Провадження №11-сс/772/7/2018
Головуючий у суді 1-ї інстанції: ОСОБА_1
Доповідач : ОСОБА_2
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ВІННИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
09 січня 2018 року м. Вінниця

Апеляційний суд Вінницької області в складі:

головуючого-судді ОСОБА_2

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4

з участю :

секретаря ОСОБА_5

прокурора ОСОБА_6

апелянта ОСОБА_7

адвоката ОСОБА_8

слідчого ОСОБА_9

розглянув у відкритому судовому засіданні в місті Вінниці апеляційну скаргу ОСОБА_7 на ухвалу слідчого судді Вінницького міського суду Вінницької області від 22.12.2017 року , якою задоволено клопотання слідчого СУ ГУНП у Вінницькій області старшого лейтенанта ОСОБА_9 та накладено арешт на автомобіль марки BMW X5, державний номерний знак НОМЕР_1 , який було вилучено 19.12.2017 року, в кримінальному провадженні № 0000543 від 15.12.2017 року

в с т а н о в и в :

Ухвалою слідчого судді Вінницького міського суду Вінницької області від 22.12.2017 року задоволено та накладено арешт на автомобіль марки BMW X5, державний номерний знак НОМЕР_1 , який було вилучено 19.12.2017 року, в кримінальному провадженні № 0000543 від 15.12.2017 року.

Слідчий суддя, накладаючи арешт на майно, зазначене в клопотанні слідчого, обґрунтовував своє рішення тим, що з метою забезпечення збереження доказів злочину, забезпечення застосування спеціальної конфіскації, та вказане майно відповідає критеріям, зазначеним у частині другій статті 167 КПК України, доцільно клопотання слідчого задовольнити та накласти арешт на майно, вказане у клопотанні.

В своїй апеляційній скарзі ОСОБА_7 , яка є володільцем тимчасово вилученого майна ставить питання про скасування ухвали слідчого судді, просить прийняти нову ухвалу, якою відмовити в задоволенні такого клопотання слідчого. В обґрунтування доводів апеляційної скарги апелянт вказує, що в клопотанні слідчого не наведено доказів, які б пов`язували вилучене у апелянта майно з вчиненням кримінального правопорушення, а також відсутні підстави для вилучення даного майна.

Заслухавши апелянта ОСОБА_7 , яка підтримала апеляційну скаргу, думку адвоката ОСОБА_8 , який підтримав апеляційну скаргу ОСОБА_7 , думку прокурора , який підтримав клопотання слідчого, перевіривши матеріали кримінального провадження, обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга ОСОБА_7 підлягає до часткового задоволення.

Відповідно до ч.1 ст. 98 КПК України речовими доказами в справі є матеріальні об`єкти, які були знаряддями вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом.

Розглядаючи клопотання про накладення арешту на майно, в порядку статей 170-173 КПК України, для прийняття законного та обґрунтованого рішення, слідчий суддя повинен з`ясувати всі обставини, які передбачають підстави для арешту майна або відмови у задоволенні клопотання про арешт майна.

В силу ч. 1 ст. 170 КПК України, арештом майна є тимчасове позбавлення підозрюваного, обвинуваченого або осіб, які в силу закону несуть цивільну відповідальність за шкоду, завдану діяннями підозрюваного, обвинуваченого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння, а також юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, у разі якщо до такої юридичної особи може бути застосовано захід кримінально-правового характеру у вигляді конфіскації майна, можливості відчужувати певне його майно за ухвалою слідчого судді або суду до скасування арешту майна у встановленому цим Кодексом порядку. Відповідно до вимог цього Кодексу арешт майна може також передбачати заборону для особи, на майно якої накладено арешт, іншої особи, у володінні якої перебуває майно, розпоряджатися будь-яким чином таким майном та використовувати його.

Відповідно ч.2 ст.170 КПК України слідчий суддя або суд під час судового провадження накладає арешт на майно у вигляді речей, якщо є достатні підстави вважати, що вони відповідають критеріям, зазначеним у частині другій ст.167 цього Кодексу.

Згідно з ч. 4 ст. 170 КПК України заборона на використання майна, а також заборона розпоряджатися таким майном можуть бути застосовані лише у випадках, коли їх не застосування може призвести до зникнення, втрати або пошкодження відповідного майна або настання інших наслідків, які можуть перешкоджати кримінальному провадженню.

З матеріалів судового провадження вбачається, що підозрюваний ОСОБА_10 до адміністративної будівлі Літинського ВП приїхав автомобілем марки BMW X5, державний номерний знак НОМЕР_2 . Також з метою фіксації факту надання неправомірної вигоди ОСОБА_10 т.в.о. начальника Літинського ВП ОСОБА_11 за невтручання у бізнес ОСОБА_10 здійснено проникнення до автомобіля марки BMW X5, державний номерний знак НОМЕР_2 для проведення слідчих дій. В ході огляду даного автомобіля вилучено системний блок та сам автомобіль, який поміщений на зберігання до штраф-майданчика Літинського ВП. Також вбачається, що автомобіль міг використовуватись з метою вчинення злочину та може зберігати на собі сліди вчиненого злочину, на підставі яких можливо встановити наявність чи відсутність фактів та обставин, що мають значення для кримінального провадження.

Під час розгляду клопотання органу досудового розслідування слідчий суддя вірно встановив, що є достатні підстави вважати, що майно, на яке слідчий просить накласти арешт, відповідає вимогамст. 170 КПК України.

Однак, прийшов до помилкових висновків у встановленні способу арешту такого майна.

Як вбачається із матеріалів провадження, транспортний засіб марки BMW X5, державний номерний знак НОМЕР_1 , зареєстрований на ОСОБА_7 , що власне і підтверджується технічним паспортом серії НОМЕР_3 , а отже є майном третьої особи. Дані документи, які посвідчують право власності на автомобіль, були відомі слідчому судді під час судового провадження.

Пунктом 1 частини 2ст. 170 КПК України передбачено, що арешт майна допускається з метою збереження речових доказів.

Згідно з ч. 3ст. 170 КПК України, у випадку, передбаченому п.1 ч. 2 цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним уст. 98 КПК України.

Тобто, арешт на майно з метою збереження речових доказів можливий, коли існує сукупність розумних підстав і підозр вважати, що таке майно є доказом злочину.

Такі докази в матеріалах провадження наявні, адже органами досудового розслідування встановлено використання вказаного автомобіля підозрюваним ОСОБА_10 під час вчинення інкримінованого йому злочину. В ході огляду автомобіля 19.12.2017 року виявлено та вилучено системний блок, який має значення речових доказів у кримінальному провадженні.

Отже, матеріали провадження містять достатньо даних, які вказують на відповідність цього майна (в даному випадку автомобіля) критеріям ст. 98 КПК України, а відтак і можливості його використання стороною обвинувачення як доказу у кримінальному провадженні.

З огляду на викладене, доводи власника майна ОСОБА_7 про те, що автомобіль не підпадає під критерії, визначені ч.1 ст.98 КПК України, так як не доведено, що власник майна має на меті приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження, колегією суддів не приймаються.

Колегія суддів констатує і те, що обов`язковою умовою прийняття законного, обґрунтованого та справедливого судового рішення є неухильне дотримання вимог кримінального процесуального законодавства в процесі судового розгляду. Проте, такі вимоги слідчим суддею були порушені, оскільки мотивувальна частина судового рішення не містить мотивів необхідності встановлення способу арешту майна.

Оскільки при застосуванні вказаного запобіжного заходу слідчим суддею були порушені вимоги кримінального процесуального закону, які за своїм змістом є істотними, та враховуючи те, що за результатами розгляду апеляційної скарги на рішення даної категорії справ апеляційний суд не вправі змінити рішення слідчого судді, колегія суддів вважає за необхідне ухвалу слідчого судді скасувати та постановити у зв`язку із цим нову ухвалу, якою клопотання слідчого СУ ГУНП у Вінницькій області старшого лейтенанта ОСОБА_9 - задовольнити частково.

Надані суду матеріали свідчать, що на цьому етапі кримінального провадження, з метою його належного забезпечення, потреби досудового розслідування виправдовують таке втручання у права та інтереси власника майна, як арешт такого майна, із застереженням його відчуження та розпорядження на момент розслідування без позбавлення права користування зазначеним транспортним засобом.

Будь-яких негативних наслідків від вжиття такого заходу забезпечення кримінального провадження, які можуть суттєво позначитись на інтересах інших осіб, колегією суддів не встановлено.

Разом з цим, відповідно до п.5 ч.2 ст. 173 КПК при вирішенні питання про арешт майна суд повинен враховувати розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження, тому на переконання колегії суддів зазначений автомобіль слід передати на збереження та користування власнику - ОСОБА_7 , заборонивши його відчуження.

Керуючись ст. ст. 170, 367, 405, 407, 418, 419, 422 КПК України, суд

п о с т а н о в и в :

апеляційну скаргу ОСОБА_7 задовольнити частково.

Ухвалу слідчого судді Вінницького міського суду Вінницької області від 22.12.2017 року, якою задоволено клопотання слідчого та накладено арешт на автомобіль марки BMW X5, державний номерний знак НОМЕР_1 , який було вилучено 19.12.2017 року, в кримінальному провадженні № 0000543 від 15.12.2017 року - скасувати.

Клопотання слідчого СУ ГУНП у Вінницькій області старшого лейтенанта ОСОБА_9 про накладення арешту на автомобіль марки BMW X5, державний номерний знак НОМЕР_1 , який було вилучено 19.12.2017 року, в кримінальному провадженні № 0000543 від 15.12.2017 року - задовольнити частково.

Накласти арешт на автомобіль марки BMW X5, державний номерний знак НОМЕР_1 , який було вилучено 19.12.2017 року, в кримінальному провадженні № 0000543 від 15.12.2017 року, заборонивши його відчуження.

Передати автомобіль марки BMW X5, державний номерний знак НОМЕР_1 , який було вилучено 19.12.2017 року, в кримінальному провадженні № 0000543 від 15.12.2017 року, в користування власнику ОСОБА_7 .

Ухвала апеляційного суду є остаточною і оскарженню не підлягає.

Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4 .