1-кп/357/75/18
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
10.01.2018 Білоцерківський міськрайонний суд Київської області в складі:

головуючого - судді ОСОБА_1 ,

при секретарі судового засідання ОСОБА_2 ,

з участю прокурора ОСОБА_3 ,

потерпілого, який одночасно є цивільним позивачем - ОСОБА_4 ,

обвинуваченого, який одночасно є цивільним відповідачем ОСОБА_5 ,

захисника обвинуваченого, яка одночасно є представником цивільного відповідача - адвоката ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні, в залі судового засідання №2 Білоцерківського міськрайонного суду Київської області, кримінальну справу за обвинуваченням:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, уродженця м. Дніпропетровськ, одруженого, має на утриманні малолітню дитину, 2017 року народження, з повною загальною середньою освітою, працюючого меблярем ФОП « ОСОБА_7 », зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , тимчасово проживаючого: АДРЕСА_2 , реєстраційний номер картки платника податку: НОМЕР_1 , раніше не судимого
у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 187 КК України,

в с т а н о в и в:
03.09.2017 року в період з 02 години 15 хвилин по 02 годину 30 хвилин (точний час судом не встановлено), ОСОБА_5 , перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння та знаходячись на узбіччі проїжджої частини поряд із будинком АДРЕСА_3 , помітив раніше незнайому йому особу ОСОБА_4 , який слідував по вул. Водопійній в напрямку місця свого проживання. В цей час ОСОБА_5 з метою вчинення нападу для заволодіння чужим майном, із застосуванням насильства, небезпечного для життя та здоров`я потерпілого, підійшов спереду до ОСОБА_4 та з метою заволодіння чужим майном вчинив напад на останнього, шляхом нанесення останньому кулаком лівої руки одного удару в праву частину обличчя, спричинивши тілесні ушкодження у вигляді: перелому кісток носу, струсу головного мозку, садна правої брови, які відносяться до категорії легких тілесних ушкоджень, що спричинили короткочасний розлад здоров`я.

Від отриманого удару потерпілий ОСОБА_4 відвернувся тулубом в ліву сторону, відійшов півкроку назад і взявся руками за обличчя, не розуміючи що відбувається біля нього, тим самим ОСОБА_5 поєднав свої дії із застосуванням насильства, яке є небезпечним для життя та здоров`я потерпілого ОСОБА_4 . В цей час ОСОБА_5 рукою проник до правої кишені штанів потерпілого, звідки заволодів чужим майном, а саме грошовими коштами в сумі 400 гривень.

Після чого ОСОБА_5 з місця вчинення злочину втік, розпорядившись в подальшому викраденим на власний розсуд, чим спричинив потерпілому ОСОБА_4 матеріальної шкоди на суму 400 гривень.

Допитаний в судовому засіданні ОСОБА_5 свою вину у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 187 КК України, визнав повністю. Дав суду показання, що повністю відповідають викладеним у вироку обставинам вчинення злочину. При цьому зазначив, що 02.09.2017 року посварився з дружиною та пішов з дому, щоб відпочити зі своїми знайомими, з якими перебував у розважальному закладі вживав алкогольні напої. Повертаючись вночі додому виявив, що у нього розрядилася телефонна батарея. Проходячи по вул. Водопійній він побачив потерпілого, до якого підійшов та попросив, щоб він викликав таксі, потерпілий щось відповів, що саме відповів потерпілий не пам`ятає, але в силу стану сп`яніння обвинувачений сприйняв його слова образливими для себе. Бажаючи провчити потерпілого у обвинуваченого виник умисел вчинити напад на потерпілого та заволодіти його коштами. З цією метою обвинувачений наніс один удар лівою рукою в обличчя потерпілого, від якого той трохи відвернувся та закрив обличчя руками. В цей момент обвинувачений правою рукою з кишені потерпілого дістав кошти. Оскільки потерпілий дістав пістолет та направив на нього злякався та втік з місця вчинення злочину з грошима. В подальшому підбіг до нічного магазину «Марі», де виявив, що заволодів грошима в сумі 400 грн. Запевнив суд, що зробив для себе належні висновки із ситуації, що склалася, запевняє, що розкаюється у вчиненому. Попросив вибачення у потерпілого за скоєне. Цивільний позов визнає у повному обсязі та при цьому зазначив, що відразу після зімни запобіжного заходу на більш м`який відшкодував завдану злочином матеріальну шкоду в сумі 10 000 грн.

Відповідно до ч. 3 ст. 349 КПК України, оскільки учасники судового провадження, а саме: обвинувачений, захисник обвинуваченого, прокурор, потерпілий не заперечують, суд визнав недоцільним дослідження доказів щодо обставин вчинення кримінального правопорушення, які ніким не оспорюються. При цьому судом з`ясовано, що учасники судового провадження правильно розуміють зміст цих обставин, сумнівів у добровільності їх позиції у суду не виникло, а також роз`яснено їм, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.

З огляду на вищевказані обставини, ту обставину, що суд розглядає справу в межах висунутого обвинувачення відповідно до обвинувального акту, суд приходить до висновку, що вина ОСОБА_5 у вчиненні злочину доведена повністю та його дії правильно кваліфіковані за ч. 1 ст. 187 КК України, як напад з метою заволодіння чужим майном, поєднаний із застосуванням насильства, небезпечним для життя та здоров`я особи, яка зазнала нападу (розбій).

Враховуючи ступінь тяжкості вчиненого злочину при призначенні виду та розміру покарання обвинуваченому, суд бере до уваги, що ОСОБА_5 вчинив умисний закінчений тяжкий злочин проти власності, що характеризується застуванням насильства до потерпілого, небезпечним для життя та здоров`я особи, які є найвищою в Україні соціальною цінністю, гарантованою ст.ст. 3, 27 Конституції України. Судом також враховуються наслідки, які настали від вчинення злочину у вигляді спричинення матеріальної шкоди потерпілому, яка обвинуваченим відшкодована, а також заподіяння шкоди здоров`ю потерпілого. Суд також звертає увагу на характер злочину, зокрема наявність корисливого мотиву, як привілейованого в поведінці обвинуваченого так і мотиву обумовленого ницими спонуканнями, викликаними станом сп`яніння та прагненням проявити грубу силу по відношенню до іншої особи.

Враховуючи особу обвинуваченого, суд бере до уваги, що ОСОБА_5 раніше не судимий та до кримінальної відповідальності не притягувався, за місцем проживання характеризується виключно позитивно, що підтверджено характеристиками. (а.с. 197-199) На обліку у лікаря нарколога та психіатра не перебуває. Має добрий стан здоров`я. Одружений, має на утриманні малолітню дитину - ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії НОМЕР_2 від 08.11.2017 року (а.с.59). З січня 2016 року працює меблярем ФОП « ОСОБА_7 », за місцем роботи характеризується виключно позитивно, що підтверджується характеристикою (а.с. 54). Даних про притягнення до адміністративної відповідальності суду не надано тоді як обвинувачений вказану обставину заперечує. Оцінюючи в сукупності усі вищенаведені обставини, які характеризують особу обвинуваченого, суд приходить до висновку, що обвинувачений як до вчинення злочину так і після його вчинення веде соціальний спосіб життя та не є собою схильною до систематичного вчинення злочинів.

З огляду на вищевказані обставини поведінку засудженого після вчинення злочину, який добровільно відшкодував потерпілому завданий злочином збиток, суд визнає обставиною, що пом`якшує покарання, відповідно до ст. 66 КК України, добровільне відшкодування завданого злочином збитку.

Крім того відповідно до ч. 2 ст. 66 К України суд визнає як пом`якшуючим покарання обставинами визнання обвинуваченим своєї вини та наявність на утриманні новонародженої дитини.

Суд визнає обставиною, яка обтяжує покарання відповідно до ст. 67 КК України, вчинення злочину у стані алкогольного сп`яніння.

Суд також враховує думку потерпілого ОСОБА_4 , який в судовому засіданні не настоює на позбавленні волі обвинуваченого.

З огляду на викладене суд приходить до висновку, що для виправлення ОСОБА_5 попередження вчинення ним нових злочинів йому необхідно і достатньо призначити покарання в межах передбачених санкцією ч. 1 ст. 187 КК України, а саме у виді позбавлення волі, яке не повинно бути максимальним .

Однак, враховуючи тяжкість злочину, особу винного та інші вищевказані обставини, суд дійшов висновку про можливість виправлення засудженого без відбування покарання та вважає за можливе звільнити його від відбування покарання з випробуванням із встановленням іспитового строку, який має бути максимальним.

При вирішенні питання щодо заявленого цивільного позову до ОСОБА_5 потерпілим ОСОБА_4 про відшкодування 10 000 грн. матеріальної шкоди та моральної шкоди в розмірі 1 грн. то він підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ч. 2 ст. 127 КПК України шкода, завдана кримінальним правопорушенням або іншим суспільно небезпечним діянням, може бути стягнута судовим рішенням за результатами розгляду цивільного позову в кримінальному провадженні.

Відповідно до ст. 23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав.

В силу вимог ст.1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовуються особою, яка її завдала, за наявності її вини.

Виходячи з положень п.9 Постанови Пленуму Верховного Суду України "Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди від 31.03.1995 року за № 4, розмір моральної шкоди суд визначає в межах заявлених вимог залежно від характеру та обсягу заподіяних позивачеві моральних страждань (фізичних, душевних, психічних тощо), характеру немайнових втрат (їх тривалості, можливості відновлення тощо) та з урахуванням в кожному конкретному випадку ступеня вини відповідача та інших обставин.

Як видно з цивільного позову позивачем заявлена до стягнення сума матеріальної шкоди, що складається з безпосередньо викрадених на місці вчинення злочину грошових коштів, витрат на лікувальний та відновлювальний період; втрати позивачем працездатності та неможливістю виконувати функції директора підприємства.

Відповідачем позовні вимоги визнано у повному обсязі та надано докази, що ним було вжито заходів до відшкодування шкоди. Водночас позивачем заперечується факт отримання коштів, а за таких обставин позовні вимоги підлягають задоволенню.

Вирішуючи позовні вимоги про стягнення моральної шкоди суд погоджується з доводами цивільного позивача та приходить до переконання, що вчинення щодо нього злочину із застуванням насильства заподіяло йому сильні душевні страждання. З урахуванням позовних вимог, суд приходить до висновку що злочином потерпілому було завдано моральної шкоди, яку суд оцінює в розмірі 1 грн., яка підлягає стягненню з цивільного відповідача ОСОБА_5 .

З огляду на визначену міру покарання з можливістю звільнення засудженого від його відбування з випробуванням запобіжний захід підлягає скасуванню.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 7, 127, 349, 368, 370, 373, 374, 394 КПК України, суд,-

УХВАЛИВ:
Визнати ОСОБА_5 , винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст.187 КК України, та призначити йому покарання:
- за ч.1 ст.187 КК України у виді 5 років позбавлення волі.
На підставі ст. 75 КК України звільнити від відбуття покарання у виді позбавлення волі з випробуванням, із встановленням іспитового строку 3 роки, з покладенням обов`язків, передбачених п.п.1, 2 ч. 1, п. 2 ч. 2 ст. 76 КК України, а саме:

1) періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

2) повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи;

3) не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

Запобіжний захід ОСОБА_5 у виді домашнього арешту скасувати.

Цивільний позов ОСОБА_4 до ОСОБА_5 задовольнити

Стягнути з ОСОБА_5 на користь ОСОБА_4 10000 (десять тисяч) грн. матеріальної шкоди та 1 (одну) грн. моральної шкоди.

Речові докази у справі відсутні.

Вирок суду може бути оскаржений до апеляційного суду Київської області протягом 30 днів з дня його проголошення шляхом подачі апеляції через Білоцерківський міськрайонний суд. Вирок суду з підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювалися під час судового розгляду і дослідження яких було визнано судом недоцільним, відповідно до положень частини третьої статті 349 КПК України, не може бути оскарженим в апеляційному порядку.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги, вирок набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції, якщо його не буде скасовано.

Суддя ОСОБА_1