Провадження № 1-кп/522/1351/17
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
29 листопада 2017 року м. Одеса
Приморський районний суд м. Одеси у складі:
Головуючого судді - ОСОБА_1 ,
секретар судового засідання - ОСОБА_2 ,
за участю прокурора - ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
обвинуваченого - ОСОБА_5 ,
захисника - ОСОБА_6 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Одеса кримінальне провадження, яке зареєстроване в ЄРДР за № 00002976 від 02.11.2016 року, за обвинуваченням
ОСОБА_5 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 у с. Бараніха, Краснобаковського району, Горьківської області, Російської Федерації, громадянин України, має на утриманні неповнолітню дитину, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 без постійного місця проживання, раніше судимого:
- вироком Слов`янського міськрайонного суду Донецької області від 30.12.2014 року за ч. 3 ст. 185 КК України до 3-х років позбавлення волі, на підставі ст. 75 КК України звільнений від відбування покарання з випробуванням строком на 3 роки;
- у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України, -
в с т а н о в и в:
Обвинувачений ОСОБА_5 вчинив таємне викрадення чужого майна (крадіжку), вчинену повторно, за наступних обставин.
Так, 02.11.2016 року, приблизно о 10 годині, ОСОБА_5 будучи раніше засудженим за злочин проти власності, судимість за який не знята і не погашена у встановленому законом порядку, тобто діючи повторно, знаходячись біля торгового павільйону № НОМЕР_1 "Нового ринку", по вул. Торгова, 26, що в Приморському районі в м. Одесі, умисно, з корисливих мотивів, таємно викрав радіатор білого кольору торгової марки "Океан", вартістю 910 грн., який належить потерпілій ОСОБА_7 , з місця злочину зник, чим завдав потерпілій матеріальну шкоду на вказану суму.
В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_5 вину у вчиненні злочину вказаного у вироку визнав у повному обсязі, та суду підтвердив, що за викладених фактичних обставин він знаходячись на "Новому ринку" викрав радіатор, у вчиненому розкаюється.
Під час судового засідання, встановлено, що обвинувачений та інші учасники кримінального провадження правильно розуміють зміст фактичних обставин справи, які ніким не оспорюються. Судом встановлено, що відсутні сумніви у добровільності позицій обвинуваченого ОСОБА_5 та інших учасників судового провадження. Тому, враховуючи думку прокурора, обвинуваченого, захисника суд відповідно до ст. 349 ч. 3 КПК України визнав недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються.
Приймаючи до уваги вищевказане, суд вважає, що винність обвинуваченого ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення повністю доведена та його дії правильно кваліфіковано за ч. 2 ст. 185 КК України, оскільки він вчинив таємне викрадення чужого майна (крадіжку), вчинену повторно.
Призначаючи покарання ОСОБА_5 у відповідності зі ст. 65 КК України, суд враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу обвинуваченого та обставини справи.
Обставинами, що пом`якшують покарання ОСОБА_5 згідно зі ст. 66 КК України, суд враховує щире каяття, добровільне усунення завданої шкоди, наявність на утриманні неповнолітньої дитини, вчинення злочину у зв`язку із скрутним матеріальним становищем.
Обставин, що обтяжують покарання ОСОБА_5 відповідно до ст. 67 КК України, судом не встановлено.
З урахуванням вищенаведеного, а також особи обвинуваченого, який раніше судимий, суд приходить до висновку, що для виправлення та перевиховання обвинуваченого йому слід призначити покарання в умовах ізоляції від суспільства у виді позбавлення волі.
В той же час, прокурор у судовому засіданні заявив клопотання про застосування щодо ОСОБА_5 ст.1 п. «в» Закона України «Про амністію» від 22.12.2016 року у зв`язку з тим, що обвинувачений має на утриманні неповнолітню дитину 2001 року народження, та вчинив злочин середньої тяжкості.
Обвинувачений та його захисник просили суд застосувати Закону України "Про амністію у 2016 році" та звільнити від призначеного покарання.
Суд, заслухавши думку сторін, перевіривши надані докази прийшов до висновку про наступне.
Згідно з п. "в" ст. 1 Закону України "Про амністію у 2016 році" звільнити від відбування покарання у виді позбавлення волі на певний строк осіб, визнаних винними у вчиненні умисного злочину, який не є тяжким або особливо тяжким відповідно до статті 12 Кримінального кодексу України, не позбавлені батьківських прав, які на день набрання чинності цим Законом мають дітей, яким не виповнилося 18 років, дітей-інвалідів та/або повнолітніх сина, дочку, визнаних інвалідами.
Згідно з п. "в" ст. 9 Закону України "Про амністію 2016 року" амністія не застосовується до осіб, зазначених у статті 4 Закону України "Про застосування амністії в Україні", а також до осіб, які звільнені судом від відбування покарання з випробуванням і до закінчення визначеного судом іспитового строку знову вчинили умисний тяжкий або особливо тяжкий злочин;
Відповідно до ч. 3 ст. 12 КК України, злочином середньої тяжкості є злочин, за який передбачене покарання у виді позбавлення волі на строк не більше п`яти років.
Санкцією ч. 2 ст. 185 КК України передбачено покарання у виді арешту на строк від трьох до шести місяців або обмеженням волі на строк до п`яти років або позбавленням волі на той самий строк.
З наданих документів, вбачається, що на утриманні у ОСОБА_5 є неповнолітня дитина ОСОБА_8 2001 року народження, батьківських прав обвинувачений не позбавлений, обмежень викладених у ст. 9 Закону України "Про амністію у 2016 році" та ст. 4 Закону України "Про застосування амністії в Україні" судом не встановлено, за таких підстав, суд вважає за можливе звільнити ОСОБА_5 від відбування покарання на підставі Закону України "Про амністію у 2016 році".
З урахуванням того, що ОСОБА_5 підлягає звільненню від покарання на підставі амністії, вирок Слов`янського міськрайонного суду Донецької області від 30.12.2014 року підлягає виконанню самостійно.

Також, у відповідності до ст. 100 КПК України прийняти рішення щодо речових доказів.
На підставі ст. ст. 1, 9 ЗУ «Про амністію у 2016 році», ст.ст. 71, 86 КК України, керуючись ст.ст. 349,367-368,370-371,373-376,395,532 КПК України, суд -
У Х В А Л И В:
ОСОБА_5 , визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України, та призначити йому покарання за ч. 2 ст. 185 КК України у виді позбавлення волі строком на 3 (три) роки 3 (три) місяці.
На підставі ч. 5 ст. 72 КК України ОСОБА_5 в строк відбуття покарання зарахувати в строк утримання обвинуваченого під вартою в період з 19.07.2017 року до 29.11.2017 року із розрахунку один день попереднього ув`язнення за один день позбавлення волі.
На підставі п. "в" ст. 1 Закону України "Про амністію у 2016 році" ОСОБА_5 звільнити від відбування призначеного покарання.
Вирок Слов`янського міськрайонного суду Донецької області від 30.12.2014 року щодо ОСОБА_5 виконувати самостійно.

Запобіжний захід у вигляді тримання під вартою ОСОБА_5 - скасувати, звільнивши з-під варти у залі суду.
Речовий доказ радіатор марки "Океан" переданий на відповідальне зберігання потерпілій ОСОБА_7 , вважати переданим за належністю.
Вирок може бути оскаржений сторонами судового провадження з підстав, передбачених ст. 394 КПК України, до Апеляційного суду Одеської області шляхом подачі апеляції через Приморський районний суд м. Одеси протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Копію вироку негайно вручити прокурору та обвинуваченому.
Суддя Приморського
районного суду м. Одеси ОСОБА_1 .

29.11.2017