Справа № 755/1766/18
1-кп/755/634/18
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
"12" лютого 2018 р. Дніпровський районний суд м. Києва в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

з участю прокурора ОСОБА_3 ,

потерпілої ОСОБА_4 ,

захисника ОСОБА_5 ,

обвинуваченого ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні кримінальне провадження за обвинуваченням ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Тернопіль, українця, громадянина України, одруженого, маючого на утриманні дочку 2012 року народження, з вищою освітою, працюючого водієм у ТОВ «Технодрайв-Т», зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України,

В С Т А Н О В И В:
ОСОБА_6 , 07 грудня 2017 року, приблизно о 16 годині 30 хвилин, керуючи технічно справним автомобілем марки «Renault Scenic», н.з. НОМЕР_1 , рухаючись по проїзній частині вул. Червоноткацької в м. Києві через перехрестя з бульваром Праці, зі сторони вул. Миколи Лебедєва у напрямку вул. Будівельників, будучи неуважним, неправильно зреагував на зміну дорожньої обстановки та не надав дорогу пішоходу ОСОБА_4 , яка маючи перевагу в русі, переходила проїзну частину вул. Червоноткацької в м. Києві по нерегульованому пішохідному переходу справа наліво по ходу його руху, у результаті чого, здійснив наїзд передньою частиною керованого ним автомобіля на потерпілу, внаслідок чого, остання отримала тяжкі тілесні ушкодження.
Під час руху, водій ОСОБА_6 порушив вимоги п. п. 2.3.6), 18.1, Правил дорожнього руху України, а саме: п. 2.3.6) ПДР України: «Для забезпечення безпеки дорожнього руху водій зобов`язаний бути уважним, стежити за дорожньою обстановкою, відповідно реагувати на її зміну, стежити за правильністю розміщення та кріплення вантажу, технічним станом транспортного засобу і не відволікатися від керування цим засобом у дорозі»;п. 18.1. ПДР України: «Водій транспортного засобу, що наближається до нерегульованого пішохідного переходу, на якому перебувають пішоходи, повинен зменшити швидкість, а в разі потреби зупинитися, щоб дати дорогу пішоходам, для яких може бути створена перешкода чи небезпека».
Згідно висновку судово-медичної експертизи № 1911/е від 22.01.2018 року: встановлено, що при зверненні за медичною допомогою 07.12.2017 року у ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , мали місце такі ушкодження:закрита черепно-мозкова травма у вигляді забою головного мозку з формуванням множинних геморагічних вогнищ в обох лобно-базальних частках;рана з гематомою в ділянці лівого ліктьового суглоба;садна на тильній поверхні правої кисті.
Локалізація, морфологія вищевказаних ушкоджень, враховуючи обставини справи та часові дані, свідчать про те, що спричинені вони дією тупого предмету (тів), могли утворитись в термін та за вказаних вище обставин, тобто 07.12.2017 року, при транспортній травмі (травма внаслідок зіткнення автомобіля, що рухався з пішоходом).
Враховуючи вищезазначене, закрита черепно-мозкова травма за ступенем тяжкості відноситься до тяжкого тілесного ушкодження (за критерієм небезпеки для життя), згідно з пунктом 2.1.3. б) «Правил судово-медичного визначення ступеню тяжкості тілесних ушкоджень», затверджених Наказом МОЗ України від 17.01.1995 р. за №6.
Таким чином, між подіями дорожньо-транспортної пригоди від 07.12.2017 року та отриманням тілесних ушкоджень ОСОБА_4 , є прямий причинно-наслідковий зв`язок.
Згідно висновку експерта №12-1/2958 від 02.01.2018 року встановлено, що в ситуації, що склалася безпосередньо перед дорожньо-транспортною пригодою, водій автомобіля марки «Renault Scenic», н.з. НОМЕР_2 , ОСОБА_6 , повинен був керуватися вимогами пунктів: 18.1; 12.2 Правил дорожнього руху України, у якого експертом, з технічної точки зору, вбачаються невідповідності вимогам пункту: 18.1 Правил дорожнього руху України. Причиною виникнення даної дорожньо-транспортної пригоди, з технічної точки зору, є невідповідність дій водія автомобіля марки «Renault Scenic» н.з. НОМЕР_2 ОСОБА_6 вимогам пункту: 18.1 Правил дорожнього руху України.Дана ДТП виникла з вини водія ОСОБА_6 , котрий порушив вимоги п.п. 2.3.6), 18.1 Правил дорожнього руху України.
Таким чином, ОСОБА_6 вчинив порушення правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що заподіяло потерпілому тяжке тілесне ушкодження, тобто кримінальне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 286 КК України.

29 січня 2018 року між прокурором ОСОБА_3 та підозрюваним ОСОБА_6 укладено угоду про визнання винуватості, згідно якої останній беззастережно визнав свою винуватість в інкримінованому йому діянні за ч. 2 ст. 286 КК України.

Сторони узгодили покарання за ч. 2 ст. 286 КК України у виді 3 років позбавлення волі без позбавлення права на керування транспортними засобами, але з урахуванням обставин кримінального провадження, наявності пом`якшуючих обставин та відсутності обтяжуючих обставин, відповідно до ст. ст. 75, 76 КК України, звільнити ОСОБА_6 від відбування призначеного покарання з іспитовим строком на 1 (один) рік з покладенням на нього обов`язків, а саме: періодично з`являтись для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання; не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

ОСОБА_6 роз`яснено наслідки укладення та затвердження угоди, передбачені ст. 473 КПК України, наслідки невиконання угоди та він дав згоду на призначення йому вказаного вище покарання.

Відповідно до вимог ст. 469 КПК України, угода про визнання винуватості між прокурором і підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у проваджені щодо: кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості, тяжких злочинів; особливо тяжких злочинів, віднесених до підслідності Національного антикорупційного бюро України за умови викриття підозрюваним чи обвинуваченим іншої особи у вчиненні злочину, віднесеного до підслідності Національного антикорупційного бюро України, якщо інформація щодо вчинення такою особою злочину буде підтверджена доказами; особливо тяжких злочинів, вчинених за попередньою змовою групою осіб, організованою групою чи злочинною організацією або терористичною групою за умови викриття підозрюваним, який не є організатором такої групи або організації, злочинних дій інших учасників групи чи інших, вчинених групою або організацією злочинів, якщо повідомлена інформація буде підтверджена доказами.

Угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена щодо кримінальних проступків, злочинів, внаслідок яких шкода завдана лише державним чи суспільним інтересам. Укладення угоди про визнання винуватості у кримінальному провадженні щодо уповноваженої особи юридичної особи, яка вчинила кримінальне правопорушення, у зв`язку з яким здійснюється провадження щодо юридичної особи, а також у кримінальному провадженні щодо кримінальних правопорушень, внаслідок яких шкода завдана державним чи суспільним інтересам або правам та інтересам окремих осіб, у яких беруть участь потерпілий або потерпілі, не допускається, крім випадків надання всіма потерпілими письмової згоди прокурору на укладення ними угоди.

Укладення угоди про примирення або про визнання винуватості може ініціюватися в будь-який момент після повідомлення особі про підозру до виходу суду до нарадчої кімнати для ухвалення вироку.

У статті 472 КПК України визначені основні вимоги до змісту угоди про визнання винуватості.

Згідно з вимогами ст. 474 КПК України, якщо угоди досягнуто під час досудового розслідування, обвинувальний акт із підписаною між сторонами угодою невідкладно надсилається до суду. Розгляд щодо угоди проводиться судом під час підготовчого судового засідання за обов`язкової участі сторін угоди з повідомленням інших учасників судового провадження.

Враховуючи вищевикладене, заслухавши думку прокурора, який просив затвердити угоду про визнання винуватості, думку ОСОБА_6 та його захисника, які підтримали думку прокурора, потерпілої, яка не заперечувала проти затвердження угоди та зазначила, що 29 січня 2018 року нею було подано прокурору ОСОБА_3 заяву про надання згоди на укладення між ОСОБА_6 та ним угоди про визнання винуватості, зокрема, пояснила, що вони прийшли з обвинуваченим до примирення, вивчивши обвинувальний акт, перевіривши угоду про визнання винуватості, яка відповідає вимогам ч. 4 ст. 469, ст. 472 КПК України, з`ясувавши у ОСОБА_6 , що він розуміє викладені в ч. 4 ст. 474 КПК України обставини, крім того, те, що він має право на судовий розгляд, під час якого прокурор зобов`язаний довести кожну обставину щодо кримінального правопорушення, у вчиненні якого його обвинувачують, а він має такі права: мовчати і факт мовчання не матиме для суду жодного доказового значення, мати захисника, у тому числі на отримання правової допомоги безоплатно у порядку та випадках, передбачених законом, або захищатись самостійно, допитати під час судового розгляду свідків обвинувачення, подати клопотання про виклик свідків і подати докази, що свідчать на його користь; наслідки укладення та затвердження угоди, передбачені ст. 473 КПК України, характер обвинувачення, щодо якого він визнає себе винним, вид покарання, а також інші заходи, які будуть застосовані до нього у разі затвердження угоди судом, та переконавшись, що укладення даної угоди сторонами є добровільним, суд вважає за необхідне постановити у даному провадженні вирок відносно ОСОБА_6 , яким затвердити угоду про визнання ним винуватості, визнати його винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України, за викладених у вироку обставин, призначити узгоджену сторонами міру покарання, яка відповідає загальним засадам призначення покарання, передбаченим ст. 65 КК України та санкції ч. 2 ст. 286 КК України.

Згідно зі ст. 66 КК України, суд визнає пом`якшуючими обставинами щире каяття ОСОБА_6 у скоєному, активне сприяння розкриттю злочину, добровільне відшкодування завданого збитку.

Обставин, що обтяжують покарання, відповідно до ст. 67 КК України, судом не встановлено.

Цивільний позов не заявлено.

Процесуальні витрати у кримінальному проваджені, вирішено відповідно до ч. 2 ст. 124 КПК України.

Речові докази у кримінальному проваджені вирішено, відповідно до ст. 100 КПК України.

Керуючись ст. ст. 314, 368, 373-374, 376, 468-475 КПК України, суд, -

З А С У Д И В:
Затвердити угоду про визнання винуватості, укладену між прокурором ОСОБА_3 та ОСОБА_6 , у кримінальному провадженні № 0016337.

ОСОБА_6 визнати винним за ч. 2 ст. 286 КК України та призначити йому покарання у виді 3 (трьох) років позбавлення волі без позбавлення права керування транспортними засобами.

На підставі ст. 75 КК України, звільнити ОСОБА_6 від відбування покарання з випробуванням, якщо він протягом 1 (одного) років іспитового строку не вчинить нового злочину і виконає покладені на нього обов`язки.
Відповідно до ст. 76 КК України, зобов`язати ОСОБА_6 періодично з`являтись для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання; не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

Запобіжний захід обраний щодо ОСОБА_6 у виді особистого зобов`язання залишити без змін до набрання вироком законної сили.

Цивільний позов у кримінальному провадженні не заявлено.

Стягнути з ОСОБА_6 на користь держави процесуальні витрати на залучення експерта для проведення автотехнічної експертизи № 12-1/2958 від 02.01.2018 року в розмірі 1360 грн. 70 коп.

Стягнути з ОСОБА_6 на користь держави процесуальні витрати на залучення експерта для проведення судово-медичної експертизи № 1911/е від 22.01.2018 року в розмірі 2001 грн. 40 коп.

Речовий доказ у кримінальному провадженні, а саме: автомобіль марки «Рено Сценік», н.з НОМЕР_2 , який переданий під зберігальну розписку ОСОБА_6 залишити у його власності.

Вирок може бути оскаржено до Апеляційного суду м. Києва через Дніпровський районний суд м. Києва протягом 30 (тридцяти) днів з дня його проголошення.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити ОСОБА_6 , захиснику, потерпілій та прокурору.

Суддя: