Справа № 492/1263/17
Провадження № 1-кп/492/43/18
У К Р А Ї Н А
АРЦИЗЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_____________________________________________________________________
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
29 березня 2018 року м. Арциз
Арцизький районний суд Одеської області у складі:
головуючого судді ОСОБА_1 ,
при секретарі судових засідань ОСОБА_2 ,
за участю: прокурора ОСОБА_3 ,

законного представника неповнолітнього потерпілого ОСОБА_4 ОСОБА_5 ,

неповнолітнього потерпілого ОСОБА_4 ,

обвинуваченого ОСОБА_6 ,

розглянувши в приміщені суду у відкритому судовому засіданні обвинувальний акт у кримінальному проваджені за обвинуваченням:
ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Кишинів Республіки Молдова, громадянина України, молдованина, з середньою освітою, перебуваючого у фактичних шлюбних відносинах, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , не судимого:

у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 2 ст. 125 КК України,
ВСТАНОВИВ:
02.09.2017 року, приблизно о 21 год. 00 хв., більш точного часу в ході судового розгляду встановити не представилось можливим, ОСОБА_6 , перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, йшов по тротуару біля буд. АДРЕСА_3 до під`їзду вищевказаного будинку, після чого в ході раптово виниклої сварки між ним та неповнолітнім потерпілим ОСОБА_4 , умисно, з метою спричинення тілесних ушкоджень наніс останньому один удар своєю головою в область носа та далі два удари кулаком правої руки в область лівої частини обличчя в районі скули, та другий удар в область носу. В результаті своїх незаконних дій ОСОБА_6 спричинив неповнолітньому потерпілому ОСОБА_4 тілесні ушкодження у вигляді закритого перелому кісток носу зі зміщенням, зміщення перегородки носу, синця на нижній повіці лівого ока, аналогічного синця на нижній повіці правого ока розміром 3,5 на 1 см, які не були небезпечними для життя, потягли за собою розлад здоров`я тривалістю більше 6 днів і не більше 21 дня, згідно висновку судово-медичної експертизи за № 135 від 18.09.2017 року відносяться до категорії легких тілесних ушкоджень, що спричинило короткочасний розлад здоров`я.

Обвинувачений ОСОБА_6 свою вину не визнавав, піддавши сумніву обставини викладені у обвинувальному акті та заперечував проти задоволення цивільного позову. Пояснив, що у той день випив дві пляшки пива 0,5, після того як його цивільна дружина попросила потерпілого прибрати велосипед, потерпілий почав грубо розмовляти з нею та розпочав сварку. Удар наніс долонею, не замахувався, оскільки був на відстані витягнутої руки. Після допиту свідків та дослідження доказів свою вину у вчиненні кримінального правопорушення (злочину) визнав повністю, а також у повному обсязі визнав цивільний позов.

Крім повного визнання обвинуваченим ОСОБА_6 своєї вини у вчиненні кримінального правопорушення (злочину) його вина також підтверджується показаннями неповнолітнього потерпілого та свідків.

Так, неповнолітній потерпілий ОСОБА_4 дав суду показання про те, що 02.09.2017 року, приблизно о 21 год. 15 хв. він разом з друзями грав на телефоні, коли поруч проходив обвинувачений з співмешканкою, останній не сподобалось як стояв велосипед. Після чого почалася конфліктна розмова між другом та співмешканкою обвинуваченого. Обвинувачений почав переміщати велосипед потерпілого, потім підійшла співмешканка, між потерпілим та обвинуваченим почалася сварка, в ході якої обвинувачений наніс один удар головою в лоб, два удари в область носа, потім в щелепу.

Свідок ОСОБА_7 в судовому засіданні пояснила суду, що 02.09.2017 року між 21 год. 00 хв. та 22 год. 00 хв., вона разом з обвинуваченим проходили біля велосипеду потерпілого, вона зробила зауваження потерпілому, щоб він забрав велосипед для того, щоб можна було пройти. Виникла сварка, в ході якої обвинувачений вдарив один раз потерпілого, в нього з носа потекла кров.

В судовому засіданні неповнолітній свідок ОСОБА_8 , який був допитаний в режимі відеоконференції дав суду показання про те, що приблизно у вересні 2017 року, приблизно о 21 год. 00 хв. він був разом зі своїм другом потерпілим, біля тротуару знаходилися їх велосипеди, поруч проходили обвинувачений та його співмешканка, яким заважали їх велосипеди. Виникла сварка, в ході якої обвинувачений вдарив потерпілого головою по обличчю, потім наніс ще два удари, один удар правою рукою в ухо потерпілого, після чого приїхала швидка допомога.

У зв`язку з тим, що судом даних про заінтересованість допитаного неповнолітнього свідка в результаті розгляду справи встановлено не було, у суду не має підстав ставити під сумнів достовірність та правдивість фактів, повідомлених в судовому засіданні цим свідком. Його показання об`єктивно підтверджуються і не суперечать іншим зібраним у справі доказам.
При оцінці показань свідка ОСОБА_9 , враховуючи зміст її показань, а також фактичні дані, що містяться у інших досліджених у судовому засіданні письмових доказах, суд виходить з наступного.
Суд враховує, що вказаний свідок перебуває з обвинуваченим у фактичних шлюбних відносинах, і зацікавлена у розгляді кримінального провадження на користь обвинуваченого, тому не приймає її показання як доказ, так як показання вказаного свідка не узгоджуються з показаннями неповнолітнього потерпілого та неповнолітнього свідка, а також об`єктивними даними щодо тілесних ушкоджень, наявних у неповнолітнього потерпілого. Показання свідка ОСОБА_7 щодо кількості завдання обвинуваченим тілесних ушкоджень неповнолітньому потерпілому, суд оцінює критично, так як її показання в цій частині також суперечать висновку судово-медичної експертизи, а тому в цій частині не приймає їх як доказ спростування обвинувачення.
Також судом не враховуються свідчення обвинуваченого які не узгоджуються з показаннями неповнолітнього потерпілого та неповнолітнього свідка, а також об`єктивними даними щодо тілесних ушкоджень, наявних у неповнолітнього потерпілого.
Крім показань потерпілого та неповнолітнього свідка, вина обвинуваченого ОСОБА_6 також доведена зібраними по справі органами досудового розслідування і дослідженими в судовому засіданні письмовими доказами, зокрема:
- протоколом проведення слідчого експерименту від 03.09.2017 року та фототаблицею до нього;
- протоколом проведення слідчого експерименту від 15.09.2017 року та фототаблицею до нього;
- висновком експерта № 135 від 18.09.2017 року;
- постановою про визнання предметів речовими доказами від 20.09.2017 року;
- протоколом огляду від 23.09.2017 року та таблицею ілюстрацій до нього;
- протоколом проведення слідчого експерименту від 23.09.2017 року та таблицею ілюстрацій до нього;
- протоколом медичного огляду для встановлення факту вживання психоактивної речовини та стану сп`яніння від 02.09.2017 року.
Таким чином, сукупність наведених та досліджених в судовому засіданні доказів повністю узгоджуються з показаннями неповнолітнього свідка щодо механізму нанесення тілесних ушкоджень та підтверджує вину обвинуваченого ОСОБА_6 у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 2 ст. 125 КК України, і, аналізуючи в сукупності докази, зібрані в ході досудового розслідування та судового розгляду, суд визнає їх належними, допустимими та достатніми для постановлення обвинувального вироку.
Вищенаведені умисні дії ОСОБА_6 суд кваліфікує за ч. 2 ст. 125 КК України, як умисне легке тілесне ушкодження, що спричинило короткочасний розлад здоров`я.

При призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_6 суд у відповідності до ст. 65 КК України враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення (злочину), особу обвинуваченого, а також обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.
Обвинувачений ОСОБА_6 вчинив кримінальне правопорушення (злочини) невеликої тяжкості; за місцем проживання характеризується задовільно; на обліку у лікаря психіатра та на диспансерному обліку не перебуває; раніше не судимий.
Обставин, які відповідно до ст. 66 КК України пом`якшують покарання ОСОБА_6 судом встановлено не було.
Відповідно до вимог ст. 66 КК України щире каяття, як обставина, яка пом`якшує покарання, припускає критичну оцінку особою своєї злочинної поведінки через її щирий осуд, визнання вини та готовність нести кримінальну відповідальність.
Разом з тим, визнання обвинуваченим себе винним у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 2 ст. 125 КК України, суд не розцінює як щире каяття, оскільки вказана обставина припускає критичну оцінку особою своєї злочинної поведінки шляхом визнання вини і готовим нести кримінальну відповідальність.
Так, щире каяття повинно ґрунтуватися на належній критичній оцінці особою своєї протиправної поведінки, її осуді, бажанні виправити ситуацію, що склалася, а також готовності понести кримінальну відповідальність згідно з законом. Проте, свою вину ОСОБА_6 визнав формально та лише після допиту свідків та дослідження письмових доказів, що вказує на те, що під час судового розгляду справи обвинувачений не повністю визнавав фактичні обставини справи, тобто не сприяв встановленню істини у справі. Моральну та матеріальну шкоди потерпілому не відшкодував.
До обставин, які відповідно до ст. 67 КК України обтяжують покаранняОСОБА_6 суд відносить вчинення злочину особою, що перебуває у стані алкогольного сп`яніння.
Згідно висновків досудової доповіді про ОСОБА_6 ризик вчинення повторного кримінального правопорушення середній, а також ризик небезпеки для суспільства оцінюється як низький, а тому перевиховання обвинуваченого ОСОБА_6 вважається можливим без позбавлення волі на певний строк. Орган пробації вважає, що виправлення особи та запобігання вчинення повторних кримінальних правопорушень можливе за умови здійснення нагляду та застосування соціально-виховних заходів.
З урахуванням вказаних обставин, суд, відповідно до вимог закону України про кримінальну відповідальність та передбачених цим законом санкцій вважає, що виправлення та перевиховання обвинуваченого можливе без ізоляції від суспільства і у суду є підстави застосувати до обвинуваченого покарання у вигляді громадських робіт. Підстав для застосування до обвинуваченого ОСОБА_6 дії ст. 69 КК України суд не вбачає.

Суд вважає за можливе до набрання вироком законної сили запобіжний захід відносно обвинуваченого ОСОБА_6 не обирати.
При вирішенні цивільного позову суд враховує наступні вимоги чинного законодавства.
Відповідно до ч. 1 ст. 1166 ЦК України, майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.
Згідно ч. 1 ст. 1195 ЦК України, фізична або юридична особа, яка завдала шкоди каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я фізичній особі, зобов`язана відшкодувати потерпілому, зокрема, додаткові витрати, викликані необхідністю посиленого харчування, санаторно-курортного лікування, придбання ліків, протезування стороннього догляду того.
Як вбачається з цивільного позову законного представника неповнолітнього потерпілого ОСОБА_4 ОСОБА_5 , останньою було витрачено за період лікування сина ОСОБА_4 на придбання медичних препаратів і лікарських засобів 2000,00 грн.
Враховуючи викладене, суд вважає за необхідне стягнути з обвинуваченого на користь ОСОБА_5 2000,00 грн.
Відповідно до ст. 23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав.
Згідно з ч. 1 ст. 1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній особі неправомірними діями, відшкодовується особою, яка її завдала.
Щодо визначення розміру відшкодування потерпілій моральної шкоди, то в цьому випадку суд бере до уваги роз`яснення п. 9 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» від 31.02.1995 року № 4, який зазначає, що «розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд визначає в межах заявлених вимог залежно від характеру та обсягу заподіяних обвинуваченим моральних і фізичних страждань, з урахуванням в кожному конкретному випадку ступеня вини обвинуваченого та інших обставин. Зокрема, враховується характер і тривалість страждань, стан здоров`я потерпілої, тяжкість завданої травми, наслідки тілесних ушкоджень, істотність вимушених змін у його життєвих і виробничих стосунках, ступінь зниження престижу, ділової репутації …».
Враховуючи вищезазначене, суд приходить до висновку, що цивільний позов законного представника неповнолітнього потерпілого підлягає задоволенню, так як в судовому засіданні знайшов свого підтвердження факт завдання моральної шкоди саме законному представнику неповнолітнього потерпілого та законним представником доведено зміни звичайного способу життя та обґрунтовано розмір, в якому оцінюється її моральна шкода.

Заподіянням тілесних ушкоджень ОСОБА_4 були завдані моральні страждання. З урахуванням характеру кримінального правопорушення (злочину), глибини фізичних та душевних страждань, яких зазнала законний представник неповнолітнього потерпілого, виходячи із засад розумності, виваженості та справедливості, суд вважає, що з обвинуваченого на користь законного представника неповнолітнього потерпілого ОСОБА_5 підлягає стягненню моральна шкода у розмірі 3000 грн.
Суд не вирішує питання про речові докази у справі, в силу ч. 9 ст. 100 КПК України, так як речові докази суду не надавались, у зв`язку з чим відсутні правові підстави для вирішення питання про долю речових доказів, у даному кримінальному проваджені.
На підставі ст. ст. 369-370, 373-374 КПК України, суд, -
УХВАЛИВ:
ОСОБА_6 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 2 ст. 125 КК України та призначити йому покарання у вигляді громадських робіт строком на двісті сорок годин.
Запобіжний захід відносно ОСОБА_6 до набрання вироком законної сили не обирати.
Цивільний позов законного представника неповнолітнього потерпілого ОСОБА_4 ОСОБА_5 задовольнити повністю. Стягнути з ОСОБА_6 на користь ОСОБА_5 суму матеріальної шкоди в розмірі 2000 (дві тисячі) гривень 00 копійок; суму моральної шкоди в розмірі 3000 (три тисячі) гривень 00 копійок.

Вирок може бути оскаржений в апеляційному порядку до апеляційного суду Одеської області через Арцизький районний суд Одеської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не буде скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення апеляційним судом Одеської області.
Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому, неповнолітньому потерпілому через його законного представника та прокурору.

Суддя
Арцизького районного суду ОСОБА_1