Справа № 149/916/17
Провадження №11-кп/772/1240/2017
Головуючий у суді 1-ї інстанції: ОСОБА_1
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ВІННИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
14 грудня 2017 року м. Вінниця

Апеляційній суд Вінницької області
в складі:
головуючого судді: ОСОБА_2
суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4
зі секретарем: ОСОБА_5
розглянув «14» грудня 2017 року розглянув у відкритому судовому засіданні в м. Вінниці кримінальне провадження, внесене в Єдиний реєстр досудових розслідувань № 30000059 від 08.02.2017 року по обвинуваченню
ОСОБА_6
ІНФОРМАЦІЯ_1 ,
уродженця м. Вінниці, українця , громадянина
України , раніше не судимого,
у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 121 КК України,
За участю сторін кримінального провадження:
прокурора: ОСОБА_7
обвинуваченого : ОСОБА_6
захисника адвоката: ОСОБА_8
потерпілої: ОСОБА_9

за апеляційною скаргою прокурора у кримінальному провадженні ОСОБА_10 та апеляційною скаргою із доповненнями обвинуваченого ОСОБА_6 на вирок Хмільницького міськрайонного суду Вінницької області від 27 липня 2017 року, -
В С Т А Н О В И В :
Вироком Хмільницького міськрайонного суду Вінницької області від 27 липня 2017 року ОСОБА_6 визнаний винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 121 КК України та йому призначено покарання у виді 7 років позбавлення волі.
Стягнуто з ОСОБА_6 на користь потерпілої ОСОБА_9 15233, 63 грн. матеріальної шкоди та 50000 грн. моральної шкоди.
Вирішена доля речових доказів.

Як встановлено судом, 08.02.2017 року , близько 1:00 години ночі, ОСОБА_11 перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, знаходячись за місцем проживання ОСОБА_12 , що в АДРЕСА_1 , вчинив з останньою сварку на грунті ревнощів , при цьому розбив скло, унаслідок чого ОСОБА_12 отримала тілесні ушкодження, а саме порізи обличчя.
З метою уникнення подальшої сварки ОСОБА_12 покинула свій будинок та направилась до будинку свого сусіда ОСОБА_6 , мешканця АДРЕСА_1 . Під час перебування ОСОБА_12 в будинку ОСОБА_6 , до даного домоволодіння прийшов ОСОБА_11 , який відчинивши вхідні двері будинку і перебуваючи на його порозі, продовжив сперечатись з ОСОБА_12 та висловлювати образи в її сторону. В цей час ОСОБА_6 , маючи неприязні відносини з ОСОБА_11 та будучи обуреним поведінкою останнього відносно ОСОБА_12 , маючи умисел на заподіяння ОСОБА_11 тілесних ушкоджень, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх діянь, передбачаючи його суспільно небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, діючи умисно, взявши до правої руки дерев`яну палицю, яка знаходилась при вході в будинок, завдав біля 5 ударів в область голови ОСОБА_11 , від чого останній впав на бетонне покриття порогу будинку та втратив свідомість.
З отриманими тілесними ушкодженнями у вигляді відкритої черепно-мозкової травми, перелому кісток склепіння черепа, забою головного мозку 08.02.2017 ОСОБА_11 госпіталізовано до відділення анестезіології та інтенсивної терапії КУ "Хмільницької центральної районної лікарні", де ІНФОРМАЦІЯ_2 о 02:41 годині від отриманих тілесних ушкоджень він помер.
В апеляційній скарзі прокурора у кримінальному провадженні ОСОБА_10 ставиться питання про скасування вироку Хмільницького міськрайонного суду Вінницької області від 27.07.2017 року щодо ОСОБА_6 , через неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність та невідповідність призначеного судом покарання ступеню тяжкості злочину та особі обвинуваченого внаслідок м`якості. Ухвалити новий вирок, яким визнати ОСОБА_6 винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 121 КК України та призначити покарання у виді 9 років позбавлення волі. В решті вирок суду залишити без змін.
Свої вимоги прокурор мотивував тим, що суд першої інстанції при призначенні покарання ОСОБА_6 не в повній мірі виконав вимоги ст. 65 КК України , а саме не враховано те, що останній ні під час досудового розслідування, ні в судовому засіданні не розкаявся, винним себе не визнав, а навпаки показав, що злочину він не вчиняв, а тому на думку прокурора дані обставини свідчать про бажання обвинуваченого уникнути кримінальної відповідальності за вчинення даного кримінального правопорушення.
В апеляційній скарзі обвинувачений ОСОБА_6 ставить питання про скасування вироку Хмільницького міськрайонного суду Вінницької області від 27 липня року, в зв`язку з невідповідністю висновків суду фактичним обставинам кримінального провадження та істотного порушення вимог кримінального процесуального закону. Ухвалити новий вирок, його виправдати, за відсутністю в його діях складу кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 121 КК України.
Свої вимоги обвинувачений мотивував тим, що обвинувальний вирок щодо нього ґрунтується на припущеннях, судом не взято до уваги доказів, які виправдовують дії ОСОБА_6 . Поза увагою суду залишилися факти, що він захищався від ОСОБА_11 , котрий намагався проникнути у його житло, завдаючи при цьому йому тілесних ушкоджень, крім того він захищався від протиправної поведінки останнього, оскільки він серед ночі, будучи в нетверезому стані рвався в його будинок та погрожував йому. Напад був раптовим і він був неготовий до відбиття нападу в іншій спосіб, ніж той який він обрав, а саме нанесення ударів незаготовленою заздалегідь палицею. Вказує на те, що він не мав наміру спричиняти ОСОБА_11 умисні тяжкі тілесні ушкодження, що заподіяли смерть.
Заслухавши доповідача, обвинуваченого ОСОБА_6 та в його інтересах адвоката ОСОБА_8 , які підтримали апеляційну скаргу та заперечили проти задоволення апеляційної скарги прокурора, потерпілу ОСОБА_9 , яка підтримала апеляційну скаргу прокурора, міркування прокурора, який підтримав апеляційну скаргу прокурора у кримінальному провадженні та вважає вирок суду першої інстанції незаконним, перевіривши матеріали кримінального провадження, які були дослідженні судом першої інстанції, суд вважає, що апеляційна скарга прокурора у кримінальному провадженні та апеляційна скарга обвинуваченого підлягають до часткового задоволення.
Відповідно до ст. 370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим. Вмотивованим є рішення, в якому наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення.
Згідно з вимогами ст. 409 КПК України підставою для скасування або зміни судового рішення при розгляді справи у суді першої інстанції є істотне порушення вимог кримінального процесуального закону.
Частиною 1 статті 412 КПК України передбачено, що істотними порушеннями вимог кримінального процесуального закону є такі порушення вимог цього Кодексу, які перешкодили або могли перешкодити суду ухвалити законне та обґрунтоване судове рішення.
Відповідно до вимог ст.374 КПК України, апеляційний суд скасовує вирок і повертає справу на новий судовий розгляд в суд першої інстанції, якщо при розгляді справи в суді першої інстанції були допущені такі істотні порушення кримінально-процесуального закону, які виключили можливість постановлення вироку.
За змістом ч. 1 ст. 412 КПК України істотними порушеннями кримінально процесуального закону вважаються незастосування або неправильне застосування вимог КПК, що забезпечують права та законні інтереси учасників кримінального провадження.
Відповідно до ч. 2 ст.412 КПК України, судове рішення у будь - якому разі підлягає скасуванню, якщо: судове рішення ухвалене незаконним складом суду; у матеріалах провадження відсутній технічний носій інформації, на якому зафіксовано судове провадження в суді першої інстанції.
Відповідно до ч.4 та ч.6 ст.107 КПК України, фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження в суді під час судового провадження є обовязковим.
Крім того, ч.5 ст.27 КПК України передбачено, що під час судового розгляду забезпечується повне фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Офіційним записом судового засідання є лише технічний запис, здійснений судом у порядку, передбаченому цим Кодексом.
Як вбачається з матеріалів кримінального провадження, вирок судом першої інстанції постановлено 27.07.2017 року, а журнал судового засідання складений 28.07.2017 року, тобто дата проведення засідання та дата ухвалення рішення не співпадають. Дана обставина вказує на відсутність журналу судового засідання за датою ухвалення оскаржуваного рішення.
Крім того, в матеріалах кримінального провадження міститься акт про те, що 27 липня 2017 року при оголошенні вироку по обвинуваченню ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 121 КК України було виявлено, що виник збій системи та автоматично було змінено дату на 28.07.2017 рік.
Апеляційним судом Вінницької області було зроблено запит на Державну судову адміністрацію України, про надання інформації про те, чи міг відбуватись збій системи, та чи могла автоматично змінитися дата проголошення вироку суду з 27.07.2017 рік на 28.07.2017 рік.
Згідно вищезазначеного запиту, Державною судовою адміністрацією була надана відповідь про те, що в ході огляду фахівцями підприємства системного логу операційної системи, що встановлена на комп`ютері Хмільницького міськрайонного суду Вінницької області , за період з 26.07.2017 року по 27.07.2017 рік , змін в системному лозі не зафіксовано.
Таким чином, апеляційний суд приходить до висновку, що текст вироку, долучений до матеріалів кримінального провадження та журнал судового засідання не відповідають один одному, що говорить про те, що оскаржуваний вирок не був проголошений головуючим суддею після його ухвалення та виходу з нарадчої кімнати, а отже, і журнал судового засідання від вказаної дати, також не відповідає дійсності
Всі наведені вище обставини свідчать про те, що суд, розглядаючи кримінальне провадження, грубо порушив вимоги кримінального процесуального закону, допустив порушення вимог чинного кримінального процесуального закону, що згідно п.3 ч.1 ст.409 КПК України може бути підставою для скасування судового рішення при розгляді кримінального провадження в суді апеляційної інстанції.
Допущені судом першої інстанції порушення вимог КПК України у їх сукупності не дають можливості суду апеляційної інстанції перевірити законність та обґрунтованість оскаржуваного вироку.
Приймаючи до уваги той факт, що діючим КПК України визначений перелік істотних порушень кримінального процесуального закону, передбачених ст.412 КПК України, для скасування судового рішення та призначення нового розгляду в суді першої інстанції, апеляційний суд виходить з загальних засад кримінального провадження і вважає, що вирок суду підлягає скасуванню.

Відповідно до ч.2 ст.415 КПК України призначаючи новий розгляд у суді першої інстанції, суд апеляційної інстанції не має права вирішувати наперед питання про доведеність чи недоведеність обвинувачення, достовірність або недостовірність доказів, переваги одних доказів над іншими, застосування судом першої інстанції того чи іншого закону України про кримінальну відповідальність та покарання.
У зв`язку зі скасуванням вироку по вказаним підставам, апеляційний суд не входить в обговорення доводів апеляційної скарги обвинуваченого, які необхідно перевірити при новому розгляді кримінального провадження по суті суду першої інстанції, усунувши вказані порушення, з дотриманням вимог закону перевірити доводи, зазначені в апеляційній скарзі обвинуваченого та постановити законне й обґрунтоване рішення.
Керуючись ст. ст. 404, 405, 407,412, 419 КПК України, апеляційний суд, -

П О С Т А Н О В И В :
Апеляційну скаргу прокурора у кримінальному провадженні ОСОБА_10 задовольнити частково.

Апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_6 задовольнити частково.
Вирок Хмільницького міськрайонного суду Вінницької області від 27.07.2017 року по обвинуваченню ОСОБА_6 у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст. 121 КК України скасувати, в зв`язку з істотним порушенням вимог кримінального процесуального закону.
Призначити новий розгляд кримінального провадження внесеного в Єдиний реєстр досудових розслідувань № 30000059 від 08.02.2017 року по обвинуваченню ОСОБА_13 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 121 КК України, у Хмільницькому міськрайонному суді Вінницької області.
Ухвала оскарженню не підлягає.
Судді:
ОСОБА_2 ОСОБА_4 ОСОБА_3
Згідно з оригіналом: