ЖОВТНЕВИЙ РАЙОННИЙ СУД м. ДНІПРОПЕТРОВСЬКА
справа № 201/1715/18
№ 1-кс/201/2218/2017
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 лютого 2018р. Жовтневий районний суд

м. Дніпропетровськ

у складі: головуючого слідчого судді ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у м. Дніпрі скаргу ОСОБА_3 на постанову слідчого в особливо важливих справах першого слідчого відділу слідчого управління прокуратури Дніпропетровської області ОСОБА_4 від 28 січня 2018 року про закриття кримінального провадження № 0001189 від 25 вересня 2017 року, -

ВСТАНОВИВ :

ОСОБА_3 звернувся до суду із скаргою, в якій просить поновити йому строк на оскарження постанови слідчого в ОВС першого СВ СУ прокуратури Дніпропетровської області ОСОБА_4 від 28 січня 2018 року та витребувати у слідчого управління прокуратури Дніпропетровської області документальні відомості щодо реєстрації в Єдиний системі статистики та аналізу дати направлення на адресу заявника ОСОБА_3 копії постанови слідчого ОСОБА_4 та визнати незаконною та скасувати постанову слідчого в особливо важливих справах першого слідчого відділу слідчого управління прокуратури Дніпропетровської області ОСОБА_4 від 28 січня 2018 року про закриття кримінального провадження № 0001189 від 25 вересня 2017 року за попередньою правовою кваліфікацією кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 382 КК України.

В обґрунтування доводів скарги заявник посилається на те, що рішення про закриття кримінального провадження є передчасним і незаконним, оскільки станом на день прийняття слідчим оскаржуваної постанови (28 січня 2018 року) судове рішення залишається не виконаним, в постанові не вказано яким саме документом підтверджується факт виконання судового рішення від 15.06.2017 року по справі № 200/9776/17.

Заявник у судове засідання не з`явився, про дату, місце та час судового засідання був повідомлений належним чином. Подав до суду клопотання, в якій просить справу розглянути без його участі, та наполягає на задоволенні його скарги. У зв`язку із чим, враховуючи положення ч. 6 ст. 9 КПК України, суд вважає за необхідне застосувати загальні засади кримінального провадження, передбачені ст. 28 КПК України та розглянути дану скаргу без участі заявника, з метою прийняття процесуального рішення по ній в розумні строки.

Представник прокуратури Дніпропетровській області в судове засідання не з`явився, про дату, місце та час судового засідання був повідомлений належним чином, що відповідно до ч. 3 ст. 306 КПК України не є перешкодою для розгляду скарги. 22 лютого 2018 року надав через канцелярію суду матеріали кримінального провадження № 0001189 та заперечення проти скарги ОСОБА_3 .

Відповідно до ст. 107 КПК України у зв`язку з відсутністю учасників кримінального провадження, фіксування судового засідання за допомогою технічного засобу не здійснювалося.

Дослідивши матеріали скарги та матеріалів кримінального провадження, слідчий суддя приходить до наступного правового висновку з таких підстав.

Так, частиною 2 статті 9 КПК України визначено, що прокурор, керівник органу досудового розслідування, слідчий зобов`язані всебічно, повно і неупереджено дослідити обставини кримінального провадження, надати їм належну правову оцінку та забезпечити прийняття законних і неупереджених процесуальних рішень.

Аналогічні положення відображені і у ч. 4 ст. 38 КПК України щодо зобов`язань самого органу досудового розслідування, які вказують, що останній має застосувати всі передбачені законом заходи для забезпечення ефективності досудового розслідування.

Згідно ст. ст. 2, 284 КПК України, закриття кримінального провадження є одним із способів його остаточного вирішення, а тому провадження має закриватися після всебічного, повного та об`єктивного дослідження всіх обставин справи та оцінки слідчим всіх зібраних та перевірених доказів.

Тобто, повнота дослідження кримінального провадження означає встановлення всього кола фактичних обставин, що можуть суттєво вплинути на рішення у кримінальному провадженні; використання такої сукупності доказів, яка обґрунтовує зроблені висновки як такі, що не залишають місця сумнівам.

Неупередженість означає пізнання органами, що ведуть процес, обставин кримінального провадження у точній відповідності з дійсністю, неупередженість їх у збиранні, перевірці та оцінці доказів, безсторонність щодо всіх учасників процесу та інших осіб, які беруть участь у кримінальному провадженні, оскільки на прокурора, керівника органу досудового розслідування, слідчого покладається обов`язок надати доказам належну правову оцінку за правилами ч. 1 ст. 94 КПК, та забезпечити прийняття законних і неупереджених процесуальних рішень.

У відповідності до положень ст. 22 КПК України, кримінальне провадження здійснюється на основі змагальності, що передбачає самостійне обстоювання стороною обвинувачення і стороною захисту їхніх правових позицій, прав, свобод і законних інтересів засобами, передбаченими цим Кодексом. Сторони кримінального провадження мають рівні права на збирання та подання до суду речей, документів, інших доказів, клопотань, скарг, а також на реалізацію інших процесуальних прав, передбачених цим Кодексом. Суд, зберігаючи об`єктивність та неупередженість, створює необхідні умови для реалізації сторонами їхніх процесуальних прав та виконання процесуальних обов`язків.

З норм ст. 26 КПК України випливає, що сторони кримінального провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та у спосіб, передбачених цим Кодексом. Слідчий суддя, суд у кримінальному провадженні вирішують лише ті питання, що винесені на їх розгляд сторонами та віднесені до їх повноважень цим Кодексом.

З положень ст. 84 КПК України слідує, що доказами в кримінальному провадженні є фактичні дані, отримані у передбаченому цим Кодексом порядку, на підставі яких слідчий, прокурор, слідчий суддя і суд встановлюють наявність чи відсутність фактів та обставин, що мають значення для кримінального провадження та підлягають доказуванню. Процесуальними джерелами доказів є показання, речові докази, документи, висновки експертів.

Відповідно до вимог ст. 110 КПК України, постанова слідчого про закриття кримінального провадження має бути мотивованою, її зміст повинен відповідати фактичним обставинам, встановленим матеріалами справи, зокрема, в ній має бути викладено суть заяви особи, яка звернулася з метою захисту своїх прав, та відповіді на всі поставлені нею питання, які виключають провадження у справі і обумовлюють її закриття, що є однією з гарантій забезпечення прав і законних інтересів учасників процесу.

Згідно положень ст. 94 КПК України, слідчий, прокурор, слідчий суддя, суд за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінюють кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення. Жоден доказ не має наперед встановленої сили.

У свою чергу, слідчий, прокурор під час досудового розслідування, зобов`язаний детально та всебічно перевірити доводи особи, що подала таку заяву.

Зокрема, якщо слідчим закрито провадження за відсутністю в діях особи складу злочину чи самої події, то він має звернути увагу на те, що б така постанова у обов`язковому порядку містила детальний виклад обставин, за яких заявник вважав, що особою (особами) вчинено злочин, а у разі, якщо особі (особам) ставилося в вину декілька протиправних діянь, які підпадають під ознаки різних статей кримінального закону, то чи містить вона висновки щодо відсутності вини особи (осіб) у вчиненні кожного з них.

Згідно ч. 2 ст. 91 КПК України, доказування полягає у збиранні, перевірці та оцінці доказів з метою встановлення обставин, що мають значення для кримінального провадження.

Практика Європейського Суду з Прав Людини щодо проведення ефективного офіційного розслідування кримінальних справ є сталою та вказує на те, що згідно з мінімальними критеріями ефективності, які Суд визначив у своїй практиці, таке розслідування має бути незалежним, безстороннім і підлягати громадському контролю, а компетентні органи повинні діяти зі зразковою ретельністю та оперативністю. Розслідування … має бути ретельним. Це означає, що органи влади завжди повинні добросовісно намагатись з`ясувати, що трапилось, і не покладатися на поспішні та необґрунтовані висновки для закриття кримінальної справи або використовувати такі висновки як підставу для своїх рішень. Вони повинні вживати усіх розумних і доступних їм заходів для забезпечення збирання доказів, що стосуються події, включаючи, зокрема, показання свідків та висновки судових експертиз тощо. Будь-який недолік розслідування, який підриває його здатність встановлення причини … або винних осіб, створюватиме небезпеку недотримання цього стандарту (див. рішення у справі «Олександр Ніконенко проти України», «Мута проти України», «Карабет та інші проти України»).

А, в рішенні ЄСПЛ у справі «Бучинська проти України» Суд констатував факт того, що не може дійти висновку, що органи влади зробили усе від них залежне для забезпечення оперативного та всебічного вжиття заходів для збору доказів, встановлення місцезнаходження та притягнення до відповідальності винних (див. рішення у справі «Бучинська проти України» заява № 35493/10 від 30.04.2015, п. 49), бо за потреби зростаючих високих стандартів у сфері захисту прав людини та основоположних свобод, неминуче вимагається більша рішучість при оцінці порушень основоположних цінностей демократичного суспільства (див. рішення у справі «Сельмуні проти Франції, заява № 235803/94, параграф 95, «Нечипорук і Йонкало проти України», заява № 42310/04, параграфи 148, 149), оскільки тягар доведення можна покласти на органи влади, адже саме вони мають надати задовільні та переконливі пояснення (див. рішення у справі «Салман проти Туреччини, заява № 21986/93, п. 100, «Нечипорук і Йонкало проти України», заява № 42310/04, параграф 150).

Постанова про закриття кримінального провадження повинна містити достатні відомості, які б свідчили про те, що усім обставинам справи у порядку ст. 94 КПК України було надано необхідну правову оцінку в сукупності, що свідчить про те, що встановлена, на даний час, органом досудового розслідування сукупність доказів, якою обґрунтовуються зроблені ним висновки, не може вважатися такою, що не залишає місце сумнівам, а наявність останніх (сумнівів) не узгоджується із стандартом доказування «поза розумним сумнівом» (див. рішення від 18 січня 1978 року у справі «Ірландія проти Сполученого Королівства» (Ireland v. the United Kingdom), п. 161, Series A заява № 25), який застосовується при оцінці доказів, а такі докази можуть «випливати зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумпцій факту» (рішення Європейського суду з прав людини, справа «Коробов проти України» № 39598/03 від 21.07.2011 року, (ч. 2 ст. 8, ч. 5 ст. 9 КПК України).

Наявними матеріалами підтверджено, що постановою слідчого в особливо важливих справах першого слідчого відділу слідчого управління прокуратури Дніпропетровської області ОСОБА_4 від 28 лютого 2018 року кримінальне провадження №0001189 від 25.09.2017 було закрито.

При прийнятті оскаржуваного рішення слідчий послався на те, 15.06.2017 року до слідчого управління ГУНП в Дніпропетровській області надійшла завірена копія ухвали Бабушкінського районного суду міста Дніпропетровська від 1506.2017 року, якою зобов`язано начальника СУ ГУНП в Дніпропетровській області протягом двох днів з дня її отримання, розглянути клопотання ОСОБА_3 від 02.06.2017 року № 340 о/пр та повідомити його про результати розгляду. У зазначеному клопотанні від 02.06.2017 року йшлося про проведення (розшукової) дії у кримінальному провадженні № 0001590, а саме одночасного допиту між потерпілим ОСОБА_3 та свідком ОСОБА_5 .

У зв`язку з тим, що досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0001590 здійснювалось слідчим СВ Дніпровського ВП ГУНП, ним 16.06.2017 року організацію виконання зазначеної ухвали суду доручено заступнику начальника начальнику слідчого відділу Дніпровського ВП ГУНП ОСОБА_6

20.06.2017 року ухвала Бабушкінського районного суду міста Дніпропетровська від 15.06.2017 року надійшла до Дніпровського ВП ГУНП та заступником начальника начальником СВ Дніпровського ВП ГУНП ОСОБА_6 її розписано заступнику начальника СВ Дніпровського ВП ОСОБА_7 а останнім доручено виконання слідчому ОСОБА_8

02.06.2017 року СВ Дніпровського ВП ГУНП під час розгляду клопотання ОСОБА_3 аналогічного змісту від 31.05.2017 року останнього було проінформовано поштовим зв`язком (вих.45/2-С-ПО від 02.06.2017) та роз`яснено про неможливість його належного розгляду у зв`язку з тим, що у кримінальному провадженні № 0001590 в рамках якого заявлено зазначене клопотання, прийнято процесуальне рішення про закриття, яке на той час у передбаченому порядку не скасовано. У подальшому, після відновлення досудового розслідування вказаного кримінального провадження, слідчим ОСОБА_8 винесено постанову про відмову у задоволенні клопотання, в зв`язку з тим, що в показаннях ОСОБА_3 та ОСОБА_9 відсутні розбіжності за обставинами кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 382 КК України, про що ОСОБА_3 проінформовано поштовим зв`язком (вих. № 45/2-С-110 від 13.06.2017 року) з наданням копії постанови про відмову у задоволенні клопотання. Таким чином, на момент отримання 15.06.2017 року слідчим управлінням ГУНП ухвали Бабушкінського районного суду міста Дніпропетровська від 15.06.2017 року клопотання ОСОБА_3 аналогічного змісту вже було розглянуто слідчим ОСОБА_8 .

Таким чином, ухвала слідчого судді Бабушкінського районного суду міста Дніпропетровська від 15.06.2017 року у справі № 200/9776/17 виконана у повному обсязі особою, до службових обов`язків якої належить розгляд клопотань у кримінальному провадженні № 0001090, а саме слідчою СВ ДВП ГУНП в області ОСОБА_8 а ОСОБА_10 як начальник СУ ГУНП в області у даному випадку не міг самостійно розглянути клопотання потерпілого ОСОБА_3 від 02.06.2017 року № 340 о/п оскільки досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0001590 доручено здійснювати саме СВ ДВП ГУНП в Дніпропетровській області. ОСОБА_10 не міг входити до групи слідчих, які здійснюють досудове розслідування у кримінальному провадженні, визначених у ЄРДР.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 284 КПК України, кримінальне провадження закривається в разі, якщо встановлена відсутність в діянні складу кримінального правопорушення.

На підставі ч. 3 ст. 284 КПК України, слідчий приймає постанову про закриття кримінального провадження з підстав передбачених пунктами 1, 2, 4 частини першої цієї статті, якщо в цьому кримінальному провадженні жодній особі не повідомлялось про підозру.

Відповідно до п. 2 ч. 5 ст. 110 КПК України постанова слідчого, прокурора складається у тому числі з мотивувальної частини, яка повинна містити: відомості про зміст обставин, які є підставами для прийняття постанови; мотиви прийняття постанови, їх обґрунтування та посилання на положення цього Кодексу.

Аналізуючи вищевикладене, слід дійти висновку, що вимоги даних норм закону слідчим при винесені оскаржуваної постанови порушені не були, а прийняте ним рішення обґрунтовано належним чином, оскільки винесено за результатами здійснення досудового розслідування, в ході якого було проведено повну та всебічну перевірку фактів, які стосувалися обставин даного кримінального провадження. Таким чином, висновок слідчого щодо відсутності події кримінального правопорушення в даному випадку є обґрунтованим.

Крім цього, ознайомившись з матеріалами кримінального провадження, слід також зазначити, що слідчим під час досудового розслідування було здійснено всі процесуальні та слідчі дії, проведення яких є можливим та необхідним для об`єктивного, всебічного та неупередженого розслідування даного кримінального провадження, що дозволяє прийняти законне рішення за результатами проведеного досудового розслідування.

Так, з матеріалів даного кримінального провадження вбачається, що ухвала слідчого судді Бабушкінського районного суду міста Дніпропетровська від 15.06.2017 року у справі № 200/9776/17 виконана у повному обсязі особою, до службових обов`язків якої належить розгляд клопотань у кримінальному провадженні № 0001090, а саме слідчою СВ ДВП ГУНП в області ОСОБА_8 а ОСОБА_10 як начальник СУ ГУНП в області у даному випадку не міг самостійно розглянути клопотання потерпілого ОСОБА_3 від 02.06.2017 року № 340 о/п оскільки досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0001590 доручено здійснювати саме СВ ДВП ГУНП в Дніпропетровській області. ОСОБА_10 не міг входити до групи слідчих, які здійснюють досудове розслідування у кримінальному провадженні, визначених у ЄРДР.

Факт виконання ухвали слідчого судді від 15.06.2017 року підтверджується наявними та зібраними у справі доказами.

Таким чином, стороною обвинувачення всебічно, повно і неупереджено проведено досудове розслідування у кримінальному провадженні, зокрема проведено необхідні і достатні слідчі дії, направлені на встановлення всіх обставин події.

Слід взяти до уваги той факт, що рішення про закриття кримінального провадження приймається вже не в перше. Так, ухвалою слідчого судді Жовтневого районного суду міста Дніпропетровська від 13.12.2017 року було скасовано постанову слідчого в особливо важливих справах першого слідчого відділу слідчого управління прокуратури Дніпропетровської області ОСОБА_4 про закриття кримінального провадження від 23 листопада 2017 року а матеріали кримінального провадження направлено до прокуратури Дніпропетровської області для продовження досудового розслідування, ця постанова вмотивована тим, що слідством не з`ясовано, чи мав право ОСОБА_10 , як начальник СУ ГУНП, передоручати розгляд клопотання заявника від 02 червня 2017 р. №340 о/пр своїм підлеглим, в той час як судовим рішенням його зобов`язано розглянути це клопотання особисто. Тобто, під час розслідування необхідно встановити спосіб виконання, який відповідно до закону мав право застосовувати ОСОБА_10 , як начальник СУ ГУНП, виконуючи ухвалу слідчого судді Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 15 червня 2017 року у справі №200/9776/17.

На виконання вказаної постанови слідчим ОСОБА_4 було допитано в якості свідків ОСОБА_7 , ОСОБА_10 ОСОБА_6 ; також було встановлено, що на виконання ухвали слідчого судді Жовтневого районного суду міста Дніпропетровська від 13.12.2017 року було встановлено, що ОСОБА_10 , як начальник СУ ГУНП в області не міг самостійно розглянути клопотання потерпілого ОСОБА_3 від 02.06.2017 року № 340 о/п, оскільки досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0001590, згідно постанови виконувача обов`язків прокурора Дніпропетровської області від 27.09.2016 року доручено здійснювати саме СВ ДВП ГУНП в Дніпропетровській області, а тому ОСОБА_10 не міг входити до групи слідчих, які здійснюють досудове розслідування у кримінальному провадженні, визначених у ЄРДР, та вже після цього, 28.01.2018 року, було винесено постанову про закриття кримінального провадження.

Відповідно до ч. 2 ст. 307 КПК України ухвала слідчого судді за результатами розгляду скарги на рішення, дії чи бездіяльність під час досудового розслідування може бути про: 1) скасування рішення слідчого чи прокурора; 2) зобов`язання припинити дію; 3) зобов`язання вчинити певну дію; 4) відмову у задоволенні скарги.

Заявником порушено 10 денний строк звернення до суду зі скаргою на постанову, але заявлено клопотання про поновлення такого строку у зв`язку із несвоєчасним отриманням відомостей про винесення оскаржуваної постанови. За вказаних обставин строк оскарження підлягає поновленню.

Таким чином, приймаючи до уваги вищевикладене, слідчий суддя вважає, що у задоволенні скарги ОСОБА_3 на постанову слідчого в особливо важливих справах першого слідчого відділу слідчого управління прокуратури Дніпропетровської області ОСОБА_4 від 28 січня 2018 року про закриття кримінального провадження № 0001189 від 25.09.2017 року, - слід відмовити.

На підставі вищевикладеного та керуючись ст. ст. 110, 284, 303, 376 КПК України, слідчий суддя, -

УХВАЛИВ:

В задоволенні скарги ОСОБА_3 на постанову слідчого в особливо важливих справах першого слідчого відділу слідчого управління прокуратури Дніпропетровської області ОСОБА_4 від 28 січня 2018 року про закриття кримінального провадження № 0001189 від 25 вересня 2017 року - відмовити.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку безпосередньо до Апеляційного суду Дніпропетровської області протягом 5 днів з дня її проголошення.

Слідчий суддя: ОСОБА_1