Справа № 731/235/17 Головуючий у І інстанції ОСОБА_1
Провадження № 11-кп/795/78/2018
Категорія - Доповідач ОСОБА_2
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
23 березня 2018 року колегія суддів судової палати у кримінальних справах апеляційного суду Чернігівської області в складі:

Головуючого-суддіОСОБА_2

суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4

при секретарі ОСОБА_5 ,

розглянула у відкритому судовому засіданні в порядку апеляційного розгляду кримінальне провадження, внесене в Єдиний реєстр досудових розслідувань за № 0000075, за апеляційними скаргами обвинуваченого ОСОБА_6 та його захисника адвоката ОСОБА_7 на вирок Варвинського районного суду Чернігівської області від 29 серпня 2017 року відносно

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Переходичі Рокитнівського району, Рівненської області, громадянина України, із неповною середньою освітою, розлученого, не працюючого, маючого на утриманні неповнолітню дитину, 2007 року народження, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

обвинувачуваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 121 КК України,

з участю прокурора ОСОБА_8 ,

захисника адвоката ОСОБА_7 ,

обвинуваченого ОСОБА_6 ,

В С Т А Н О В И В:

Не погоджуючись з вироком суду обвинувачений ОСОБА_6 подав апеляційну скаргу, в якій просить його змінити, перекваліфікувати його дії на ч. 1 ст. 121 КК України та призначити покарання із застосуванням ст. 69 КК України. Також просить застосувати положення ч. 5 ст. 72 КК України в редакції від 26.11.2015 року.

Не погоджуючись з вироком суду захисник-адвокат ОСОБА_7 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_6 подав апеляційну скаргу, в якій просить його скасувати та закрити кримінальне провадження відносно ОСОБА_6 .

Вироком Варвинського районного суду Чернігівської області від 29 серпня 2017 року ОСОБА_6 визнано винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 121 КК України, та призначено покарання у виді 7 років позбавлення волі.

Початок строку відбування покарання визначено рахувати з моменту його затримання, тобто, з 04 квітня 2017 року, зарахувавши йому таке в час відбування покарання.

Відповідно до ч. 5 ст. 72 КК України (в редакції Закону із змінами внесеними згідно із Законом від 26.11.2015 року № 838-УІІІ), який діяв до 21.06.2017 року, зараховано обвинуваченому у строк покарання строк попереднього ув`язнення з часу затримання - 04 квітня 2017 року до 20 червня 2017 року включно, з розрахунку один день перебування за два дні позбавлення волі. Строк попереднього ув`язнення з 21 червня 2017 року і до набрання вироком законної сили, відповідно до ч.5ст. 72 КК України (в редакції Закону із змінами внесеними згідно із Законом від 18.05.2017 року № 2046-УІІІ, який набрав чинності 21.06.2017 року) зараховано з розрахунку один день перебування за один день позбавлення волі.

Запобіжний захід до набрання вироком законної сили залишено без змін - тримання під вартою.

Стягнуто з обвинуваченого процесуальні витрати на залучення експертів в розмірі 990 грн. 45 коп. в доход держави.

Стягнуто з нього на користь ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_10 по 100000 грн. кожному в рахунок відшкодування заподіяної злочином моральної шкоди.

Питання про речові докази вирішено у відповідності до вимог ст. 100 КПК України.

В апеляційній скарзі обвинувачений ОСОБА_11 зазначає, що органом досудового розслідування та судом не доведена його вина за кваліфікацією ч. 2 ст. 121 КК України. Показання свідків, його показання та інші докази вказують на наявність в його діях ознак злочину, передбаченого ст. 118 КК або ч. 1 ст. 121 КК України, в чому він щиро кається. Крім того, при призначенні покарання суд, поряд з іншим, не визнав обставинами, що пом`якшують покарання, вчинення злочину внаслідок збігу тяжких особистих, сімейних чи інших обставин; вчинення злочину під впливом погрози, примусу або через матеріальну, службову чи іншу залежність; вчинення злочину під впливом сильного душевного хвилювання, викликаного неправомірними або аморальними діями потерпілого; вчинення злочину з перевищенням меж крайньої необхідності, та не врахував положення ст. 69-1 КК України. Суд, в порушення вимог ст. 4, 5 КК України, не застосував зворотну дію у часі ч. 5 ст. 72 КК України.

В апеляційній скарзі захисник адвокат ОСОБА_7 зазначає, що під час затримання ОСОБА_6 було вилучено речі останнього, але відомості про огляд даних речей, його фотографування, опечатування відсутні, тобто, не відомо які речі вилучались, відсутні їх ідентифікуючі ознаки. В порушення вимог ст. 290 КПК України, стороні захисту не надавався протокол огляду місця події від 04.04.2017 року, який мається в справі, так як він різниться з тим протоколом, з яким вони ознайомлювались, де не було зазначено учасників огляду, однак в резолютивній частині протоколу є підписи учасників, понятих та ще однієї особи, прізвище якої неможливо розібрати. В протоколі відсутні відомості про огляд та опечатування речей та предметів, які вилучені під час вказаної слідчої дії. По даним речам проведено ряд експертиз, висновки яких ґрунтуються на дослідженні предметів, які здобуті незаконним шляхом. Під час огляду місця події, зокрема, трупа, оглянуто одяг, який не співпадає з одягом, який вказаний в судово-медичній експертизі від 04.04.2017 року. Процесуальний статус всіх вилучених речей не наданий, лише 19.05.2017 року дані речі визнані речовими доказами, проте відсутні відомості про те, який одяг потерпілого визнано речовим доказом. Згідно постанови слідчого про призначення судово-медичної експертизи, труп потерпілого для дослідження не направлявся, а описова частина рішення містить перелік тілесних ушкоджень, які слідчий об`єктивно не міг виявити. Експертиза проводиться експертом ОСОБА_12 з 04.04.2017 року, з 13-00 год., під час якої експерт оглядає труп потерпілого, проте огляд місця події проводиться того ж дня до 14-00 год. і експерт Теплов підписує даний протокол. Експертизу проведено без матеріалів справи. З висновку експерта видно, що призначено дві експертизи, а проведена одна. Крім того, 04.04.2017 року, з обвинуваченим, який не був затриманий, не мав статусу підозрюваного, та йому не були роз`яснені права, проведено ряд слідчих дій, зокрема, відбитки пальців рук, отримання зразків крові, проведення освідування, що є порушенням прав на захист останнього, та тягне за собою визнання доказів, отриманих під час вказаних слідчих дій, а також висновків експертиз, недопустимими.

При розгляді провадження судом І інстанції встановлено, що 04 квітня 2017 року, близько 3-ї години, ОСОБА_6 , перебуваючи в АДРЕСА_1 , з мотивів ревнощів, на ґрунті раптово виниклих неприязних відносин до ОСОБА_13 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , маючи намір на спричинення останньому тяжких тілесних ушкоджень, усвідомлюючи, що від його дій можуть настати тяжкі наслідки для здоров`я потерпілого та допускаючи настання зазначених наслідків, умисно наніс йому не менше п`ятнадцяти ударів руками та ногами в область голови, тулубу та кінцівок, спричинивши тим самим потерпілому, згідно висновку судово-медичної експертизи № 85 від 26.05.2017 року тілесні ушкодження у вигляді двох синців на передній черевній стінці, чисельних синців та саден на кінцівках, які відносяться до категорії легких тілесних ушкоджень та у будь-якому причинно-наслідковому зв`язку з настанням смерті ОСОБА_13 не перебувають; тілесні ушкодження у вигляді закритої травми грудної клітки у вигляді переломів 3-9 правих та 6-8 лівих ребер, крововиливів під легеневу плевру,чисельних синців на грудній клітці, які відносяться до категорії тілесних ушкоджень середнього ступеню тяжкості та не перебувають в прямому причинно-наслідковому зв`язку з настанням смерті потерпілого; закритої черепно-мозкової травми у формі масивного субарханоїдального крововиливу (скупчення крові під м`якими мозковими оболонками), крововиливу в шлуночки головного мозку, забійної рани в лівій скроневій ділянці, забійної рани в ділянці правої брови, забійних ран обох повік лівого ока, синців в обох очних ділянках, чисельних саден обличчя, відносяться до категорії тяжких тілесних ушкоджень, та знаходяться в прямому причинно-наслідковому зв`язку з настанням смерті ОСОБА_13 , від яких останній згодом помер на місці події.

Заслухавши доповідача, пояснення обвинуваченого, який підтримав подані ним та захисником апеляційні скарги, захисника, який, враховуючи різні правові позиції з підзахисним, просить подану ним апеляційну скаргу задовольнити у зв`язку з недоведеністю винуватості ОСОБА_14 в інкримінованому злочині і вичерпанні можливості їх отримати, тому просив провадження закрити; думку прокурора, який просив апеляційні скарги залишити без задоволення, а вирок суду без змін; перевіривши матеріали кримінального провадження та обговоривши доводи апеляційних скарг, колегія суддів вважає, що вони задоволенню не підлягають з наступних підстав.

В судовому засіданні апеляційного суду обвинувачений ОСОБА_6 вину визнав в тому, що наносив потерпілому удари, однак не згоден з кваліфікацією його дій за ч.2 ст.121 КК України.

По суті злочину суду 1 інстанції показав, що 04.04.2017 року до нього додому прийшла ОСОБА_15 , з якою він раніше співмешкав. Вона була схвильована та повідомила, що потерпілий ОСОБА_13 погрожував їй та йому. Пішовши від нього, вона забула у нього свій мобільний телефон, і він вирішив його повернути. Прибувши до господарства останньої, помешкання якої було відчинене, він побачив потерпілого, який лежав на ліжку у білизні та перебував у стані алкогольного сп`яніння. Шолом вдома не було. Між ним та потерпілим почався словесний конфлікт, в ході якого останній схопив його за куртку, між ними зав`язалась бійка, в ході якої він завдав потерпілому два удари рукою та ногою в обличчя, у потерпілого побігла кров з носа, проте той продовжував конфліктувати, погрожувати та зчиняти бійку, тому він знову наносив йому удари рукою та ногою, в тому числі по голові та у пах, після чого потерпілий впав на підлогу. Поки він розмовляв з ОСОБА_16 , яка зателефонувала на телефон ОСОБА_17 , потерпілий взяв стілець. Вони знову почали боротись, стілець розламався і потерпілий впав. Він завдав декілька ударів потерпілому ногами, той намагався підвестись. На прохання потерпілого він дав йому води та одяг, потім пішов додому. Вважає, що злочин вчинив при перевищенні меж необхідної оборони. Окрім іншого показав, що під час конфлікту з ОСОБА_18 , в процесі боротьби, він наніс потерпілому не менше 15 ударів по голові та тулубу, можливо, завдавав удари і по кінцівкам. Потерпілий тілесних ушкоджень не наносив, оскільки перебував у нетверезому стані і замахуючись, не встигав нанести удар, він бив першим. Після цих подій на руках обвинуваченого залишились садна, боліли кисті рук. Вину визнав повністю, розкаявся та просив вибачення у рідних потерпілого. В апеляційному суді підтвердив дані показання.

Вказані показання обвинуваченого ОСОБА_6 щодо механізму нанесення тілесних ушкоджень потерпілому, їх характеру, кількості ударів, суд обґрунтовано поклав в основу вироку, дав їм належну оцінку, оскільки вони підтверджуються іншими доказами, зібраними у кримінальному провадженні.

Потерпілий ОСОБА_13 суду 1 інстанції показав, що потерпілий є його рідним братом. Останні роки брат проживав в м. Києві, приймав участь в АТО на сході України, в с. Озеряни взяв господарство для дачі. Про конфлікти із мешканцями с. Озеряни та стосунки брата з ОСОБА_19 він нічого не знав. Брат іноді вживав спиртні напої. 04.04.2017 року про смерть брата йому повідомила дружина потерпілого. Прийшовши на місце події, в приміщенні було дуже багато крові, тіло мало численні тілесні ушкодження. Матеріальні витрати на поховання брата відшкодовані частково, в сумі 20 000 грн.

Допитана судом 1 інстанції в якості свідка ОСОБА_20 показала, що вона є сестрою та опікуном ОСОБА_15 , яка визнана недієздатною. Остання мала близькі стосунки з ОСОБА_6 . Дійсно, у неї була телефонна розмова з обвинуваченим, який повідомив їй, що наробив великої шкоди, але розібрався. Вранці зателефонувала сестра, та повідомила, що в її будинку ОСОБА_14 вбив ОСОБА_18 .

В судовому засіданні суду 1 інстанції свідок ОСОБА_16 , тітка ОСОБА_15 , показала, що остання мала відносини з обвинуваченим та деякий час мешкали разом. В ніч події вона дійсно розмовляла з обвинуваченим і, із розмови з ним, вона зрозуміла, що він разом з ОСОБА_18 перебувають в будинку ОСОБА_17 . Обвинувачений повідомив, що необхідно вирішити конфлікт. При цьому він давав слухавку потерпілому, який намагався щось говорити. ОСОБА_14 кричав на Гайдая «Вставай! Вставай!». Близько 5 години ранку їй зателефонував ОСОБА_14 та повідомив, що за місцем проживання ОСОБА_17 він наробив шкоди, адже на полу та постільній білизні є кров. Через деякий час зателефонувала ОСОБА_17 та повідомила, що в будинку знаходиться мертвий ОСОБА_18 .

Доказову базу мають і показання свідка ОСОБА_21 .

Свідчення потерпілих та свідків суд обґрунтовано поклав в основу вироку, дав їм оцінку та правильно визнав їх достовірними, оскільки вони підтверджують обставини вчинення ОСОБА_6 інкримінованого йому кримінального правопорушення, узгоджуються між собою та підтверджуються іншими доказами, зібраними у кримінальному провадженні.

Як вбачається з протоколу проведення слідчого експерименту від 05.04.2017 року за участю обвинуваченого ОСОБА_6 , останній в присутності захисника добровільно розповів та показав на місці, яким чином наносив удари потерпілому ОСОБА_13 , внаслідок яких останній помер (т. 2 а.п. 136-138).

Показання обвинуваченого щодо кількості, характеру та способу нанесення потерпілому ударів, місцезнаходження під час конфлікту не суперечать висновкам судово-медичної експертизи № 85 від 26.05.2017 року, згідно якої на тілі трупа ОСОБА_13 виявлено закриту черепно-мозкову травму у формі масивного субарахноїдального крововиливу, закриту травму грудної клітки у вигляді переломів 3-9 правих та 6-8 лівих ребер, крововиливу під легеневу плевру, чисельних синців на грудній клітці - два синця на передній черевній стінці, чисельні синці та садна на кінцівках. Описана закрита черепно-мозкова травма утворилась в результаті не менше ніж від 15 дій тупих предметів. Причиною смерті ОСОБА_13 явилась закрита черепно-мозкова травма у формі масивного субарахноїдального крововиливу, крововиливу в шлуночки мозку, забійна рана в лівій скроневій ділянці, забійна рана в ділянці правої брови, забійні рани обох повік лівого ока, синців в обох очних ділянках, чисельних саден обличчя, яка має ознаки тяжких тілесних ушкоджень, та знаходиться у прямому причинно-наслідковому зв`язку із настанням смерті потерпілого. Виявлена закрита травма грудної клітки має ознаки ушкоджень середньої тяжкості та не перебуває у прямому причинно-наслідковому зв`язку із настанням смерті ОСОБА_13 . Виявлені синці на передній черевній стінці, чисельні садна на кінцівках, мають ознаки легких тілесних ушкоджень та в будь-якому причинно-наслідковому зв`язку із настанням смерті потерпілого не перебувають. Смерть ОСОБА_13 настала орієнтовно за 6-8 годин до проведення експертизи, тобто в період близько 05:00 - 07:00 год. 04 квітня 2017 року (т. 1 а.п. 204-211).

Посилання апелянта про визнання вказаного доказу недопустимим, на думку колегії суддів, не заслуговує на увагу, так як матеріали кримінального провадження та реєстр матеріалів досудового розслідування у даному провадженні містять дані про призначення судово-медичної експертизи щодо ОСОБА_13 на підставі однієї постанови слідчого, з переліком питань, відповіді на які вказані у висновку експерта. Висновок експерта складено у відповідності до вимог чинного законодавства та компетентною особою, відповідає вимогам ст.ст. 94, 101, 102 КПК України, він є науково обґрунтованим і суд правильно визнав його як доказ, будь-яких сумнівів у правильності такого висновку не виникло і в колегії суддів.

Відповідно протоколу огляду місця події від 04.04.2017 року, у господарстві, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , виявлено труп ОСОБА_13 , на тілі якого маються численні ушкодження. Окрім іншого, вилучено та виготовлено таблицю з трьома папілярними узорами з поверхні табурету, журнал «Весенние салати» та «Краткий православний молитвослов» зі слідами речовини бурого кольору, марлеві тампони зі змивами речовини бурого кольору з поверхонь сидіння табурету та дверей, волокнистий об`єкт, схожий на волосся, уламки табурета зеленого кольору з плямами речовини бурого кольору, відламана ніжка табурету зеленого кольору з плямами речовини бурого кольору, постільна білизна з плямами речовини бурого кольору, вирізка шпалер з плямами речовини бурого кольору, мобільний телефон «Нокиа» чорного кольору, тобто, зазначались слідчим і характерні ознаки речей (т. 1 а.п. 160-187).

Твердження апелянта про те, що огляд місця події домогосподарства за адресою: АДРЕСА_1 , проведено з порушеннями вимог ч. 2 ст. 237 КПК України, що тягне визнання доказу недопустимим, колегія суддів вважає безпідставним, оскільки вказана слідча дія проводилась з метою виявлення та фіксації відомостей щодо обставин вчинення кримінального правопорушення, як того вимагає ч. 1 ст. 237 КПК України. Огляд місця події проведено з письмового дозволу власника житла ОСОБА_15 (т. 1 а.п. 159).

Допитаний судом 1 інстанції в якості свідка ОСОБА_22 показав, що він був присутній в якості понятого при огляді місця події - будинку в с. Озеряни, де проживає ОСОБА_15 . Під час огляду був присутній і інший понятий ОСОБА_23 , слідчий, експерт. В ході огляду вилучались зразки та певні речі, які запаковувались і поняті підписували вказані пакети. Огляд закінчився у післяобідній час.

Допитаний в якості свідка слідчий ОСОБА_24 в судовому засіданні суду 1 інстанції показав, що 04 квітня 2017 року він проводив огляд місця події в с. Озеряни. В ході огляду був виявлений труп громадянина Гайдая. При огляді були присутні поняті та спеціалісти. Вилучені речі опечатувались, труп було направлено на експертизу. На трупі були наявні шкарпетки та ремінь, однак, при складанні протоколу огляду він це не описував. Стілець, який був вилучений на місці події, було запаковано та опечатано, скріплено підписами спеціаліста та понятих. В цей час обвинувачений перебував у дворі домогосподарства.

Допитаний судом 1 інстанції в якості експерта ОСОБА_12 показав, що в даному кримінальному провадженні він був присутній під час огляду місця події в якості спеціаліста. Рано вранці йому повідомили, що необхідно взяти участь у слідчій дії, він поїхав на місце події. Оглядався труп чоловіка, в ході якого він використовував вимірювальні засоби - динамометр та масштабну лінійку, які не є технічними засобами. Огляд було розпочато вранці і продовжувався досить тривалий час. Свідок підписував протокол огляду місця події власноручно. Після того як труп було оглянуто, його було направлено для проведення експертизи на підставі постанови слідчого, в якій були поставлені стандартні питання. В ході виконання експертизи 05 травня 2017 року експерт отримав другу постанову із більш широким переліком питань. Крім того, він виконував експертизу ОСОБА_6 , в ході якої було встановлено наявність на його тілі ушкоджень, а саме: правої кисті, які могли утворитись в межах 1 доби, інші ушкодження імовірно отримані раніше.

Крім того, колегія суддів не погоджується з посиланнями адвоката про те, що наявний в матеріалах провадження протокол огляду місця події не був їм відкритий, а наданий на виконання вимог ст. 290 КПК України протокол огляду місця події мав інший вид, не містив деяких відомостей, на підтвердження чого захисником надана копія процесуального документу. Вказана копія належним чином не завірена, не містить засвідчувальних підписів або печаток, а розбіжності, які містяться в ньому, не є суттєвими та такими, що впливають на недопустимість доказів. Про проведення даної слідчої дії та її результати в ході досудового розслідування та судового розгляду в суді 1 інстанції було відомо стороні захисту, так як вони містяться у відповідних процесуальних документах, які наявні в матеріалах кримінального провадження, з якими обвинувачений та його захисники ознайомлені під час досудового розслідування та судового розгляду. Сторона захисту не вказувала на обмеження їх права на захист при наданні доступу до матеріалів досудового розслідування, тому доводи апелянта в цій частині слід визнати безпідставними.

Протоколом огляду трупа від 04.04.2017 року, який проведено за участю судово-медичного експерта ОСОБА_12 , встановлено, що на його тілі виявлено ушкодження: по одному масивному синього кольору в обох очних ділянках, велика кількість синців на голові, тулубі та кінцівках. Під час огляду вилучено дактилокарту з відбитками нігтьових фаланг пальців та долонь рук трупа, зразки волосся з чотирьох частин голови, одяг трупа з помарками та плямами речовини бурого кольору (т. 1 а.п. 188-193).

Згідно вимог ст. 238 КПК України, огляд трупа проводиться за обов`язкової участі судово-медичного експерта та може здійснюватися одночасно з оглядом місця події, житла чи іншого володіння особи, що і було дотримано в даному кримінальному провадженні, що не заперечується стороною захисту. Достовірність відомостей, вказаних в протоколі огляду трупа, засвідчив, окрім іншого експерт ОСОБА_12 , який в подальшому проводив судово-медичну експертизу № 85 від 26.05.2017 року.

Розбіжності в ідентифікуючих ознаках одягу потерпілого ОСОБА_13 , які вказані в протоколі огляду місця події від 04.04.2017 року та у висновку експертизи, на що посилається захисник, є незначними та пояснюються суб`єктивним сприйняттям його деталей з боку слідчого та експерта. Разом з тим, стороною захисту не заперечується, що саме труп ОСОБА_13 , а не когось іншого, виявлено в домоволодінні ОСОБА_15 і незначні неточності ознак одягу, в даному випадку, не можуть впливати на допустимість доказу. Тому доводи апелянта в цій частині не заслуговують на увагу.

Висновки судових імунологічних експертиз № 208 від 10.04.2017 року, № 209 від 28.04.2017 року, № 20 від 11.05.2017 року, №232 від 10.05.2017 р., №230 від 11.05.2017 р., №231 від 08.05.2017 р., №229 від 10.05.2017 р., № 228 від 08.05.2017 р., № 225 від 10.05.2017 р., №226 від 11.05.2017 р., №233 від 11.05.2017 р. (т. 1 а.п. 235-236, т. 2 а.п. 5-9, 14-17, 22-25, 30-33, 38-40, 46-48, 54-55, 61-63, 69-72, 77-80), цитологічної експертизи № 51-ц від 19.05.2017 року (т. 2 а.п. 85-87), дактилоскопічної експертизи № 527 від 10.04.2017 року (т. 1 а.п. 221-230) щодо слідів рук і крові підтверджують перебування 04.04.2017 року обвинуваченого ОСОБА_6 та потерпілого ОСОБА_13 в будинку АДРЕСА_1 та наявність між ними фізичного контакту, а також нанесення обвинуваченим ударів руками та ногами по різним частинам тіла потерпілого.

Згідно рапорту інспектора ОСОБА_25 від 04.04.2017 р., 04.04.2017 року о 07:01 год. на службу «102» від ОСОБА_15 надійшло повідомлення про те, що за адресою: АДРЕСА_1 , виявлено тіло ОСОБА_13 без ознак життя, із тілесними ушкодженнями. При цьому вказано, що у потерпілого напередодні виникла бійка з ОСОБА_6 (т. 1 а.с. 157).

Висновком судово-психіатричної експертизи №302 від 04.05.2017 р. встановлено, що у ОСОБА_6 на період часу, до якого відноситься кримінальне правопорушення, не виявлено клінічних ознак психічного захворювання, він міг усвідомлювати свої дії та керувати ними, він є осудним (т.2 а.с. 101-104).

При наведених доказах, колегія суддів вважає що висновок суду першої інстанції про доведеність вини обвинуваченого ОСОБА_6 в умисному заподіянні тяжких тілесних ушкоджень, що спричинило смерть потерпілого, відповідає фактичним обставинам кримінального провадження, ґрунтується на сукупності досліджених у судовому засіданні доказах і його дії правильно кваліфіковані за ч. 2 ст. 121 КК України.

Також колегія суддів не погоджується з доводами апеляційної скарги обвинуваченого про вчинення ним злочину при перевищенні меж необхідної оборони, оскільки характер дії потерпілого не свідчить про реальну небезпеку його життю чи здоров`ю, що підтверджується висновком судово-медичного експерта № 183 від 04 квітня 2017 року, згідно якого у ОСОБА_6 виявлено синець на долонній поверхні правої кисті, садно на другому пальці правої кисті та садно на правому стегні. Вказані ушкодження утворились в результаті дії тупих предметів з обмеженими травмуючи ми поверхнями. Травмуючим механізмом виникнення синців явились ударні дії тупих предметів або співудар об такий. Травмуючим механізмом виникнення саден - тертя тупих предметів. Ступінь загоєння синців на правій кисті вказують на те, що вони могли утворитись в межах 1 доби до проведення судово-медичної експертизи обвинуваченого. Морфологічні властивості саден на стегні вказують на те, що вони могли утворитись не менше ніж за 2-3 доби до проведення судово-медичної експертизи. Виявлені у нього травми у своїй сукупності та кожна окремо відносяться до категорії легких тілесних ушкоджень, що не спричинили короткочасного розладу здоров`я (т.1 а.п. 214-215).

Про наявність прямого умислу у обвинуваченого, спрямованого на спричинення тяжких тілесних ушкоджень свідчить характер його дій та характер тілесних ушкоджень, а саме те, що він завдавав потерпілому численні удари руками та ногами в різні частини тіла, в тому числі і по життєво важливому органу людини по голові. Обвинувачений міг і повинен був передбачити настання таких наслідків. Крім того, згідно висновків судово-медичної експертизи №85 від 26.05.2017 року, при судово-токсикологічній експертизі крові від трупа ОСОБА_13 виявлений етанол в концентрації в крові 1,9 проміле, що відповідно до живої людини відповідає середньому ступеню алкогольного сп`яніння. З показань самого обвинуваченого вбачається, що потерпілий перебував в стані алкогольного сп`яніння, наносити йому удари не встигав, оскільки був п`яний.

Відповідно до норм ч. 3, ч. 5 ст. 208 КПК України, уповноважена службова особа, слідчий, прокурор може здійснити обшук затриманої особи з дотриманням правил, передбачених ч. 7 ст. 223 і ст. 236 КПК України; про затримання особи, підозрюваної у вчиненні злочину, складається протокол, в якому, окрім іншого, зазначаються результати особистого обшуку.

Як вбачається з протоколу затримання ОСОБА_6 від 04.04.2017 року, він відповідає вимогам ст. ст. 104, 208, 209, 223 КПК України. Зокрема, слідчий на підставі ч. 3 ст. 208 КПК України, у присутності понятих, здійснив обшук затриманого, під час якого виявлено та вилучено мобільний телефон із зазначенням опису його індивідуальних ознак. Під час вказаної слідчої дії від обвинуваченого ОСОБА_6 будь-яких зауважень та заперечень не надходило, також він не клопотав і про призначенням йому захисника. Тому твердження сторони захисту щодо відсутність інформації по вилученим у обвинуваченого речам та порушення його процесуальних прав є безпідставними.

В судовому засіданні суду 1 інстанції свідок ОСОБА_26 показав, що він був слідчим в даному кримінальному провадженні. Проводив деякі слідчі дії, зокрема, змиви з рук ОСОБА_6 , відбирав у нього зразки крові, призначав експертизи. Експертизу трупа він призначав 04 квітня 2017 року. Зразки крові у обвинуваченого були відібрані 06.04.2017 року, однак, при складанні протоколу він помилково зазначив дату 04.04.2017 року.

Виходячи з вимог ст. 42 КПК України, підозрюваним, окрім іншого, є особа, яка затримана за підозрою у вчиненні кримінального правопорушення, що має місце у даному кримінальному провадженні. Враховуючи дату та час затримання ОСОБА_6 , аналізуючи матеріали провадження, зважаючи на вимоги ст. 42 КПК України, під час проведення освідування, отримання зразків крові та відбитків пальців права обвинуваченого на захист порушені не були. Тому, на думку колегії суддів, посилання захисника на визнання недопустимими доказами висновків експертиз, проведених на підставі біологічних речовин, відібраних під час вказаних слідчих дій, є такими, що не заслуговують на увагу.

Призначаючи обвинуваченому покарання, суд, у відповідності до вимог ст. ст. 65-67 КК України, врахував ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, обставини, що пом`якшують покарання щире каяття та добровільне відшкодування матеріальних збитків, відсутність обставин, що його обтяжує, дані про особу обвинуваченого, який раніше не судимий, негативні характеристики відсутні, похилий вік батька, думку потерпілих, які наполягали на суворості покарання і обґрунтовано дійшов висновку про призначення йому покарання у виді позбавлення волі в мінімальному розмірі, передбаченого санкцією інкримінованої статті, яке є необхідним і достатнім для його виправлення та попередження нових злочинів.

Доводи апеляційної скарги обвинуваченого про вчинення кримінального правопорушення внаслідок збігу тяжких обставин, під впливом погроз або сильного душевного хвилювання, викликаного неправомірними діями потерпілого, - безпідставні, оскільки доказів вчинення обвинуваченим злочину внаслідок зазначених обставин матеріали кримінального провадження не містять. Висновком судово-психіатричної експертизи №302 від 23.05.2017 року встановлено, що ОСОБА_6 на період часу, до якого відноситься кримінальне правопорушення усвідомлював свої дії та керував ними, що також виключає вчинення ним злочину під впливом сильного душевного хвилювання.

Вищезазначені обставини, колегія суддів не може визнати такими, що пом`якшують покарання обвинуваченого, так як відсутні на те підстави.

При всіх обставинах, що відносяться до кримінального правопорушення та особи обвинуваченого і, на які посилається апелянт в своїй скарзі, міра покарання, визначена обвинуваченому судом, не підлягає пом`якшенню.

Зважаючи на правила дії закону в часі, визначені ст. 5 КК України, судом 1 інстанції вірно застосовано положення ч. 5 ст. 72 КК України, тому доводи обвинуваченого в цій частині не заслуговують на увагу.

Порушень вимог кримінального процесуального закону, які тягнуть скасування чи зміну судового рішення, у кримінальному провадженні не вбачається, тому вирок суду є законним та обґрунтованим.

Враховуючи наведене, керуючись ст.ст. 404, 407, 418, 419 Кримінального процесуального кодексу України, колегія суддів,

У Х В А Л И Л А:
Апеляційні скарги обвинуваченого ОСОБА_6 та його захисника адвоката ОСОБА_7 залишити без задоволення.

Вирок Варвинського районного суду Чернігівської області від 29 серпня 2017 року відносно ОСОБА_6 - залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення, може бути подана касаційна скарга до суду касаційної інстанції протягом трьох місяців з дня її проголошення, а засудженим, який тримається під вартою в той самий строк з дня вручення йому копії судового рішення.

СУДДІ:

ОСОБА_4 ОСОБА_2 ОСОБА_3