОМЕР_1 ; напівпричіп марки «SCHMITZ SPR 24», 2008 р.в., д.н.з. НОМЕР_2 ; посвідчення № НОМЕР_3 про реєстрацію транспортного засобу - автомобіль марки RENAULT MAGNUM 440 білого кольору, 2000р.в., д.н.з. НОМЕР_1 ; посвідчення № НОМЕР_4 про реєстрацію транспортного засобу - напівпричіп марки «SCHMITZ SPR 24», 2008 р.в., д.н.з. НОМЕР_5 -4.

Зобов`язати старшого слідчого з ОВС СУ ФР ГУ ДФС у Волинській області ОСОБА_3 повернути ТОВ «Трактранзитзапад» вище перелічене майно.

Ухвала оскарженню не підлягає, заперечення проти неї може бути подано під час підготовчого провадження у суді.

Слідчий суддя Луцького міськрайонного суду ОСОБА_1