Справа № 466/1951/16-к
пр.№ 1-в/464/283/17
У Х В А Л А
31 серпня 2017 року м.Львів
Сихівський районний суд м.Львова

в складі: судді ОСОБА_1

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2

прокурора ОСОБА_3

представника органу пробації ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду у м.Львові справу за клопотанням провідного інспектора Львівського міського відділу з питань пробації Західного міжрегіонального управління з питань виконання кримінальних покарань та пробації Міністерства юстиції ОСОБА_5 про скасування звільнення від покарання з випробуванням засудженому ОСОБА_6 ,

у с т а н о в и в:
Провідний інспектор Львівського міського відділу з питань пробації Західного міжрегіонального управління з питань виконання кримінальних покарань та пробації Міністерства юстиції звернувся до суду з клопотанням, в якому просить скасувати звільнення від покарання з випробуванням засудженому ОСОБА_6 та направити його в місця позбавлення волі для відбування призначеного вироком Шевченківського районного суду м.Львова від 29 лютого 2016 року покарання з підстав неодноразового порушення останнім обов*язку, передбаченого ст.76 КК України неявки на реєстрацію в Сихівський РС.

Засуджений ОСОБА_6 в судове засідання не з`явився, хоча належним чином був повідомлений про час та місце розгляду клопотання, тому відповідно ч.4 ст.539 КПК України його неприбуття не перешкоджає проведенню судового розгляду. Відтак, суд вважає за можливе розглянути дане клопотання за відсутності засудженого.

Заслухавши пояснення інспектора, висновок прокурора в заперечення такого, вивчивши матеріали клопотання та особової справи засудженого №49/16, суд дійшов наступного висновку з огляду на таке.

ОСОБА_6 засуджено вироком Шевченківського районного суду м.Львова від 29 лютого 2016 року (справа №466/1951/16-к) за вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.358, ч.1 ст.358, ч.4 ст.358 КК України, до 3 років обмеження волі з застосуванням ст.ст.75, 76 КК України з звільненням від відбування покарання з випробуванням, встановленням іспитового строку 1 рік та покладенням відповідних обов`язків, а саме: не виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу кримінально-виконавчої інспекції; повідомляти кримінально-виконавчу інспекцію про зміну місця проживання; періодично з`являтися для реєстрації в кримінально-виконавчу інспекцію.

Згідно з приписами п.8 ч.1 ст.537 КПК України під час виконання вироків суд, визначений ч.2 ст.539 цього Кодексу, має право вирішувати питання направлення звільненого від покарання з випробуванням для відбування покарання, призначеного вироком.

У судовому засіданні встановлено, що вирок Шевченківського районного суду м.Львова від 29 лютого 2016 року ухвалений на підставі угоди про визнання винуватості, укладеної 22 лютого 2015 року між прокурором Львівської місцевої прокуратури №2 ОСОБА_7 та обвинуваченим ОСОБА_6 .

Відповідно до ч.1 ст.472 КПК України в угоді про визнання винуватості зазначаються її сторони, формулювання підозри чи обвинувачення та його правова кваліфікація з зазначенням статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність, істотні для відповідного кримінального провадження обставини, беззастережне визнання підозрюваним чи обвинуваченим своєї винуватості у вчиненні кримінального правопорушення, обов`язки підозрюваного чи обвинуваченого щодо співпраці у викритті кримінального правопорушення, вчиненого іншою особою (якщо відповідні домовленості мали місце), умови часткового звільнення підозрюваного, обвинуваченого від цивільної відповідальності у вигляді відшкодування державі збитків внаслідок вчинення ним кримінального правопорушення, узгоджене покарання та згода підозрюваного, обвинуваченого на його призначення або на призначення покарання та звільнення від його відбування з випробуванням, наслідки укладення та затвердження угоди, передбачені статтею 473 цього Кодексу, наслідки невиконання угоди.

За умовами ч.1 ст.476 КПК України у разі невиконання угоди про визнання винуватості прокурор має право звернутися до суду, який затвердив таку угоду, з клопотанням про скасування вироку. Клопотання про скасування вироку, яким затверджена угода, може бути подано протягом встановлених законом строків давності притягнення до кримінальної відповідальності за вчинення відповідного кримінального правопорушення. Згідно з ч.3 даної статті, суд своєю ухвалою скасовує вирок, яким затверджена угода, якщо особа, яка звернулася з відповідним клопотанням, доведе, що засуджений не виконав умови угоди. Наслідком скасування вироку є призначення судового розгляду в загальному порядку або направлення матеріалів провадження для завершення досудового розслідування в загальному порядку, якщо угода була ініційована на стадії досудового розслідування.

З аналізу наведених норм закону вбачається, що обвинувачений погоджується з розглядом справи в порядку, передбаченому ст.474 КПК України, та ухваленням вироку на підставі угоди про визнання винуватості лише за умови призначення йому покарання та звільнення від відбування покарання з випробуванням, передбачених угодою. При цьому у разі невиконання засудженим умов угоди прокурор вправі звернутися до суду з клопотанням про скасування вироку та, у разі задоволення такого клопотання, кримінальне провадження підлягає розгляду в загальному порядку, передбаченому КПК України, з наданням стороні захисту усіх передбачених прав.

При цьому, виходячи з положень ст.476 КПК України право ініціювання скасування вироку на підставі угоди про визнання винуватості у зв`язку з порушенням умов угоди, зокрема й порушення умов іспитового строку, наділений прокурор.

Тому невиконання засудженим ОСОБА_6 умов укладеної угоди про визнання винуватості, якої сторонами було узгоджено призначене йому покаранння, яке ним належним чином не виконується, є підставою для скасування такого вироку, відповідно до ст. 476 КПК України.

Таким чином, питання про скасування іспитового строку, визначеного вироком суду на підставі угоди КПК України врегульовано спеціальними нормами.

Такий висновок узгоджується з постановою пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про практику здійснення судами кримінального провадження на підставі угод » №13 від 11 грудня 2015 року, де п.23 зазначено, що відповідно до ч.1 ст.476 КПК України у разі невиконання угоди про примирення або про визнання винуватості потерпілий чи прокурор відповідно мають право в межах встановлених законом строків давності притягнення до кримінальної відповідальності за вчинення кримінального правопорушення звернутися до суду, який затвердив таку угоду, з клопотанням про скасування вироку. Суд здійснюючи розгляд таких клопотань, має чітко відмежовувати невиконання угоди (ч.1 ст.476 КПК України), яке тягне за собою скасування вироку, постановленого на підставі угоди, від умисного невиконання угоди (ч.5 ст.476 КПК України), яке, окрім скасування вироку, є підставою для притягнення особи до кримінальної відповідальності за ст.389-1 КК України.

Тобто, у цьому випадку, при порушенні засудженим вимог ст.76 КПК України, в силу положень ст.476 КПК України, має бути застосований спеціальний порядок, який полягає не у направленні до суду клопотання про скасування звільнення та направлення особи для відбування покарання за вироком суду, а ґрунтується на зверненні визначених КПК України осіб до суду, який затвердив таку угоду, з клопотанням про скасування вироку.

Оскільки за наслідками розгляду клопотання про скасування затвердженої угоди є призначення судового розгляду в загальному порядку або направлення матеріалів провадження для завершення досудового розслідування в загальному порядку, якщо угода була ініційована на стадії досудового розслідування, тож звернення безпосередньо до суду з питанням передбаченим ст.537 КПК України, порушує право особи на захист, що є неприпустимим.

З урахуванням наведеного, оскільки діючим КПК України передбачено інший порядок вирішення питання невиконання угоди про визнання винуватості, суд вважає, що в задоволенні зазначеного подання слід відмовити.

Керуючись ст.ст.369-372, 395, 472-476, 537, 539 КПК України, суд

П О С Т А Н О В И В:

У задоволенні клопотання провідного інспектора Львівського міського відділу з питань пробації Західного міжрегіонального управління з питань виконання кримінальних покарань та пробації Міністерства юстиції ОСОБА_5 про скасування звільнення від покарання з випробуванням засудженому ОСОБА_6 - відмовити.

Особову справу засудженого ОСОБА_6 за №49/16 повернути за належністю до Львівського міського відділу з питань пробації Західного міжрегіонального управління з питань виконання кримінальних покарань та пробації Міністерства юстиції.

Ухвала може бути оскаржена шляхом подання апеляційної скарги до апеляційного суду Львівської області через Сихівський районний суд м.Львова протягом 7 днів з дня її оголошення

Ухвала суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Суддя ОСОБА_1