АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЧЕРКАСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 11-кп/793/673/17 Справа № 712/6887/17 Категорія: ч. 2 ст. 185, ч. 3 ст. 190, ч. 1 ст. 200, ч. 2 ст. 200, ч. 3 ст. 357, ч. 1 ст. 361, ч. 2 ст. 361 КК УкраїниГоловуючий у І інстанції ОСОБА_1 Доповідач в апеляційній інстанції ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
11 вересня 2017 року Колегія суддів судової палати в кримінальних справах апеляційного суду Черкаської області в складі:

головуючого суддів ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ОСОБА_4

секретаря судового засідання ОСОБА_5

з участю прокурора ОСОБА_6

обвинуваченого ОСОБА_7

захисника ОСОБА_8

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Черкаси кримінальне провадження за апеляційними скаргами обвинуваченого ОСОБА_7 та прокурора Черкаської місцевої прокуратури ОСОБА_9 на вирок Соснівського районного суду м. Черкаси від 06 липня 2017 року, яким

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Черкаси, українця, громадянина України, з середньою спеціальною освітою, не одружений, не працює, проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого 05.02.2016 р. Соснівським районним судом м. Черкаси за ч. 1 ст. 185 КК України до штрафу в сумі 1 200 грн.;

визнано винним у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 185, ч. 3 ст. 190, ч. 1 ст. 200, ч. 2 ст. 200, ч. 3 ст. 357, ч. 1 ст. 361, ч. 2 ст. 361 КК України, та призначено йому покарання за:

- ч. 2 ст. 185 КК України у виді 1 (одного) року позбавлення волі;

- ч. 3 ст. 190 КК України у виді 5 (п`яти) років позбавлення волі;

- ч. 1 ст. 200 КК України у виді штрафу в розмірі 3 000 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що складає 51 000 ( п`ятдесят одну тисячу ) гривень;

- ч. 2 ст. 200 КК України у виді штрафу в розмірі 5 000 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що складає 85 000 ( вісімдесят п`ять тисяч ) гривень;

- ч. 3 ст. 357 КК України у виді 2 (двох) років обмеження волі;

- ч. 1 ст. 361 КК України у виді 1 (одного) року позбавлення волі без позбавленням права обіймати посади, пов`язані з роботою електронно-обчислювальних машин (комп`ютерів), автоматизованих систем, комп`ютерних мереж;

- ч. 2 ст. 361 КК України у виді 4 (чотирьох) років позбавлення волі без позбавленням права обіймати посади, пов`язані з роботою електронно-обчислювальних машин (комп`ютерів), автоматизованих систем, комп`ютерних мереж.

На підставі ст. 70 КК України шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим остаточно визначено до відбуття покарання у виді 5 (п`яти) років позбавлення волі без позбавленням права обіймати посади, пов`язані з роботою електронно-обчислювальних машин (комп`ютерів), автоматизованих систем, комп`ютерних мереж.

Строк відбування покарання вирішено рахувати з 06.07.2017 р., зарахувавши строк тримання під вартою з 06.03.2017 р. по 05.07.2017 р.

Запобіжний захід до набрання вироком законної сили залишено без змін - тримання під вартою.

Стягнуто на користь держави процесуальні витрати за проведення по справі експертиз на загальну суму 1 315 гривень 00 копійок. Вирішено долю речових доказів, -

в с т а н о в и л а :
Згідно з вироком суду ОСОБА_7 26.05.2016 р., приблизно о 14.00 год., перебуваючи за адресою: м. Черкаси, провулок Нестерова, 58, маючи умисел на таємне заволодіння важливим особистим документом, проник в приміщення літньої кухні (времянки), яка належить його рідному дядькові ОСОБА_10 , через кватирку, яка була відчинена, де таємно, умисно, з корисливих мотивів, переслідуючи мету наживи, заволодів важливим особистим документом ОСОБА_10 , а саме трьома банківськими картками ПАТ КБ «Приват Банк», виданими на ім`я потерпілого, а саме: валютною карткою № НОМЕР_1 , зарплатною карткою № НОМЕР_2 та кредитною карткою № НОМЕР_3 , за допомогою яких в подальшому провів операції, пов`язані зі зніманням грошових коштів.

Він же, повторно, продовжуючи свій злочинний умисел, направлений на заволодіння чужим майном шляхом обману (шахрайство) з використанням електронно-обчислювальної техніки, маючи при собі банківські картки ПАТ КБ «ПриватБанк», видані на ім`я ОСОБА_10 а саме: валютну картку № НОМЕР_1 , зарплатну картку № НОМЕР_2 та кредитну картку № НОМЕР_3 28.05.2016, більш точний час в ході досудового розслідування не встановлено, перебуваючи у відділенні банку, що по вул. Хрещатик, 200 в м. Черкаси, провів операцію по зняттю готівки із валютної картки в сумі 4 500 гривень. Того ж дня ОСОБА_7 за допомогою послуги «Приват24» здійснив операцію по перерахунку грошових коштів із зарплатної катки потерпілого на валютну картку на загальну суму 23 000 гривень. Продовжуючи свій злочинний умисел, направлений за заволодіння майном потерпілого, переслідуючи мету наживи, 29.05.2016 р., більш точний час в ході досудового розслідування не встановлено, перебуваючи в м. Черкаси, більш точне місце вчинення злочину в ході досудового розслідування не встановлено, за допомогою послуги «Приват24» здійснив операцію по перерахунку грошових коштів в сумі 1 012, 59 гривень.

30.05.2016 р. за допомогою ПК, увійшовши на сайт інтернет-магазину Moneyveo DM MC ID, провів операцію купівлі товару, внаслідок чого з кредитної картки потерпілого було знято кошти в сумі 1 001 гривень. Своїми умисними діями останній завдав потерпілому матеріального збитку на загальну суму 29 513, 59 гривень.

Він же, 28.05.2016 р., більш точний час та місце в ході досудового розслідування не встановлено, переслідуючи мету наживи, здійснив перевипуск сім-картки мобільного телефону потерпілого ОСОБА_10 мобільного оператора «Лайф» № НОМЕР_4 , заблокувавши при цьому сім-картку потерпілого, та, користуючись ОСОБА_11 , зайшов на Інтернет-сайт «ПРИВАТБАНКУ», інтернет банкінг «ПРИВАТ 24», та, використовуючи сім-карту мобільного телефону ОСОБА_10 НОМЕР_4 самочинно, без дозволу власника, не санкціоновано втрутився в роботу автоматизованої банківської системи ПАТ КБ «ПриватБанк», а саме здійснив заміну пін-коду при вході до «Приват24», що дало змогу останньому розпоряджатися рахунками потерпілого.

Він же, 28.05.2016 р. більш точний час в ході досудового розслідування не встановлено, перебуваючи у відділенні банку, що по вул. Хрещатик, 200 в м. Черкаси, провів операцію по зняттю готівки із валютної картки в сумі 4 500 гривень. Того ж дня ОСОБА_7 за допомогою послуги «Приват24» здійснив операцію по перерахунку грошових коштів із зарплатної катки потерпілого на валютну картку, й того ж дня здійснив операцію по перерахунку грошових коштів на загальну суму 23 000 гривень.

Продовжуючи свій злочинний умисел, ОСОБА_7 29.05.2016 р., більш точний час в ході досудового розслідування не встановлено, перебуваючи в м. Черкаси, більш точне місце вчинення злочину не встановлено, за допомогою послуги «Приват24» здійснив операцію по перерахунку грошових коштів в сумі 1012, 59 гривень. 30.05.2016 за допомогою ПК, увійшовши на сайт інтернет-магазину Moneyveo DM MC ID, провів операцію по купівлі товару, внаслідок чого з кредитної картки потерпілого було знято кошти в сумі 1001 гривня.

Він же, будучи особою, яка раніше притягувалася до кримінальної відповідальності за злочини проти власності, повторно, 12.02.2017 р., приблизно о 05:00 годин, перебуваючи в м. Черкаси неподалік перехрестя вулиць Байди Вишневецького-Хрещатик, помітив незнайомого ОСОБА_12 , який перебував у непритомному стані. В цей момент у останнього виник злочинний умисел на незаконне заволодіння майном потерпілого.

Реалізуючи свій злочинний умисел, ОСОБА_7 , керуючись корисливим мотивом, переслідуючи мету наживи та незаконного збагачення, підійшов до непритомного потерпілого ОСОБА_12 та, скориставшись станом потерпілого, таємно, з метою наживи викрав мобільний телефон марки «Samsung J320H Galaxy J3» серійний номер НОМЕР_5 , вартість якого згідно з висновком експерта № 4/1055 від 29.05.2017 на момент вчинення злочину становила 2 210 гривень, та банківські картки ПАТ КБ «ПриватБанк» № НОМЕР_6 кредитна картка; та № НОМЕР_7 зарплатна картка, які знаходилися в кишені штанів потерпілого. Після цього із викраденим майном зник із місця вчинення злочину.

Вищевказаним майном ОСОБА_7 розпорядився на свій розсуд, як своїм власним, чим заподіяв ОСОБА_12 матеріальної шкоди на загальну суму 2 210 гривень.

Він же, повторно, продовжуючи свій злочинний умисел, направлений на заволодіння чужим майном шляхом обману (шахрайство) з використанням електронно-обчислювальної техніки, маючи при собі банківські картки ПАТ КБ «ПриватБанк», видані на ім`я потерпілого ОСОБА_12 № НОМЕР_6 кредитна картка; та № НОМЕР_7 зарплатна картка, в період часу з 12.02.2017 по 20.02.2017 за допомогою послуги «Приват24» здійснив ряд операцій по перерахунку грошових коштів, збільшенню ліміту, оформлення кредиту «оплата частинами».

А саме: 13.02.2017 р. в денний час, перебуваючи в м. Черкаси, більш точне місце вчинення кримінального правопорушення в ході проведення досудового розслідування не встановлено, за допомогою послуги «Приват24» здійснив перерахунок грошових коштів із зарплатної картки потерпілого на рахунок ОСОБА_13 на суму 35 гривень.

Продовжуючи свій злочинний умисел, направлений за заволодіння коштами потерпілого, ОСОБА_7 14.02.2017 р., використовуючи фінансовий телефон та послугу «Приват-24, замовив послугу «ОПЛАТА ЧАСТИНАМИ» на суму 2 795 гривень, а 16.02.2017 здійснив дві операції по перерахунку грошових коштів за допомогою «Приват-24» на суму 1 206,03 гривень та 1 155,78 гривень. Своїми умисними діями останній завдав потерпілому матеріальну шкоду на загальну суму 5 191,81.

Він же, повторно, 13.02.2017 р., перебуваючи в м. Черкаси, більш точний час та місце в ході досудового розслідування не встановлено, переслідуючи мету наживи, користуючись ОСОБА_11 , зайшов на Інтернет-сайт «ПРИВАТБАНКУ», ынтернет-банкінг «Приват-24» та, використовуючи сім-карту мобільного телефону потерпілого ОСОБА_12 мобільного оператора «Київстар» за № НОМЕР_8 , самочинно, без дозволу власника, здійснив несанкціоноване втручання в роботу автоматизованої банківської системи ПАТ КБ «ПриватБанк», а саме здійснив заміну пін-коду при вході до «Приват-24», що дало змогу останньому розпоряджатися рахунками потерпілого.

Він же, повторно, маючи при собі банківські картки ПАТ КБ «ПриватБанк» видані на ім`я потерпілого ОСОБА_12 № НОМЕР_6 кредитна картка; та № НОМЕР_7 зарплатна картка, в період часу з 12.02.2017 по 20.02.2017 за допомогою послуги «Приват-24» здійснив ряд операцій, а саме: 13.02.2017 р. в денний час, перебуваючи в м. Черкаси, більш точне місце вчинення злочину в ході проведення досудового розслідування не встановлено, за допомогою послуги «Приват-24» здійснив перерахунок грошових коштів із зарплатної картки потерпілого на рахунок ОСОБА_13 на суму 35 гривень. Продовжуючи свій злочинний умисел, направлений за заволодіння коштами потерпілого, ОСОБА_7 14.02.2017 р., використовуючи фінансовий телефон та послугу «Приват-24» замовив послугу «ОПЛАТА ЧАСТИНАМИ» на суму 2 795 гривень, а 16.02.2017 р. здійснив дві операції по перерахунку грошових коштів за допомогою «Приват-24» на суму 1 206,03 гривень та 1 155,78 гривень.

Не погоджуючись з вироком суду, обвинувачений ОСОБА_7 та прокурор Черкаської місцевої прокуратури ОСОБА_9 подали апеляційні скарги.

В своїй апеляційній скарзі обвинувачений просить, застосувавши до нього дію ст. 69, ст. 75 КК України, призначити йому більш м`яке покарання ніж позбавлення волі, а саме призначити покарання з випробуванням або призначити основне покарання нижче від найнижчого. Також просить перерахувати йому строк тримання під вартою згідно ч. 5 ст. 72 КК України день тримання під вартою за два дні позбавлення волі з 06.03.2017 р. до набрання вироком законної сили.

Свою апеляційну скаргу мотивує тим, що вирок суду є надто суворим та таким, що не відповідає тяжкості призначеного покарання. Вказує, що він повністю визнав свою вину та щиро розкаюється у вчиненому, активно сприяв розкриттю злочину та добровільно відшкодував потерпілим збитки. Претензій до нього потерпілі не мають та просили суд першої інстанції не призначати йому покарання, пов`язане з позбавленням волі, однак суд не взяв це до уваги. При цьому судом не були встановлені обставини, що обтяжують покарання.

Прокурор в апеляційній скарзі просить скасувати вирок Соснівського районного суду м. Черкаси від 06.07.2017 р. та ухвалити новий, яким визнати винним ОСОБА_7 та призначити йому покарання за ч. 2 ст. 185 КК України - 1 рік позбавлення волі; за ч. 3 ст. 190 КК України - 7 років позбавлення волі; за ч. 1 ст. 200 КК України - покарання у виді штрафу в розмірі 3 000 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що складає 51 000 (п`ятдесят одну тисячу) гривень; за ч. 2 ст. 200 КК України - покарання у виді штрафу в розмірі 5 000 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що складає 85 000 (вісімдесят п`ять тисяч) гривень; за ч. 3 ст. 357 КК України - покарання у виді 2 років обмеження волі; за ч. 1 ст. 361 КК України покарання у виді 2 років позбавлення волі без позбавленням права обіймати посади, пов`язані з роботою електронно-обчислювальних машин, автоматизованих систем, комп`ютерних мереж; за ч. 2 ст. 361 КК України 4 роки позбавлення волі без позбавленням права обіймати посади, пов`язані з роботою електронно-обчислювальних машин, автоматизованих систем, комп`ютерних мереж. На підставі ст. 70 КК України шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим, остаточно призначити покарання у виді 7 років позбавлення волі без позбавленням права обіймати посади, пов`язані з роботою електронно-обчислювальних машин, автоматизованих систем, комп`ютерних мереж. Також просить дослідити характеризуючі дані стосовно обвинуваченого ОСОБА_7 .

Не заперечуючи доведеність вини обвинуваченого у вчиненні інкримінованих йому злочинів, прокурор вважає, що вирок є незаконним і підлягає скасуванню через невідповідність призначеного судом покарання ступеню тяжкості кримінального правопорушення та особі обвинуваченого внаслідок м`якості та неправильного застосування закону України про кримінальну відповідальність.

Зазначає, що місцевий суд, призначаючи обвинуваченому покарання, яке більш наближене до мінімального, визначеного санкцією відповідної статті покарання, в достатній мірі не врахував вимоги ст. 50, 65 КК України та п. 1 Постанови Пленуму Верховною Суду України від 24.10.2003 № 7 «Про практику призначення судами кримінального покарання». Судом не взято до уваги, що ОСОБА_7 неодноразово притягувався до кримінальної відповідальності за вчинення тяжких злочинів проти власності, а саме був засуджений два рази, проте у подальшому на шлях виправлення не став і знову вчинив ряд тяжких кримінальних правопорушень з підвищеним рівнем суспільної небезпеки. Це свідчить про недостатність призначеного судом покарання у виді 5 років позбавлення волі для його виправлення та попередження вчинення нових злочинів.

Також поза увагою суду, залишився ступінь тяжкості вчиненого, рівень суспільної небезпечності злочинів, вчинених обвинуваченим, та спосіб їх вчинення. Зокрема, суд не врахував, що вчинені обвинуваченим кримінальні правопорушення відносяться до категорії тяжких, внаслідок підвищеного рівня суспільної небезпеки, оскільки посягають не лише на власність. Крім того судом не в повній мірі враховано відсутність каяття з боку обвинуваченого, не усвідомлення протиправності своїх дій та невиправданості можливих наслідків.

У судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_7 та його захисник підтримали подану обвинуваченим апеляційну скаргу та просили відхилити апеляцію прокурора.

Прокурор в судовому засіданні підтримав апеляційну скаргу прокуратури та просив залишити без задоволення апеляційну скаргу обвинуваченого.

Потерпілі ОСОБА_10 та ОСОБА_12 в судове засідання не з`явилися та просили проводити апеляційний розгляд справи без їх участі, про що зазначено в телефонограмах № НОМЕР_9 , 822 від 23.08.2017 р., які містяться в матеріалах справи.

За клопотанням прокурора та згодою інших учасників судового провадження колегією суддів було визнано доцільним провести часткове дослідження матеріалів кримінального провадження, зокрема в частині даних, які характеризують особу обвинуваченого.

Так, ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець м. Черкаси, українець, громадянин України, з середньою спеціальною освітою, не одружений, не працює, проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимий 05.02.2016 р. Соснівським районним судом м. Черкаси за ч. 1 ст. 185 КК України до штрафу в сумі 1 200 грн., за місцем проживання характеризується позитивно (а.с. 54), у лікаря нарколога та психіатра на обліку не перебуває (а.с. 76, 77).

Заслухавши суддю-доповідача, думки учасників судового провадження, вивчивши матеріали кримінального провадження, перевіривши доводи апеляційних скарг, колегія суддів вважає наступне.

Відповідно до ст. 370 КПК України, судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим. Законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до статті 94 цього Кодексу. Вмотивованим є рішення, в якому наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення.

Відповідно до ст. 65 КК України, суд призначає покарання: 1) у межах, установлених у санкції статті (санкції частини статті) Особливої частини цього Кодексу, що передбачає відповідальність за вчинений злочин за винятком випадків, передбачених частиною другою статті 53 цього Кодексу; 2) відповідно до положень Загальної частини цього Кодексу; 3) враховуючи ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Відповідно до ч. 1 ст. 404 КПК України, суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

В цілому колегія суддів вбачає, що суд першої інстанції вірно встановив фактичні обставини вчинених кримінальних правопорушень, які ґрунтуються на доказах, досліджених в порядку ч. 3 ст. 349 КПК України, та ніким не оскаржується; обґрунтовано визнав винуватість ОСОБА_7 доведеною, вірно визначив кваліфікацію злочинів і призначив особі необхідне і достатнє покарання для належного виправлення та запобігання вчинення ним нових злочинів.

Оцінюючи вимоги апеляційної скарги щодо пом`якшення обвинуваченому визначеного йому судом першої інстанції покарання, колегія суддів вважає ці доводи необґрунтованими, й апеляційну скаргу в цій частині відхиляє з наступних міркувань.

Колегія суддів вважає, що суд першої інстанції, засудивши ОСОБА_7 , призначив йому обґрунтоване, законне і справедливе покарання, яке відповідає ступеню суспільної небезпечності вчинених злочинів, його характеру, особі винного. Також суд першої інстанції обґрунтовано врахував щире каяття, активне сприяння розкриттю злочину та добровільне відшкодування завданого збитку як обставини, що пом`якшують покарання, та відсутність обтяжуючих покарання обставин, й саме тому призначив покарання, яке наближене до мінімально можливого у цьому випадку.

Оцінюючи наведені в апеляційній скарзі доводи щодо мотивів пом`якшення покарання, а саме те, що він повністю визнав свою вину та щиро розкаюється у вчиненому, активно сприяв розкриттю злочину та добровільно відшкодував потерпілим збитки, і те, що потерпілі не мають до нього будь-яких претензій, колегія суддів не вважає їх такими, які дають обґрунтовані підстави для призначення йому більш м`якого покарання, чого власне він і бажає. Ці обставини обґрунтовано визнані судом першої інстанції як пом`якшуючі покарання обставини. Колегія суддів не вбачає підстав ні для призначення обвинуваченому іншого більш м`якого покарання ніж позбавленні волі, ні для призначення меншого строку покарання у виді позбавленні волі.

Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що виправлення та перевиховання обвинуваченого можливе лише за умови призначення йому покарання у виді позбавлення волі реально на певний строк, враховуючи повторний характер вчинених ним окремих злочинів. Колегія суддів також погоджується з тим, що основне покарання у виді позбавленні волі саме на 5 років без позбавленням права обіймати посади, пов`язані з роботою електронно-обчислювальних машин (комп`ютерів), автоматизованих систем, комп`ютерних мереж відповідає ступеню тяжкості вчинених злочинів, особі обвинуваченого; враховує обставини, які пом`якшують та обтяжують покарання, є необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого та запобігання вчиненню ним нових злочинів. Тому не вбачає підстав для застосування відносно обвинуваченого вимог ст. ст. 69, 75 КК України.

Стосовно доводів апеляційної скарги прокурора про необхідність застосування до обвинуваченого більш суворого остаточного покарання у виді позбавлення волі строком на 7 років без позбавленням права обіймати посади, пов`язані з роботою електронно-обчислювальних машин, автоматизованих систем, комп`ютерних мереж за правилами ст. 70 КК України, колегія суддів також не вбачає обґрунтованих підстав для цього, вбачаючи призначене судом першої інстанції покарання достатньо суворим як за його видом, так і за його розміром. Колегія суддів вважає, що покарання у виді позбавлення волі строком на 5 років реально достатньо сприятиме виправленню обвинуваченого та запобіганню вчинення ним нових злочинів. При цьому колегія суддів, як і суд першої інстанції, враховує думку потерпілих щодо відшкодування їм завданих збитків та відсутності претензій до обвинуваченого.

В цілому колегія суддів вважає вирок суду першої інстанції обґрунтованим, а призначене обвинуваченому покарання справедливим.

Також колегія суддів щодо вимоги обвинуваченого зарахувати йому за принципом «день за два» строк попереднього ув`язнення з 06.03.2017 р. по день набрання вироком законної сили, вважає, що відповідно до ч. 5 ст. 72 КПК України необхідно зарахувати ОСОБА_7 у строк покарання строк попереднього ув`язнення з 06.03.2017 р. по 20.06.2017 р. включно з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі, враховуючи, що згідно Закону України від 18 травня 2017 року № 2046-VIII «Про внесення зміни до Кримінального кодексу України щодо правила складання покарань та зарахування строку попереднього ув`язнення», який набрав чинності з 21 червня 2017 року, внесено зміни до ч. 5 ст. 72 КК України та скасовано зарахування терміну попереднього ув`язнення в строк відбуття покарання з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.

На підставі викладеного, керуючись ст. 405, 407, 409, 413, 414, 420 КПК України колегія суддів,

у х в а л и л а :
Апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_7 задовольнити частково, а апеляційну скаргу прокурора Черкаської місцевої прокуратури ОСОБА_9 залишити без задоволення.

Вирок Соснівського районного суду м. Черкаси від 06 липня 2017 року щодо ОСОБА_7 залишити без змін.

Відповідно до ч. 5 ст. 72 КК України зарахувати ОСОБА_7 у строк покарання строк попереднього ув`язнення з 06.03.2017 р. по 20.06.2017 р. включно з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.

Ухвала набирає чинності з моменту проголошення і може бути оскаржена до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом трьох місяців шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції. Для особи, яка перебуває під вартою, строк на оскарження рахується з часу отримання ухвали суду.

Головуючий :

Судді :