справа № 166/1185/17
провадження № 1-в/166/10/18
Ухвала
іменем України
04 квітня 2018 року смт Ратне
Ратнівський районний суд Волинської області у складі головуючого судді ОСОБА_1 ;
за участю секретаря ОСОБА_2 ;
прокурора ОСОБА_3 ;
захисника засудженої особи ОСОБА_4 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання захисника засудженого ОСОБА_5 ОСОБА_6 про визначення долі речового доказу в межах вирішення питань, пов`язаних з виконанням вироку Ратнівського районного суду Волинської області від 19.10.2017 року відносно засудженого ОСОБА_5 за ознаками складу кримінальних правопорушень, відповідальність за вчинення якого передбачена ч. 4 ст. 358 та ч. 1 ст. 369 Кримінального кодексу України (надалі КК України),
В С Т А Н О В И В :

Вироком Ратнівського районного суду Волинської області від 19.10.2107 року у кримінальному провадженні № 0000443, внесеному до ЄРДР 05.10.2017 року ОСОБА_5 визнано винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 369 КК України, та призначено покарання у виді штрафу в розмірі 500 (п`ятисот) неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 8500 (вісім тисяч п`ятсот) гривень. Окрім того, ОСОБА_5 вказаним вироком було визнано винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 358 КК України, та призначено покарання у виді штрафу в розмірі 30 (тридцять) неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 510 (п`ятсот десять) гривень.

Цим же вироком було вирішено долю речового доказу паспорта громадянина Республіки Азербайджан серії НОМЕР_1 , виданий на ім`я ОСОБА_7 ( ОСОБА_8 ), ІНФОРМАЦІЯ_1 , та залишено його при матеріалах кримінального провадження.

Разом з тим, захисник Засудженої особи звернувся до Суду з клопотанням, відповідно до якого просить вирішити долю речового доказу - паспорта громадянина Республіки Азербайджан серії НОМЕР_1 , виданий на ім`я ОСОБА_7 ( ОСОБА_8 ), ІНФОРМАЦІЯ_1 та повернути його обвинуваченому, анулювавши підроблені дата-штампи та вважати їх недійсними.

ОСОБА_5 своєї явки в судове засідання не забезпечив, хоча належним чином був повідомлений про дату, час та місце проведення судового засідання з розгляду даного клопотання, шляхом надіслання відповідного повідомлення рекомендовандованою кореспонденцією на адресу, зазначену в угоді про визнання винуватості від 06.10.2017 року, затвердженій вироком від 19.10.2017 року.

Захисник ОСОБА_5 ОСОБА_9 в судовому засіданні повідомив, що ОСОБА_5 проживає за іншою адресою, проте йому відомо про дату та місце судового засідання з розгляду даного клопотання. З огляду на це, Захисник висловив позицію щодо можливості розгляду даного клопотання за відсутності його підзахисного та підтримав клопотання по суті.

Прокурор проти задоволення даного клопотання заперечила, зазначивши, що вироком від 19.10.2017 року Ратнівський районний суд вже вирішив долю речового доказу - паспорта громадянина громадянина Республіки Азербайджан серії НОМЕР_1 , виданий на ім`я ОСОБА_7 ( ОСОБА_8 ), ІНФОРМАЦІЯ_1 , залишивши його при матеріалах справи. Окрім того, вказала, що вирок Ратнівського районного суду від 19.04.1990 року набув законної сили та не оскаржувався з підстав неправильного вирішення долі речового доказу. Також Прокурор зазначила про можливість розглянути дане клопотання за відсутності Засудженого.

Відповідно до ч. 1 ст. 539 Кримінального процесуального кодексу України (надалі КПК України) питання, які виникають під час та після виконання вироку вирішуються судом за клопотанням (поданням) прокурора, засудженого, його захисника, законного представника, органу або установи виконання покарань, а також інших осіб, установ або органів у випадках, встановлених законом.

У судове засідання викликаються засуджений, його захисник, законний представник, прокурор. Про час та місце розгляду клопотання (подання) повідомляються орган або установа виконання покарань, що відає виконанням покарання або здійснює контроль за поведінкою засудженого; лікарська комісія, що дала висновок стосовно питань застосування до засудженого примусового лікування або його припинення, у випадку розгляду відповідних питань; спостережна комісія, служба у справах дітей, якщо розглядається погоджене з ними клопотання; цивільний позивач і цивільний відповідач, якщо питання стосується виконання вироку в частині цивільного позову, інші особи у разі необхідності (ч. 5 ст. 539 КПК України).

Відповідно до припису ч. 6 ст. 539 КПК України неприбуття в судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про місце та час розгляду клопотання (подання), не перешкоджає проведенню судового розгляду, крім випадків, коли їх участь визнана судом обов`язковою або особа повідомила про поважні причини неприбуття.

За таких обставин, беручи до уваги приписи норм процесуального законодавства, Суд вважає за можливе розглянути клопотання захисника засудженого ОСОБА_5 ОСОБА_6 про визначення долі речового доказу в межах вирішення питань, пов`язаних з виконанням вироку Ратнівського районного суду Волинської області від 19.10.2017 року відносно засудженого ОСОБА_5 за ознаками складу кримінального правопорушення, відповідальність за вчинення якого передбачена ч. 4 ст. 358 Кримінального кодексу України (надалі КК України).
При цьому, дослідивши доводи, викладені Заявником у поданому клопотанні в якості підстав для його задоволення, Ратнівський районний суд Волинської області дійшов до висновку про його необґрунтованість, з огляду на що в його задоволенні слід відмовити, зважаючи на наступне:
Підставою для звернення до Суду з клопотанням, яке є об`єктом дослідження в даному випадку, Заявником було зазначено ту обставину, що Ратнівським районним судом Волинської області при ухваленні вироку від 19.10.2017 у кримінальному провадженні № 0000443, внесеному до ЄРДР 05.10.2017 року, не було вирішено долю речового доказу паспорта Засудженого.

Проте, вказані твердження є необґрунтованими.

Так, як вже було зазначено вище, вироком Ратнівського районного суду Волинської області від 19.10.2107 року у кримінальному провадженні № 0000443, внесеному до ЄРДР 05.10.2017 року ОСОБА_5 визнано винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 369 КК України, та призначено покарання у виді штрафу в розмірі 500 (п`ятисот) неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 8500 (вісім тисяч п`ятсот) гривень. Окрім того, ОСОБА_5 вказаним вироком було визнано винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 358 КК України, та призначено покарання у виді штрафу в розмірі 30 (тридцять) неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 510 (п`ятсот десять) гривень.

Цим же вироком було вирішено долю речового доказу паспорта громадянина Республіки Азербайджан серії НОМЕР_1 , виданий на ім`я ОСОБА_7 ( ОСОБА_8 ), ІНФОРМАЦІЯ_1 , та залишено його при матеріалах кримінального провадження.

Відповідно до припису ч. 1 ст. 100 КПК України речовий доказ, який був наданий стороні кримінального провадження або нею вилучений, повинен бути якнайшвидше повернутий володільцю, крім випадків, передбачених статтями 160 - 166, 170 - 174 цього Кодексу.

Речовий доказ або документ, наданий добровільно або на підставі судового рішення, зберігається у сторони кримінального провадження, якій він наданий. Сторона кримінального провадження, якій наданий речовий доказ або документ, зобов`язана зберігати їх у стані, придатному для використання у кримінальному провадженні. Речові докази, які отримані або вилучені слідчим, прокурором, оглядаються, фотографуються та докладно описуються в протоколі огляду. Зберігання речових доказів стороною обвинувачення здійснюється в порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України (ч. 2 ст. 100 КПК України).

Згідно ч. 3 ст. 100 КПК України документ повинен зберігатися протягом усього часу кримінального провадження. За клопотанням володільця документа слідчий, прокурор, суд можуть видати копії цього документа, за необхідності - його оригінал, долучивши замість них до кримінального провадження завірені копії.

Разом з цим, як вбачається з матеріалів кримінального провадження, постановою про визнання та зберігання речових доказів від 06.10.2017 року (аркуш справи кримінального провадження №0000443 - 25), паспорт громадянина громадянина Республіки Азербайджан серії НОМЕР_1 , виданий на ім`я ОСОБА_7 ( ОСОБА_8 ), ІНФОРМАЦІЯ_1 визнано речовим доказом у справі та вирішено зберігати його при матеріалах справи.

Відповідно до ч. 1 ст. 99 КПК України документом є спеціально створений з метою збереження інформації матеріальний об`єкт, який містить зафіксовані за допомогою письмових знаків, звуку, зображення тощо відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження.

Згідно ч. 2 ст. 99 КПК України до документів, за умови наявності в них відомостей, передбачених частиною першою цієї статті, можуть належати:

1) матеріали фотозйомки, звукозапису, відеозапису та інші носії інформації (у тому числі електронні);

2) матеріали, отримані внаслідок здійснення під час кримінального провадження заходів, передбачених чинними міжнародними договорами, згоду на обов`язковість яких надано Верховною Радою України;

3) складені в порядку, передбаченому цим Кодексом, протоколи процесуальних дій та додатки до них, а також носії інформації, на яких за допомогою технічних засобів зафіксовано процесуальні дії;

4) висновки ревізій та акти перевірок.

Матеріали, в яких зафіксовано фактичні дані про протиправні діяння окремих осіб та груп осіб, зібрані оперативними підрозділами з дотриманням вимог Закону України "Про оперативно-розшукову діяльність", за умови відповідності вимогам цієї статті, є документами та можуть використовуватися в кримінальному провадженні як докази.

З огляду на наведене, Ратнівський районний суд Волинської області зазначає, що паспорт іноземного громадянина, в якому наявні підроблені відмітки, не може вважатись документом в розумінні наведених вище норм статті 99 КПК України, а тому є речовим доказом.

Відповідно до п. 7 ч. 9 ст. 100 КПК України документи, що є речовими доказами, залишаються в матеріалах кримінального провадження протягом усього часу їх зберігання.

З огляду на наведене, залишивши паспорт паспорт громадянина Республіки Азербайджан серії НОМЕР_1 , виданий на ім`я ОСОБА_7 ( ОСОБА_8 ), ІНФОРМАЦІЯ_1 при матеріалах справи, Ратнівський районний суд діяв на виконання наведеного вище припису процесуального Закону та відповідним чином вирішив долю речового доказу, з огляду на що твердження захисника ОСОБА_10 , зазначені в клопотанні, про те, що судом не було вирішено долю речового доказу, є необґрунтованими, а саме клопотання в частині повернення паспорта його підзахисному, є таким, в задоволенні якого слід відмовити.

Разом з цим, щодо вимоги, вказаній у клопотанні про анулювання підроблених дата-штампів, проставлених у вказаному паспорті ДПС України, та вважати їх недійсними, то Суд звертає увагу на наступне:

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

З огляду на приписи вищенаведеної норми Основного Закону, Ратнівський районний суд Волинської області зазначає, що чинне законодавство не передбачає повноважень суду вирішувати питання щодо анулювання підроблених дата-штампів, проставлених у паспорті органами ДПС України, та визнавати їх недійсними, у зв`язку з чим, у задоволенні цієї частини клопотання також слід відмовити.

Окрім того, Суд звертає увагу суб`єкта подання наведеного клопотання на ту обставину, що вирок Ратнівського районного суду Волинської області від 19.10.2017 року у кримінальному провадженні № 0000443 набрав законної сили і не був оскаржений в частині вирішення питання про долю речових доказів у встановлені процесуальним законодавством строки, а отже набув законної сили.

Керуючись ст. 539 КПК України, Суд

П О С Т А Н О В И В:
Відмовити у задоволенні клопотання захисника засудженого ОСОБА_5 ОСОБА_4 про визначення долі речового доказу в межах вирішення питань, пов`язаних з виконанням вироку Ратнівського районного суду Волинської області від 19.10.2017 року відносно засудженого ОСОБА_5 за ознаками складу кримінальних правопорушень, відповідальність за вчинення якого передбачена ч. 4 ст. 358 та ч. 1 ст. 369 Кримінального кодексу України (надалі КК України).

Суддя ОСОБА_11