Дата документу 31.01.2018 Справа № 554/8511/17
Провадження № 1-кс/554/1113/2018
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
31 січня 2018 року м. Полтава
В С Т А Н О В И В:
Слідчий звернувся до суду з клопотанням про арешт майна, в обґрунтування якого посилається на наступне.
Наприкінці серпня 2017 року в с. Великі Сорочинці Миргородського району Полтавської області ОСОБА_4 познайомився з особою на ім`я « ОСОБА_5 » та погодився на пропозицію останнього прийняти участь у контрабандному переміщенні наркотичних засобів через митний кордон України в Республіку Білорусь.
При цьому, особа на ім`я « ОСОБА_5 » та ОСОБА_4 досягли домовленості про спільну злочинну діяльність щодо вчинення контрабанди наркотичних засобів з України на територію Республіки Білорусь, спосіб приховування наркотичних речовин та розрахунків за їх придбання і пересилання.
Відповідно до злочинного плану, ОСОБА_4 , діючи як співвиконавець злочину, повинен підшукати та незаконно придбати на території Полтавської області наркотичні засоби, та з метою унеможливити виявлення останніх митними і прикордонними органами при перевезення їх із України в Республіку Білорусь, створити відповідні умови безперешкодного їх переміщення через митний кордон України з приховуванням від митного контролю, шляхом надійного маскування предметів злочину в посилці з дитячими іграшками.
У відповідності до спільного злочинного плану, невстановлена досудовим слідством особа на ім`я « ОСОБА_5 » повинна була перерахувати грошові кошти на банківську платіжну картку ОСОБА_4 для придбання наркотичних речовин та пересилання їх поштовим зв`язком.
У подальшому, на виконання спільного злочинного наміру, ОСОБА_4 восени 2017 року, діючи умисно, на території с. Великі Сорочинці Миргородського району Полтавської області підшукав та незаконно придбав у невстановленої досудовим слідством особи особливо небезпечний наркотичний засіб, з метою його контрабандного переміщення через митний кордон України.
В той же період часу, невстановлена слідством особа на ім`я « ОСОБА_5 », діючи за попередньою змовою із ОСОБА_4 , перерахувала на банківську платіжну картку ПрАТ «Приват Банк» № НОМЕР_1 , яка належить дружині ОСОБА_4 ОСОБА_6 грошові кошти в розмірі 5 000 грн., з метою розрахунку за придбаний наркотичний засіб та його переправлення з України в Республіку Білорусь і по телефону повідомив прізвище та адресу отримувача посилки ОСОБА_7 , м.Гомель, Республіка Білорусь.
ОСОБА_4 , на виконання спільного злочинного наміру, в жовтні 2017 року придбав на центральному ринку м. Миргород Полтавської області дві дитячих іграшки у вигляді зайця та собаки.
Надалі, він помістив поліетиленовий пакет з наркотичним засобом в дитячу іграшку у вигляді зайця, заздалегідь пошкодивши заводське пакування, тобто надійно приховав його.
28.10.2017 ОСОБА_4 , як співвиконавець вчинення контрабанди, усвідомлюючи, що в одній з дитячих іграшок знаходиться наркотичний засіб, який буде переміщатися через митний кордон України з приховуванням від митного контролю, попросив двох невстановлених осіб жіночої статі за грошову винагороду в розмірі 200 грн. відправити їх поштою з поштового відділення в м. Миргороді Полтавської області.
У той же день, дві невстановлені особи жіночої статі, на виконання пропозиції ОСОБА_4 , не будучи обізнаними про вміст дитячих іграшок, як особи, що відповідно до закону не підлягають кримінальній відповідальності за скоєне, відправили міжнародне поштове відправлення із вказаними іграшками з міського відділення поштового зв`язку м. Миргород Центру поштового зв`язку № 5 м. Миргород Полтавської дирекції УДППЗ «Укрпошта», за адресою: Полтавська обл., м. Миргород вул. Гоголя 96/9, та передали ОСОБА_4 товарно-супровідні документи і отримали від останнього винагороду в розмірі 200 грн.
02.11.2017 о 20.45 год., в порядку ст.208 КПК України, громадянина ОСОБА_4 затримано слідчим відділом УСБУ в Полтавській області, за підозрою у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.15, ч.1 ст. 305 КК України.
03.11.2017 громадянину України ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , вручено письмове повідомлення про підозру у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.15, ч.2 ст.305 КК України.
04.11.2017 року ухвалою Октябрського районного суду м. Полтави до ОСОБА_4 застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, строком до 01.01.2018 року.
28.12.2017 року ухвалою Октябрського районного суду м. Полтави ОСОБА_4 продовжено строк дії запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.
Так, санкція ч. 2 ст. 305 КК України, передбачає позбавлення волі на строк від восьми до десяти років з конфіскацією майна.
Згідно інформаційної довідки №111345830 від 22.01.2018 власником ? частини домоволодіння за адресою: АДРЕСА_1 є ОСОБА_6 дружина ОСОБА_4 , інформація, що ОСОБА_4 є власником другої ? частини домоволодіння до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно на даний час не внесені.
Однак, згідно виписки з Погосподарської книги №26 Облікової карти об`єкта господарського обліку на 2016-2020 роки, наданої виконавчим комітетом Великосорочинської сільської ради Миргородського району Полтавської області, власником об`єкта погосподарського обліку, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 є ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , іншим співвласником є його дружина ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .
Крім того, згідно абз. 2 ч. 3 ст. 170 КПК України, арешт може бути накладений і на майно, на яке раніше накладено арешт відповідно до інших актів законодавства. У такому разі виконанню підлягає ухвала слідчого судді, суду про накладення арешту на майно відповідно до правил цього Кодексу. Тому, не дивлячись на те, що постановою державного виконавця Миргородського міськрайонного управління юстиції у Полтавській області про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження № ВП 35514727 від 25.06.2013 вже накладено арешт на ? частини домоволодіння за адресою: АДРЕСА_1 , що належить підозрюваному ОСОБА_4 , з метою запобігання можливості його перетворення або відчуження є необхідність у накладенні арешту на частину будинку, що належить ОСОБА_4 з метою забезпечення конфіскації майна як виду покарання.
Відповідно до ч. 2 ст. 172 КПК України клопотання слідчого, прокурора, цивільного позивача про арешт майна, яке не було тимчасово вилучене, може розглядатися без повідомлення підозрюваного, обвинуваченого, іншого власника майна, їх захисника, представника чи законного представника, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо це є необхідним з метою забезпечення арешту майна.
В судове засідання слідчий та прокурор не з`явились, про дату, час та місце розгляду справи були повідомлені належним чином.
Фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження під час розгляду питання слідчим суддею у разі неприбуття в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у судовому провадженні, відповідно до положень ч. 4 ст. 107 КПК України не здійснюється.
Зважаючи на положення ч.2 ст. 172 КПК України, з метою забезпечення арешту майна, яке не було тимчасово вилучене, суд вважає за необхідне розглянути клопотання слідчого про арешт майна без повідомлення його власника.
Дослідивши матеріали справи, приходжу до наступного.
Відповідно до положень ч.1 ст.170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження.
Відповідно до приписів п. 3 ч. 2 ст. 170 КК України арешт майна допускається з метою забезпечення конфіскації майна як виду покарання.
Санкція ч. 2 ст. 305 КК України, за якою підозрюється ОСОБА_4 передбачає конфіскацію майна.
З огляду на ч. 2 ст. 170 КПК України завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.
Суд приходить до висновку про обґрунтованість клопотання та його задоволення.
Крім того, слідчий суддя роз`яснює, що у відповідності до ст. 174 КПК України, за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника чи володільця майна, якщо вони доведуть, що потреба у застосуванні такого заходу відпала, арешт майна може бути скасовано повністю або частково.
Враховуючи викладене, керуючись ст. ст. 131, 132, 167, 170-173, 175, 309 КПК України, -
Клопотання слідчого - задовольнити.
Накласти арешт на ? частини домоволодіння за адресою: АДРЕСА_1 , власником якого є підозрюваний ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 до скасування арешту майна у встановленому нормами КПК України порядку.
Виконання зазначеної ухвали покласти на слідчого, в провадженні якого знаходиться кримінальне провадження.
Ухвала про арешт майна підлягає негайному виконанню.
Подання апеляційної скарги на ухвалу слідчого судді зупиняє набрання нею законної сили, але не зупиняє її виконання, крім випадків, встановлених КПК України.
Ухвала може бути оскаржена до апеляційного суду Полтавської області на протязі 5 днів з моменту проголошення.
Слідчий суддя ОСОБА_1