Провадження № 1-кп/520/1096/17
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
21.12.2017 року м.Одеса

Київський районний суд м.Одеси у складі судді ОСОБА_1 , який здійснює кримінальне провадження одноособово,

секретар судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши в приміщені суду у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження, внесене до ЄРДР за №0002251 від 27.08.2017 року, за обвинуваченням

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженеця м.Одеси, українця, громадянина України, з середньою освітою, не одружений, офіційно не працевлаштований, раніше не судимий, зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,-

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.121 КК України,

за участю сторін кримінального провадження:

прокурора Одеської місцевої прокуратури №1 ОСОБА_4 ,

потерпілої ОСОБА_5 ,

обвинуваченого ОСОБА_3 та його захисника адвоката ОСОБА_6 ,

ВСТАНОВИВ:
27.08.2017 року приблизно о 00:58 годин ОСОБА_3 , за місцем свого мешкання, в квартирі АДРЕСА_2 , на ґрунті неприязних відносин, в ході раптово виниклого конфлікту, керуючись мотивом помсти ОСОБА_5 за образливі висловлювання в його бік, маючи за меті умисне спричинення тілесних ушкоджень, перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, реалізуючи свій умисел, взяв з трюмо, що знаходиться в коридорі вищевказаної квартири в праву руку стамеску, якою наніс ОСОБА_5 удар в область черевної порожнини ліворуч, після чого наніс по одному удару в її грудну клітину, ліве та праве плече, ліву кисть, тим самим спричинивши останній тілесні ушкодження у вигляді: непроникаючого колото-різаного поранення передньої поверхні грудної клітини, колото-різані поранення лівого та правого плеча, лівої кисті, садна передньої черевної стінки, колото-різаного поранення передньої черевної стінки, проникаючого в черевну порожнину, з пошкодженням тонкої кишки, яке супроводжувалось внутрішньо черевною кровотечею, яке відноситься до категорії тяжких тілесних ушкоджень за критерієм небезпеки для життя в момент заподіяння.

Умисні дії ОСОБА_3 суд кваліфікує за ч.1 ст.121 КК України за кваліфікуючими ознаками: умисне тяжке тілесне ушкодження, тобто умисне тілесне ушкодження, небезпечне для життя в момент заподіяння.

Наведене обвинувачення підтверджується наступними допустимими, належними доказами, безпосередньо дослідженими судом у судовому засіданні.

Так, обвинувачений ОСОБА_3 вину у скоєнні злочину, передбаченого ч.1 ст.121 КК України, визнав повністю, щиро покаявся та показав, що він підтримував з ОСОБА_5 тісні стосунки, іноді вони проводили час разом. Так, 26.08.2017 року вони весь день відпочивали разом, відвідували море, вживали алкогольні напої. Ввечері вони прийшли до нього до дому - квартиру АДРЕСА_3 , де продовжили відпочинок, під час якого продовжували вживати алкогольні напої. За північ ОСОБА_5 зібралася додому, а він не бажав її відпускати, на підставі чого між ними виник конфлікт. Деталі конфлікту він не пам`ятає, але коли вона вдарила його пательнею по голові, він з кімнати вибіг в коридор, де з трюмо взяв в руку стамеску, якою почав наносити ОСОБА_5 удари в область тулубу. Він побачив, що у ОСОБА_5 з`явилася кров, злякався, не знав, що робити, та зачинився в шафі, де заснув. Його розбудили працівники поліції. В завершення обвинувачений показав, що він не оспорює кількість і локалізацію ударів, йому соромно, він досі кохає ОСОБА_5 і публічно вибачився перед нею.

Потерпіла ОСОБА_5 , приймаючи участь в судовому засіданні, повністю підтвердила покази ОСОБА_3 , і дала покази про характер і обставини події, які повністю відповідають показам обвинуваченого ОСОБА_3 .

Вина ОСОБА_3 у вчиненому, крім його зізнання і показань, та показань потерпілої, підтверджується також іншими доказами дослідженими в судовому засіданні:

-витягом з ЄРДР про реєстрацію кримінального правопорушення;

-протоколом огляду місця події з фото таблицею, згідно якого в квартирі ОСОБА_3 вилучено стамеску та особисті речі потерпілої з плямами бурого кольору;

-протоколом медичного огляду ОСОБА_3 для встановлення факту вживання психотропної речовини та стану сп`яніння, згідно якого ОСОБА_3 перебував в стані алкогольного сп`яніння;

-протоколом огляду предметів з фототаблицею, яким оглянуті вилучені з квартири ОСОБА_3 речі;

- висновком судово-медичної експертизи №2568 від 11.10.2017 року, згідно якого у ОСОБА_5 виявлені тілесні ушкодження у вигляді: колото-різане поранення передньої черевної стінки, проникаюче в черевну порожнину з пошкодженням тонкої кишки, яке супроводжувалося внутрішньочеревною кровотечею, непроникаюче колото-різане поранення передньої поверхні грудної клітки, колото-різані поранення лівого та правого плеча, лівої кисті, садна передньої черевної стінки. Вказані тілесні ушкодження спричинені дією колюче-різучого предмета, яким могла бути стамеска. Колото-різаного поранення передньої черевної стінки, проникаючого в черевну порожнину, з пошкодженням тонкої кишки, яке супроводжувалось внутрішньо черевною кровотечею, відноситься до категорії тяжких тілесних ушкоджень за критерієм небезпеки для життя;

- висновком судово-медичної, криміналістичної експерти №530 від 17.10.2017 року, згідно якої колото-різані пошкодження на одязі потерпілої могли утворитися від стамески, і тілесне пошкодження на тілі потерпілої ОСОБА_5 у виді колото-різаного проникаючого пошкодження живота, відповідає пошкодженню, яке виявлене на сукні потерпілої;

-висновком судово-психіатричної експертизи №419 від 04.10.2017 року, згідно якої ОСОБА_3 на час скоєння кримінального правопорушення будь-яким хронічним психічним захворюванням, недоумством, іншим хворобливим станом психіки не страждав та не страждає, ознак будь якого тимчасового розладу психічної діяльності не виявляв, знаходився у стані простого алкогольного сп`яніння, за своїм психічним станом був здатен повною мірою усвідомлювати свої дії та керувати ними. На теперішній час ОСОБА_3 будь-яким хронічним психічним захворюванням, недоумством, іншим хворобливим станом психіки не страждає, здатен усвідомлювати свої дії та керувати ними. ОСОБА_3 застосування примусових заходів медичного характеру не потребує.

На підставі наведеного висновку суд визнає ОСОБА_3 осудним.

На підставі сукупності наведених доказів, яких достатньо поза розумним сумнівом для доведеності вини обвинуваченого, суд дійшов висновку про направленість умислу обвинуваченого та наявність вини в його діях.

Судом згідно ч.3 ст.349 КПК України на підставі відсутності заперечень з боку учасників судового провадження було визнано недоцільним дослідження інших доказів, що є у справі, відносно фактичних обставин заподіяння ОСОБА_3 стамескою умисних тяжких тілесних ушкоджень ОСОБА_5 , тобто умисне тілесне ушкодження, небезпечне для життя в момент заподіяння, які правильно розуміються учасниками судового розгляду і ніким не оспорюються.

При призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_3 суд враховує обставиною, яка обтяжує покарання, вчинення злочину у стані алкогольного сп`яніння.

При призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_3 суд враховує обставинами, які пом`якшують покарання: повне визнання вини, щире каяття у скоєному, активне сприяння розкриттю злочину, повне добровільне відшкодування потерпілій матеріальної і моральної шкоди, публічне вибачення перед потерпілою, яка вибачила його і просила суд не позбавляти ОСОБА_3 волі. Суд також враховує, що ОСОБА_3 до кримінальної відповідальності притягається вперше, займається суспільно корисною працею поповнює рахунки мобільних телефонів абонентів операторів мобільного зв`язку, позитивно характеризується за місцем проживання.

Наведені данні про особу винного з урахуванням характеру, тривалості, обставин і тяжкості вчиненого злочину, з огляду на наявність у ОСОБА_3 реєстрації і постійного місця проживання, дають суду всі підстави вважати, що він не є суспільно небезпечною особою, яка потребує обов`язкової ізоляції від суспільства, а тому його виправлення можливе без відбування ним покарання. Отже ОСОБА_3 може бути звільнено на підставі ст.75 КК України від відбування покарання з випробуванням під контролем органу пробації протягом встановленого іспитового строку із покладенням на нього відповідних обов`язків.

Згідно висновку органу пробації виправлення ОСОБА_3 можливе без ізоляції від суспільства за умови здійснення з боку органів пробації інтенсивного нагляду та застосування соціально виховних заходів.

Питання щодо речових доказів вирішується відповідно до ст.100 КПК України, а арешту майна - ст. 174 КПК України.

На підставі викладеного і керуючись ст.ст.369-370, 373-374 КПК України, суд -

УХВАЛИВ:
ОСОБА_3 визнати винним у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст.121 КК України, на підставі якої призначити йому покарання у виді позбавлення волі на строк п`ять років.
На підставі ст.75 КК України звільнити ОСОБА_3 від відбування покарання з випробуванням, якщо він протягом іспитового строку в три роки не вчинить нового злочину і виконає покладені на нього обов`язки, передбачені ст.76 КК України: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи, або навчання; не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

Речові докази, згідно постанови слідчого про залучення речових доказів від 27.08.2017 року, після набрання вироком законної сили знищити.

Арешт, накладений ухвалою слідчого судді від 29.08.2017 року на речі, визнані речовими доказами, після набрання вироком законної сили скасувати.

Інші заходи забезпечення кримінального провадження не обиралися.

На вирок учасниками кримінального провадження може бути подана апеляційна скарга до апеляційного суду Одеської області через Київський районний суд м.Одеси протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо апеляційну скаргу не подано, то вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Копію вироку після його проголошення негайно вручити обвинуваченому та прокурору.

Суддя ОСОБА_1