Справа № 724/1322/17
Провадження № 1-кп/724/110/17
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

18 вересня 2017 року Хотинський районний суд Чернівецької області у складі:

головуючого: судді ОСОБА_1

секретаря: ОСОБА_2

за участю прокурора: ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Хотин кримінальне провадження № 0000322 за обвинуваченням:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Топорівці, Новоселицького району, Чернівецької області, громадянина України, маючого повну загальну середню освіту, не одруженого, не працюючого, інваліда 3 групи, не придатного до військової служби, раніше судимого:

- 03 вересня 2004 року Першотравневим районним судом м. Чернівці за ч. 2 ст. 185 КК України до 2 років 6 місяців позбавлення волі;

- 29 листопада 2006 року Першотравневим районним судом м. Чернівці за ч. 3 ст. 185 КК України до 3 років позбавлення волі;

- 29 жовтня 2013 року Першотравневим районним судом м. Чернівці за ч. 2 ст. 186, ст. 69 КК України до 1 року 2 місяців позбавлення волі, зареєстрованого та проживаючого: АДРЕСА_1 ,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України, -

В С Т А Н О В И В:

24 липня 2017 року біля 13:00 години, ОСОБА_5 , перебуваючи в будинку ОСОБА_6 , за адресою: АДРЕСА_2 , помітив бувший у використанні мобільний телефон червоного кольору марки «Bravis Clamp», власником якого є ОСОБА_6 .

У подальшому, переслідуючи раптово виниклий умисел, спрямований на заволодіння мобільним телефоном та незаконне збагачення, впевнившись, що його злочинних дій ніхто не викриває, скориставшись тимчасовою відсутністю ОСОБА_6 , яка вийшла на вулицю, з корисливих мотивів, повторно, таємно, викрав бувший у використанні мобільний телефон марки «Bravis Clamp», вартість якого відповідно до довідки КП «Ринок Хотинської міської ради», складає 600 гривень, із вмістом у середині стартового пакету оператора мобільного зв`язку «МТС», вартістю 20 гривень, на рахунку якого були кошти в сумі 10 гривень, чим спричинив потерпілій матеріальну шкоду на загальну суму 630 гривень. Викраденим майном ОСОБА_5 розпорядився на власний розсуд.

Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_5 , свою провину в інкримінованому йому кримінальному правопорушенні визнав повністю та пояснив суду, що 24 липня 2017 року біля 13:00 годині, прийшов у гості до ОСОБА_6 , де в кімнаті побачив мобільний телефон, який вирішив викрасти, коли ОСОБА_7 вийшла з кімнати він викрав мобільний телефон. У вчиненому щиро розкаявся, обіцяв більше такого не повторювати, а також заявив клопотання та надав письмову заяву про звільнення від відбування покарання на підставі ст. 1 п. «г» Закону України «Про амністію» від 2016 року, оскільки він являється інвалідом ІІІ групи.

В судовому засіданні прокурор не заперечував щодо звільнення ОСОБА_5 від відбування покарання на підставі Закону України «Про амністію» від 22.12.2016 року.

Враховуючи те, що обвинувачений ОСОБА_5 в повному обсязі визнав свою вину у вчиненні інкримінованого йому органом досудового слідства кримінальному правопорушенні при обставинах, викладених у обвинувальному акті, та беручи до уваги, що прокурор також не оспорював фактичні обставини провадження, і судом встановлено, що учасники судового провадження, в тому числі обвинувачений, правильно розуміють зміст цих обставин та відсутні сумніви щодо добровільності їх позиції, роз`яснивши їм положення ч. 3 ст. 349 КПК України про те, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оспорювати фактичні обставини провадження у апеляційному порядку, вислухавши думку учасників судового провадження, які не заперечували проти розгляду кримінального провадження, в порядку, передбаченому ч. 3 ст. 349 КПК України, суд визнає необхідним дослідити матеріали справи, а також характеризуючі дані.

Враховуючи викладене, суд, допитавши обвинуваченого, дослідивши матеріали кримінальної справи, характеризуючі дані на особу обвинуваченого, прийшов до висновку, що винуватість ОСОБА_5 у вчиненні інкримінованого йому кримінальному правопорушенні, передбаченому ч. 2 ст. 185 КК України, при обставинах, викладених в обвинувальних актах, доведена повністю.

Таким чином, дії ОСОБА_5 кваліфіковані вірно за ч. 2 ст. 185 КК України, як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинена повторно.

При призначенні покарання суд враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу обвинуваченого, обставини, що пом`якшують покарання. Обставин, що обтяжують покарання судом не встановлено. Скоєне кримінальне правопорушення відноситься до категорії середньої тяжкості. Обвинувачений за місцем проживання характеризується позитивно, раніше судимий. Як пом`якшуючу покарання обставину, суд враховує щире каяття обвинуваченого, активне сприяння розкриттю злочину, добровільне відшкодування завданого збитку.

З урахуванням усього вищевикладеного, суд вважає, що ОСОБА_5 необхідно призначити покарання у вигляді позбавлення волі, вказаний вид покарання буде необхідний та достатній для його виправлення та попередження вчинення ним нових злочинів.

Відповідно до п.«г» ст. 1 Закону України «Про амністію» від 22.12.2016 року, який набрав чинності, звільнити від відбування покарання у виді позбавлення волі на певний строк та від інших покарань, не пов`язаних з позбавленням волі, засуджених за умисні злочини, які не є тяжкими або особливо тяжкими відповідно до статті 12 Кримінального кодексу України, осіб, яких на день набрання чинності цим Законом визнано інвалідами першої, другої чи третьої групи.

Як вбачається з матеріалів кримінального провадження ОСОБА_5 вчинив злочин середньої тяжкості, до набрання чинності Законом України «Про амністію» від 22.12.2016 року, являється інвалідом ІІІ групи, що підтверджується копією посвідчення серії НОМЕР_1 (а.с. 43).

Обставин, які б перешкоджали застосуванню амністії, відповідно до ст. 9 Закону України «Про амністію» судом не встановлено.

Враховуючи вищевикладене, суд прийшов до висновку, що обвинуваченого ОСОБА_5 необхідно звільнити від відбування покарання на підставі ст. 1 п. «г» Закону України «Про амністію» від 22.12.2016 року.

Цивільний позов не заявлявся.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 1 п. «г», 9 Закону України «Про амністію» від 22 грудня 2016 року, ст.ст. 368, 369-371, 374, 376 КПК України, суд, -

З А С У Д И В:

ОСОБА_4 визнати винним у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України, та призначити покарання: 1 (один) рік позбавлення волі.

Звільнити ОСОБА_4 від відбування призначеного покарання, на підставі п. «г» ст. 1 Закону України «Про амністію» від 22.12.2016 року.

Запобіжний захід ОСОБА_8 у вигляді домашнього арешту залишити до набрання вироком законної сили.

Речовий доказ по кримінальному провадженню, а саме: мобільний телефон марки «Bravis Clamp» червоного кольору, який відповідно до розписки ОСОБА_6 (а.с. 23) переданий їй на зберігання залишити за належністю потерпілій ОСОБА_6 .

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

Вирок може бути оскаржений до Апеляційного суду Чернівецької області через Хотинський районний суд Чернівецької області шляхом подачі апеляції протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Суддя: ОСОБА_1