Справа № 635/622/18
Провадження №1-кс/635/151/2018
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
02 лютого 2018 року Харківський районний суд Харківської області у складі:
Слідчого судді - ОСОБА_1 ,
при секретарі - ОСОБА_2 ,
слідчого поліції - ОСОБА_3 ,
В С Т А Н О В И В:
Клопотання мотивоване необхідністю проведення досудового слідства за інформацією про наявність гральних автоматів за адресою: АДРЕСА_2 яка надійшла до Люботинського ВП Харківського ВП ГУНП в Харківській області по телефону 102 від невідомої особи.
Дослідивши вказане клопотання, витяг із ЄРДР та додані до клопотання документи, якими обґрунтовується необхідність надання дозволу на накладення арешту на майно та вислухавши пояснення слідчого поліції, слідчий суддя приходить до висновку про відсутність достатніх підстав для задоволення цього клопотання, виходячи з наступного.
Відповідно до витягу із ЄРДР від 25.01.2018 р.: «Правова кваліфікація ст. 203-2 ч. 1 КК України. Фабула: «25.01.2018 р. до чергової частини Люботинського ВП надійшло повідомлення оператора служби «102» про те, що за адресою: АДРЕСА_2 незаконно працює зал з ігровими автоматами. (а.с. 3)
Слідчий суддя констатує, що витяг із ЄРДР не містить ніякої конкретної інформації про зайняття гральним бізнесом, за що передбачена кримінальна відповідальність відповідно до ст. 203-2 ч. 1 КК України. В ЄРДР міститься лише вказівка на те, що за вказаною адресою працюють гральні автомати без вказівки що саме на них проводиться гральна діяльність, чого явно недостатньо для порушення кримінального провадження за ст. 203-2 ч. 1 КК України.
Протокол огляду місця події від 25.01.2018 р. також не містить інформації про зайняття гральним бізнесом, в ньому лише вказується на місця розташування гральних автоматів, без вказівки на те, що на них проводиться гральна діяльність. (а.с. 5-6) З вказаного приводу слідчому судді не надано навіть жодного пояснення осіб, які б приймали участь у азартних іграх на гральних автоматах або проводили гральну діяльність.
У матеріалах справи, як доказ вчинення кримінального правопорушення передбаченого ст. 203-2 ч. 1 КК України, містяться пояснення гр-ки ОСОБА_6 . Однак, відповідно до ст. 84 ч. 2 КПК України, пояснення доказами в кримінальному процесі не являються, а вказана особа не була допита слідчим як свідок. Окрім цього, вказані пояснення гр-ки ОСОБА_6 не містять інформації ні про власників гральних автоматів, ні про осіб які б здійснювали гральну діяльність, ні про власників або володільців приміщення в якому вони знаходились, ні про осіб клієнтів, які б грали на вказаних гральних автоматах. (а.с. 10)
Опитана ОСОБА_6 представилась працівником ТОВ «Магнум Трейд Лтд» та пояснила що в приміщенні розташованому за адресою: АДРЕСА_2 вона працює на випробувальному терміні розповсюджувачем лотерейних державних білетів на надала документи на надання вказаних послуг. Документів і пояснень щодо проведення незаконної гральної діяльності на гральних автоматах ії пояснення не містять. Правовстановлюючі документи на вилучені гральні автомати відсутні, слідчим не проведена перевірку про причетність до проведення незаконної гральної діяльності власників та працівників ТОВ «Магнум Трейд Лтд», ніхто із представників вказаної організації навіть не допитаний.
Відповідно до ст. 233 ч. 1 КПК України: «Ніхто не має права проникнути до житла чи іншого володіння особи з будь-якою метою, інакше як лише за добровільною згодою особи, яка ними володіє, або на підставі ухвали слідчого судді, крім випадків, установлених частиною третьою цієї статті».
Згідно з ст. 233 ч. 3 КПК України: «Слідчий, прокурор має право до постановлення ухвали слідчого судді увійти до житла чи іншого володіння особи лише у невідкладних випадках, пов`язаних із врятуванням життя людей та майна чи з безпосереднім переслідуванням осіб, які підозрюються у вчиненні злочину. У такому випадку прокурор, слідчий за погодженням із прокурором зобов`язаний невідкладно після здійснення таких дій звернутися з клопотанням про проведення обшуку до слідчого судді. Слідчий суддя розглядає таке клопотання згідно з вимогами статті 234 цього Кодексу, перевіряючи, крім іншого, чи дійсно були наявні підстави для проникнення до житла чи іншого володіння особи без ухвали слідчого судді. Якщо прокурор відмовиться погодити клопотання слідчого про обшук або слідчий суддя відмовить у задоволенні клопотання про обшук, встановлені внаслідок такого обшуку докази є недопустимими, а отримана інформація підлягає знищенню в порядку, передбаченому статтею 255 цього Кодексу».
Огляд місця події 25.01.2018 р., проведений заступником начальника СВ Люботинського ВП ОСОБА_4 , без відповідної ухвали слідчого судді, без надання, передбаченої ст. 233 ч. 1 КПК України, добровольної згоди власника або законного володільця вказаного приміщення на проведення такого огляду. Під час вказаної слідчої дії не залучено і не встановлено ні власника (володільця) приміщення, ні власника (володільця) гральних автоматів, ні гравців (клієнтів) вказаного грального заходу. (а.с. 5)
Слідчому судді не надано жодного документу про те, хто саме проводив гральну діяльність за вказаною адресою, хто являється власником (власниками) вказаних гральних автоматів, яка форма власності, дані про працівників які б обслуговували гральну діяльність та дані про відвідувачів які б приймали участь у грі на вказаних гральних автоматах.
Слідчому судді не надано інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, кому належить приміщення в якому проводився огляд і не надана згода власника приміщення на проведення огляду.
Представник органу досудового слідства ОСОБА_3 також не надала в судовому засіданні слідчому судді ніякої ні усної, ні письмової інформації з вказаних питань.
Таким чином, слідчий суддя вважає, що за таких обставин, проведення огляду без попереднього проведення негласних слідчих дій щодо фіксації проведення незаконної гральної діяльності та без отримання дозволу на проведення огляду приміщення у уповноваженої посадової особи, права якої визначені відповідною довіреністю або іншим передбаченим законом документом, являється порушенням імперативних вимог ст. 233 ч. 1, ч. 3 КПК України.
Окрім цього, передбаченою ст. 233 ч. 3 КПК України умовою проведення огляду без ухвали слідчого судді являється можливість слідчого поліції увійти до житла чи іншого володіння особи лише у невідкладних випадках, пов`язаних із врятуванням життя людей та майна чи з безпосереднім переслідуванням осіб, які підозрюються у вчиненні злочину.
Але, у клопотанні заступника начальника СВ Люботинського ВП Харківського ВП ГУНП в Харківській області ОСОБА_4 до слідчого судді відсутня вказівка на наявність невідкладного випадку передбаченого ст. 233 ч. 3 КПК України. пов`язаного із врятуванням життя людей та майна чи з безпосереднім переслідуванням осіб, які підозрюються у вчиненні злочину.
Відповідно до ст. 8 ч. 1, ч. 2 Конвенції «Про захист прав людини і основоположних свобод»від 04.11.1950 р. (ратифікованої законом України № 475/97-ВР від 17.07.1997 р.): «Кожен має право на повагу до свого приватного і сімейного життя, до свого житла і кореспонденції. Органи державної влади не можуть втручатись у здійснення цього права, за винятком випадків, коли втручання здійснюється згідно із законом і є необхідним у демократичному суспільстві в інтересах національної та громадської безпеки чи економічного добробуту країни, для запобігання заворушенням чи злочинам, для захисту здоров`я чи моралі або для захисту прав і свобод інших осіб».
Стаття 30 Конституції України гарантує кожному недоторканність житла чи іншого володіння.
Згідно із цією статтею «не допускається проникнення до житла чи до іншого володіння особи, проведення в них огляду чи обшуку інакше, як за вмотивованим рішенням суду. У невідкладних випадках, пов`язаних із врятуванням життя людей та майна чи з безпосереднім переслідуванням осіб, які підозрюються у вчиненні злочину, можливий інший, встановлений законом, порядок проникнення до житла чи до іншого володіння особи, проведення в них огляду і обшуку».
Таким чином, слідчий суддя розглядаючи клопотання слідчого поліції погоджене з прокурором про арешт майна прийшов до висновку, що клопотання є необґрунтованим.
Слідчий суддя вважає, що слідчим не наведено достатніх підстав для виправдання заходів щодо накладення арешту на майно, що є серйозні недоліки вказаного клопотання про проведення огляду проведеного 25.01.2018 р. з 13 год. 30 хв. по 14 год. 40 хв. до внесення лише 26.01.2018 р. о 8 год 40 хв. до ЄРДР відповідних відомостей, та відсутність достатніх доказів щодо обґрунтування необхідності його проведення з урахуванням передбачених законом процедур, самі по собі дають достатні підстави для висновку, що за таких обставин накладення арешту на майно за вказаною адресою не являється заходом пропорційним законній переслідуваній меті.
Накладення арешту на майно у вказаній ситуації не забезпечить рівновагу між загальними інтересами суспільства та правами власника майна яке було тимчасово вилучене заступником начальника СВ Люботинського ВП Харківського ВП ГУНП в Харківській області ОСОБА_4 .
Слідчий суддя вважає, що тимчасове вилучення майна 25.01.2018 р. проводилося з явним порушенням конвенційних та конституційних прав власників вказаного домоволодіння, передбачених ст. 8 Конвенції «Про захист прав людини і основоположних свобод» і ст. 30 Конституції України та відсутні Causa iusta (лат. - законні підстави) проведення огляду, у зв`язку із чим, за таких обставин тимчасове вилучення майна не можна вважати необхідним у демократичному суспільстві.
Відповідно до ст. 170 ч. 1 КПК України: «Арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку».
В судовому засіданні представником органу досудового слідства ОСОБА_3 , не доведена наявність передбачених ст. 170 ч. 1 КПК України, сукупності підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна.
Питання про накладення арешту на майно являється похідним від питання про можливість проведення огляду і за таких обставин також задоволенню не підлягає.
Відповідно до ст. 171 ч. 5 КПК України: «Клопотання слідчого, прокурора про арешт тимчасово вилученого майна повинно бути подано не пізніше наступного робочого дня після вилучення майна, інакше майно має бути негайно повернуто особі, у якої його було вилучено.
У разі тимчасового вилучення майна під час обшуку, огляду, здійснюваних на підставі ухвали слідчого судді, передбаченої статтею 235 цього Кодексу, клопотання про арешт такого майна повинно бути подано слідчим, прокурором протягом 48 годин після вилучення майна, інакше майно має бути негайно повернуто особі, в якої його було вилучено».
Однак, заява за данним фактом внесена до ЄРДР лише на наступний день після проведення огляду і тимчасового вилучення майна, а клопаотання про арешт майна надійшло, згідно штампу канцелярії суду не протягом 48 годин після вилучення майна, а лише 31.01.2018 р., тобто лише на шостий день після проведення огляду і тимчасового огляду майна. Майно, відповідно до положень ст. 171 ч. 5 КПК України, негайно не було повренуто особі у якої вон обуло вилучено. По справі за шість діб навіть не встановлені ні власники тимчасово вилученого майна, ні власники приміщення де вон обуло вилучено.
Приймаючи до уваги викладене, керуючись ст.ст. 107, 170, 234-236, 309, 372 КПК України, слідчий суддя, -
У Х В А Л И В:
Начальнику ГУНП України провести службове розслідування відносно працівників поліції які допустили факти виявлених порушень реєстрації повідомлення про вчинене правопорушення до ЄРДР і при тимчасовому вилученні майна під час огляду 25.01.2018 р. та порушень вимог ст. 171 ч. 5 КПК України, про наслідки якого повідомити Харківський районний суд Харківської області до 05.03.2018 р.
Ухвала оскарженню в апеляційному порядку не підлягає.
Слідчий суддя ОСОБА_1