Справа № 314/2749/17
Провадження № 1-в/314/845/2017
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
04.10.2017 року м.Вільнянськ
Вільнянський районний суд Запорізької області у складі :
головуючого судді ОСОБА_1
за участю прокурора ОСОБА_2
представника колонії ОСОБА_3
засудженого ОСОБА_4
секретар ОСОБА_5
розглянувши у відкритому дистанційному судовому засіданні матеріали за клопотанням засудженого державної установи «Вільнянська виправна колонія (№20)» ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с.Темирівка, Гуляйпільського р-ну, запорізької області, громадянина України, українця, освіта середня, не одруженого, до засудження не працював, мешкав за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого: 11.07.2014 року Гуляйпільським районним судом Запорізької області за ст. 185 ч.3 КК України до 3 років позбавлення волі з іспитовим строком 2 роки
По даній справі засуджений: 09.04.2015 року Гуляйпільським районним судом Запорізької області за ст. ст. 185 ч.3; 71,72 КК України до 3 років 1 місяця позбавлення волі.
Початок строку: 21.05.2015 року. Кінець строку: 21.06.2018 року.
Про вирішення питання щодо його умовно-дострокового звільнення,
До Вільнянського районного суду від засудженого державної установи «Вільнянська виправна колонія (№20)» ОСОБА_4 надійшло клопотання про умовно-дострокове звільнення.
Засуджений ОСОБА_4 просив суд задовольнити своє клопотання про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання, на строк який залишився.
Представник адміністрації установи заперечував проти задоволення клопотання засудженого.
Прокурор заперечував проти задоволення клопотання, зазначив, що засуджений ОСОБА_4 не довів своє виправлення.
Суд, заслухавши пояснення сторін та дослідивши надані йому матеріали, вважає, що у задоволенні заяви має бути відмовлено з наступних підстав.
Так, при вивченні матеріалів особової справи засудженого встановлено, що останній з 30.05.2015 року відбуває покарання у державній установі «Вільнянська виправна колонія (№20)».
За час відбування покарання характеризується негативно, умови відбування покарання та розпорядок дня установи порушував, за що 3 рази притягувався до дисциплінарної відповідальності, 2 стягнення не погашені та не зняті у встановленому законом порядку. За сумлінну поведінку і ставлення до праці 3 рази заохочувався правами начальника колонії.
На виробництві установи не працевлаштований. Залучається до безоплатної праці по благоустрою колонії, а також поліпшення житлово - побутових умов засуджених.
Відповідно до ст. 65 Кримінально-виконавчого кодексу України не бере участь в організації виховних заходів, які проводяться в установі.
Відповідно до ст. 123 Кримінально-виконавчого кодексу України бере участь у реалізації диференційованого виховного впливу «Фізкультура і спорт».
Відповідно до ст. 126 Кримінально-виконавчого кодексу України не прагне до підвищення наявного загальноосвітнього рівня та вдосконалення наявних професійно-технічних навичок.
Відповідно до ст. 127 Кримінально-виконавчого кодексу України не бере участь у роботі самодіяльних організацій, не проявляє соціально корисну активність в організації їх роботи. Не входить до складу ради колективу засуджених.
Згідно з ч. 2 ст. 81 КК України, умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосоване, якщо засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення.
Згідно з роз`ясненнями постанови Пленуму Верховного Суду України від 26 квітня 2002 року № 2 «Про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміну не відбутої частини покарання більш м`яким», умовно-дострокове звільнення від відбування покарання можливо лише після повного та всебічного вивчення даних про особу засудженого. При цьому головною умовою прийняття такого рішення є доведеність того, що засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення.
Одним з найважливіших засобів виправлення засуджених виступає суспільно корисна праця. Залучення до праці спрямоване, насамперед, на приучення засуджених ставитися до праці, як до позитивної та необхідної складової їх життя, у тому числі й подальшого життя на волі. Висновок суду про виправлення засудженого повинен базуватися на врахуванні даних про його поведінку в цілому та відношенню до праці за весь період знаходження у виправних установах.
Рішенням комісії установи від 15.06.2016 року засудженому відмовлено як такому, що не довів своє виправлення.

Згідно матеріалів вбачається, що засуджений на виробництві установи працевлаштований, проте мав 3 стягнень, два з яких накладені 22.05.2017 та 27.07.2017 є не погашені та не знятті у встановленому законом порядку.

Крім того, відбуття засудженим певної частини строку покарання не є обов`язковою підставою для звільнення засудженого від подальшого відбування покарання, оскільки це є лише правом, а не обов`язком суду, а засуджений повинен довести своє виправлення та перевиховання сумлінною поведінкою і ставленням до праці протягом всього періоду знаходження у виправних установах.

За таких обставин на теперішній час суд погоджується з висновком комісії державної установи «Вільнянська виправна колонія (№20)» та не знаходить досить підстав для умовно-дострокового звільнення ОСОБА_4 , оскільки він до теперішнього часу не проявив себе як такий, що довів своє виправлення та перевиховання, а встановлені в судовому засіданні дані у своїй сукупності не можуть свідчити, на погляд суду, про його виправлення та перевиховання.

Керуючись ст. 81 КК України, п. 2 ч. 1 ст. 537, п. 1 ч. 2 ст. 539 КПК України, суд -

ПОСТАНОВИВ:
У задоволенні клопотання засудженого державної установи «Вільнянська виправна колонія (№20)» ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 про умовно-дострокового звільнення - відмовити.

Ухвала може бути оскарженна до апеляційного суду Запорізької області через Вільнянський районний суд Запорізької області протягом 7 діб з дня її оголошення.

Суддя ОСОБА_1

04.10.2017