пр. № 1-кп/759/149/17
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
18 вересня 2017 року Святошинський районний суд м.Києва в складі:

головуючого судді - ОСОБА_1 ,

при секретарі судового засідання - ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Києві обвинувальний акт у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0009606 відносно ОСОБА_3 , обвинуваченого у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.187 КК України,

сторони кримінального провадження: прокурор ОСОБА_4 ,

обвинувачений - ОСОБА_3 ,

В С Т А Н О В И В:
28.12.2016 року до Святошинського районного суду м. Києва надійшло кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0009606 відносно ОСОБА_3 , обвинуваченого у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.187 КК України. Ухвалою суду від 18.05.2017 року обвинуваченого ОСОБА_3 оголошено у розшук, а відповідно до ухвали суду від 28.07.2017 року щодо ОСОБА_3 обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

Судове провадження на підставі зазначеного обвинувального акту судом не завершено.

Відповідно до вимог ч. 3 ст. 331 КПК України незалежно від наявності клопотань суд зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою до спливу двомісячного строку з дня надходження до суду обвинувального акта чи з дня застосування судом до обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Прокурор просив продовжити строк тримання обвинуваченого під вартою, посилаючись на відсутність підстав для зміни запобіжного заходу обвинуваченому ОСОБА_3 та наявність ризиків, передбачених ст.177 КПК України, а також те, що він обвинувачується у вчиненні тяжкого злочину.

Обвинувачений не заперечував проти продовження строку тримання під вартою.

Заслухавши думки сторін кримінального провадження, суд приходить до висновку про необхідність продовжити строк тримання обвинуваченого ОСОБА_3 під вартою, виходячи з наступного.

Так, обвинувачений ОСОБА_3 ухилявся від суду, раніше судимий, обвинувачується у вчиненні злочинів, які відповідно до ст.12 КК України відносяться до категорії тяжких, пов`язані із застосуванням насильства, що являє собою значну суспільну небезпеку. Отже, залишається достатньо підстав вважати, що обвинувачений опинившись на волі, знову зможе ухилитися від суду та не виконати його процесуальні рішення (ризик переховування).
Відповідно до вимог ст.178 КПК України суд приймає до уваги дані про особу обвинуваченого, зокрема, наявність місця реєстрації, відсутність постійного офіційного місця роботи, а також міцність соціальних зв`язків. Суд також бере до уваги вік та стан здоров`я обвинуваченого, щодо якого на даний час в розпорядженні суду відсутні об`єктивні медичні застереження щодо неможливості перебування його під вартою.

Таким чином, суд вважає, що інші (менш суворі) запобіжні заходи, передбачені ст. 176 КПК України, у тому числі і домашній арешт, не можуть забезпечити прибуття обвинуваченого до суду та його належну процесуальну поведінку.
Оскільки дане кримінальне провадження стосується злочину, вчиненого із застосуванням насильства, то суд, керуючись правилами ч.4 ст.183 КПК України, не вбачає правових підстав для визначення розміру застави.

Керуючись ст. ст. 197, 331, 369 КПК України, суд, -

У Х В А Л И В :
Продовжити строк тримання обвинуваченого ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , під вартою на шістдесят днів, тобто до 16.11.2017 року включно.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя: