Справа № 699/368/17
Номер провадження 1-кп/699/76/17
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
07.12.2017 м.Корсунь-Шевченківський

Корсунь-Шевченківський районний суд Черкаської області в складі:
головуючого - судді ОСОБА_1 ,
за участю секретарів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
прокурора ОСОБА_4 ,
представника органу з питань пробації ОСОБА_5 , ОСОБА_6 ,
потерпілої ОСОБА_7 ,
обвинуваченого ОСОБА_8 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Корсунь-Шевченківський кримінальне провадження № 0000170 щодо обвинувачення
ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Городище Черкаської області, жителя АДРЕСА_1 , громадянина України, росіянина, з середньою спеціальною освітою, розлученого, пенсіонера, несудимого,
у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст.122 КК України,
ВСТАНОВИВ:
Обвинувачений ОСОБА_8 01.03.2017, близько 19 год. 00 хв., перебуваючи на вул. Леніна в с. Селище Корсунь-Шевченківського району Черкаської області, на ґрунті неприязних відносин, що виникли в ході конфлікту через відмову ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , від пропозиції вступити з ним в інтимні відносини, наніс останній один удар долонею лівої руки в область правої щоки, після чого наніс ще один удар кулаком правої руки у нижню щелепу з лівої сторони та коли ОСОБА_7 від отриманого удару впала на землю наніс їй близько 2-х ударів ногами в область ребер з лівої сторони.

Згідно висновку судово-медичної експертизи (висновку експерта № 05-11-01/09) від 25.04.2017, гр. ОСОБА_7 , отримала тілесні ушкодження у вигляді закритого перелому 9 ребра зліва, синця обличчя. Тілесні ушкодження у вигляді закритого перелому 9 ребра зліва відносяться до ушкоджень середньої тяжкості, які спричиняють тривалий розлад здоров`я. Тілесні ушкодження у вигляді синця обличчя відносяться до легких тілесних ушкоджень.

Будучи допитаним у суді обвинувачений ОСОБА_8 вину у вчиненні злочину передбаченого ч. 1 ст.122 КК України визнав повністю, щиро розкаявся і показав, що 01.03.2017 року у вечірній час гуляв із внуком та зустрів потерпілу біля сільського магазину. Він запропонував потерпілій пригостити її та поспілкуватися. Після цього, відвівши внука додому, знову зустрів потерпілу. В розмові потерпіла сказала, що не вступить з ним в інтимну близькість та стала ображати його нецензурними словами. У відповідь він наніс два удари їй в обличчя і пішов. Потерпіла після цього наздогнала його і стала бити кулаками в спину. Що було далі не запам`ятав. Вважає, що зробив абсолютно неправильно.

Винуватість обвинуваченого ОСОБА_8 у вчиненні інкримінованого злочину в межах пред`явленого обвинувачення на підставі його повного визнання останнім, підтверджується:
-Показаннями потерпілої ОСОБА_7 , яка показала, що 01.03.2017 року з обвинуваченим зустрілися біля магазину. Згодом останній відвів додому внука та знову зустрів її, коли йшла додому. Обвинувачений пропонував інтимні стосунки, на що вона йому відмовила, однак обвинувачений став її тримати за одяг. Після цього вона вирвалася від нього та відбігла в сторону. Згодом обвинувачений наздогнав її, вона стала говорити нецензурною лайкою, маючи на меті припинити зустріч. В цей момент обвинувачений вдарив її один раз. Після цього вона долонею вдарила обвинуваченого в обличчя, а останній кулаком з силою вдарив її в обличчя. Далі вона впала на землю, а обвинувачений двічі вдарив її ногою в лівий бік грудної клітки.
-протоколом про прийняття заяви про вчинене кримінальне правопорушення від 01.03.2017 року, згідно якого потерпіла звернулася до поліції з повідомленням про нанесення ОСОБА_8 їй тілесних ушкоджень (а.к.п.65);
-висновком судової медичної експертизи № 05-11-01/09 від 25.04.2017 року, згідно якого потерпіла ОСОБА_7 отримала тілесні ушкодження у вигляді закритого перелому 9 ребра зліва, синця обличчя. Тілесні ушкодження у вигляді закритого перелому 9 ребра зліва відносяться до ушкоджень середньої тяжкості, які спричиняють тривалий розлад здоров`я. Тілесні ушкодження у вигляді синця обличчя відносяться до легких тілесних ушкоджень (а.к.п. 67).
Суд, враховуючи, що обвинувачений та інші учасники кримінального провадження не заперечили і не оспорили встановлені фактичні обставини, правильно розуміють зміст даних обставин, що не викликає у суду сумнівів щодо добровільності та істинності позиції всіх учасників процесу, і після роз`яснення судом суті такого порядку розгляду справи та того, що в такому випадку вони будуть позбавлені права оспорювати фактичні обставини справи в апеляційному порядку, визнав можливим обмежитись вивченням вказаних доказів, а також вивченням матеріалів, які характеризують особу обвинуваченого.
Відповідно до ст.17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують Європейську конвенцію з прав людини та основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

Згідно ч.1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

Відповідно до ч.2 цієї статті Конвенції кожен, кого обвинувачено у вчиненні кримінального правопорушення, вважається невинуватим доти, доки його вину не буде доведено в законному порядку.

У своїх рішеннях «Ірландія проти Сполученого Королівства» від 18.01.1978 року, «Коробов проти України» від 21.10.2011 року Європейський суд з прав людини повторює, що при оцінці доказів суд, як правило, застосовує критерій доведення «поза розумним сумнівом», така доведеність може випливати із співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків.

Оцінюючи надані стороною обвинувачення докази винуватості ОСОБА_8 у їхній сукупності, суд прийшов до висновку, що винуватість останнього у вчиненні інкримінованих діянь доведена повністю.
За таких обставин суд кваліфікує дії обвинуваченого ОСОБА_8 за ч.1 ст.122 КК України, як умисне середньої тяжкості тілесне ушкодження, тобто умисне ушкодження, яке не є небезпечним для життя і не потягло за собою наслідків, передбачених у статті 121 цього Кодексу, але таке, що спричинило тривалий розлад здоров`я.
При призначенні покарання обвинуваченому суд враховує: ступінь тяжкості вчиненого ним злочину, який класифікується як злочин середньої тяжкості, обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання, характеристику останнього, думку потерпілої про суворість покарання, висновки досудової доповіді з інформацією про соціально-психологічну характеристику обвинуваченого.
Обставинами, що пом`якшують покарання обвинуваченого, суд визнає щире каяття, активне сприяння у розкритті злочину.
Обставин, які обтяжують покарання обвинуваченого, судом не встановлено.
По місцю проживання обвинувачений характеризується позитивно (а.к.п. 70).
На обліку у лікарів психіатра та нарколога не перебуває, що вбачається з довідки виданої Корсунь-Шевченківською ЦРЛ №25 від 20.04.2017 року (а.к.п. 73).
Відповідно до висновку досудової доповіді, складеного старшим інспектором Корсунь-Шевченківського районного сектору з питань пробації ОСОБА_6 , відносно обвинуваченого ОСОБА_8 , згідно з якою ризик вчинення повторного кримінального правопорушення останнім оцінюється як середній, ризик небезпеки для суспільства також оцінюється як середній, а тому може виправитись без ізоляції від суспільства, за умовою встановлення судом обов`язків, передбачених п.п.1, 2 ч.1 ст. 76 КК України (а.к.п. 46-48).
Разом з тим, обвинувачений ОСОБА_8 у суді просив звільнити його від відбування покарання на підставі Закону України «Про амністію у 2016 році», у зв`язку з досягненням пенсійного віку, про що надав відповідну заяву.

Прокурор в судовому засіданні не заперечив проти застосування амністії відносно обвинуваченого ОСОБА_8 , звільнивши його від відбування покарання, оскільки він досяг пенсійного віку, повністю визнає свою вину, вперше притягується до кримінальної відповідальності, щиро розкаявся у вчиненому.

Згідно ст. 85 КК України на підставі закону про амністію засуджений може бути повністю або частково звільнений від основного і додаткового покарань.

Законом про амністію особи, визнані винними у вчиненні злочину обвинувальним вироком суду, можуть бути повністю або частково звільнені від відбування покарання (ч.2 ст. 86 КК України).

Відповідно до ч.ч.1, 2 ст.1 Закону України «Про застосування амністії в Україні» амністія є повне або часткове звільнення від відбування покарання осіб, визнаних винними у вчиненні злочину, або кримінальні справи стосовно яких розглянуті судами, але вироки стосовно цих осіб не набрали законної сили. Амністія оголошується законом про амністію, який приймається відповідно до положень Конституції України, Кримінального кодексу України та цього Закону.

07.09.2017 року набрав чинності Закон України «Про амністію у 2016 році» від 22.12.2016 року №1810-VIIІ. Дія цього Закону поширюється на осіб, які вчинили злочини до дня набрання ним чинності включно (ст.13 вказаного Закону).

Відповідно до ст. 10 Закону України «Про амністію у 2016 році» питання про застосування амністії суд вирішує за ініціативою прокурора, органу або установи виконання покарань, а також за ініціативою обвинуваченого (підсудного) чи засудженого, їх захисників чи законних представників.

Пунктом ґст. 1 Закону України «Про амністію у 2016 році» передбачає, що особи, які на день набрання чинності цим Законом досягли пенсійного віку, встановленого статтею 26 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування»,підлягають звільненню від відбування покарання у виді позбавлення волі на певний строк та від інших покарань, не пов`язаних з позбавленням волі, осіб, визнаних винними у вчиненні умисного злочину, який не є тяжким або особливо тяжким відповідно до статті 12 Кримінального кодексу України, осіб, визнаних винними у вчиненні необережного злочину, який не є особливо тяжким відповідно до статті 12 Кримінального кодексу України, а також осіб, кримінальні справи стосовно яких за зазначеними злочинами розглянуті судами, але вироки стосовно них не набрали законної сили.

Обвинувачений ОСОБА_8 не має обмежень для звільнення від відбування покарання, встановлених законами України «Про застосування амністії» та «Про амністію у 2016 році», за період 2006 2016 роки закони про амністію не застосовувалися, злочин вчинений останнім віднесено до категорії злочинів середньої тяжкості, на день набрання чинності Закону України «Про амністію у 2016 році» досяг пенсійного віку.

Судом було роз`яснено обвинуваченому ОСОБА_8 наслідки застосування амністії, в т.ч. те, що застосування амністії в подальшому протягом наступних десяти років до нього не може бути застосовано.

З урахуванням всіх цих обставин суд вважає, що виправлення та перевиховання обвинуваченого можливе без ізоляції його від суспільства, шляхом призначення покарання за ч.1 ст.122 КК України у виді позбавлення волі та звільнення обвинуваченого від відбування призначеного покарання на підставі п. «Ґ» ст.1 Закону України «Про амністію у 2016 році», оскільки обвинуваченим вчинений умисний злочин середньої тяжкості, останній на день набрання чинності Закону України «Про амністію у 2016 році» досяг пенсійного віку.

Заявлений потерпілою ОСОБА_7 цивільний позов до обвинуваченого ОСОБА_8 про відшкодування шкоди, завданої злочином в загальній сумі 4489,10 грн., в якому позивач просить стягнути з відповідача матеріальну шкоду в сумі 1139,10 грн., моральну шкоду в розмірі 3000,00 грн. та процесуальних витрат на правову допомогу адвоката в сумі 350,00 грн та обгрунтовує вказаний позов тим, що матеріальна шкода полягає у понесених витратах на купівлю рентгенівської плівки (50,00 грн.), проведення огляду судово-медичним експертом (70,00 грн.), витрат на купівлю ліків (699,10 грн.), транспортних витрат для поїздок до судово-медичного експерта, лікарів центральної районної лікарні, слідчого та адвоката (320,40 грн.) У підтвердження завданої матеріальної шкоди позивач надала суду товарні чеки понесені витрати на лікування (а.к.п. 27-28). Розмір моральної шкоди позивач мотивує тим, що зазнала моральних страждань, які полягають в душевних стражданнях, втраті нормальних життєвих зв`язків, ускладнення із здоров`ям, які виникли після отримання тілесних ушкоджень, оскільки на протязі місяця тривали постійні болі, у зв*язку з чим вона не могла працювати та особисто обробляти город. У підтвердження завданої моральної шкоди позивач надала копії картки амбулаторного хворого з проведеними діагностичними обстеженнями, копію пенсійного посвідчення (а.к.п. 26, 30-33).

Суд вважає за необхідне задовольнити частково вказаний цивільний позов та стягнути з ОСОБА_8 на користь потерпілої 1139,10 грн у відшкодування матеріальної шкоди та 2500 грн у відшкодування моральної шкоди, що в даному випадку буде достатнім виходячи з принципу розумності та справедливості.

Арешт на майно не накладався.
Речові докази у кримінальному провадженні відсутні.
Процесуальні витрати у кримінальному провадженні відсутні.
Заходи забезпечення кримінального провадження не обирались.
Керуючись ст.ст. 370, 374 КПК України,
Суд
ЗАСУДИВ:
Визнати ОСОБА_9 винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст.122 КК України, і призначити йому покарання у виді двох років позбавлення волі.
На підставі п. «Ґ» ст.1 Закону України «Про амністію у 2016 році» звільнити ОСОБА_8 від відбування даного покарання.

Задовольнити частково пред`явлений потерпілою ОСОБА_7 цивільний позов до обвинуваченого ОСОБА_8 про відшкодування шкоди, завданої злочином.
Стягнути з ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Городище Черкаської області, зареєстрованого та жителя АДРЕСА_1 , паспорт серії НОМЕР_1 виданий Корсунь-Шевченківським РВ УМВС України в Черкаській області 14.03.2000 року, інші відомості про особу суду невідомі, на користь ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженки с. Павлівка Канівського району Черкаської області, зареєстрованої та жительки АДРЕСА_1 , паспорт серії НОМЕР_2 виданий Корсунь-Шевченківським РВ УМВС України в Черкаській області 27.08.2002 року, РНОКПП НОМЕР_3 , 1139,10 грн у відшкодування матеріальної шкоди та 2500 грн у відшкодування моральної шкоди, завданих злочином.

На вирок може бути подана апеляційна скарга до апеляційного суду Черкаської області через Корсунь-Шевченківський районний суд Черкаської області протягом 30 діб з моменту його проголошення.
Копію вироку після проголошення вручити негайно прокурору та обвинуваченому.

Головуючий ОСОБА_1