ДЗЕРЖИНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД МІСТА КРИВОГО РОГУ
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
У Х В А Л А
іменем України
Справа № 210/3986/17
Провадження № 1-в/210/324/17

"25" жовтня 2017 р.

Дзержинський районний суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області у складі:

головуючого-судді: ОСОБА_1 ,

за участі секретаря судового засідання: ОСОБА_2 ,

прокурора: ОСОБА_3 ,

представника адміністрації колонії: ОСОБА_4 ,

засудженого: ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області, в режимі відеоконференції (дистанційного провадження), клопотання засудженого ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який відбуває строк покарання за вироком Марківського районного суду Луганської області від 24 грудня 2015 року, яким засуджений за ст.ст.185 ч.3, 71 КК України, до покарання у вигляді 03 років 01 місяця позбавлення волі, про заміну невідбутої частини покарання більш м`яким відповідно до положень ст.82 КК України, -

В С Т А Н О В И В:

20 вересня 2017 року до Дзержинського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області надійшло клопотання засудженого ОСОБА_5 про заміну невідбутої частини покарання більш м`яким відповідно до положень ст.82 КК України.

В обґрунтування клопотання засуджений ОСОБА_5 зазначає, що у нього відсутні стягнення, відбув необхідну частину призначеного вироком суду покарання, має належну поведінку, тим самим довів ступінь свого виправлення.

В судовому засіданні засуджений ОСОБА_5 клопотання підтримав.

Представник адміністрації колонії вирішення даного питання залишив на розсуд суду.

Прокурор проти клопотання засудженого не заперечував.

Суд, вислухавши думку засудженого, прокурора та представника адміністрації колонії, вивчивши надані матеріали особової справи дійшов наступних висновків.

Так, вимогами ст.67 ч.2, ст.103 КВК України встановлено, що засуджені, які стали на шлях виправлення або сумлінною поведінкою і ставленням до праці довели своє виправлення, можуть бути у встановленому законом порядку представлені до заміни невідбутої частини покарання більш м`яким або до умовно-дострокового звільнення від відбування покарання.

Відповідно до п.2 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміну невідбутої частини покарання більш м`яким» №2 від 26 квітня 2002 року, умовно-дострокове звільнення від відбування покарання або заміни невідбутої частини покарання більш м`яким можливе лише після повного та всебічного вивчення даних про особу засудженого. При цьому головною умовою прийняття такого рішення є те, що засуджений став на шлях виправлення (ст.82 ч.3 КК України).

Згідно положень п.17 вказаної постанови Пленуму ВСУ №2 від 26 квітня 2002 року, судам слід ретельно з`ясовувати ставлення засудженого до вчиненого злочину, праці та навчання, додержання ним вимог режиму, участь у самодіяльних організаціях засуджених виправно-трудової установи, а також його наміри щодо прилучення до суспільно корисної праці та потребу в наданні допомоги при обранні місця проживання і працевлаштування.

Однією з умов застосування до засудженого положень ст.82 КК України є те, що він став на шлях виправлення. Про вказане може свідчити його сумлінна поведінка і ставлення до праці.

Судом встановлено, що ОСОБА_5 засуджений вироком Марківського районного суду Луганської області від 24 грудня 2015 року, яким засуджений за ст.ст.185 ч.3, 71 КК України, до покарання у вигляді 03 років 01 місяця позбавлення волі.

На час звернення засудженого ОСОБА_5 до суду, останній відбув 1/2 призначеного судом покарання.

В ході судового засідання матеріалами та документами особової справи судом встановлено відомості щодо того, що засуджений ОСОБА_5 став на шлях виправлення.

Так, в матеріалах особової справи №109-П-16 наявні відомості про те, що засуджений ОСОБА_5 протягом строку відбування покарання мав два заохочення, та не мав жодного стягнення.

Із матеріалів, що характеризують особу засудженого ОСОБА_5 , вбачається, що останній за час відбуття покарання характеризується позитивно, дотримується норм, які визначають порядок, умови відбування покарання та розпорядок дня установи, підтримує рівні взаємовідносини з іншими засудженими, адекватно реагує на критику на свою адресу. Дотримується правомірних та ввічливих взаємовідносин з персоналом установи. Спальне місце та приліжкову тумбочку утримує у чистоті і порядку, має охайний зовнішній вигляд. Дбайливо ставиться до майна установи, виконує передбачені законом вимоги персоналу установи. Виконує роботи із самообслуговування, має достатній рівень необхідних навичок. До виконання робіт із благоустрою установи ставиться з розумною ініціативою. Не допускає порушень вимог пожежної безпеки і безпеки праці. Бере участь у реалізації програми диференційованого виховного впливу, а також приймає участь у виховних заходах, які проводяться в установі. До загальноосвітнього та професійно-технічного навчання не залучався у зв`язку з наявністю відповідної освіти. Постійно відвідує бібліотеку установи. Бере участь у роботі самодіяльних організацій. Підтримує міцні соціально-корисні зв`язки з рідними шляхом листування та побачень. На профілактичному обліку установи не перебуває. Згідно вироку суду вину визнав повністю, позову не має.

Згідно виписки із протоколу №33 від 07 вересня 2017 року, засудженому ОСОБА_5 відмовлено у застосуванні положень ст.82 КК України, щодо заміни невідбутої частини покарання більш м`яким, за заявою засудженого.

Оцінивши поведінку засудженого ОСОБА_5 за весь період відбуття покарання, суд приходить до висновку, що він своєю поведінкою довів своє виправлення.

Відповідно до ст.6 КВК України, виправлення засудженого це процес позитивних змін, які відбуваються в його особистості та створюють у нього готовність до самокерованої правослухняної поведінки, свідоме відновлення засудженого в соціальному статусі повноправного члена суспільства; повернення його до самостійного загальноприйнятого соціально-нормативного життя в суспільстві.

Згідно ст.50 ч.2 КК України, покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженими, так і іншими особами.

Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що надані матеріали свідчать про те, що засуджений ОСОБА_5 на даний час став на шлях виправлення та щодо нього може бути прийнято рішення щодо заміни невідбутої частини покарання більш м`яким в порядку, визначеному ст.82 КК України, а тому клопотання засудженого підлягає задоволенню.

На підставі викладеного, керуючись ст.376 ч.2 КПК України, ст.82 КК України, ст.ст.537, 539 КПК України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Клопотання засудженого ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який відбуває строк покарання за вироком Марківського районного суду Луганської області від 24 грудня 2015 року, яким засуджений за ст.ст.185 ч.3, 71 КК України, до покарання у вигляді 03 років 01 місяця позбавлення волі, про заміну невідбутої частини покарання більш м`яким відповідно до положень ст.82 КК України, - задовольнити.

Засудженого ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , перевести для подальшого відбування покарання із виправної колонії в місця обмеження волі на всю невідбуту частину строку покарання, яка становить, - 01 (один) рік 4 (чотири) місяці 21 (двадцять один) день.

Запобіжний захід залишити без змін, - утримання під вартою.

Звільнити з-під варти після прибуття до виправного центру.

Зарахувати час слідування під вартою до виправного центру за правилами, передбаченими ст.72 КК України.

На ухвалу протягом семи днів з дня її оголошення прокурор та засуджений можуть подати апеляції до Апеляційного суду Дніпропетровської області через Дзержинський районний суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області.

Суддя: ОСОБА_1