АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 жовтня 2017 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду м. Києва у складі:

головуючого судді ОСОБА_1
суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3
за участю секретаря ОСОБА_4
прокурора ОСОБА_5
обвинувачених ОСОБА_6 , ОСОБА_7 ,

ОСОБА_8 , ОСОБА_9

захисників ОСОБА_10 , ОСОБА_11 ,
ОСОБА_12
потерпілих ОСОБА_13 , ОСОБА_14
представника потерпілих ОСОБА_15
розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Апеляційного суду м. Києві апеляційну скаргу прокурора у кримінальному провадженні на ухвалу Дніпровського районного суду м. Києва від 26 травня 2017 року про повернення прокурору обвинувального акта у кримінальному провадженні №0015869 відносно ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_9 та ОСОБА_8 , обвинувачених у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 190 КК України, -

ВСТАНОВИЛА:

Цією ухвалою з підготовчого судового засідання обвинувальний акт у кримінальному провадженні внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0015869 відносно ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_9 та ОСОБА_8 , обвинувачених у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст. 190 КК України повернуто прокурору Прокуратури міста Києва для виконання вимог, зазначених в мотивувальній частині даної ухвали.

Таке рішення суд мотивував тим що, обвинувальний акт не відповідає вимогам ст. 291 КПК України, оскільки не містить необхідних відомостей, передбачених вказаною нормою, зокрема у ньому не зазначено місця і часу вчинення злочинів, усіх відомостей про потерпілих, відповідно до п.3 ч.2 ст. 291 КПК України, відсутні дані про цивільні позови потерпілих, не зазначено розмір витрат на залучення експерта, в той час як в реєстрі матеріалів досудового розслідування зазначено про наявність постанови про призначення комп`ютерно-технічної експертизи, а також в обвинувальному акті, який був перекладений російською мовою для обвинуваченого ОСОБА_6 , відсутні відомості про те, ким здійснювався переклад та на якій підставі.
При цьому суд також зазначив, що реєстр матеріалів досудового розслідування не містить усіх передбачених законом даних, зокрема даних про внесення відомостей про вчинене кримінальне правопорушення до ЄРДР та початок досудового розслідування, внесення відомостей про закінчення досудового розслідування, надання доступу до матеріалів провадження, дані про залучення захисників.
Крім того, за наявності цивільних позовів потерпілих, розписки про отримання їх копій обвинуваченими, в матеріалах кримінального провадження відсутні.
Наведені порушення вимог КПК України, як зазначено в оскаржуваному рішенні, перешкоджають суду всебічно, повно та об`єктивно розглянути справу і постановити законне й обґрунтоване судове рішення, оскільки запропоноване органом досудового розслідування формулювання обвинувачення не містить повної, детальної інформації щодо пред`явленого особам обвинувачення, що порушує їх право на захист.

Не погоджуючись з рішенням суду, прокурор у провадженні подав апеляційну скаргу, в якій ставить питання про скасування ухвали Дніпровського районного суду м. Києва від 26.05.2017 року та направлення обвинувального акта у кримінальному провадженні №0015869 відносно ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_9 та ОСОБА_8 до Дніпровського районного суду м. Києва на новий судовий розгляд.
При цьому посилаючись на незаконність та необґрунтованість оскаржуваного рішення вказує, що усі вимоги, передбачені ч.2 ст. 291 КПК України, у даному обвинувальному акті додержано в повному обсязі, по кожному епізоду злочинної діяльності вказано час та місце заволодіння коштами потерпілих, а посилання суду на відсутність в реєстрі матеріалів досудового розслідування опису всіх проведених слідчих дій, а саме даних про внесення відомостей про вчинене кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань та даних про внесення до Єдиного реєстру досудових розслідувань відомостей про закінчення досудового розслідування є безпідставним, оскільки внесення даних до Єдиного реєстру досудових розслідувань не є слідчою дією, або рішенням.

Заслухавши доповідь судді, пояснення прокурора на підтримку доводів апеляційної скарги, який просив скасувати ухвалу Дніпровського районного суду м. Києва від 26.05.2017 року та призначити новий розгляд в суді першої інстанції; думку потерпілих та представника, які підтримали подану прокурором апеляційну скаргу та просили її задовольнити; думку обвинувачених та захисників, які заперечували проти задоволення апеляційної скарги і просили рішення суду про повернення обвинувального акта прокурору залишити без зміни; перевіривши матеріали кримінального провадження №0015869та доводи викладені в апеляційній скарзі, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга прокурора задоволенню не підлягає з наступних підстав.

Так, зі стадії підготовчого судового засідання суд, згідно п.3 ч. 3 ст. 314 КПК України, має право повернути прокурору обвинувальний акт у тому випадку, якщо він не відповідає вимогам кримінального процесуального закону.

За змістом положень ч. 4 ст. 110 КПК України обвинувальний акт є процесуальним рішенням, яким прокурор висуває особі обвинувачення у вчиненні злочину і яким завершується досудове розслідування.

Статтею 291 КПК України визначені вичерпні вимоги до обвинувального акту. Зокрема, згідно п.5 ч.2 ст. 291 КПК України, обвинувальний акт має містити виклад фактичних обставин кримінального правопорушення, які прокурор вважає встановленими, правову кваліфікацію злочину з посиланням на положення закону і статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність та формулювання обвинувачення. При цьому, формулювання обвинувачення має містити дані щодо події злочину із зазначенням часу, місця, форми вини і мотивів, способу вчинення, наслідків та інших даних, на підставі яких, відповідно до диспозиції певної статті (частини статті) Кримінального кодексу України, можна встановити в діях обвинуваченого склад злочину. Саме в межах висунутого обвинувачення відповідно до обвинувального акта суд першої інстанції здійснює судовий розгляд, як це передбачено приписами ст. 337 КПК України.

Повертаючи прокурору обвинувальний акт відносно ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_9 та ОСОБА_8 з підстав його невідповідності вимогам Кримінального процесуального закону, суд першої інстанції зазначив, що всупереч вимог ст. 291 КПК України у даному обвинувальному акті не зазначено відомостей щодо місця та/або часу вчинення злочинів по епізодам шахрайського заволодіння грошовими коштами потерпілих ОСОБА_16 , ОСОБА_17 , ОСОБА_18 , ОСОБА_19 , ОСОБА_20 , ОСОБА_21 , ОСОБА_22 , ОСОБА_23 , ОСОБА_24 , ОСОБА_25 , а також відсутні дані про відношення гр. ОСОБА_26 та ОСОБА_27 , яким потерпілі ОСОБА_21 і ОСОБА_22 передавали грошові кошти, до організованої групи у складі ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_9 та ОСОБА_8 .

Крім того, як вбачається з формулювання обвинувачення по епізоду заволодіння грошовими коштами потерпілої ОСОБА_28 , 10.06.2015 року ОСОБА_8 , діючи повторно, в складі організованої групи спільно з ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_9 та іншими невстановленими досудовим розслідуванням особами, вирішили заволодіти грошовими коштами ОСОБА_28 , однак згідно викладеного обвинувачення, останні заволоділи грошовими коштами ОСОБА_28 у травні 2015 року, і така сама суперечливість обвинувачення спостерігається по епізодам заволодіння коштами потерпілих ОСОБА_29 , ОСОБА_30 , ОСОБА_31 , ОСОБА_32 , ОСОБА_33 , ОСОБА_24 , ОСОБА_23 , ОСОБА_34 , ОСОБА_35 .

Таким чином, суд першої інстанції дійшов висновку, що вказані обставини свідчать про те, що викладене в обвинувальному акті формулювання обвинувачення та фактичні обставини вчинення кримінальних правопорушень є нечіткими та суперечливими, оскільки не містять повної, детальної інформації щодо пред`явленого особам обвинувачення, що порушує їх право на захист, з чим також погоджується і суд апеляційної інстанції.

Також слід зазначити, що всупереч вимог п.п. 3, 8 ч.2 та п.4 ч.4 ст. 291 КПК України, у даному обвинувальному акті відносно ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_9 та ОСОБА_8 не зазначено усіх анкетних відомостей потерпілих та не вказано розміру витрат на залучення експерта, в той час як в реєстрі матеріалів досудового розслідування зазначено про наявність постанови про призначення комп`ютерно-технічної експертизи, а також відсутні розписки обвинувачених про отримання ними копій цивільних позовів потерпілих, про що обґрунтовано у своїй ухвалі зазначив суд першої інстанції.

Переглядаючи судове рішення в межах апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що прийняте судом першої інстанції рішення про повернення обвинувального акта прокурору через його невідповідність вимогам ст. 291 КПК України по своїй суті є вірним, в якому наведені належні і достатні мотиви та підстави прийняття судом такого рішення.

Що стосується посилань суду на недоліки реєстру матеріалів досудового розслідування, який не містить усіх передбачених законом даних, колегія суддів звертає увагу, що хоча недоліки цього реєстру і не є самостійною підставою для повернення обвинувального акта, проте вказаний реєстр матеріалів досудового розслідування є додатком до обвинувального акта і містить недоліки, зазначені судом першої інстанції в оскаржуваному рішенні, то ці недоліки також підлягають усуненню прокурором.

За наведеного, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції дослідивши та вивчивши зміст обвинувального акту відносно ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_9 та ОСОБА_8 , перевіривши його на відповідність вимогам ст. 291 КПК України дійшов обґрунтованого висновку про необхідність повернення даного обвинувального акту прокурору у зв`язку з його невідповідністю вимогам закону, а тому апеляційна скарга прокурора задоволенню не підлягає.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 404, 407 КПК України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Ухвалу Дніпровського районного суду м. Києва від 26 травня 2017 року про повернення прокурору обвинувального акта у кримінальному провадженні №0015869 відносно ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_9 та ОСОБА_8 , обвинувачених у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 190 КК України залишити без зміни, а апеляційну скаргу прокурора у кримінальному провадженні без задоволення.

Ухвала в касаційному порядку оскарженню не підлягає.

Судді: _________________ ________________ ________________
ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3

Справа: 11-кп/796/1431/2017
Головуючий у 1-й інстанції: ОСОБА_36
Доповідач: ОСОБА_1