справа № 462/1001/18
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
23 березня 2018 року Залізничний районний суд м.Львова в складі:

головуючого - судді ОСОБА_1

за участю секретаря ОСОБА_2

прокурора ОСОБА_3

обвинуваченого ОСОБА_4

захисника ОСОБА_5

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі суду в м. Львові обвинувальний акт та угоду про визнання винуватості у кримінальному провадження № 0000011 щодо обвинуваченого

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ,

уродженця м. Потсдам, ФРН, громадянина України, українця,

не працюючого, не одруженого,проживаючого за адресою:

АДРЕСА_1 , зареєстрований:

АДРЕСА_2 , раніше не судимого,

у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 359 КК України,

в с т а н о в и в :
Обвинувачений ОСОБА_4 , діючи умисно з корисливих мотивів, за попередньою змовою із ОСОБА_6 , незаконно, в порушення вимог п. 7 постанови Верховної Ради від 17.06.1992 «Про право власності на окремі види майна», п. 2 Постанови Кабінету Міністрів України №1450 від 27.10.2001 «Про затвердження Положення про порядок розроблення, виготовлення, реалізації та придбання спеціальних технічних засобів для зняття інформації з каналів зв`язків, інших засобів негласного отримання інформації з каналів зв`язку, інших засобів негласного отримання інформації», п.1 Указу Президента України №256/2001 від 13.04.2001 «Про впорядкування виготовлення, придбання та застосування технічних засобів для зняття інформації з каналів зв`язку», 08 грудня 2017 року в період з 11.05 по 12.00 год., перебуваючи на стоянці будівельного гіпермаркету «Епіцентр», що знаходяться за адресою: м.Львів, вул. Городоцька, 302, збув (продав) за 4500 доларів США ОСОБА_7 спеціальний технічний засіб негласного отримання інформації автомобільний «код-грабер» «Pandora D-605», призначений для негласного отримання інформації та негласного проникнення в транспортний засіб, який обладнаний електронними засобами охорони (автомобільною сигналізацією), тобто вчинив злочин, передбачений ч. 2 ст. 359 КК України.
27.02.2018 року до суду подано обвинувальний акт з реєстром матеріалів досудового розслідування та письмову угоду про визнання винуватості укладену та підписану 22.02.2018 року між сторонами кримінального провадження, а саме, прокурором відділу нагляду за додержанням законів органами СБУ та державної прикордонної служби управління нагляду у кримінальному провадженні прокуратури області ОСОБА_3 , якому відповідно до вимог ст.37 КПК України надано повноваження прокурора в даному кримінальному провадженні та обвинуваченим ОСОБА_4 за участю захисника ОСОБА_5 .
За змістом даної угоди обвинувачений ОСОБА_4 беззастережно визнає свою вину у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення та наведені обставини вчинення цього злочину.
Сторони враховуючи ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу обвинуваченого, наявність пом`якшуючих обставин, а саме, відсутність судимостей, беззастережне визнання винуватості у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.359 КК України, узгодили покарання передбачене ч.2 ст. 359 КК України у вигляді 4 років позбавлення волі. На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбування призначеного основного покарання з випробуванням із встановленням іспитового строку та покладенням обов`язків, передбачених ст. 76 КК України.
Обвинувачений ОСОБА_4 погодився із запропонованим видом та мірою покарання, йому роз`яснено наслідки укладення та затвердження угоди, передбачені ст.473 КПК України, та наслідки невиконання угоди .
Прокурор та захисник обвинуваченого в підготовчому судовому засіданні просять затвердити угоду про визнання винуватості.
В підготовчому судовому засіданні обвинувачений свою вину у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення визнав повністю. Ствердив, що розуміє права, визначені п.1 ч.4 ст.474 КПК України, наслідки укладення та затвердження даної угоди, передбачені п.1 ч.1 ст.473 КПК України, характер обвинувачення, вид і міру покарання. Просить затвердити угоду про визнання винуватості, яку уклав добровільно.
На підставі повного визнання своєї винуватості обвинуваченим та доказів вчинення обвинуваченим злочину, передбаченого ч. 2 ст. 359 КК України, які ніким не оспорюються, суд вважає повністю доведеним факт скоєння злочину та винуватість обвинуваченого ОСОБА_4 у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 359 КК України.
Дії обвинуваченого слід кваліфікувати за ч. 2 ст. 359 КК України, оскільки він вчинив незаконний збут спеціального технічного засобу негласного отримання інформації автомобільного "код-грабера", вчиненого за попередньою змовою групою осіб.
Судом встановлено, що дана угода про визнання винуватості за своїм змістом та порядком укладення відповідає вимогам ст.ст.468-470, 472 КПК України, в тому числі щодо правової кваліфікації кримінального правопорушення та щодо узгодженої міри покарання.
Шляхом вивчення документів кримінального провадження, опитування сторін, суд переконався, що укладення угоди є добровільним, тобто згідно з ч.6 ст.474 КПК України не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз, або наслідком обіцянок чи дії будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді. Також встановлено, що умови угоди відповідають інтересам суспільства, не порушують права, свободи чи інтереси сторін або інших осіб, наявні фактичні підстави для визнання винуватості обвинуваченого. При цьому, судом з`ясовано в обвинуваченого та встановлено, що він зможе реально виконати взяті на себе відповідно до угоди зобов`язання.
Враховуючи вищенаведене, заслухавши думку прокурора, захисника, обвинуваченого, які просили затвердити угоду про визнання винуватості, вивчивши обвинувальний акт, перевіривши відповідність угоди про визнання винуватості вимогам кримінального процесуального закону та переконавшись, що укладення даної угоди сторонами є добровільним, суд приходить до висновку про ухвалення в даному кримінальному провадженні обвинувального вироку відносно ОСОБА_4 , яким слід затвердити угоду про визнання ним винуватості. Визнати обвинуваченого ОСОБА_4 винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.359 КК України, та призначити йому узгоджене сторонами покарання, яке відповідає загальним засадам призначення покарання, передбаченим ст.65 КК України, та санкції ч.2 ст.359 КК України. Підстав для відмови в затвердженні угоди, визначених в ч.7 ст.474 КПК України судом не знайдено.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст.314, 368, 370, 374, 475 КПК України, суд,
У Х В А Л И В:

Затвердити угоду про визнання винуватості від 22 лютого 2018 року в кримінальному провадженні № 0000011, укладену між прокурором відділу нагляду за додержанням законів органами СБУ та державної прикордонної служби управління нагляду у кримінальному провадженні прокуратури області ОСОБА_3 та обвинуваченим ОСОБА_4 .

ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.359 КК України і призначити йому покарання у виді 4 (чотирьох) років позбавлення волі.

На підставі ст. 75 КК України ОСОБА_4 звільнити від відбування призначеного судом покарання з випробуванням з іспитовим строком на 1 (один) рік.

Згідно ст. 76 КК України покласти на засудженого ОСОБА_4 обов`язок періодично з`являтись для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації та повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи.

Вирок може бути оскаржений з підстав, передбачених ст.394 КПК України, до Апеляційного суду Львівської області протягом 30 днів з дня його проголошення шляхом подання апеляційної скарги через Залізничний районний суд м. Львова.

Суддя: ОСОБА_1

Оригінал вироку.