Заводський районний суд м. Запоріжжя
Справа № 332/38/18
Провадження №: 1-кп/332/87/18
УХВАЛА
призначення справи до судового розгляду
11 січня 2018 р. м.Запоріжжя

Заводський районний суд м.Запоріжжя у складі:

головуючого судді:ОСОБА_1
при секретарі: за участю прокурора: захисника: ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4

розглянувши в підготовчому судовому засіданні в залі суду кримінальне провадження за обвинуваченням ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 121 КК України, -

В С Т А Н О В И В:
Справа підсудна Заводському районному суду м. Запоріжжя.

Підстав для прийняття рішень, передбачених п.п.1-4 ч.3 ст.314 КПК України немає.

Прокурором заявлено клопотання про продовження строку тримання під вартою обвинуваченому, оскільки даний строк спливає 15.01.18, ОСОБА_5 обвинувачується у скоєнні тяжкого злочину, ризики, передбачені п.п. 1,3, 5 ч.1 ст. 177 КПК України, які враховувались під час обрання запобіжного заходу не зникли.

Від потерпілого надійшла заява про розгляд справи у його відсутності. Претензій матеріального та морального характеру до обвинуваченого не має.
Обвинувачений та захисник вважали за можливе призначити справу до розгляду по суті, заперечували щодо задоволення клопотання прокурора через його належну неогрунтованність.
Строк тримання під вартою ухвалою Заводського районного суду м. Запоріжжя щодо обвинуваченого ОСОБА_5 обирався 16.11.2017 року. Строк застосування до 15.01.2018 року.

Обрання, продовження дії такого запобіжного заходу як тримання під вартою під час підготовчого судового засідання здійснюється за клопотанням учасників судового провадження з урахуванням вимог глави 18 КПК України.
При вирішенні даного питання судом також враховано положення ст.5 Конвенції про захист прав та основоположних свобод людини, а також практику Європейського суду з прав людини, згідно з якими обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою.
В кожному випадку, як підкреслює Європейський суд з прав людини, суд своїм рішенням повинен забезпечити не тільки права підозрюваного, обвинуваченого, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів. Визначення таких прав, як підкреслює Європейський суд з прав людини, вимагає від суду більшої суворості в оцінці цінностей суспільства.
Відповідно до ч.1 ст.183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст.177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених ч.5 ст.176 цього Кодексу.
У п.п. 61, 62 рішення Європейського Суду з прав людини від 24.07.2003 року у справі «Смирнов проти Росії» наголошено, що наявність підстав для утримання під вартою повинно бути оцінено по кожній конкретній справі з урахуванням всіх обставин справи. Довготривале утримання під вартою може бути виправданим лише при наявності конкретних ознак того, що цього вимагають інтереси суспільства, які незважаючи на наявність презумпції невинності, перевищують інтереси забезпечення поваги до свободи.
Вирішуючи питання про доцільність продовження строку тримання обвинуваченого під вартою, суд враховує наявність ризиків, передбачених пунктами 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, особу ОСОБА_5 , його вік, відсутність офіційного працевлаштування, відсутність постійного джерела доходу, тяжкість інкримінованого злочину, який є тяжким, тяжкість покарання, що загрожує обвинуваченому у разі визнання винуватим; небезпеку його переховування від правосуддя, відсутність міцних соціальних зв`язків.
Вказані вище обставини, а також підвищена суспільна небезпечність злочину, у вчиненні якого обвинувачується ОСОБА_5 , на думку суду дають підстави для висновку, що існують з боку обвинуваченого ризики, передбачені ст.177 КПК України.
Крім того, враховуючи дані про особу ОСОБА_5 , обвинувачення у вчиненні умисного тяжкого злочину, відсутність достовірних відомостей про зменшення ризиків, які були встановлені при обранні запобіжного заходу, позицію Європейського Суду з прав людини, викладену у Рішенні від 10.02.2011 року у справі «Харченко проти України», суд вважає, що відсутні підстави для застосування більш м`якого запобіжного заходу, ніж тримання під вартою та відповідно зміни запобіжного заходу обвинуваченому ОСОБА_5 .
За таких обставин застосування більш м`якого запобіжного заходу не забезпечить належну процесуальну поведінку ОСОБА_5 . Перебування обвинуваченого під вартою не виходить за межі розумного строку.
Керуючись ст.ст. 314-316 КПК України,

УХВАЛИВ:
Кримінальне провадження за обвинуваченням ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 121 КК України прийняти до провадження Заводського районного суду м. Запоріжжя.
Призначити справу до судового розгляду у відкритому судовому засіданні у приміщенні Заводського районного суду м.Запоріжжя за адресою м.Запоріжжя, вул.Л.Чайкіної, 65 на 31 січня 2018 р. на 11-00 годину.
Клопотання прокурора задовольнити.
Продовжити строк тримання під вартою у відношенні обвинуваченого ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , з утриманням його в Запорізькому слідчому ізоляторі строком на 60 діб, до 11.03.2018 року.

У судове засідання викликати сторони кримінального провадження.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя ОСОБА_1