Справа № 161/2883/18 Провадження № 11-сс/773/103/18 Головуючий у 1 інстанції: ОСОБА_1
Категорія: запобіжний захід Доповідач: ОСОБА_2
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
05 березня 2018 року м. Луцьк

Апеляційний суд Волинської області у складі:
головуючого судді ОСОБА_2 ,
суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
з участю секретаря ОСОБА_5 ,
прокурора ОСОБА_6 ,
підозрюваного ОСОБА_7 ,
захисників ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу прокурора у кримінальному провадженні на ухвалу слідчого судді Луцького міськрайонного суду Волинської області від 25 лютого 2018 року про застосування запобіжного заходу у вигляді особистого зобов`язання до підозрюваного ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, уродженця та жителя АДРЕСА_1 , з вищою освітою, одруженого, має на утриманні двох малолітніх дітей, адвоката, раніше не судимого,
підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 27 ч. 3 ст. 368 КК України,
В С Т А Н О В И В:
Старший слідчий СВ прокуратури Волинської області звернувся до суду із клопотанням про застосування до підозрюваного ОСОБА_7 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою строком на 60 (шістдесят) днів із альтернативою внесення застави у розмірі 80 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що становить 140960 гривень.

Ухвалою слідчого судді Луцького міськрайонного суду Волинської області від 25 лютого 2018 року у задоволенні вищевказаного клопотання відмовлено та обрано підозрюваному ОСОБА_7 запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання із покладенням на нього згідно ч. 5 ст. 194 КПК України обов`язків: прибувати до слідчого, прокурора, у провадженні яких перебуває дане кримінальне провадження, або суду за першою вимогою; не відлучатися з м. Луцька та Луцького району Волинської області без дозволу слідчого, прокурора або суду; повідомляти слідчого, прокурора або суд про зміну свого місця проживання та роботи.
Не погоджуючись з рішенням суду, прокурор оскаржує його з мотивів незаконності та невідповідності висновків суду фактичним обставинам кримінального провадження. Зазначає, що ОСОБА_7 підозрюється у вчиненні тяжкого злочину. Посилається на те, що підозрюваний може переховуватися від органів досудового розслідування та суду, незаконно впливати на свідків, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином та вчиняти інші кримінальні правопорушення. З огляду на наведене просить рішення суду скасувати та постановити нове, яким задовольнити клопотання слідчого про обрання підозрюваному запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою строком на 60 (шістдесят) днів із альтернативою внесення застави у розмірі 80 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що становить 140960 гривень.

Заслухавши доповідача, який виклав суть ухвали слідчого судді та доводи апеляційної скарги, прокурора, який підтримав апеляцію у повному обсязі та просив її задовольнити, підозрюваного та його захисників, які її заперечили, апеляційний суд доходить висновку, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає з таких підстав.

В силу ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам переховуватися від органів досудового розслідування або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Згідно ч. 1 ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

На думку апеляційного суду, при розгляді клопотання судом першої інстанції вказаних вимог закону дотримано.

Як вбачається з матеріалів кримінального провадження, 17 листопада 2017 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань було внесено відомості № 0000475 про вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 27 ч. 3 ст. 368 КК України.
24 лютого 2018 року ОСОБА_7 було повідомлено про підозру у вчиненні вказаного кримінального правопорушення, а 26 лютого 2018 року повідомлено про зміну раніше повідомленої підозри за ч. 5 ст. 27 ч. 3 ст. 368 КК України.
Розглядаючи клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, суд повинен враховувати вимоги п.п. 3,4 ст. 5 Конвенції про захист прав людини та практику Європейського суду, згідно яких обмеження прав особи на свободу і особисту недоторканість можливе лише у передбачених законом випадках за встановленою процедурою.

Апеляційний суд вважає, слідчим суддею в достатній мірі не встановлено підстав для обрання ОСОБА_7 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Вищенаведений запобіжний захід, на думку суду апеляційної інстанції, є занадто суворим та таким, що не відповідає ступеню ризиків у даному кримінальному провадженні.

Тільки те, що санкція кримінального правопорушення, у якому підозрюється ОСОБА_7 , передбачає покарання у виді позбавлення волі від 5 (п`яти) до 10 (десяти) років, не дає підстав для застосування такого запобіжного заходу, як тримання під вартою.

Крім того, слідчим суддею взято до уваги, що підозрюваний має постійне місце проживання та роботи, позитивні характеристики, на його утриманні перебуває двоє малолітніх дітей.
З огляду на наведене, апеляційний суд доходить висновку, що прокурором хоч і було доведено наявність обґрунтованої підозри у вчиненні кримінального правопорушення, проте зазначені слідчим доводи не дають підстав вважати, що належну поведінку ОСОБА_7 неможливо забезпечити шляхом застосування до нього більш м`яких запобіжних заходів.

Оскільки протягом апеляційного розгляду провадження не було доведено наявність виняткових обставин, які дають можливість для обмеження права ОСОБА_7 на свободу, суд апеляційної інстанції погоджується із рішенням місцевого суду про застосування до нього запобіжного заходу у вигляді особистого зобов`язання.
Такий запобіжний захід, на переконання апеляційного суду, здатний забезпечити виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків і запобігти його переховуванню від органів досудового розслідування та суду, незаконному впливу на свідків, перешкоджанню кримінальному провадженню іншим чином та вчиненню інших кримінальних правопорушень.

З огляду на вищенаведене законних підстав для скасування ухвали слідчого судді за викладених в апеляційній скарзі доводів апеляційний суд не вбачає.

Керуючись ст.ст. 177, 179, 194, 404, 405, 407, 422 КПК України, апеляційний суд
П О С Т А Н О В И В:
Апеляційну скаргу прокурора у кримінальному провадженні залишити без задоволення, а ухвалу слідчого судді Луцького міськрайонного суду Волинської області від 25 лютого 2018 року про застосування запобіжного заходу у вигляді особистого зобов`язання до підозрюваного ОСОБА_7 без змін.

Ухвала є остаточною й оскарженню не підлягає.

Головуючий
Судді