Справа № 531/1760/15-к
Провадження № 1-в/550/2/18
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
04 квітня 2018 року смт.Чутове
Чутівський районний суд Полтавської області

в складі головуючого судді ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , представника органу пробації ОСОБА_4 , засудженої ОСОБА_5 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань в смт. Чутове матеріали подання відносно

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки м. Карлівка Полтавської області, українки, гр. України, освіта вища, розлученої, пенсіонерки, жительки АДРЕСА_1 , засудженої 16.10.2014 р. Карлівським районним судом Полтавської області за ст.ст. 185 ч. 2, 70 ч. 4, 75 та 76 КК України до 4 років 6 місяців позбавлення волі з випробуванням з іспитовим строком 2 роки 6 місяців,

про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням і направлення для відбування призначеного покарання, -

в с т а н о в и в :

Карлівський РП Чутівського МРВ КВІ УДПтС України в Полтавській області (надалі Карлівський РП) звернувся до суду із подання про скасування звільнення від покарання з випробуванням і направленням засудженої ОСОБА_5 для відбуття призначеного покарання.

Відповідно до п. 1-3 постанови Кабінету Міністрів України від 18.05.2016 р. № 348 «Про ліквідацію територіальних органів управління Державної пенітенціарної служби та утворення територіальних органів Міністерства юстиції» Північно-Східне міжрегіональне управління з питань виконання кримінальних покарань та пробації Міністерства юстиції (м. Харків) є правонаступником управління Державної пенітенціарної служби в Полтавській області, а тому Карлівський РВ з питань пробації Північно-Східне міжрегіональне управління з питань виконання кримінальних покарань та пробації Міністерства юстиції (надалі Карлівський РВ) є правонаступником Карлівського РП Чутівського МРВ КВІ УДПтС України в Полтавській області.

У судовому засіданні представник Карлівського РВ подання підтримав з підстав, зазначених у ньому, та просив його задовольнити.

Засуджена ОСОБА_5 у судовому засіданні пояснила, що вона у січні 2015 р. була знята з місця її реєстрації та проживала на квартирі в м. Карлівка. В травні 2015 р. не з`явилась на реєстрацію у зв`язку з хворобою. В середині липня 2015 р. поїхала в Київську область на 2 тижня на тимчасові заробітки, але там у неї забрали паспорт, не було коштів повернутись та можливості повідомити про це Карлівський РП. В жовтні 2015 р. приїхала проживати до с. Мале Ладижине Полтавського району, де з липня 2017 р. зареєстрована. Коли приїхала в с. Мале Ладижине то попросила своїх знайомих в м. Карлівка повідомити Карлівський РП про її місце проживання. Вони їй повідомили, що ходили до РП, але там сказали, що її справа вже в суді і їй потрібно чекати повістки з суду. Просила в задоволенні клопотання відмовити.

Прокурор у судовому засіданні подання не підтримав, т.я. на час розгляду подання закінчився іспитовий строк, призначений вироком суду ОСОБА_5 , щодо вчинення нею під час іспитового строку злочину, то вирок ще не ухвалений і її вина у вчиненні даного злочину не встановлена, а в разі визнання її виною це буде враховано при ухваленні вироку.

Суд, заслухавши пояснення представника Карлівського РВ, засудженої ОСОБА_5 , думку прокурора та дослідивши матеріали подання, встановив наступне.

Вироком Карлівського районного суду Полтавської області від 16.10.2014 р. ОСОБА_5 була засуджена за ст.ст. 185 ч. 2, 70 ч. 4 КК України до 4 років 6 місяців позбавлення волі з випробуванням з іспитовим строком 2 роки 6 місяців; на підставі ст. 75 КК України її звільнено від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком 2 роки 6 місяців; відповідно до ст. 76 КК України її зобов`язано не виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу кримінально-виконавчої інспекції, повідомляти про зміну місця проживання та роботи, а також періодично з`являтись для реєстрації.

З 23.12.2014 р. ОСОБА_5 перебуває на обліку в Карлівському РП, де з нею 16.01.2015 р. була проведена бесіда і роз`яснено порядок та умови відбування покарання, а також встановлені дні явки на реєстрацію, та вона надала підписку, в якій зазначила, що їй роз`яснено вимоги ч. 1 ст. 164 КВК України, обов`язки, покладені на неї вироком суду, та наслідки їх невиконання.

05.05.2015 р. ОСОБА_5 не з`явилась до Карлівського РП на реєстрацію у зв`язку з хворобою, але доказів цього не надала. З`явилась 12.05.2015 р. і РП їй було винесено письмове попередження.

04.08.2015 р. та 01.09.2015 р. ОСОБА_5 не з`явилась до Карлівського РП на реєстрацію.

07.08.2015 р. до Карлівського РП надійшла інформація від Карлівського РВ УМВС України в Полтавській області про те, що ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні злочину, передбаченого ст. 185 ч. 2 КК України.

За викликами на 12.08.2015 р., 27.08.2015 р. та 03.09.2015 р. до Карлівського РП ОСОБА_5 не з`явилась.

Суд звертає увагу, що зазначені виклики направлялись за іншою адресою, ніж та, яку ОСОБА_5 зазначила в своїй анкеті та поясненнях від 16.01.2015 р., і нею отриманні не були.

Карлівський РП зазначав, що підставою для звернення з даним поданням є ухилення ОСОБА_5 від виконання обов`язків, покладених на неї вироком суду від 16.10.2014 р., а саме не повідомлення про зміну місця проживання та не з`явлення для реєстрації до КВІ, що свідчить про її небажання стати на шлях виправлення.

Відповідно до п. 8 ч. 1 ст. 537 КПК України під час виконання вироків місцевий суд, в межах територіальної юрисдикції якого проживає засуджений, має право вирішити питання про направлення звільненого від покарання з випробуванням для відбування покарання, призначеного вироком.

Відповідно до ч. 2 ст. 76 КК України, контроль за поведінкою осіб, звільнених від відбування покарання з випробуванням здійснюється кримінально-виконавчою інспекцією за місцем проживання засудженого.

Частина 2 ст. 78 КК України визначає, якщо засуджений не виконує покладені на нього обов`язки або систематично вчинює правопорушення, що потягли за собою адміністративні стягнення і свідчать про його небажання стати на шлях виправлення, суд направляє засудженого для відбування призначеного покарання, а відповідно до ч. 3 цієї статті у разі вчинення засудженим протягом іспитового строку нового злочину суд призначає йому покарання за правилами, передбаченими в ст.ст. 71 та 72 цього Кодексу.

Статтею 166 КВК України врегульовані питання відповідальності осіб, звільнених від відбування покарання з випробуванням, зокрема ч. 1 і 2 передбачено, що у разі ухилення засудженого, звільненого від відбування покарання з випробуванням, від виконання обов`язків, які покладені на нього судом, або порушення громадського порядку, за яке його було притягнуто до адміністративної відповідальності, кримінально-виконавча інспекція застосовує до нього застереження у виді письмового попередження про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням і направлення для відбування призначеного покарання, а якщо засуджений після застосування письмового попередження не виконує покладені на нього обов`язки або систематично вчинює правопорушення, що потягли за собою адміністративні стягнення і свідчать про його небажання стати на шлях виправлення, кримінально-виконавча інспекція вносить до суду подання про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням і направлення засудженого для відбування призначеного покарання.

Відповідно до ч. 3 - 5 вказаної статті визначено, що невиконанням обов`язків вважається таке, коли засуджений не виконав хоч один з обов`язків, які було покладено на нього судом; систематичним вчиненням правопорушень вважається вчинення засудженим трьох і більше правопорушень, за які його було притягнуто до адміністративної відповідальності, а поважними причинами неявки засудженого до кримінально-виконавчої інспекції в призначений строк визнаються: несвоєчасне одержання виклику, хвороба та інші обставини, що фактично позбавляють його можливості своєчасно прибути за викликом і які документально підтверджені.

Таким чином нормами діючого законодавства передбачено, що підставою для направлення звільненого від покарання з випробовуванням для відбування покарання є невиконання засудженим покладених на нього обов`язків або систематичне вчинення правопорушень, що потягли за собою адміністративні стягнення і які у сукупності свідчать про його небажання стати на шлях виправлення, при цьому контроль за поведінкою осіб, звільнених від відбування покарання з випробуванням здійснюється кримінально-виконавчою інспекцією за місцем проживання засудженого.

Суд розглядає подання в межах обставин та обґрунтувань, які в ньому викладені.

ОСОБА_5 , відповідно до подання, упродовж перебування на обліку в Карлівському РП, 3 рази не з`явилась на реєстрацію. Підстави, з яких вона не з`явилась на реєстрацію, не свідчать про її умисні дії щодо ухилення від виконання обов`язків, покладених на нею вироком суду: підставою першої неявки була хвороба ОСОБА_5 , яка після цього сама з`явилась до Карлівського РП 12.05.2015 р.; підставами інших 2 неявок є тимчасове перебування на заробітках в Київській області.

До адміністративної відповідальності ОСОБА_5 не притягувалась.

Щодо інформації про вчинення ОСОБА_5 під час іспитового строку злочину, передбаченого ст. 185 ч. 2 КК України, суд звертає увагу на те, що на даний час вирок по даному кримінальному провадженню не ухвалений і вина ОСОБА_5 у вчиненні даного злочину не встановлена.

Суд вважає, що обставини, з якими пов`язане недотримання засудженою умов звільнення його від відбування покарання з випробуванням, не свідчать щодо її небажання стати на шлях виправлення.

Одночасно суд враховує те, що на час розгляду подання іспитовий строк з випробуванням ОСОБА_5 закінчився.

Враховуючи викладене, суд вважає, що в задоволенні подання належить відмовити.

На підставі ст.ст. 76 та 78 КК України, ст. 166 КВК України, ст.ст. 537 та 539 КПК України, суд, -

У Х В А Л И В :

В задоволенні подання відмовити.

Ухвала може бути оскаржена до апеляційного суду Полтавської області шляхом подачі апеляційної скарги через Чутівський районний суд Полтавської області протягом 7 днів з дня її оголошення.
Повний текст ухвали виготовлений та проголошений 05 квітня 2018 року.

Суддя ОСОБА_1