Справа №: 343/484/18
Провадження №: 1-кп/0343/75/18
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
25 квітня 2018 року м. Долина

Долинський районний суд Івано-Франківської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

з участю: секретаря судових засідань ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого - ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі Долинського районного суду в м.Долина ІваноФранківської області матеріали кримінального провадження №1-КП/0343/75/18, які внесені 13.03.2018 року до ЄРДР за № 0000162 про обвинувачення:
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с.Підліски Долинського району Івано-Франківської області, жителя АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, який здобув середню освіту, тимчасово непрацюючого, неодруженого, раніше судимого, 08.02.2018 року Долинським районним судом Івано-Франківської області за ч.1 ст.185 КК України до покарання у виді громадських робіт строком на 200 (двісті) годин,
у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 185 КК України, суд-
В С Т А Н О В И В :
ОСОБА_4 , повторно вчинив таємне викрадення чужого майна (крадіжку).
Кримінальне правопорушення вчинено за таких обставин:
Обвинувачений ОСОБА_4 , будучи раніше судимий за вчинення крадіжки, маючи непогашену судимість за корисливий злочин на шлях виправлення не став та повторно вчинив корисливий злочин.

Так, 19.02.2018 року близько 14.00 год. ОСОБА_4 разом із ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , прийшли до будинка ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , що в АДРЕСА_2 , де почали розпивати спиртні напої. Під час цього ОСОБА_4 побачив на столі мобільний телефон належний ОСОБА_6 і в нього виник умисел на повторне вчинення крадіжки.

Реалізуючи свій злочинний умисел на повторне вчинення крадіжки, 19.02.2018 року близько 14.30 год. ОСОБА_4 перебуваючи в приміщенні будинку ОСОБА_6 в АДРЕСА_2 , діючи умисно, повторно, з корисливих мотивів, з метою особистого збагачення, переконавшись, що ОСОБА_5 та ОСОБА_6 за ним не спостерігають, шляхом вільного доступу, взяв із столу мобільний телефон марки Нокіа 301 вартістю 750 гривень, в якому знаходились карта пам`яті 8GB вартістю 50 гривень, сім карта мобільного оператора «Київстар» вартістю 25 гривень, сім карта мобільного оператора «Водафон» вартістю 25 гривень та поклавши його в кишеню курточки вийшов з приміщення будинку.

Таким чином, ОСОБА_4 маючи реальну можливість розпоряджатися викраденим майном довів свій злочинний умисел до кінця, спричинивши потерпілому ОСОБА_6 матеріальну шкоду на загальну суму 850 гривень.

Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 свою вину у вчиненому
визнав повністю, суду пояснив, що він проживаю за адресою: АДРЕСА_1 . Він являється учасником бойових дій, оскільки приймав участь в АТО. 08.02.2018р. його було засуджено Долинським районним судом за ч.1 ст. 185 КК України до покарання у вигляді 200 годин громадських робіт. Громадські роботи він частково відпрацював.
19.02.2018 року біля 14.00 год він та знайомий ОСОБА_7 прийшли до будинку в с.Шевченкове, Долинського району, в якому проживає ОСОБА_8 , де всі разом почали вживати спиртні напої- горілку, яку принесли з собою. Під час ропивання спиртних напоїв він побачив на столі мобільний телефон чорного кольору марки Нокіа та вирішив його викрасти. Коли ОСОБА_5 та ОСОБА_6 відволіклись він взяв зі столу мобільний телефон та поклав його собі в кишеню курточки, після цього випивши один раз з останніми сказав, що йому потрібно йти по справах. Вийшовши з будинку він виключив телефон та витягнувши з нього дві сім карти мобільних операторів викинув їх, після чого поїхав додому.Через декілька днів біля кафе «Дубрівка», він продав викрадений телефон чоловікові на ім"я ОСОБА_9 за 200 гривень.

Оскільки він визнає свою вину повністю, просить суд не допитувати потерпілого, свідків, не досліджувати письмові докази. Його позиція є добровільною та істинною, розуміє, що в разі оскарження вироку він буде позбавлений права оспорювати ці фактичні обставини в апеляційному порядку. У вчиненому розкаюється, просить суворо його не карати.
Потерпілий ОСОБА_6 , в судове засідання не з"явився, хоч про час та місце розгляду справи був повідомлений у встановленому Законом порядку. В Долинський районний суд поступила заява, ( а.с.11), згідно якої потерпілий ОСОБА_6 просить розгляд справи проводити у його відсутності, претензій матеріального чи морального характеру до ОСОБА_4 - немає. Просить судити його згідно Закону.
Враховуючи пояснення обвинуваченого, а також те, що він не оскаржує фактичні обставини справи, які вказані в обвинувальному акті, правильно розуміє зміст цих обставин, не наполягає на дослідженні інших доказів у справі, розуміє неможливість в подальшому оскаржити дані фактичних обставин в апеляційному порядку, у суду не має сумнівів в добровільності та правдивості його позиції, тому відповідно до ч. 3 ст. 349 КПК України дослідження доказів відносно фактичних обставин справи визнано судом недоцільним, суд обмежив їх дослідження допитом обвинуваченого, та дослідженням даних, які характеризують особу обвинуваченого. Аналізуючи здобуті та перевірені в судовому засіданні докази суд приходить до висновку, що дії обвинуваченого ОСОБА_4 слід кваліфікувати за ч.2 ст.185 КК України, оскільки він повторно вчинив таємне викрадення чужого майна (крадіжку).
Вивченням особи обвинуваченого ОСОБА_4 встановлено, що він ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с.28),проживає за адресою АДРЕСА_1 (а.с.30) , судимий 08.02.2018 року Долинським районним судом Івано-Франківської області за ч.1 ст.185 КК України до покарання у виді громадських робіт строком на 200 (двісті) годин (а.с.32-34 ), на обліку в наркологічному та психоневрологічному кабінетах Долинської ЦРЛ не перебуває (а.с.29), посередньо характеризується по місцю проживання (а.с.31).
Ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» від 23.02.2006 року, передбачено, що «при розгляді справ суди застосовують Конвенцію та практику Суду як джерело права».
У справі «Ізмайлов проти Росії» (п. 38 рішення від 16 жовтня 2008 року), Європейський Суд вказав, що при призначенні покарання «для того, щоб втручання вважалося пропорційним, воно має відповідати тяжкості правопорушення і не становити «особистий надмірний тягар для особи». Також у справах «Бакланов проти Росії» (рішення від 9 червня 2005 року) та «Фрізен проти Росії» (рішення від 24 березня 2005 року) Європейський Суд з прав людини зазначив, що «досягнення справедливого балансу між загальними інтересами суспільства та вимогами захисту основоположних прав особи лише тоді стає значним, якщо встановлено, що під час відповідного втручання було дотримано принципу законності і воно не було свавільним».
Згідно досудової доповіді фахівця з питань соціальної роботи із суб`єктами пробації Долинського МРС з питань пробації від 10.04.2018 року на думку органу пробації виконання покарання ОСОБА_4 в громаді можливо лише у винятковому порядку за умови здійснення з боку пробації інтенсивного нагляду та застосування соціально-виховних заходів, що необхідні для
виправлення та запобігання вчиненню повторних кримінальних правопорушень .
У разі, якщо суд дійде висновку про можливість звільнення правопорушника від відбування покарання з випробуванням, орган пробації вважає доцільним покладення на правопорушника обов`язків: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання; не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації (а.с.21-22).
У відповідності до ст. 65 КК України особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання необхідне й достатнє для виправлення та попередження нових злочинів, а згідно з ст. 50 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засудженого.
Суд, призначаючи покарання , необхідне і достатнє для виправлення обвинуваченого та попередження вчинення нових злочинів, враховує ступінь тяжкості вчинененого кримінального правопорушення, особу винного та обставини, що обтяжують та пом`якшують покарання.
До обставин, що пом`якшують покарання суд відносить те, що ОСОБА_4 у вчиненому щиросердечно розкаявся, активно сприяв розкриттю злочину, являється учасником бойових дій (посвідчення серії НОМЕР_1 а.с.37).
До обставин, що обтяжують покарання суд відносить вчинення злочину особою, що перебуває у стані алкогольного сп`яніння.
Таким чином, суд приходить до висновку , що виправлення та перевиховання обвинуваченого ОСОБА_4 не можливе без ізоляції його від суспільства, тому відносно нього слід обрати покарання в межах санкції ч.2 ст.185 КК України у вигляді арешту.
При цьому суд враховує, що вироком Долинського районного суду Івано-Франківської області від 08.02.2018 року ОСОБА_4 , засуджено за ч.1 ст. 185 КК України до покарання у виді громадських робіт строком на 200 (двісті) годин.
У відповідності до довідки, виданої Долинським МРС з питань пробації (а.с.36)- ОСОБА_4 на обліку Долинського МРС з питань пробації перебуває з 15.03.2018р. Засудженим ОСОБА_4 відпрацьовано 64 години громадських робіт, залишилось відпрацювати 136 годин громадських робіт
За таких обставин остаточне покарання обвинуваченому ОСОБА_4 слід обрати за правилами ст.ст.71,72 КК України, у вигляді арешту, шляхом часткового приєднання невідбутої частини покарання за попереднім вироком ,виходячи з такого співвідношення: одному дню арешту - відповідають вісім годин громадських робіт.
На думку суду саме таке покарання буде справедливим та законним з врахуванням всіх фактичних обставин по кримінальному провадженні у їх сукупності, що відповідає ступеню тяжкості кримінального правопорушення та особі обвинуваченого ОСОБА_4 , та буде необхідним та достатнім для його виправлення і попередження вчинення нових кримінальних правопорушень ним та іншими особами, буде відповідати принципу співрозмірності конкретного злочинного діяння, вчиненого обвинуваченим з призначеним йому покаранням .
По даному кримінальному провадженню запобіжний захід щодо обвинуваченого ОСОБА_4 не обирався.
Відповідно до п.2 ч.4 ст. 374 КПК України , суд при ухваленні вироку вирішує питання щодо заходів забезпечення кримінального провадження.
Враховуючи, що суд дійшов до висновку про обрання покарання у виді арешту, а також репутацію обвинуваченого, який раніше судимий , з метою забезпечення виконання вироку, суд вважає за необхідне обрати відносно ОСОБА_4 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.
Процесуальні витрати у кримінальному провадженні відсутні.
Цивільний позов у кримінальному провадженні не заявлявся.
Питання речових доказів слід вирішити у відповідності до вимог статті 100 КПК України.
Керуючись ст.ст.100, 124, 368,373, 374 КПК України, суд,-
ЗАСУДИВ:
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винним у
вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч.2 ст.185 КК України, призначивши покарання у вигляді арешту на строк 3 (три) місяці.
На підставі ст.71 КК України, до покарання , призначеного за даними вироком, частково приєднати невідбуте покарання за вироком Долинського районного суду від 08 лютого 2018 року і за сукупністю вироків визначити остаточне покарання ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 у вигляді арешту на строк 3 (три) місяці 15 (п"ятнадцять) днів .
До вступу вироку в законну силу обрати щодо ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, взявши останнього під варту в залі суду.
Термін тримання під вартою рахувати з 25 квітня 2018 року.

Судових витрат по справі не має .
Цивільний позов не заявлявся.
Речові докази по справі після вступу вироку в законну силу :
мобільний телефон марки Нокіа 301 з карткою пам`яті 8GB повернути їх законному власнику ОСОБА_6 .
На вирок суду сторонами може бути подана апеляція до Апеляційного суду Івано-Франківської області через Долинський районний суд протягом 30 днів з дня його проголошення.

Вирок суду у відповідності з вимогами ч.2 ст. 394 КПК України не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювалися під час судового розгляду і дослідження яких було визнано судом недоцільним відповідно до частини 3 ст.349 КПК України .

Вирок набирає законної сили після закінчення строку на подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. В разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.
Копію вироку негайно, після його проголошення, вручити обвинуваченому та прокурору.
Суддя: