Справа № 359/7619/17
Провадження № 1-в/359/463/2017
Бориспільський міськрайонний суд Київської області
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
1 листопада 2017 року м. Бориспіль

Бориспільський міськрайонний суд Київської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,
за участю прокурора ОСОБА_3 , представника колонії ОСОБА_4 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду без технічної фіксації клопотання засудженого ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , про вирішення питання про застосування відносно нього положень Закону України "Про амністію у 2016 році", -
в с т а н о в и в :
28.09.2017 року до Бориспільського міськрайонного суду Київської області надійшло вищезазначене клопотання засудженого ОСОБА_5 про застосування до нього ЗУ "Про амністію у 2016 році".

У судовому засіданні прокурор та представник колонії проти задоволення клопотання заперечували, оскільки відповідно до п. "в" та "е" ст. 9 ЗУ "Про амністію у 2016 році", до засудженого ОСОБА_5 амністія не застосовується. Також зазначили про можливість розгляду справи без фіксації технічними засобами, про що надали відповідні заяви.

В судове засідання засуджений не з`явився. По дату час та місце розгляду клопотання повідомлялися належним чином.
Відповідно до ч. 4 ст. 539 КПК України неприбуття в судове засідання осіб, які були належним чином повідомленні про місце та час розгляду клопотання (подання), не перешкоджає проведенню судового розгляду, крім випадків, коли їх участь визнана судом обов`язковою або особа повідомила про поважні причини неприбуття.

Відповідно ст. 107 КПК України фіксація за допомогою технічних засобів не проводилася, оскільки учасники процесуальної дії про застосування фіксації не заявили.
Заслухавши думку учасників судового процесу, дослідивши матеріали клопотання, та ознайомившись із особовою справою засудженого, суд приходить до висновку, що клопотання не підлягає задоволенню, виходячи з наступних підстав.
Як вбачається із особової справи, вироком Деснянського районного суду м. Києва від 11.03.2016 р. ОСОБА_5 визнано винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України та призначено покарання у виді 4 років позбавлення волі. На підставі ст. 71 КК України за сукупністю вироків ОСОБА_5 до призначеного покарання частково приєднано невідбуту частину покарання за вироком Деснянського районного суду м. Києва від 13.10.2014 р., та призначено остаточне покарання у виді позбавлення волі строком на 4 роки 6 місяців.

Ухвалою Апеляційного суду міста Києва від 14.06.2016 р. вирок Деснянського районного суду м. Києва від 11.03.2016 р., щодо ОСОБА_5 , залишено без змін.

Вирок Деснянського районного суду м. Києва від 11.03.2016 р. набрав законної сили 14.06.2016 р.
Згідно вищезазначеного вироку засуджений ОСОБА_5 відбуває покарання в Бориспільській ВК № 119.

Відповідно до ст. 1 ЗУ "Про застосування амністії в Україні" амністія є повне або часткове звільнення від відбування покарання осіб, визнаних винними у вчиненні злочину, або кримінальні справи стосовно яких розглянуті судами, але вироки стосовно цих осіб не набрали законної сили. Амністія оголошується законом про амністію, який приймається відповідно до положень Конституції України, КК України та цього Закону.

7 вересня 2017 року набрав чинності Закон України "Про амністію у 2016 році" від 22 грудня 2016 року.
Відповідно до ст. 9 ЗУ "Про амністію у 2016 році" амністія не застосовується до осіб, зазначених у статті 4 ЗУ "Про застосування амністії в Україні", а також згідно п. "е" даної статті, до осіб, яких засуджено за незаконне виробництво, виготовлення, придбання, зберігання, перевезення чи пересилання наркотичних засобів, психотропних речовин або їх аналогів без мети збуту при обтяжуючих обставинах, тобто за вчинення кримінальних правопорушень, передбачених частиною другою і третьою статті 309 КК України (в ред. 2001 р.)

Судом встановлено, що вироком Деснянського районного суду м. Києва від 13.10.2014 р., який було змінено ухвалою Апеляційного суду м. Києва від 28.01.2015 р., ОСОБА_5 засуджено за ч. 2 ст. 309 КК України, до 2 років позбавлення волі, та на підставі ст. ст. 75, 76 КК України звільнено від відбування покарання з випробуванням, з іспитовим строком на 3 роки.

Враховуючи те, що ОСОБА_5 вироком Деснянського районного суду м. Києва від 11.03.2016 р., на підставі ст. 71 КК України, було частково приєднано невідбуту частину покарання, призначеного вироком Деснянського районного суду м. Києва від 13.10.2014 р., який змінено ухвалою Апеляційного суду м. Києва від 28.01.2015 р., та призначено остаточне покарання за сукупністю вироків, то останній вважається таким, що засуджений та відбуває покарання у виді позбавлення волі, серед іншого, за вчинення злочину, передбаченого ч. 2 ст. 309 КК України.

Отже, до ОСОБА_5 не може бути застосовано Закон України "Про амністію у 2016 році", на підставі п. "е" статті 9 даного Закону, оскільки він засуджений за вчинення злочину, передбаченого ч. 2 ст. 309 КК України.

Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку про наявність усіх підстав для відмови у задоволенні клопотання засудженого ОСОБА_5 про застосування відносно нього амністії.

Керуючись ст. ст. 107, 369-372, 376, 537, 539 КПК України, п. "е" ст. 9, ст. ст. 10, 11 Законом України "Про амністію у 2016 році", Законом України "Про застосування амністії в Україні", ст. ст. 12, 85, 86, 357 КК України, суд, -

п о с т а н о в и в:
У задоволенні клопотання засудженого ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , про вирішення питання про застосування відносно нього Закону України "Про амністію у 2016 році" відмовити.

Ухвала може бути оскаржена протягом 7 днів з дня проголошення до Апеляційного суду Київської області через Бориспільський міськрайонний суд Київської області.

Суддя ОСОБА_1