Справа № 307/68/17
Провадження № 1-кп/307/230/17
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
16 листопада 2017 року м. Тячів
Тячівський районний суд Закарпатської області в особі:
головуючого судді ОСОБА_1
при секретарях ОСОБА_2 , ОСОБА_3
з участю прокурора ОСОБА_4
обвинуваченого ОСОБА_5
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду міста Тячів кримінальне провадження, про обвинувачення :
ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Добрянське мешканця АДРЕСА_1 , України, громадянина України, з професійно-технічною освітою, одруженого, не працюючого, в силу ст.. 89 КК України раніше не судимого,
у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст.296 ч.1 КК України,
В С Т А Н О В И В:
ОСОБА_5 , 4 жовтня 2016 року, близько 14 години 00 хвилин, знаходячись на автобусній зупинці «Обери мене» по вулиці Незалежності в м. Тячів, Закарпатської області, підійшов до потерпілого ОСОБА_7 та в результаті раптово виниклих неприязних відносин, умисно, безпричинно, з хуліганських спонукань, з мотивів явної неповаги до суспільства, що супроводжувалося особливою зухвалістю, в присутності сторонніх осіб, наніс удар правою ногою в область паху останнього, внаслідок чого спричинив потерпілому ОСОБА_7 тілесні ушкодження у вигляді забою промежини з правобічним орхітом, які відносяться до групи легких тілесних ушкоджень.
В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_5 свою вину визнав повністю, у вчиненому щиро покаявся та пояснив, що він дійсно 4 жовтня 2016 року, близько 14 години 00 хвилин, знаходячись на автобусній зупинці «Обери мене» по вулиці Незалежності в м. Тячів, наніс ОСОБА_7 тілесні ушкодження. Заявлений цивільний позов потерпілим ОСОБА_7 про стягнення з нього на його користь моральної шкоди не визнав. Просить звільнити його від кримінального покарання за вчинений злочин на підставі Закону України «Про амністію у 2016 році», так як в нього на утриманні є неповнолітня дитина.
Потерпілий ОСОБА_7 в судовому засіданні пояснив, що завдана йому моральна шкода полягає в тому, щовін тривалий час переносив сильні фізичні болі та моральні страждання,, тривалий час знаходився на лікуванні. Просить задовольнити заявлений ним цивільний позов,. стягнувши з обвинуваченого на його користь 30 000 гривень моральної шкоди.
Оскільки обвинуваченим та іншими учасниками судового провадження не оспорювалися фактичні обставини справи, з`ясувавши, що вони правильно розуміють зміст цих обставин та в них немає сумнівів у добровільності їх позиції, суд в порядку ст. 349 ч. 3 КПК України, за згодою всіх учасників судового провадження, визнав недоцільним дослідження доказів стосовно фактичних обставин справи, які ніким не оспорюються, та обмежив вивчення фактичних обставин справи допитом обвинуваченого та матеріалів справи, які характеризують обвинуваченого як особу. При цьому судом роз`яснено учасникам судового провадження, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оспорювати ці фактичні обставини в апеляційному порядку.
Таким чином, суд вважає, що вина обвинуваченого ОСОБА_5 у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення в судовому засіданні повністю доведена, а тому його дії слід кваліфікувати за ст.296 ч.1 КК України за кваліфікуючими ознаками як хуліганство, тобто грубе порушення громадського порядку з мотивів явної неповаги до суспільства, що супроводжується особливою зухвалістю.
При призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_5 суд враховує ступінь тяжкості вчиненого ним злочину, дані про особу винного, який по місцю проживання характеризується позитивно, в силу ст.89 КК України є раніше не судимий.
Обставини справи, що пом`якшують покарання обвинуваченому ОСОБА_5 є визнання своєї вини, щире каяття.
Обставини справи, що обтяжують покарання обвинуваченому ОСОБА_5 , відсутні.
Відповідно до п. "в" ст. 1 Закону України "Про амністію у 2016 році", звільняються від відбування покарання у виді позбавлення волі на певний строк та від інших покарань, не пов`язаних з позбавленням волі, особи, визнані винними у вчиненні умисного злочину, який не є тяжким або особливо тяжким відповідно до статті 12 Кримінального кодексу України, особи, визнані винними у вчиненні необережного злочину, який не є особливо тяжким відповідно до статті 12 Кримінального кодексу України, а також особи, кримінальні справи стосовно яких за зазначеними злочинами розглянуті судами, але вироки стосовно них не набрали законної сили, не позбавлені батьківських прав, які на день набрання чинності цим Законом мають дітей, яким не виповнилося 18 років, дітей-інвалідів та/або повнолітніх сина, дочку, визнаних інвалідами.
В п."г" ч.2 ст.10 вказаного Закону зазначено, що застосування цього Закону здійснюється також щодо осіб, стосовно яких судом ухвалені вироки, що не набрали законної сили, - за клопотання самої особи, її захисника чи законного представника.
В судовому засіданні встановлено, що на даний час обвинувачений ОСОБА_5 від шлюбу з ОСОБА_8 , мають одну неповнолітню дитину сина ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .
Враховуючи, що злочин, вчинений ОСОБА_5 відповідно до ст.12 КК України, класифіковано як умисний злочин невеликої тяжкості, обвинувачений на день набрання чинності Законом України "Про амністію у 2016 році" має одну неповнолітню дитину, якій не виповнилося 18 років, щодо неї не позбавлений батьківських прав, надав свою згоду на застосування амністії, суд вважає, що до ОСОБА_5 може бути застосована амністія на підставі п. "в" ст.1 Закону України "Про амністію у 2016 році".
При призначенні конкретного виду і розміру покарання відносно обвинуваченого ОСОБА_5 , суд вважає, що відносно нього необхідно і доцільно призначити остаточне покарання в виді обмеження волі на певний строк, із звільненням його від відбування покарання на підставі Закону України "Про амністію у 2016 році".
Згідно змісту ст.ст. 23, 1167 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав, яка полягає у фізичному болю та стражданнях, яких вона зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї. Моральна шкода завдана особі неправомірними діями відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини.
Статтею 1166 ЦК України визначено, що майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.
Запобіжний захід обвинуваченому ОСОБА_5 не обирався.
Процесуальних витрат не має.
Речові докази відсутні.
Керуючись ст.ст. 349, 369-371, 373-376 КПК України,на підставі п."в" ст. 1 Закону України "Про амністію у 2016 році", ст.85 КК України суд, -
У Х В А Л И В :
ОСОБА_5 визнати винним у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст. 296 КК України і призначити йому покарання за ч.1 ст. 296 КК України у вигляді обмеження волі строком на два роки.
Звільнити ОСОБА_5 від покарання на підставі п. "в" ст.1 Закону України "Про амністію у 2016 році".
В решті позову відмовити.
Запобіжний захід відносно обвинуваченого ОСОБА_5 не обирався.
Процесуальних витрат не має.
Речові докази відсутні.
Вирок може бути оскаржений до апеляційного суду Закарпатської області через Тячівський районний суд протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок суду, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.
Копію вироку вручити негайно після його проголошення засудженому та прокурору.
Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Головуючий: ОСОБА_1