Справа № 761/7755/18
Провадження № 1-кс/761/5304/2018
У Х В А Л А
Іменем України
07 березня 2018 року

слідчий суддя Шевченківського районного суду м. Києва ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , за участю представників власника майна адвокатів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 та ОСОБА_5 , розглянувши в судовому засіданні клопотання старшого слідчого з ОВС 6-го відділу розслідувань кримінальних проваджень СУ ФР Офісу ВПП ДФС ОСОБА_6 , погоджене з прокурором відділу ГП України ОСОБА_7 про арешт майна у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000008 від 26.01.2018 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 204 КК України,-
ВСТАНОВИВ:
В провадження слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва 05.03.2018 року надійшло вищевказане клопотання.

Клопотання обґрунтовано тим, що слідчим управлінням фінансових розслідувань Офісу великих платників податків ДФС здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні №0000008 від 26.01.2018 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 204 КК України.

Установлено, що громадянин ОСОБА_8 , разом з невстановленими слідством особами, використовуючи підприємства ТОВ «Югас-Нафта» (КОД ), ТОВ «Бітоксід» (0), ТОВ «Альтернатів Енерджі Сорсес Компані» (), ТОВ «Альтернатів Енерджі Сорсес Логістік» () та ТОВ «Альтернатів Енерджі Сорсес Еко» () організували незаконне виготовлення підакцизних товарів, шляхом відкриття підпільних цехів за адресами: АДРЕСА_1 ; Харківська область, Харківський район, м. Мерефа, вул. Піщана, б. 22-А, літ «В-2», літ «Б-1» з використанням обладнання, що забезпечує масове виробництво таких товарів.

В ході проведення досудового розслідування допитано у якості свідка ОСОБА_9 , депутата Мерефянської міської ради, який повідомив, що на території Харківської області, а саме на площах та у нежитлових приміщеннях колишнього «Асфальтного заводу» у місті Мерефа, здійснюється тіньове виробництво з використанням промислового обладнання, фальсифікованого дизельного пального, з якого не сплачується акцизний податок, орієнтовний об`єм добового виробництва складає біля 30 тон.

Організатором вказаного виробництва є громадянин ОСОБА_8 , який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2 , та який фактично проживає за адресою: АДРЕСА_3 .

Так, встановлено, що ОСОБА_8 з метою прикриття зазначеної протиправної діяльності зареєстрував та здійснює фінансово-господарські операції від імені ТОВ «Югас-Нафта» (КОД ), ТОВ «Бітоксід» (0), ТОВ «Альтернатів Енерджі Сорсес Компані» (), ТОВ «Альтернатів Енерджі Сорсес Логістік» () та ТОВ «Альтернатів Енерджі Сорсес Еко» ().

ТОВ «Бітоксід» надає в оренду приміщення та промислове обладнання для виробництва паливно-мастильних матеріалів ТОВ «Альтернатів Енерджі Сорсес Компані», яке в свою чергу нібито проводить реалізацію виготовленої продукції на ряд підприємств з ознаками фіктивності, хоча насправді реалізує виготовлені МПП тіньовим шляхом, за готівковий розрахунок на підприємства агропромислового комплексу та тіньові АЗС. ТОВ «Альтернатів Енерджі Сорсес Логістік» здійснює вантажні перевезення для ТОВ «Альтернатів Енерджі Сорсес Компані». ТОВ «Альтернатів Енерджі Сорсес Еко» здійснює реалізацію конденсату газового на ТОВ «Авіас Трейд» ().

З метою виготовлення фальсифікованих паливно-мастильних матеріалів організаторами вказаної діяльності ОСОБА_8 та ОСОБА_10 здійснюється придбання, тіньовим шляхом, нафти сирої та конденсату газового. При проведенні технологічних процесів, шляхом нагрівання та випарювання, зі вказаної сировини виготовляють наступні продукти: стабільний бензин - реалізують як сировина вуглеводородна, дизельне пальне - реалізують як обсарбент компонент дизельного палива, мазут М100 - реалізують як залишок важкий.

У зв`язку з чим, в ході виконання доручення оперативними працівниками здійснено виїзд за адресою розташування зазначеного нафтопереробного підприємства, в ході якого встановлено, що за адресами: АДРЕСА_1 ; АДРЕСА_4 ; Харківська область, Харківський район, м. Мерефа, вул. Піщаний кар`єр,4 км., буд. 2, знаходиться промислова зона, на якій за сітчастим парканом та колючим дротом розташовані одно, двох та триповерхові промислові будинки, об`ємні металеві ємкості для збереження паливно-мастильних матеріалів, об`ємні металеві промислові ємкості сполученні між собою та транспортні засоби. Додатково встановлено, що на зазначеній території знаходиться тіньова АГЗС, через яку проводять реалізацію газу пропан, який утворюється при технологічному процесі.

В ході проведення заходів встановлено, що з території тіньового виробництва у денний час виїжджають транспортні засоби які перевозять виготовлені ПММ до тіньової АЗС, а саме за адресою: Харківська область, Харківський район, смт. Пісочин, вул. Автомобільна б8. За вказаною адресою знаходиться АТП для вантажних автомобілів та в лівій його частині розміщені ємкості для накопичення та тіньової реалізації ПММ. З метою підтвердження протиправної діяльності вказаної тіньової АЗС та вірогідності реалізації на ній фальсифікованих ПММ було встановлено та допитано в якості свідка громадянина, який в особистих цілях, з вказаної АЗС придбав 20 літрів дизельного палива. Зазначене дизельне пальне він добровільно видав співробітникам податкової міліції. З метою підтвердження того, що дизельне паливо яке виготовлюється на тіньовому нафтопереробному підприємстві та реалізується на зазначеній тіньовій АЗС є фальсифікованим, було проведене попереднє дослідження, за результатами якого Лабораторією контролю якості нафтопродуктів ТОВ «Татнефть-АЗС-Україна» зроблено висновок за яким надані на дослідження ПММ не відповідають ДСТУ 7688:2015.

Згідно бази АІС «Податковий блок» встановлено наступне:

- ТОВ «Бітоксід» зареєстроване в Харківській ОДПІ ГУ ДФС, юридична адреса Харківська область, Харківський район, м. Мерефа, вул. Піщана б.22, основний вид діяльності надання в оренду й експлуатацію власного чи орендованого нерухомого майна, керівник та бухгалтер ОСОБА_11 , (ІПН НОМЕР_1 ), засновник ОСОБА_8 (ІПН НОМЕР_2 )8. Не є платником акцизного податку.

- ТОВ «Югас-Нафта» знаходиться на податковому обліку в Слобожанській ОДПІ ГУ ДФС (Богодухівське відділення), основний вид діяльності: виробництво продуктів нафтоперероблення. Але фактично ТОВ «Югас-Нафта» починаючи з 2016 року та по теперішній час діяльності не веде та звітів до ДПІ за місцем реєстрації не надавало.

- ТОВ «Альтернатів Енерджі Сорсес Компані» зареєстроване у Східній ОДПI м. Харкова ГУ ДФС у Харківській області, юридична адреса м. Харків, вул. Плеханівська б.126/1, вид діяльності оптова торгівля твердим, рідким, газоподібним паливом і подібними продуктами, керівник та засновник ОСОБА_10 (ІПН НОМЕР_3 ), бухгалтер ОСОБА_12 (ІПН НОМЕР_4 ). Не є платником акцизного податку.

- ТОВ «Альтернатів Енерджі Сорсес Логістік» зареєстроване у Східній ОДПI м. Харкова ГУ ДФС у Харківській області, юридична адреса м. Харків, вул. Плеханівська б.126/1, вид діяльності вантажний автомобільний транспорт, керівник та гол. бухгалтер ОСОБА_13 (ІПН НОМЕР_5 ), засновник ОСОБА_14 (ІПН НОМЕР_6 ).

- ТОВ «Альтернатів Енерджі Сорсес Еко» зареєстроване у Східній ОДПI м. Харкова ГУ ДФС у Харківській області, юридична адреса м. Харків, вул. Плеханівська б.126/1, вид діяльності виробництво інших виробів з деревини, керівник ОСОБА_15 (ІПН НОМЕР_7 ), гол. бухг. та засновник ОСОБА_16 (ІПН НОМЕР_8 ). З червня 2017 року є платником акцизного податку, хоча до теперішнього часу подаються декларації з нульовим значенням.

26.02.2018 на підставі ухвали слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва проведено обшук нежилих (офісних, складських та виробничих) приміщень, що розташовані за адресою: АДРЕСА_5 , що на праві власності належать ПАТ «Весотра Харків» та фактично використовуються для здійснення незаконної діяльності громадянином ОСОБА_8 , разом з невстановленими слідством особами.

Так, в ході проведення обшуку встановлено, що за вказаною адресою знаходиться автозаправна станція на якій розташовані офісне приміщення та резервуар із дизельним паливом невідомого походження та невідомого бренду.

Присутній під час обшуку ОСОБА_17 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , повідомив що він працює автозаправником на АЗС за вказаною адресою. Однак, жодних документів, які підтверджують це не надав.

Разом з тим, ОСОБА_17 повідомив, що матеріально відповідальною особою за резервуари та дизельне пальне, яке в них знаходяться є особа ОСОБА_18 , жодних контактних даних зазначеної особи він не має. Також у нього не має жодних документів, які б це підтвердили.

Так, ОСОБА_17 повідомив, що на момент проведення обшуку в резервуарі знаходиться дизельне пальне. Однак, в якій кількості не зміг повідомити, так як відсутні документи про їх облік, ведення яких є обов`язковим.

Після чого, на виконання ухвали Шевченківського районного суду м. Києва у ОСОБА_17 за участю спеціаліста ОСОБА_19 , було затребувано технічний паспорт на резервуар, дозвільні документи, документи щодо пожежної безпеки, а також документи, які надають право ОСОБА_17 працювати на об`єкті, де зберігається дизельне пальне, на що останній повідомив, що у нього вони відсутні.

Крім того, у ОСОБА_17 на виконання ухвали Шевченківського районного суду м. Києва було затребувано документи, ведення яких є обов`язкове, які мають значення первинних документів, а саме:

- документи, які передбачені Інструкцією «Про порядок приймання, транспортування, зберігання, відпуску та обліку нафти і нафтопродуктів на підприємствах і організаціях України», затвердженої спільним наказом №281/171/578/155 від 20.05.08 Міністерства палива та енергетики України, Міністерства економіки України, Міністерства транспорту та зв`язку України, Державним комітетом України з питань технічного регулювання та споживчої політики та зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 02.09.08 за №805/15496;

- документи, які передбачені Законом України «Про охорону праці» та Положенням про технологічні регламенти на виробництво продукції на підприємствах нафтопереробної та нафтохімічної промисловості, затвердженого наказом Міністерства палива та енергетики України від 23.07.2007 № 345, а також документи щодо дотримання правил пожежної безпеки;

- документи, які передбачені «Інструкцією з контролювання якості нафти і нафтопродуктів на підприємствах і організаціях України» затвердженої спільним наказом №271/121 від 04.06.07 Міністерства палива та енергетики України, Державним комітетом України з питань технічного регулювання та споживчої політики та зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 04.07.07 за №762/14029.

Однак, ОСОБА_17 повідомив, що у нього вони відсутні, оскільки реалізація дизельного пального на АЗС здійснюється без будь-яких документів за готівкові кошти, за попередньою домовленістю з власником АЗС ОСОБА_20 .

Разом з тим, даний факт ОСОБА_17 підтвердив під час проведення допиту 26.02. 2018.

Крім того, в ході проведення обшуку за адресою: АДРЕСА_5 , в присутності спеціаліста ОСОБА_19 проведено огляд резервуару.

Так, в ході огляду встановлено, що він не повірений жодним чином, на кришці резервуару відсутні таблички з його характеристикою, що є порушенням чинного законодавства.

Разом з тим, встановлено, що відсутні нормативні документи, які регламентують правила зберігання нафтопродуктів.

Так, в ході проведення обшуку за участю спеціаліста ОСОБА_19 та відповідного обладнання, в присутності автозаправника ОСОБА_17 та понятих встановлено, яка кількість дизельного пального знаходиться в резервуарі.

Так, в резервуарі знаходиться дизельне пальне в кількості 18,189 тон, жодні документи на яке відсутні.

Таким чином, в ході проведення обшуку за адресою: АДРЕСА_5 , виявлено автозаправну станцію з 1 розподільчою колонкою та 2 пістолетами до неї, резервуар в якому зберігається дизельне пальне в кількості 18,189 тон, на яке відсутні будь які, що підтверджують походження його походження, також відсутні бухгалтерські та дозвільні документи, передбачені чинним законодавством та необхідні для її діяльності, відсутні технічні документи, відсутні матеріально відповідальні особи, облік дизельного пального в установленому порядку не ведеться, оскільки на АЗС та в офісному приміщені відсутні документи, передбачені вище вказаними Інструкціями, а на дизельне пальне, яке на момент обшуку знаходиться в резервуарі відсутня будь яка документація.

26.02.18 виявлені під час обшуку за адресою: АДРЕСА_5 , матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, а саме: 1 розподільча колонка з 2 пістолетами до неї, резервуар в якому зберігається дизельне пальне в кількості 18,189 тон, визнано речовими доказами в порядку ст. 98 КПК України.

Враховуючи викладене слідчий просить слідчого суддю накласти арешт на вищевказане майно.

Власник майна та слідчий в призначене судове засідання, будучи належним чином повідомленими про час та місце його проведення, не з`явились, про причину неявки суд не повідомили, що не перешкоджає розгляду.

Вивчивши клопотання про арешт майна та додані до нього копії матеріалів кримінального провадження, документи надані представником власника майна, вислухавши пояснення слідчого, представника власника майна, вважаю, що воно не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Згідно зі ст. 131 КПК України заходи забезпечення кримінального провадження застосовуються з метою досягнення дієвості цього провадження.

Відповідно до ч. 1 ст. 132 КПК України заходи забезпечення кримінального провадження застосовуються на підставі ухвали слідчого судді або суду, за винятком випадків, передбачених цим Кодексом.

Згідно з ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження.

Положеннями ч. 2 ст. 170 КПК України визначено, арешт майна допускається з метою забезпечення: збереження речових доказів; спеціальної конфіскації; конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Відповідно до ч. 8 ст. 170 КПК вартість майна, яке належить арештувати з метою забезпечення цивільного позову або стягнення отриманої неправомірної вигоди, повинна бути співмірною розміру шкоди, завданої кримінальним правопорушенням або зазначеної у цивільному позові, розміру неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою.

Згідно з ч. 10 ст. 170 КПК арешт може бути накладений у встановленому цим Кодексом порядку на рухоме чи нерухоме майно, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковій формі, в тому числі кошти та цінності, що знаходяться на банківських рахунках чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах, видаткові операції, цінні папери, майнові, корпоративні права, щодо яких ухвалою чи рішенням слідчого судді, суду визначено необхідність арешту майна. Не може бути арештовано майно, якщо воно перебуває у власності добросовісного набувача, крім арешту майна з метою забезпечення збереження речових доказів.

Відповідно до ч. 2 ст. 171 КПК України, у клопотанні слідчого, прокурора про арешт майна повинно бути зазначено: 1) підстави і мету відповідно до положень статті 170 цього Кодексу та відповідне обґрунтування необхідності арешту майна; 2) перелік і види майна, що належить арештувати; 3) документи, які підтверджують право власності на майно, що належить арештувати, або конкретні факти і докази, що свідчать про володіння, користування чи розпорядження підозрюваним, обвинуваченим, засудженим, третіми особами таким майном; 4) розмір шкоди, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою, у разі подання клопотання відповідно до частини шостої статті 170 цього Кодексу.

До клопотання також мають бути додані оригінали або копії документів та інших матеріалів, якими слідчий, прокурор обґрунтовує доводи клопотання.

Відповідно до положень ст. 173 КПК України слідчий суддя, суд відмовляють у задоволенні клопотання про арешт майна, якщо особа, що його подала, не доведе необхідність такого арешту, а також наявність ризиків, передбачених абзацом другим частини першої статті 170 цього Кодексу. При вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: правову підставу для арешту майна; можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу); наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (якщо арешт майна накладається у випадках, передбачених пунктами 3, 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); можливість спеціальної конфіскації майна (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 2 частини другої статті 170 цього Кодексу); розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.

01.03.2018 року слідчим суддею Шевченківського районного суду м. Києва було розглянуто аналогічне клопотання, та за результатом розгляду якого слідчому було відмовлено в накладенні арешту на вилучене майно.

Під час розгляду аналогічного клопотання, в судовому засіданні було встановлено, що за адресою АДРЕСА_1 було вилучене наступне майно: сировина невідомого бренду, об`ємом 39 747 літрів у відповідному резервуарі, газовий конденсат невідомого бренду, об`ємом 828 917 літрів у відповідному резервуарі, стабільний бензин невідомого бренду, об`ємом 314 362 367 літрів у відповідному резервуарі, мазут невідомого бренду, об`ємом 5 318 літрів у відповідному резервуарі, абсорбований конденсат дизельного пального невідомого бренду, об`ємом 50 254 165 літрів у відповідному резервуарі.

Слідчий зазначає, що вказане майно є знаряддям вчинення кримінального правопорушення, а тому 26.02.2018 року воно було визнано речовим доказом в межах даного кримінального провадження.

Під час розгляду аналогічного клопотання, представник власника майна долучав документи, з яких було встановлено, що вилучене майно відповідає вимогам, які ставляться законодавством України до нафти і нафтопродуктів, у власника вилученого майна наявні дозволи на здійснення, зокрема: газонебезпечних робіт та робіт у вибухопожежнонебезпечних зонах; переробки нафти, вуглеводневих газів і конденсату; наявний дозвіл на експлуатування устаткування, пов`язаного зі зберіганням небезпечних речовин, технологічного устаткування нафтогазопереробної промисловості, електрообладнання, призначеного для застосування у вибухонебезпечних зонах, що підтверджується дозволами № 819.17.63 та № 820.17.63 виданими ГУ Держпраці у Харківській області.
Крім того, представником власника майна надавались результати випробувань № 76 від 11.08.2017 року, № 77 від 11.08.2017 року, № 78 від 11.08.2017 року, з яких вбачається, що надані ТОВ «Альтернатів енерджі сорсет компані» проби нафтопродукту, абсорбенту газоконденсатного та сировини вуглеводневої відповідають встановленим в Україні технічним умовам.
А тому посилання слідчого в постанові, про визнання речовими доказами, що вилучене майно є знаряддям вчинення кримінального правопорушення, є необґрунтованими, оскільки знаряддям вчинення кримінального правопорушення називаються ті предмети, речі, за допомогою яких кримінальне правопорушення було вчинено, разом з тим, слідчий суддя не вбачає в діях посадових осіб ТОВ «Альтернатів енерджі сорсет компані» ознак порушень вимог закону, а отже в такому випадку майно такої особи, яке є законно здобутим, та за відсутності доказів щодо незаконності його походження та використання, не може бути визнано речовим доказом, оскільки таке майно не відповідає вимогам ст. 98 КПК України.
У клопотанні слідчого міститься паспорт якості нафтопродуктів ТОВ «Альтернатів Енерджі Сосрес Компані», в якому зазначено про невідповідність вимогам ДСТУ наданих ТОВ «Альтернатів Енерджі Сосрес Компані» проб нафтопродукту, однак невідповідність вимогам ДСТУ не утворює склад злочину визначеного ст. 204 КК України, за ознаками якого здійснюється дане кримінальне провадження.
Крім того, посадовим особам ТОВ «Альтернатів Енерджі Сосрес Компані» підозра в межах даного кримінального провадження не вручалась.
При вирішенні питання про застосування арешту майна, в рамках проведення судового контролю за дотриманням прав, свобод та інтересів осіб у кримінальному провадженні, слідчий як сторона кримінального провадження, на яку покладено обов`язок виконати таке завдання кримінального судочинства, як недопущення необґрунтованого процесуального примусу, зобов`язаний подати слідчому судді або суду докази обставин, на які він посилається. При цьому, арешт майна допускається, якщо буде доведено обґрунтованість підозри у вчинені кримінального правопорушення, потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи підприємства і в такий спосіб може бути виконане завдання, для виконання якого слідчий звертається з клопотанням.
Оскільки поняття «обґрунтована підозра» не визначене у національному законодавстві та зважаючи на положення, закріплені у статті 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», слід зазначити позицію Європейського суду з прав людини, відображену, зокрема, у пункті 175 рішення від 21 квітня 2011 року у справі «Нечипорук і Йонкало проти України», відповідно до якої термін «обґрунтована підозра» означає, що є факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення (рішення у справі «Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства» від 30 серпня 1990 року, пункт 32, Series А, N 182).
Арешт на майно накладається виключно, якщо є достатні підстави вважати, що вони підшукані, виготовлені, пристосовані чи використані як засоби чи знаряддя вчинення кримінального правопорушення та/або зберегли на собі його сліди, або призначалися для схиляння особи до вчинення кримінального правопорушення, фінансування та/або матеріального забезпечення кримінального правопорушення або винагороди за його вчинення, або є предметом кримінального правопорушення, у тому числі пов`язаного з їх незаконним обігом. Предметом арешту може бути майно, яке перебуває у власності юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження.
Тобто із змісту вказаних положень, вбачається, що накладення арешту на майно особи, яка підтвердила законність здійснення своєї діяльності та непричетної до вчиненого кримінального правопорушення - не передбачений КПК України.
Також, слідчим не зазначено про наявність ризиків, передбачених абз.2 ч.1 ст. 170 КПК України та не обґрунтовано при цьому правових підстав для такого арешту та необхідності у його накладенні.

Крім того, санкція ч. 2 ст. 204 КК України, в межах якої здійснюється досудове розслідування, передбачає покарання у виді штрафу від трьох тисяч до десяти тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, а тому слідчий суддя вражає не співрозмірним запропоноване слідчим обмеження права власності завданням кримінального провадження.

Приймаючи до уваги вищевикладене та враховуючи правову кваліфікацію кримінального правопорушення, за фактом вчинення якого розслідується кримінальне провадження та в рамках якого подано дане клопотання, а також необґрунтованість і недоведеність необхідності застосування даного заходу забезпечення кримінального провадження, слідчий суддя не знаходить правових підстав для задоволення вказаного клопотання.

Враховуючи викладене, керуючись вимогами ст.ст. 131, 132, 170-173, 309, 376, 395, 532 КПК України, слідчий суддя,-

УХВАЛИВ:
Клопотання старшого слідчого з ОВС 6-го відділу розслідувань кримінальних проваджень СУ ФР Офісу ВПП ДФС ОСОБА_6 , погоджене з прокурором відділу ГП України ОСОБА_7 про арешт майна у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000008 від 26.01.2018 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 204 КК України залишити без задоволення.

Ухвала підлягає негайному виконанню.

На ухвалу слідчого судді безпосередньо до Апеляційного суду м.Києва протягом п`яти днів з дня її оголошення може бути подана апеляційна скарга. Якщо ухвалу суду постановлено без виклику особи, яка її оскаржує, то строк апеляційного оскарження для такої особи обчислюється з дня отримання нею копії судового рішення.

Слідчий суддя ОСОБА_1