Справа № 138/3085/17
Провадження №11-кп/772/350/2018
Головуючий у суді 1-ї інстанції: ОСОБА_1
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ВІННИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 березня 2018 року м. Вінниця

головуючого-судді ОСОБА_2
суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4
зі секретарем ОСОБА_5
розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження за апеляційною скаргою прокурора Могилів-Подільської місцевої прокуратури Вінницької області ОСОБА_6 на вирок Могилів-Подільського міськрайонного суду Вінницької області від 14 грудня 2017 року у кримінальному провадженні внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000803 від 07 листопада 2017 року по обвинуваченню
ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки м.Могилів-Подільський Вінницької області, українки, громадянки України, з серед-ньою освітою, розлученої, жительки АДРЕСА_1 , не працюючої, раніше судимої
-19.10.2015 Могилів-Подільським міськрайон-ним судом Вінницької області за ч.1 ст.190 КК України до штрафу у розмірі 850 грн.; 14.11.2017 Могилів-Подільським міськрайонним судом Вінницької області за ч.1 ст.185 КК України до штрафу у розмірі 850 грн.
у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.185 КК України
за участю сторін кримінального провадження:

прокурора: ОСОБА_8

обвинуваченої: ОСОБА_7

ВСТАНОВИВ:

Прокурор, який брав участь у розгляді кримінального провадження судом першої інстанції ОСОБА_6 подав апеляційну скаргу, просив скасувати вирок Могилів-Подільського міськрайонного суду Вінницької області від 14.12.2017 року щодо ОСОБА_7 за ч.2 ст. 185 КК України з підстави невідповідності призначеного покарання тяжкості кримінального правопорушення та особі обвинуваченого внаслідок м`яості призначеного покарання.
Ухвалити новий вирок, яким засудити ОСОБА_7 за ч. 2 ст. 185 КК України до 6 місців арешту.
Вироком Могилів-Подільського міськрайонного суду Вінницької області від 14 грудня 2017 року ОСОБА_7 визнано винуватою у пред`явленому обвинуваченні за ч.2 ст.185 КК України і призначено їй покарання у виді обмеження волі на строк 1 (один) рік.
На підставі ст.75, п.1, п.2 ч.1 ст.76 КК України ОСОБА_7 звільнено від відбування покарання з випробуванням, встановлено іспитовий строк на 1 (один) рік та покладено на неї обов`язки періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації та повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання.
Згідно з ч.4 ст.70, ч.3 ст.72 КК України вирок Могилів-Подільського міськрайонного суду Вінницької області від 14.11.2017 року звернуто до самостійного виконання.
З вироку суду першої інстанції вбачається, що обвинувачена вчинила кримінальне правопорушення за наступних обставин.
04.11.2017 приблизно о 18 год. 00 хв. ОСОБА_7 , перебуваючи зі своїм знайомим ОСОБА_9 в пивній палатці біля магазину «Еліт», що розташований по проспекту Героїв, 51А в м.Могилів-Подільському Вінницької області, побачивши, як останній дістав із кишені грошові кошти, які в подальшому випали на стіл, а потім впали на підлогу, почала збирати гроші та ставити їх у кишеню ОСОБА_9 . В цей момент у неї виник умисел на таємне викрадення чужого майна і звернення його на свою користь. Реалізовуючи свій злочинний умисел, ОСОБА_7 , переконавшись, що за її діями не спостерігають сторонні особи, умисно, таємно з корисливим мотивом шляхом вільного доступу викрала належні ОСОБА_9 грошові кошти на загальну суму 1000 грн., розпорядившись викраденим на власний розсуд.
Вимоги апеляційної скарги мотивовано тим, відповідно до ст. 65 КК України покарання має бути необхідне та достатнє для виправлення обвинуваченого та попередження нових злочнів. Суд, ухваливши рішення, яким звільнив ОСОБА_7 від призначеного покарання з випробуванням не в повній мірі врахував те, що обвинуачена раніше судима за умисні злочини проти власності, судиміть незнята та не погашена, знову вчинила злочин, який відноситься до категорії середньої тяжкості.
Крім того, судом не взято до уваги те, що ОСОБА_7 викрала грошові кошти виключно для власних потреб,оскільки вона ніде не працює офіційно, немає дітей та інших утриманців, які б потребували матеріального забезпечення, тому до ОСОБА_7 потрібно застосувати більш суворе покарання.
Таким чином, Могилів-Подільський міськрайонний суд призначив покарання, що не відповідає ступеню тяжкості кримінального правопорушення та особі обвинуваченого, що є підставою для скасування судового рішення , відповідно до ч.2 ст. 409 КПК України.
Заслухавши доповідача, думку прокурора ОСОБА_8 , який підтримав апеляційну скаргу, з підстав наведених у ній, обвинувачену ОСОБА_7 , яка заперечувала проти задоволення апеляційної скарги,просила врахувати, що вона вину визнала, розкаялася, обговоривши доводи апеляційної скарги, суд вважає, що подана апеляційна скарга є необґрунтована та не підлягає задоволенню, виходячи з наступних підстав.

Відповідно до ст. 404 КПК України, суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Згідно зі ст. 370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим.

Доведеність вини ОСОБА_10 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 185 КК України не оспорюється.

Кримінальне провадження розглянуто в порядку ст. 349 КПК України.

Відповідно до ч.2 ст. 394 КПК України, судове рішення першої інстанції не може бути оскаржене в апеляційному порядку з підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювалися під час судового розгляду і дослідження яких було визнано судом не доцільним відповідно до положень частини 3 ст. 349 КПК України, суд визнав недоцільним допит потерпілого та свідків, дослідження інших доказів по кримінальному провадженню, а обмежився допитом обвинуваченої та дослідженням матеріалів, що характеризують її особу. Перед цим учасникам судового провадження було роз`яснено, що в даному випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.
Згідно ст.65 КК України суд призначає покарання у межах установлених у санкції статті, враховуючи ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

При призначенні покарання суд першої інстанції врахував ступінь тяжкості вчиненого обвинуваченою ОСОБА_7 кримінального правопорушення, яке відповідно ст. 12 КК України є злочином середньої тяжкості, особу винної, яказгідно довідки Немійської сільської ради від 07.11.2017 року № 2122 за місцем проживання характеризується позитивно, як законослухняна громадянка, скарг від жителів села, сусідів про її негативну поведінку немає, не працює, дітей не має, обставини, що пом`якшують покарання ОСОБА_7 щире каяття та активне сприяння розкриттю злочину, а також добровільне відшкодування потерпілому заподіяних збитків.
Обставин, що обтяжують покарання ОСОБА_7 судом не встановлено.

На обліку у лікаря психіатра, відповідно до довідки КУ «Могилів-Подільська ОЛІЛ» від 07.11.2017 року № 01/01-05-2517 не перебуває.

За змістом ст. 50 КК України, покарання має бути необхідним і достатнім для виправлення особи, яка вчинила злочин, та попередження вчиненню ним нових злочинів.

Відповідно до п. 1 постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 24.10.2003 року «Про практику призначення судами кримінального покарання» суд при призначені покарання в кожному випадку і щодо кожного підсудного, який визнається винним у вчиненні злочину має додержуватись принципу законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання.

В дотримання вимог ст.65 КК України, роз`яснень Постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 24.10.2003 року, перевіривши всі обставини, які мають значення при призначенні покарання, суд першої інстанції, додержуючись принципів законності, справедливості, обгрунтованості та індивідуалізації покарання визначив покарання в межах санкції ч.2 ст.185 КК України, належним чином умотивувавши своє рішення щодо доцільності застосування ст.75 КК України.

Покарання визначене судом першої інстанції відповідає вимогам ст.50 КК України, ст. 65 КК України.

На думку суду апеляційної інстанції, враховуючи думку потерпілого, який претензій матеріального та морального характеру не має, просив вирок залишити без змін, покарання призначене ОСОБА_7 є достатнім та необхідним для виправлення та попередження вчинення нових злочинів.

Доводи апеляційної скарги прокурора щодо невідповідності призначеного судом покарання ступеню тяжкості вчиненого злочину та особі обвинуваченої ОСОБА_7 внаслідок м`якості, належним чином невмотивовані, суперечать обставинам в цій частині, встановленим під час судового розгляду, що підтверджується матеріалами кримінального провадження, не спростовують висновки суду, щодо можливості застосування ст.75 КК України з покладенням обов`язків згідно ст. 76 КК України.

Керуючись ст. 404, 405, 419, КПК України, суд апеляційної інстанції,

ПОСТАНОВИВ:

Відмовити в задоволенні апеляційної скарги прокурора, який брав участь у розгляді справи судом першої інстанції ОСОБА_6 .

Вирок Могилів-Подільського міськрайонного суду Вінницької області від 14 грудня 2017 року щодо ОСОБА_7 за ч. 2 ст. 185 КК України залишити без змін.

Судове рішення може бути оскаржене протягом трьох місяців до Верховного Суду з дня прголошення.

Судді:
ОСОБА_2 ОСОБА_4 ОСОБА_3

Суддя : /підпис/
Згідно з оригіналом:
Суддя: