Апеляційний суд міста Києва
У Х В А Л А
Іменем України

08 лютого 2018 року м. Київ

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду м. Києва у складі:

головуючого: судді ОСОБА_1 ,
суддів: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
за участю секретаря судового засідання ОСОБА_4
та особи, яка подала скаргу ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду апеляційну скаргу адвоката ОСОБА_5 , подану в інтересах ТОВ «Осоіл» на ухвалу слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 27 квітня 2017 року,

в с т а н о в и л а :

Ухвалою від 27 квітня 2017 року слідчий суддя Печерського районного суду м. Києва ОСОБА_6 повернула адвокату ОСОБА_5 його скаргу в інтересах ОСОБА_7 на бездіяльність слідчого прокуратури м. Києва ОСОБА_8 щодо неповернення тимчасово вилученого майна у кримінальному провадженні № 0001164.
Своє рішення про повернення скарги адвоката ОСОБА_5 слідчий суддя обґрунтувала тим, що скаргу було подано з порушенням строку її подання, визначеного ч. 1 ст. 304 КПК України.

Крім того, адвокат ОСОБА_5 не подав клопотання про поновлення строку подання скарги, у зв`язку з чим слідчий суддя дійшла висновку про наявність підстав, передбачених п. 3 ч. 2 ст. 304 КПК України, для повернення скарги особі, яка її подала.

Не погоджуючись із зазначеним судовим рішенням, адвокат ОСОБА_5 , який діє в інтересах директора ТОВ «Осоіл» ОСОБА_7 , подав апеляційну скаргу, в якій просить дослівно: «1. Ухвалу Печерського районного суду м. Києва від 27.04.2017 р. у справі 757/23592/17-к скасувати. 2. Поновити строки на оскарження бездіяльності прокуратури м. Києва ОСОБА_8 щодо неповернення тимчасово вилученого майна у кримінальному провадженні № 01164. 3. Визначити підсудність даної скарги за Дарницьким судом м. Києва та направити її туди для розгляду».

Крім того, адвокат ОСОБА_5 подав заяву, в якій просить поновити йому строк на апеляційне оскарження ухвали слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 27.04.2017 р.

В обґрунтування поданої апеляційної скарги адвокат ОСОБА_5 посилається на те, що слідчий суддя дійшов помилкових висновків щодо повернення скарги, а відтак оскаржувана ухвала підлягає скасуванню.

Як зазначає апелянт, слідчий суддя Печерського районного суду м. Києва ОСОБА_6 не звернула уваги на те, що у скарзі вказувалось на те, що 16.01.2017 р. оперуповноважений ГУ СБ України у м. Києві та Київській Області ОСОБА_9 склав договір відповідального зберігання вилученого майна, хоча за вимогами КПК України виконувати таку процесуальну дію має право лише слідчий. За актом приймання-передачі директор ТОВ «Осоіл» ОСОБА_7 нібито отримав майно згідно переліку, однак фактично було передано лише частину зазначених в акті предметів, а саме документи, комп`ютери, телефони, касові апарати, частина грошових коштів (1392 грн.).

Відносно іншого вилученого майна, а саме паливозаправних комплексів та дизельного палива, які відповідно до протоколу обшуку від 11.01.2017 р. були передані на відповідальне зберігання ТОВ «Еко Газ Трейдінг», апелянт зазначає про те, що під час повернення паливозаправних комплексів представникам ТОВ «Осоіл», ємності були пусті. Невідома особа, що здійснювала їх передачу, відмовилася складати будь-який акт щодо відсутності в них палива та повідомила, що віддавати ТОВ «Осоіл» дизельне паливо в об`ємі 8743 л. ніхто не буде.

З огляду на ці та інші наведені в апеляційній скарзі обставини, апелянт вважає, що терміни подачі скарги, передбачені ст. 304 КПК України, ним порушені не були. При цьому, у скарзі звертається увага на те, що на його чергове звернення до прокуратури м. Києва, він, ОСОБА_5 , отримав відповідь про те, що на даний час кримінальне провадження, в рамках якого було вилучене дизельне пальне ТОВ «Осоіл», направлене для подальшого розслідування до Дарницького УП ГУ НП в м. Києві.

Обґрунтовуючи підстави для поновлення строку на оскарження ухвали слідчого судді Печерського районного суду від 27 квітня 2017 року адвокат ОСОБА_5 у своїй заяві посилається на те, що копію оскаржуваної ухвали він отримав 18 січня 2018 року.

20 січня 2018 року, протягом встановленого законом строку, ним, до Апеляційного суду м. Києва, цінним листом з описом вкладення, було направлено апеляційну скаргу на ухвалу Печерського районного суду м. Києва від 27.04.2017 року.

Однак 29 січня 2018 року поштове відділення № 91 м. Києва повернуло йому вказаний лист, адресований Апеляційному суду м. Києва, з відміткою про закінчення встановленого строку зберігання, що змусило його повторно подати скаргу 30 січня 2018 року, у зв`язку з чим адвокат ОСОБА_5 вважає причини пропуску строку апеляційного оскарження поважними та просить суд апеляційної інстанції поновити цей строк.

Заслухавши доповідь судді-доповідача; пояснення особи, яка подала апеляційну скаргу на її підтримку; перевіривши матеріали судового провадження за скаргою адвоката ОСОБА_5 та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів дійшла наступних висновків.

По-перше, враховуючи обставини, наведені в заяві адвоката ОСОБА_5 , колегія суддів вважає, що строк подання апеляційної скарги на ухвалу слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 27 квітня 2017 року було пропущено з поважних причин, а тому він підлягає поновленню.

По-друге, незважаючи на те, що, відповідно до вимог п. 3 ч. 2 ст. 304 КПК України, слідчий суддя вправі повернути скаргу, якщо вона подана після закінчення строку, передбаченого ч. 1 цієї статті, і особа, яка її подала не порушує питання про поновлення цього строку, колегія суддів вважає, що в даному конкретному випадку слідчий суддя Печерського районного суду м. Києва ОСОБА_6 не мала достатніх правових підстав для повернення скарги адвоката ОСОБА_5 з наведених вище підстав, оскільки висновки, наведені в оскаржуваній ухвалі не в повній мірі ґрунтуються на вимогах закону та рекомендаціях, наведених в узагальненні Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про практику розгляду скарг на рішення, дії чи бездіяльність органів досудового розслідування чи прокурора під час досудового розслідування», де зокрема зазначається про те, що 10-денний строк, передбачений ч. 1 ст. 304 КПК України, на звернення особи зі скаргою на бездіяльність слідчого починається з моменту вчинення такої бездіяльності.
Однак, на відміну від бездіяльності, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР, та бездіяльності, що полягає у нездійсненні окремих процесуальних дій, які слідчий чи прокурор зобов`язані вчинити у визначений законом строк, бездіяльність, яка полягає у неповерненні тимчасово вилученого майна слід віднести до категорії триваючих.

Так, результати аналізу змісту ч. 5 ст. 171 КПК України свідчать про те, що вона встановлює обов`язок слідчого, прокурора подати клопотання про арешт тимчасово вилученого майна не пізніше наступного робочого дня після вилучення майна. У свою чергу, за умови невиконання такого обов`язку у зазначених суб`єктів виникає інший обов`язок - негайно повернути особі вилучене майно, строк виконання якого не обмежується в часі, а отже, моментом завершення виконання такого обов`язку є винятково його виконання.

Саме тому немає підстав для повернення скарги на бездіяльність, яка полягає у неповерненні тимчасово вилученого майна, з підстав пропущеного строку звернення з такою скаргою, оскільки така бездіяльність має лише початковий момент, однак не має кінцевого строку.

З огляду на це, колегія суддів визнає обґрунтованими доводи апеляційної скарги про те, що ухвала слідчого судді про відмову у відкритті провадження підлягає скасуванню, оскільки її постановлено з порушенням вимог кримінального процесуального закону.

Що ж стосується інших доводів та вимог скарги, в тому числі щодо визначення підсудності даної скарги за Дарницьким районним судом м. Києва та направлення її туди для розгляду, то вони не можуть бути визнані обґрунтованими.

За таких обставин, за наслідками розгляду апеляційної скарги на ухвалу слідчого судді, суд апеляційної інстанції вважає необхідним ухвалу слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 27 квітня 2017 року скасувати та постановити нову ухвалу, якою призначити новий розгляд слідчим суддею Печерського районного суду м. Києва скарги адвоката ОСОБА_5 , поданої в інтересах директора ТОВ «Осоіл» ОСОБА_7 , на бездіяльність слідчого, яка полягає у неповерненні тимчасово вилученого майна згідно з вимогами ст. 169 КПК України, оскільки вказану скаргу не було розглянуто у відповідності до положень, передбачених § 1 Глави 26 КПК України.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 304, 309, 376, 405, 407, 418 і 422 КПК України, колегія суддів, -

у х в а л и л а :

Заяву адвоката ОСОБА_5 про поновлення строку на апеляційне оскарження ухвали слідчого судді Печерського районного суду від 27 квітня 2017 року задовольнити.

Апеляційну скаргу адвоката ОСОБА_5 задовольнити частково.
Ухвалу слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 27 квітня 2017 року про повернення адвокату ОСОБА_5 його скаргу в інтересах ОСОБА_7 на бездіяльність слідчого прокуратури м. Києва ОСОБА_8 щодо неповернення тимчасово вилученого майна у кримінальному провадженні № 0001164 скасувати.
Постановити нову ухвалу, якою призначити новий розгляд слідчим суддею Печерського районного суду м. Києва скарги адвоката ОСОБА_5 в інтересах ОСОБА_7 на бездіяльність слідчого прокуратури м. Києва ОСОБА_8 , яка полягає у неповерненні тимчасово вилученого майна згідно з вимогами ст. 169 КПК України.
Ухвала суду апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді: _____________ _____________ _____________
( ОСОБА_1 ) ( ОСОБА_2 ) ( ОСОБА_3 )

Справа № 11-сс/796/1064/2018

Категорія: ст. 303 КПК України

Слідчий суддя у 1-й інстанції - суддя ОСОБА_6

Доповідач - суддя ОСОБА_1