Справа № 159/1760/17 Провадження №11-кп/773/490/17 Головуючий у 1 інстанції: ОСОБА_1
Категорія:ч.1 ст. 185 КК України Доповідач: ОСОБА_2
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
07 грудня 2017 року місто Луцьк
Апеляційний суд Волинської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

з участю секретаря ОСОБА_5 ,

прокурора ОСОБА_6 ,

захисника ОСОБА_7 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду кримінальне провадження, за апеляційною скаргою захисника ОСОБА_7 в інтересах обвинуваченої ОСОБА_8 на вирок Ковельського міськрайонного суду від 19 липня 2017 року щодо ОСОБА_8 ,

В С Т А Н О В И В:
Даним вироком ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянку України, уродженку с. Довпотів, Калуського району, Івано-Франківської області, мешканку АДРЕСА_1 , без реєстрації місця проживання, з середньою освітою, неодружену, не працюючу, в порядку ст. 89 КК України не судиму,

засуджено:

- за ч. 1 ст. 185 КК України до покарання у виді 240 годин громадських робіт.

Згідно з вироком суду ОСОБА_8 визнана винною та засуджена за те, що вона 05 березня 2017 року, біля 14 год., перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, у будинку АДРЕСА_1 , скориставшись тим, що потерпілий ОСОБА_9 перебував в стані алкогольного сп`яніння, непомітно для останнього, шляхом вільного доступу до внутрішньої кишені його куртки, таємно викрала у ОСОБА_9 належні йому 1000 гривень.

В поданій апеляційній скарзі захисник ОСОБА_7 в інтересах обвинуваченої ОСОБА_8 , оспорюючи доведеність вини останньої, вказує, що допитані в судовому засіданні свідки ОСОБА_10 та ОСОБА_11 жодним чином не ствердили про факт викрадення коштів у потерпілого ОСОБА_9 - ОСОБА_8 . Тоді як потерпілий перебував у стані алкогольного сп`яніння, і очевидцем викрадення коштів не був. А тому, виходячи із загальних засад кримінального судочинства, презумції невинуватості та забезпечення доведеності вини, вказує, що в ході судового розгляду не здобуто та не надано безсумнівних доказів вчинення саме ОСОБА_8 кримінального правопорушення, яке їй інкримінується. Просить вирок суду першої інстанції скасувати, кримінальне провадження щодо ОСОБА_8 за ч. 1 ст. 185 КК України закрити на підставі п. 3 ч. 1 ст. 284 КПК України.

Заслухавши доповідача, який виклав суть вироку суду першої інстанції, доводи апеляційної скарги, захисника ОСОБА_7 , яка підтримала подану апеляційну скаргу, міркування прокурора, який заперечив проти апеляційної скарги та просив вирок суду першої інстанції залишити без змін, перевіривши матеріали кримінального провадження, апеляційний суд доходить висновку, що апеляційна скарга не підлягає до задоволення з наступних підстав.

Судове рішення відповідно до положень ст.370 КПК України повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим.

Висновки суду про доведеність винуватості ОСОБА_8 у таємному викраденні чужого майна (крадіжці) та кваліфікація її дій за ч.1 ст.185 КК України є правильними і ґрунтуються на зібраних у встановленому законом порядку та перевірених судом доказах, яким суд надав належну правову оцінку.

Так, винуватість ОСОБА_8 у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України, щодо доведеності якої у обвинуваченої були наявні заперечення, повністю підтверджується показаннями потерпілого ОСОБА_9 , який в судовому засіданні вказав, що 05 березня 2017 року отримав пенсію, гроші сховав у внутрішню кишеню куртки в поліетиленовий пакет, який випасти не міг. Після того, як вийшов із будинку ОСОБА_8 , гроші зникли. Відразу зрозумів, що їх вкрала обвинувачена, оскільки такі випадки вже мали місце.

Показаннями свідків ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_10 та ОСОБА_14 , наданими в судовому засіданні, об`єктивно підтверджується те, що після перебування потерпілого у будинку ОСОБА_8 , у нього зникла пенсія, яка була в кишені його куртки, після чого обвинувачена, яка зловживає алкогольними напоями та перебивається незначними заробітками, розраховувалась в магазині великою купюрою, яку діставала з поліетиленового пакету, де були ще й інші кошти та пропонувала за кілька сірників 100 гривень.

Сумнівів у заінтересованості вказаних свідків у результатах кримінального провадження не виникало як у місцевого суду так і апеляційній інстанції.

Доводи захисника, які наведені в апеляційній скарзі, фактично враховані і оцінені судом першої інстанції при постановленні вироку, а твердження про непричетність її підзахисної до вчинення злочину, місцевий суд вірно розцінив як спосіб уникнення останньої кримінальної відповідальності.

Відповідно суд першої інстанції обґрунтовано поклав в основу обвинувального вироку показання потерпілого, свідків, які є послідовними та узгоджуються між собою, в своїй сукупності повно відтворюють картину події, навівши, при цьому, мотиви свого рішення, які переконливо доводять винуватість ОСОБА_8 у вчиненні інкримінованого їй злочину, а тому підстав для задоволення апеляційної скарги захисника, апеляційним судом не встановлено.

Істотних порушень кримінального процесуального закону чи неправильного застосування закону України про кримінальну відповідальність судом першої інстанції, які б тягнули за собою безумовне скасування судового рішення, у кримінальному провадженні не встановлено.

Керуючись ст.ст. 404, 405, 407 КПК України, Апеляційний суд Волинської області,

У Х В А Л И В:
Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_7 в інтересах ОСОБА_8 залишити без задоволення, а вирок Ковельського міськрайонного суду від 19 липня 2017 року щодо ОСОБА_8 без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення.

Ухвала може бути оскаржена до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом трьох місяців з дня її проголошення апеляційним судом.

Головуючий
Судді: