ЖОВТНЕВИЙ РАЙОННИЙ СУД МІСТА ДНІПРОПЕТРОВСЬКА
Єдиний унікальний номер судової справи 201/1666/18
Номер провадження 1-кс/201/2189/2018
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
12 квітня 2018 року Жовтневий районний суд

міста Дніпропетровська

у складі: головуючого - слідчого судді ОСОБА_1 ,

секретаря судового засідання - ОСОБА_2 ,

за участі учасників судового провадження:

особи, яка подала скаргу - ОСОБА_3 (в режимі відеоконференції),

розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали об`єднаного провадження за скаргою ОСОБА_3 на бездіяльність уповноваженої особи прокуратури Дніпропетровської області, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання заяви про кримінальне правопорушення, -

встановив:
Ухвалою Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 03 квітня 2018 року було об`єднано в одне провадження справи № 201/1666/18, № 201/2118/18 за скаргами ОСОБА_3 на бездіяльність уповноваженої особи прокуратури Дніпропетровської області, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання заяви про кримінальне правопорушення від 25 січня 2018 року.

Скаржник в обґрунтування доводів поданих скарг посилається на те, що ним було подано до прокуратури Дніпропетровської області 25 січня 2018 року заяву про вчинення кримінального правопорушення. У скарзі звертається увага на невиконання вимог статті 214 КПК України. При цьому ОСОБА_3 указує, що жодної відповіді за наслідками розгляду скарги не отримував.

В режимі відеоконференції із установи виконання покарань № 4 скаржник ОСОБА_3 підтримав доводи скарг, просив їх задовольнити.

Прокурор відділу прокуратури Дніпропетровської області ОСОБА_4 подала до суду заперечення, в яких просила відмовити у задоволенні скарги, у зв`язку з тим, що за результатами перевірки даних вхідної кореспонденції прокуратури Дніпропетровської області заява від ОСОБА_3 від 25 січня 2018 року до прокуратури не надходила. При цьому прокурор просила розглядати скаргу за її відсутності, без фіксації технічними засобами.

Суд, заслухавши пояснення скаржника, дослідивши матеріали за скаргою, співставивши доводи скарги з вимогами закону, приходить до висновку про необхідність часткового задоволення скарги, виходячи з наступного.

Згідно із ч. 1 ст. 214 КПК України слідчий, прокурор невідкладно, але не пізніше 24 годин після подання заяви про вчинення кримінального правопорушення зобов`язаний внести відповідні відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань.

У скарзі ОСОБА_3 вказує, що подав 25 січня 2018 року до прокуратури Дніпропетровської області заяву про вчинення кримінального правопорушення співробітниками Синельниківського відділу поліції. Заявник стверджує, що станом на 05 лютого 2018 року вимоги статті 214 КПК України не виконані.

Наявними матеріалами, а саме листом установи виконання покарань № 4 підтверджено, що згідно із журналом обліку закритих пакетів № 5-5нт в зареєстрованих та відправлених значиться клопотання ОСОБА_3 від 25 січня 2018 року за № Л-3 до прокуратури Дніпропетровської області (а.с. 11).

Заперечення прокурора свідчать про те, що за результатами перевірки даних вхідної кореспонденції прокуратури Дніпропетровської області заява від ОСОБА_3 від 25 січня 2018 року до прокуратури не надходила.

Разом з цим в ході підготовки до розгляду скарги було постановлено ухвалу про витребування у Дніпропетровській установі виконання покарань Управління Державної пенітенціарної служби України в Дніпропетровській області № 4 доказів направлення заяви ОСОБА_3 від 25 січня 2018 року за № Л-3, яке значиться у журналі обліку закритих пакетів № 5-5 нт.

На виконання даної ухвали установа виконання покарань направила до суду копію листів журналу № 5-5 нт, при цьому адміністрація установи вказала, що відомості про зміст звернень у закритих пакетах відсутні.

Одночасно з цим у суду відсутні відомості про отримання та розгляд цієї заяви уповноваженою особою прокуратури Дніпропетровської області.

Ураховуючи викладене, слідчий суддя позбавлений можливості надати оцінку діям суб`єкта оскарження в порядку ст. ст. 214, 307 КПК України.

Водночас, слідчий суддя, до повноважень якого належить здійснення у порядку, передбаченому КПК України, судового контролю за дотриманням прав, свобод та інтересів осіб у кримінальному провадженні, звертає увагу на те, що скаржник виконав всі необхідні від нього дії, шляхом підготовки заяви в порядку статті 214 КПК України, після чого передав її відповідній уповноваженій особі установи, де знаходиться на цей час для направлення її до прокуратури, а відтак скарга ОСОБА_3 підлягає частковому задоволенню, шляхом направлення до прокуратури Дніпропетровської області в порядку ст. 214 КПК України скарги ОСОБА_3 , в якій міститься виклад обставин кримінального правопорушення, оскільки у рішенні «А.Н. проти України» (A.N. v. Ukraine) від 29 січня 2015 року, заява № 13837/09, яке набуло статусу остаточного 29 квітня 2015 року, Європейський суд з прав людини встановив, що згідно з процесуальним аспектом статті 3 Конвенції національні органи влади не провели ефективне розслідування за скаргами заявника і не забезпечили вжиття необхідних заходів для збору доказів у справі. Зазначені недоліки становили порушення процесуального аспекту цього положення Конвенції. Суд вказав на те, що, що коли особа висуває небезпідставну скаргу на представників держави, то це вимагає проведення ефективного офіційного розслідування. Для того, щоб таке розслідування вважалось «ефективним» воно повинно призвести до встановлення фактів справи та до встановлення і покарання винних осіб. Це не є обов`язком досягнення результату, але є обов`язком вжиття заходів. Державні органи повинні вживати усіх розумних і доступних їм заходів для забезпечення збирання доказів, що стосуються події, включаючи серед іншого покази свідків, висновки судових експертиз та ін. Будь-який недолік розслідування, який підриває його здатність до встановлення винних осіб, створюватиме небезпеку недотримання цього стандарту, а вимога щодо оперативності та розумної швидкості є безумовною у цьому контексті (рішення у справах «Міхєєв проти Росії» (Mikheyev v. Russia), заява № 77617/01, п. 107 et seq., від 26 січня 2006 року, та «Ассенов та інші проти Болгарії» (Assenov and Others v. Bulgaria), від 28 жовтня 1998 року, п. 102 et seq., Reports of Judgments and Decisions 1998-VIII).

На підставі вищенаведеного та керуючись ст. ст. 214, 303, 304, 376 КПК України, суд, -

ухвалив:
Скаргу ОСОБА_3 задовольнити частково.

Направити до прокуратури Дніпропетровської області копію скарги ОСОБА_3 та копію листа із журналу обліку закритих пакетів № 5-5нт про направлення заяви про вчинення кримінального правопорушення до прокуратури Дніпропетровської області для вжиття відповідних заходів, визначених ст. 214 КПК України.

Ухвала оскарженню не підлягає та набирає законної сили з моменту її проголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1