1Справа № 335/1804/18 1-кс/335/1273/2018
УХВАЛА ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянки України, має повну вищу освіту, не одружена, не працює, не заміжня, зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не засуджена,
у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 5 ст. 191, ч. 3 ст. 191, ч. 3 ст. 15 ч. 4 ст. 190, ч. 1 ст. 206 КК України,
ВСТАНОВИВ:
Слідчий СВ Вознесенівського ВП Дніпровського ВП ГУНП в Запорізькій області ОСОБА_4 за погодженням з процесуальним керівником звернувся до суду з клопотанням про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, мотивуючи свої вимоги тим, що протоколом засідання Наглядової ради ЗАТ «БАН» від 23.03.04 ОСОБА_5 , була призначена на посаду генерального директора ЗАТ «БАН» з 24.03.04.
ОСОБА_5 , будучи службовою особою акціонерного товариства, на яку покладено обов`язок здійснювати керівництво поточною діяльністю підприємства і організовувати виконання рішень Наглядової ради та загальних зборів акціонерів товариства, виконуючи покладені на неї Статутом ЗАТ «БАН» та чинним законодавством адміністративно-господарські та організаційно розпорядчі функції, діючи умисно, із корисливих мотивів, в період з 09.11.2005 по 25.08.2007 заволоділа майном ЗАТ «БАН» в особливо великих розмірах, шляхом зловживання своїм службовим становищем, за таких обставин.
Так, ОСОБА_5 , маючи умисел на незаконне заволодіння грошовими коштами ЗАТ «БАН» в особливо великих розмірах, за адресою: м. Запоріжжя, вул. Тамбовська, 3 в період з 09.11.05 по 25.08.07, без складання відповідних документів, давала усні вказівки працівникам ЗАТ «БАН» ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 і ОСОБА_10 , які не були обізнані про її злочинні наміри, виписувати на її ім`я видаткові касові ордери для отримання з каси підприємства готівкових коштів під виглядом позики.
Одночасно з цим, ОСОБА_5 бажаючи надати своїм діям видимість законних цивільно-правових відносин, дала усну вказівку бухгалтеру ЗАТ «БАН» ОСОБА_7 скласти договір позики і заяву на отримання ОСОБА_5 грошових коштів з каси ЗАТ «БАН».
Так, ОСОБА_7 , будучи необізнаною про злочинні наміри ОСОБА_5 , діючи на виконання вказівок останньої, 05.01.06 склала договір на надання ОСОБА_5 безпроцентної позики та заяву на отримання ОСОБА_5 на ЗАТ «БАН» грошових коштів в сумі 350 000 грн. В подальшому, ОСОБА_5 , реалізовуючи свій злочинний умисел, підписала від свого імені і від імені генерального директора ЗАТ «БАН» даний договір на надання позики від 05.01.06, а також підписала заяву на отримання грошових коштів на суму 350 000 грн ., і в подальшому передала зазначені документи в бухгалтерію ЗАТ «БАН».
Реалізовуючи свій злочинний умисел, спрямований на заволодіння майном ЗАТ «БАН» в особливо великих розмірах, ОСОБА_5 за складеними вищевказаними працівниками ЗАТ «БАН» видатковими касовими ордерами, з каси ЗАТ «БАН» особисто отримала готівкові грошові кошти. За період з 09.11.05 по 25.08.07 ОСОБА_5 особисто отримала з каси ЗАТ «БАН» грошові кошти в сумі 475 458,25 грн., які в подальшому витратила на власні потреби.
Продовжуючи свій злочинний умисел, ОСОБА_5 давала усні вказівки працівникам ЗАТ «БАН» отримувати від її імені з каси підприємства готівкові кошти під виглядом позики, а в подальшому заволодівала цими коштами, тобто безоплатно звертала їх на свою користь.
Так, водій ЗАТ «БАН» ОСОБА_11 за вказівкою ОСОБА_5 , будучи необізнаним про її злочинні наміри, з каси підприємства, під виглядом позики для ОСОБА_5 , отримав грошові кошти. Так, за період з 31.05.06 по 11.07.07 ОСОБА_11 отримав з каси ЗАТ «БАН» грошові кошти в сумі 82 402,1 грн., гроші передав особисто ОСОБА_5 , яка витрачала їх на власні потреби.
Секретар ЗАТ «БАН» ОСОБА_12 за вказівкою ОСОБА_5 , будучи необізнаною про її злочинні наміри, отримала з каси підприємства під виглядом позики для ОСОБА_5 грошові. Так, за період з 18.05.07 по 10.08.07 ОСОБА_12 отримала з каси ЗАТ «БАН» грошові кошти в сумі 1400 грн., гроші передала особисто ОСОБА_5 , яка витрачала їх на власні потреби.
Начальник транспортного цеху, а з лютого 2007 року начальник служби охорони ЗАТ «БАН» ОСОБА_13 за вказівкою ОСОБА_5 , будучи необізнаним про її злочинні наміри, отримав з каси підприємства під виглядом позики для ОСОБА_5 грошові кошти. Так, за період з 15.12.06 по 11.07.07 ОСОБА_14 отримав з каси ЗАТ «БАН» грошові кошти в сумі 8440 грн., гроші передав особисто ОСОБА_5 , яка витрачала їх на власні потреби.
Касир ЗАТ «БАН» ОСОБА_10 за вказівкою ОСОБА_5 , будучи необізнаною про її злочинні наміри, отримала з каси підприємства під виглядом позики для ОСОБА_5 грошові кошти. Так, за період з 28.04.06 по 17.07.07 ОСОБА_10 отримала з каси ЗАТ «БАН» грошові кошти в сумі 66 285 гри., гроші передала особисто ОСОБА_5 , яка витрачала їх на власні потреби.
Перший заступник генерального директора ЗАТ «БАН» ОСОБА_15 за вказівкою ОСОБА_5 , будучи необізнаним про її злочинні наміри, отримав з каси підприємства під виглядом позики для ОСОБА_5 грошові кошти. Так, за період з 09.06.06 по 28.04.07 ОСОБА_16 отримав з каси ЗАТ «БАН» грошові кошти в сумі 4 527 грн., гроші передав особисто ОСОБА_5 , яка витрачала їх на власні потреби.
Продовжуючи свій злочинний умисел, спрямований на заволодіння грошовими коштами ЗАТ «БАН» в особливо великих розмірах, ОСОБА_5 отримала з каси підприємства готівкові кошти в сумі 49 000 грн. під виглядом виплати застави на адресу ТОВ «Аркадія-Л» до погашення повної заборгованості.
В подальшому, в зв`язку з невиконанням умов цього договору №PR 29/09/06 ЗАТ «БАН» погашав заборгованість перед ТОВ «Аркадія-Л» наступним чином: 11.10.06 ЗАТ «БАН» перерахувало на банківський рахунок ТОВ «Аркадія-Л» № НОМЕР_2 грошові кошти в сумі 400 000 грн. (в т.ч. ПДВ); 31.10.06 ЗАТ «БАН» перерахувало на банківський рахунок ТОВ «Аркадія-Л» № НОМЕР_2 грошові кошти в сумі 516 000 грн.
Таким чином, заборгованість ЗАТ «БАН» перед ТОВ «Аркадія-Л» за договором №PR 29/09/06 від 29.09.06 в сумі 1 216 125 грн. була погашена в повному обсязі.
При цьому, ОСОБА_5 22.11.06 дала усну вказівку ОСОБА_9 , яка не була обізнана про її злочинні наміри, скласти видаткові касові ордери №2034 на суму 10 000 грн. і №2035 на суму 39 000 грн. під виглядом виплати застави на адресу ТОВ «Аркадія-Л» до погашення повної заборгованості. В цей же день, ОСОБА_5 отримала з каси ЗАТ «БАН» від касира ОСОБА_10 , яка не була обізнана про злочинні наміри генерального директора, грошові кошти за видатковими касовими ордерами №2034 в сумі 10 000 грн. і №2035 в сумі 39 000 грн., а всього в сумі 49 000 грн., під виглядом виплати застави на адресу ТОВ «Аркадія-Л» до погашення повної заборгованості.
Реалізовуючи свій єдиний злочинний умисел, спрямований на заволодіння грошовими коштами ЗАТ «БАН» в особливо великих розмірах, ОСОБА_5 , зазначені грошові кошти в сумі 49 000 грн. на адресу ТОВ «Аркадія-Л» не передала, а заволоділа ними, тобто безоплатно звернула їх у свою користь і в подальшому витратила на власні потреби.
Таким чином, в результаті злочинних дій ОСОБА_5 , об`єднаних єдиним умислом, остання, заволоділа майном ЗАТ «БАН» на суму 687 512,35 грн., що є особливо великим розміром, тому як більш ніж в 600 разів перевищує встановлений законодавством неоподатковуваний мінімум доходів громадян на момент вчинення злочину спричинив ЗАТ «БАН» матеріальну шкоду на вказану суму.
Крім того, ОСОБА_5 вчинила замах та заволодіння грошовими коштами суб`єкта господарської діяльності в особливо великому розмірі за таких обставин.
Реалізуючи злочинний умисел направлений на заволодіння майном ЗАТ «БАН», ОСОБА_5 у липні 2007 року подала до Орджонікідзевського суду м. Запоріжжя позовну заяву про заборону виготовлення та реалізації квасу ТМ «Ярило» до отримання від них дозволу та про стягнення з підприємства суми у розмірі 2 500 000 грн. на користь ОСОБА_5 та 2 500 000 грн.
03.09.2008 між ЗАТ «БАН» і ТОВ «Квас Бевериджиз» укладено договір, відповідно якого ТОВ «Квас Бевериджиз» придбало об`єкти нерухомості за адресою: м. Запоріжжя, вул. Тамбовська, 3 де зазначене підприємство продовжило виробництво квасу ТМ «Ярило». Активами, отриманими від продажу об`єкту нерухомості були погашені кредиторські зобов`язання перед банківськими установами.
У березні 2016 ОСОБА_5 звернулася до суду з позовом до ТОВ «Квас Бевериджиз» про стягнення збитків, заподіяних протиправним використанням винаходу. Позовні вимоги заявлено у розмірі 114 498 278,60 грн., слухання справи триває.
Крім того, в рамках справ, за позовами ОСОБА_5 було накладено арешт на майно ТОВ «Квас Бевериджиз», в тому числі на рахунки товариства, що перешкоджає підприємству вести господарську діяльність.
Враховуючи обсяг пред`явленої підозри та відомості про особу підозрюваної, посилаючись на наявність ризиків, передбачених п.п. 1, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, слідчий просить застосувати до підозрюваної ОСОБА_5 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів.
Прокурор та слідчий в судовому засіданні підтримали клопотання та просили задовольнити його в повному обсязі.
Захисник підозрюваної в судовому засіданні заперечував проти задоволення клопотання з тих підстав, що досудове розслідування кримінального провадження здійснюється вже тривалий час з 2013 року, ризики, на які посилається сторона обвинувачення є безпідставними, не підтвердженими жодними доказами та є лише припущеннями. Також посилається незадовільний стан здоров`я підзахисної.
Заслухавши думку учасників кримінального провадження, дослідивши подані матеріали, слідчий суддя встановив наступне.
Так, 02.02.2017 старшим слідчим СВ Вознесенівського ВП Дніпровського ВП ГУНП в Запорізькій області ОСОБА_4 складено письмове повідомлення про підозру ОСОБА_5 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 5 ст. 191, ч. 3 ст. 191, ч. 3 ст. 15 ч. 4 ст. 190, ч. 1 ст. 206 КК України.
На останньому аркуші повідомлення про підозру міститься надпис «від підпису відмовилась» о 13 годині 16 хвилин 03.08.2017. Зазначений надпис засвідчений підписом старшого слідчого СВ Вознесенівського ВП Дніпровського ВП ГУНП в Запорізькій області ОСОБА_4 (арк. справи 50). Особистого підпису ОСОБА_5 , або будь-яких інших доказів, які б давали слідчому судді підстави вважати, що вручення повідомлення про підозру було здійснене із дотриманням вимог ч. 1 ст. 278 КПК України у порядку, встановленому для вручення повідомлень частиною третьою ст. 111 та ст. 136 КПК України, матеріали клопотання не містять.
Відповідно до ч. 1 ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу.
Як передбачено ч. 1 ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про:
1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення;
2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор;
3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.
Дослідженням вищевказаних доказів встановлено наступне.
Так, висновок експерта науково-дослідного інституту інтелектуальної власності № 99 від 01.08.2014 не вказує на причетність ОСОБА_5 до інкримінованих діянь, а стосується проведення експертного дослідження в цивільній справі № 2-148/11 (арк. справи 421).
Не доводить причетності ОСОБА_5 до інкримінованих діянь і повідомлення ТОВ «Квас Бевереджиз» про кримінальне правопорушення, оскільки дане повідомлення не є доказом в кримінальному провадженні, а є лише зверненням зазначеної юридичної особи до органу досудового розслідування із повідомленням про вчинення злочину (арк. справи 2228).
Інших матеріалів до клопотання не додано.
В цей же час, однією із загальних засад кримінального провадження визначено змагальність сторін (ст. 22 КПК України), яка передбачає самостійне обстоювання стороною обвинувачення та стороною захисту їхніх правових позицій, а суд лише створює необхідні умови для реалізації сторонами їхніх процесуальних прав та виконання процесуальних обов`язків.
Проте, саме сторона обвинувачення в даному випадку зобов`язана довести обґрунтованість висунутої ОСОБА_5 підозри.
На переконання слідчого судді, вищенаведене свідчить, що орган досудового розслідування в клопотанні та під час його розгляду послався не на певні обставини, за яких можливо зробити висновок про обґрунтованість підозри ОСОБА_5 в інкримінованому їй діянні, а послався на непідтверджені припущення, що не можуть бути покладені в основу судового рішення.
Також слідчим суддею беруться до уваги дані про особу підозрюваної, а саме, що ОСОБА_5 раніше не засуджена, має вагомі скарги за станом здоров`я (підтверджені належними медичними документами), за сімейним станом не заміжня, не має на утриманні дітей.
Крім цього слід зазначити, що за ст. 197 КПК України строк дії ухвали слідчого судді, суду про тримання під вартою або продовження строку тримання під вартою не може перевищувати шістдесяти днів, але в будь-якому випадку такий строк не може перевищувати строк досудового розслідування кримінального провадження.
Згідно з ч. 1 ст. 9 КПК України під час кримінального провадження суд, слідчий суддя, прокурор, керівник органу досудового розслідування, слідчий, інші службові особи органів державної влади зобов`язані неухильно додержуватися вимог Конституції України, КПК України, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, вимог інших актів законодавства.
За ч. 3 ст. 26 КПК України слідчий суддя, суд у кримінальному провадженні вирішують лише ті питання, що винесені на їх розгляд сторонами та віднесені до їх повноважень цим Кодексом (КПК України). Таким чином, слідчий суддя має вирішувати питання, які віднесені до його повноважень процесуальним законом і саме в спосіб, передбачений процесуальними нормами.
Слідчим не додано до клопотання постанови про оголошення в розшук підозрюваної ОСОБА_5 , не додано постанови (постанов) про зупинення та про відновлення розслідування кримінального провадження. Не містять матеріали й протоколу затримання підозрюваної, а також відсутні відомості щодо закінчення строку проведення досудового розслідування цього кримінального провадження.
За таких обставин, слідчий суддя позбавлений можливості визначити строк, в межах якого міг би бути застосований запобіжний захід та дотриматись вимог ст. 197 КПК України.
Недоведеними залишилися й ризики, передбачені п.п. 1, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, на які посилається орган досудового розслідування.
Підсумовуючи викладене, клопотання слідчого слід залишити без задоволення.
Керуючись ст.ст. 177, 178, 181, 183, 184, 192194, 196, 197, 395 КПК України, слідчий суддя, слідчий суддя
УХВАЛИВ:
Клопотання залишити без задоволення.
Ухвала слідчого судді може бути оскаржена безпосередньо до апеляційного суду Запорізької області протягом 5 днів з моменту проголошення.
Вступну та резолютивну частини ухвали прийнято у нарадчій кімнаті та проголошено в судовому засіданні 29 березня 2018 р.
Повний текст ухвали оголошено 2 квітня 2018 р. о 13 годині 30 хвилин.

Слідчий суддя ОСОБА_1