БОРЗНЯНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД
ЧЕРНІГІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
-------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------
Справа №730/1087/16-к
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
"07" вересня 2017 р. м.Борзна
Борзнянський районний суд Чернігівської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1

секретар ОСОБА_2 ,

за участю прокурора ОСОБА_3 , захисника ОСОБА_4 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м.Борзни кримінальне провадження №0000517 від 31.08.2016 року щодо

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с.Воловиця Борзнянського району Чернігівської області, проживаючого по АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, з середньою освітою, одруженого, не працюючого, раніше судимого Деснянським районним судом м.Чернігова 11.09.2007 року за ст. 186 ч.2 КК України,

якого обвинувачено у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ст.ст. 121 ч.2, 263 ч.1 КК України, -

встановив :

В провадженні Борзнянського районного суду Чернігівської області перебуває кримінальне провадження №0000517 від 31.08.2016 року щодо ОСОБА_5 , якого обвинувачено у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ст.ст. 121 ч.2, 263 ч.1 КК України.

Як вбачається з обвинувального акту, досудовим розслідуванням констатується, що ОСОБА_5 , засуджений раніше вироком Деснянського районного суду м.Чернігова від 11.09.2007 року за вчинення злочину, передбаченого ст.186 ч.2 КК України, до 5 років 2 місяців позбавлення волі, звільнившись із місць позбавлення волі 22.06.2012 року, на шлях виправлення не став, і у період непогашеної судимості вчинив такі кримінальні правопорушення.

Так, відповідно до змісту обвинувального акту у даному кримінальному провадженні, 30 серпня 2016 року близько 17 години ОСОБА_5 , перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння, знаходячись на дорозі поблизу власного господарства, що знаходиться по АДРЕСА_1 , під час сварки, яка переросла у бійку, на грунті неприязних відносин умисно наніс ОСОБА_6 декілька ударів руками та ногами по голові та тулубу. Після цього, близько 19 год., продовжуючи свої злочинні дії, ОСОБА_5 , знаходячись у центрі с.Воловиця Борзнянського району Чернігівської області, продовжив побиття ОСОБА_6 та наніс останньому декілька ударів руками, ногами та гумовим пасом по голові, тулубу та верхніх кінцівках. Потім, близько 21 год. ОСОБА_5 , продовжуючи свої злочинні дії, у приміщенні веранди власного житлового будинку, продовжив побиття ОСОБА_6 , наніс останньому декілька ударів ногами по голові, тулубу та верхніх кінцівках, у результаті чого ОСОБА_6 отримав тілесні ушкодження у вигляді численних забійних ран, саден та синців обличчя і волосяної частини голови, ділянок крововиливів у м`які покриви голови, крововиливу під лівий листок твердої оболонки та дифузного крововиливу у м`які мозкові оболонки, саден та синців, ділянки крововиливів у м`язові тканини правої половини шиї, вогнищевого крововиливу у праву долю щитоподібної залози, закритих переломів правого нижнього ріжка та правої пластинки щитоподібного хряща, численних синців та саден грудей і живота, численних просторових крововиливів у м`язові тканини передньої половини грудей та спини, закритих переломів 4-6 правих ребер по середньо-ключичній лінії та 8-го лівого ребра по передньо-пахвовій лінії, численних синців та саден поясу та вільних відділів обох верхніх і нижніх кінцівок, від заподіяння яких потерпілий помер.

Згідно з висновком судово-медичної експертизи, тілесні ушкодження, виявлені у ОСОБА_6 , у комплексі відносяться до категорії тяжких тілесних ушкоджень за ознакою небезпеки для життя та перебувають у прямому причинно-наслідковому зв`язку з фактом настання смерті.

Таким чином, ОСОБА_5 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.121 КК України, тобто в умисному нанесенні потерпілому тяжких тілесних ушкожень, що потягли його смерть, яке відноситься до категорії тяжких злочинів.

Крім цього, ОСОБА_5 у невстановлений досудовим слідством час та невстановленої досудовим слідством особи незаконно, не маючи передбаченого законом дозволу, придбав обріз рушниці, який згідно з висновком судово-балістичної експертизи № 2368 від 04.10.2016 року являється вогнепальною зброєю, придатною для проведення пострілів, виготовленим саморобним способом з двоствольної мисливської рушниці моделі Т03-34Р № НОМЕР_1 калібру № 12, після чого незаконно, не маючи передбаченого законом дозволу, зберігав вищевказаний обріз рушниці у власному житловому будинку, що знаходиться по АДРЕСА_1 , до 31.08.2016 року, до часу, коли він був виявлений та вилучений співробітниками поліції.

З огляду на зазначене, ОСОБА_5 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.263 КК України, тобто у незаконному придбанні та зберіганні вогнепальної зброї без передбаченого законом дозволу, яке відноситься до категорії тяжких злочинів.

Під час досудового розслідування до обвинуваченого ОСОБА_5 був застосований запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

В даному судовому засіданні з розгляду кримінального провадження щодо ОСОБА_5 прокурор заявила клопотання про продовження строку його тримання під вартою на строк до двох місяців, оскільки судове слідство триває, а термін тримання обвинуваченого під вартою, визначений ухвалою Борзнянського районного суду від 12.07.2017 року, спливає 17.09.2017 року.

Своє клопотання прокурор обґрунтовує тим, що вбачає існування ризиків, передбачених ст.177 КПК України, й у випадку, якщо звільнити обвинуваченого зпід варти, ОСОБА_5 , раніше неодноразово судимий, і який має на даний час не зняту судимість, у черговий раз обвинувачується у вчиненні тяжких злочинів, який в судовому процесі дав показання, які свідчать про обґрунтованість висунутого обвинувачення за ст.121 ч.2 КК України, а вина за вчинення іншого злочину за ст.263 ч.1 КК України, незважаючи на підтверджучі показання свідків, ним не визнається, отримає можливість переховуватися від суду, незаконно впливати на свідків шляхом їх залякування з метою уникнення від кримінальної відповідальності.

Прокурор вважає, що зазначені факти в їх в сукупності оцінюються як обставини, що мають важливе значення і виключають можливість застосування менш суворого запобіжного заходу, яким не буде гарантуватися об`єктивність судового слідства.

Прокурор в судовому засіданні клопотання підтримала.

Захисник в судовому засіданні зазначив, що прокурором не наведено переконливих доказів на обґрунтування зазначених у клопотанні ризиків для продовження обраного щодо ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, й зважаючи на відсутність, на його думку, реальних ризиків, просив обрати обвинуваченому запобіжний захід, не пов`язаний з триманням під вартою, а саме у вигляді домашнього арешту, оскільки він вважає, що перелічені прокурором ризики належно не підтверджені.

На його думку, ті обставини, що ОСОБА_5 обвинувачується у вчиненні тяжких злочинів і що він ніде не працює, є формальними і суперечать положенням ст.9 ч.5 КПК України щодо застосування прецедентних прикладів з практики Європейського суду з прав людини.

Обвинувачений ОСОБА_5 , який був раніше допитаний в судовому процесі, й свою вину визнав лише частково, підтримав пропозицію захисника про заміну запобіжного заходу на інший.

Суд, заслухавши думки учасників судового розгляду, вважає заявлене прокурором клопотання таким, що підлягає задоволенню з таких підстав.

Відповідно до ст. 331 КПК України, незалежно від наявності клопотань сторін у кримінальному провадженні суд зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою до спливу двомісячного строку з дня надходження до суду обвинувального акту чи з дня застосування судом до обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

За наслідками розгляду питання про продовження строку тримання під вартою суд своєю вмотивованою ухвалою скасовує, змінює запобіжний захід у вигляді тримання під вартою або продовжує його дію на строк, що не може перевищувати двох місяців.

Виходячи з матеріалів кримінального провадження, обвинувальний акт щодо ОСОБА_5 містить факти на підтвердження обвинувачень у вчиненні ним двох тяжких кримінальних правопорушень, за які законом передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк до 10 та 7 років, відповідно.

З урахуванням фактів, які стали відомі суду з показань свідків і частково визнані особисто обвинуваченим по обвинуваченню за ст.121 ч.2 КК України, а також свідчення допитаних судом свідків щодо наявності у ОСОБА_5 обрізу мисливської рушниці, суд вважає, що з метою запобігання ризикам, зазначеним прокурором, передбачених ч.1 ст.177 КПК України, необхідно продовжити строк тримання обвинуваченого під вартою.

Судом враховані думки прокурора щодо існування між допитаними в суді свідками та ОСОБА_5 міжособових конфліктних стосунків, які можуть призвести в умовах перебування обвинуваченого на волі до конфліктів кримінального характеру.

Будь-яких даних про зменшення чи відсутність ризиків, передбачених ст.177 КПК України, для застосування стосовно обвинуваченого більш м`якого запобіжного заходу, ніж тримання під вартою, судом не встановлено.

Доводи захисника про те, що прокурором необ`єктивно визначені ризики, оскільки вже були вчинені певні процесуальні дії по фіксуванню фактичних обставин вчинення обвинуваченим кримінальних правопорушень, не є переконливими, тому суд надає перевагу доводам прокурора про існування вказаних ним ризиків.

За змістом ст.ст.131-132 КПК України запобіжні заходи є заходами забезпечення кримінального провадження і застосовуються на підставі ухвали слідчого судді або суду.

Вимогами ст.183 чч.1, 2 КПК України передбачено, що тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 КПК України.

Таким чином, суд дійшов до переконання, що в судовому засіданні поза розумним сумнівом доведено відсутність можливості застосування до підозрюваного більш м`якого запобіжного заходу, а тому слід продовжити обраний раніше відносно ОСОБА_5 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою без визначення розміру застави.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.131, 132, 176-178, 183-186, 193-197 КПК України, суд -

ухвалив:
1.Клопотання прокурора про продовження застосованого щодо обвинуваченого ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою - задовольнити.

2. Продовжити застосований щодо обвинуваченого ОСОБА_5 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою в Чернігівському СІЗО управління Державної пенітенціарної служби України в Чернігівській області на два місяці, рахуючи строк з дня закінчення дії ухвали Борзнянського районного суду Чернігівської області від 12.07.2017 року.

3.Датою закінчення дії даної ухвали вважати 18-00 год. 16.11.2017 року.

4.Копію даної ухвали вручити обвинуваченому ОСОБА_5 та направити для виконання Борзнянському ВП Бахмацького ВП ГУНП в Чернігівській області.

5.Зобов`язати прокурора забезпечити явку свідків сторони обвинувачення в судове засідання з розгляду даного кримінального провадження, що призначено на 10-30 год. 15.11.2017 року.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку безпосередньо до Апеляційного суду Чернігівської області шляхом подачі апеляційної скарги в 7-денний строк з дня її проголошення.

Суддя
Борзнянського районного суду ОСОБА_1