Справа № 697/163/18
Провадження № 1-кп/697/61/2018

ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
12.02.2018

Канівський міськрайонний суд Черкаської області у складі:

головуючого - судді ОСОБА_1

за участю:

секретаря ОСОБА_2

прокурора ОСОБА_3

захисника ОСОБА_4

розглянувши у підготовчому судовому засіданні кримінальне провадження відносно:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженеця с. Келеберда, Канівського району, Черкаської області, зареєстрованого в АДРЕСА_1 , фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , українця, громадянина України, з середньою - спеціальною освітою, не працюючого, раніше не судимого,

- у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 263 КК України,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_5 , у грудні 2017 року, перебуваючи на зупинці в м. Канів по вул. Героїв Дніпра, Черкаської області, незаконно шляхом знахідки придбав 11 (одинадцять) патронів, які згідно висновку експерта № 1/104 від 17.01.2018 являються боєприпасами до нарізної вогнепальної зброї 7,62мм проміжними патронами зразка 1943 року, з яких п`ять патронів споряджені кулею із стальним осердям, шість патронів споряджені бронебійно-запалювальною кулею «БЗ», промислового виробництва м. Тула, Росія/СРСР, які придатні для стрільби, корпус бойової наступальної осколкової гранати РГД-5, який згідно висновку експерта № 5/8 від 19.01.2018 споряджений конструктивно оформленим зарядом бризантної вибухової речовини нормальної потужності тротилом масою 100-115 грамів та бойовий уніфікований підривник дистанційної дії до ручних гранат типу Ф-1, РГД-5, РГ-42. Сукупність корпусу бойової ручної наступальної осколкової гранати РГД-5 з бойовим уніфікованим підривником дистанційної дії до ручних гранат модернізованим типу УЗРГМ представляє собою боєприпас, які в подальшому переніс в м. Канів, неподалік Канівської ГЕС в районі «Мишоловки» Черкаської області, та зберігав до моменту виявлення та вилучення працівниками поліції 11.01.2018.

Під час проведення досудового розслідування 30.01.2018 між прокурором та обвинуваченим ОСОБА_5 була укладена угода про визнання винуватості у відповідності до вимог ст.472 КПК України, в якій зазначено, що обвинувачений повністю визнав свою винуватість у зазначеному в угоді діянні.

Згідно даної угоди прокурор та обвинувачений ОСОБА_5 дійшли згоди щодо правової кваліфікації дій обвинуваченого за ч.1 ст.263 КК України, істотних для даного кримінального провадження обставин, а також покарання, яке повинна понести ОСОБА_5 у виді 3 (трьох) років позбавлення волі, із звільненням на підставі ст. 75 КК України від відбування покарання з випробуванням, з іспитовим строком на 1 (один) рік з покладенням обов`язків передбачених ч.1 ст.76 КК України протягом іспитового строку періодично з`являтись для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації та повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи та навчання.

В підготовчому судовому засідання обвинувачений зазначив, що вона розуміє надані йому законом права, розуміє наслідки укладення та затвердження угоди про визнання винуватості, визначені ч.2 ст.473 КПК України, характер пред`явленого обвинувачення та вид покарання, який до неї буде застосований в результаті затвердження угоди про визнання винуватості та наполягає на затвердженні даної угоди.

Суд, проаналізувавши надані матеріали, вислухавши пояснення обвинуваченого, думку захисника, прокурора, дійшов наступного висновку.

Відповідно п. 2 ч.1 ст. 468 КПК України у кримінальному провадженні може бути укладена угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим.

Згідно з ч. 4 ст. 469 КПК України угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості, тяжких злочинів, внаслідок яких шкода завдана лише державним чи суспільним інтересам.

Оцінюючи зміст угоди та суб`єктивне сприйняття угоди сторонами, суд бере до уваги правову позицію Європейського суд у з прав людини, висловлену у справі «Natsvlishvili тa Togonidze проти Грузії» за заявою № 9043/05 від 29 квітня 2014 року. Зокрема, у рішенні Суд зазначає, що «угоди про визнання вини, що призводять до засудження, без винятку є предметом перегляду компетентним судом і у цьому сенсі суди зобов`язані перевіряти, чи були досягнуті угоди про визнання вини відповідно до чинних процесуальних і матеріальних норм, чи уклав підсудний угоду добровільно і свідомо, чи існують докази, які підтверджують визнання підсудним вини в угоді, і чи є умови угоди відповідними» (п.66). Суд (національний), який розглядає таке питання, як правило, зобов`язаний вивчити матеріали справи, перш ніж вирішити, чи затвердити або відхилити угоду про визнання вини. Він також має переконатися в тому, що наявні в матеріалах справи докази підтверджують визнання обвинуваченим вини в угоді або ж визнавальні свідчення, надані обвинуваченим (п.67).

Як вбачається з наданих матеріалів, дії обвинуваченого ОСОБА_5 обґрунтовано кваліфіковані за ч.1 ст.263 КК України незаконне придбання носіння та зберігання боєприпасів та вибухового пристрою без передбаченого законом дозволу, які, згідно з положеннями ст.12 КК України, відносяться до категорії тяжких кримінальних правопорушень. Обвинувачений свою вину у вчиненні вказаного кримінального правопорушення визнає. Встановлено, що укладення угоди між прокурором та обвинуваченим про визнання винуватості є добровільним. Зміст угоди відповідає вимогам ст. 472 КПК України.

При цьому судом з`ясовано, що обвинувачений ОСОБА_5 цілком розуміє права визначені ч. 4 ст. 474 КПК України, наслідки укладення та затвердження даної угоди, передбачені ч.2 ст.473 КПК України, характер обвинувачення, вид покарання, а також інші заходи, які будуть застосовані до неї у разі затвердження угоди судом.

Суд переконався, що укладення угоди сторонами є добровільним, тобто, не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дій будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.

Також судом встановлено, що умови даної угоди відповідають вимогам Кримінального процесуального Кодексу України та Кримінального Кодексу України.

Згідно п. 1 ч. 3 ст. 314 КПК України, при прийнятті рішення у підготовчому судовому засіданні суд має право, зокрема, затвердити угоду.

Виходячи з викладеного, суд дійшов висновку про можливість затвердження угоди про визнання винуватості між прокурором та обвинуваченим і призначення обвинуваченому ОСОБА_5 узгодженої сторонами міри покарання, а саме:

- за ч.1 ст. 263 КК України у виді 3 (трьох) років позбавлення волі.

На підставі ст..75 КК України звільнити ОСОБА_5 від відбування покарання з випробуванням, з встановленням іспитового строку на 1 (один) рік та з покладенням на нього обов`язків відповідно до ч.1 ст.76 КК України протягом іспитового строку періодично з`являтись для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації та повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи та навчання.

Міра запобіжного заходу відносно обвинуваченого ОСОБА_5 не обиралася, а тому до вступу вироком у законну силу підлягає обранню у виді особистого зобов`язання.

Речові докази: 6 (шість) гільз та п`ять (п`ять) патронів до нарізної вогнепальної зброї 7,62-мм, які передані на зберігання до УЛ МТЗ ГУНП в Черкаській області; корпус бойової наступальної осколкової гранати РГД-5, та бойовий уніфікований підривник дистанційної дії до ручних гранат типу Ф-1, РГД-5, РГ-42, які передані на зберігання до ВТВ ГУНП в Черкаській області підлягають знищенню.

Процесуальні витрати на залучення експерта в зв`язку з проведенням судових експертиз в розмірі 2 717 грн. підлягають стягненню з обвинуваченого ОСОБА_5 .

Керуючись п.1 ч.3 ст.314, ст. ст.369-371, 373-374, 472-474 КПК України, суд

ЗАСУДИВ:

Затвердити угоду про визнання винуватості, укладену 30.01.2018 між прокурором та обвинуваченим ОСОБА_5 у кримінальному провадженні за обвинуваченням його у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 263 КК України .

Визнати ОСОБА_5 винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.263 КК України та призначити йому покарання за ч.1 ст.263 КК України у виді 3 (трьох) років позбавлення волі.

На підставі ст.75 КК України ОСОБА_5 звільнити від відбування покарання з випробуванням, встановивши йому іспитовий строк терміном на 1 (один) рік.

Відповідно до ч.1 ст.76 КК України покласти на ОСОБА_5 обов`язок протягом іспитового строку періодично з`являтись для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації та повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи та навчання.

Міру запобіжного заходу до вступу вироком в законну силу обрати у виді особистого зобов`язання, а після чого скасувати.

Процесуальні витрати на залучення експерта в зв`язку з проведенням судових хімічних експертиз в розмірі 2 717,00 грн. стягнути з обвинуваченого ОСОБА_5 на користь держави.

Речові докази: 6 (шість) гільз та п`ять (п`ять) патронів до нарізної вогнепальної зброї 7,62-мм, які передані на зберігання до УЛ МТЗ ГУНП в Черкаській області; корпус бойової наступальної осколкової гранати РГД-5 та бойовий уніфікований підривник дистанційної дії до ручних гранат типу Ф-1, РГД-5, РГ-42, які передані на зберігання до ВТВ ГУНП в Черкаській області знищити.

Вирок може бути оскаржено до апеляційного суду Черкаської області через Канівський міськрайонний суд Черкаської області протягом тридцяти днів з моменту його проголошення з підстав передбачених ч. 3 ст. 394 КПК України:

- обвинуваченим виключно з підстав: призначення судом покарання суворішого, ніж узгоджене сторонами угоди; ухвалення вироку без його згоди на призначення покарання; невиконання судом вимог, встановлених частинами четвертою, шостою, сьомою ст. 474 КПК України, у тому числі не роз`яснення йому наслідків укладення угоди;

- прокурором виключно з підстав призначення судом покарання менш суворого, ніж узгоджене сторонами угоди; затвердження судом угоди у провадженні, в якому згідно частини четвертої ст. 469 КПК України угода не може бути укладена.

Копію вироку суду після його проголошення негайно вручити учасникам процесу.

Головуючий /підпис/ ОСОБА_1

З оригіналом згідно: оригінал зберігається при матеріалах справи № 697/163/18

Головуючий ОСОБА_1