ДЗЕРЖИНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД МІСТА КРИВОГО РОГУ
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
У Х В А Л А
іменем України
Справа № 210/2030/16-к
Провадження № 1-кп/210/58/18

"17" квітня 2018 р.

Колегія суддів Дзержинського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області у складі:

Головуючого судді ОСОБА_1

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

секретаря судового засідання ОСОБА_4

за участю:

прокурора ОСОБА_5

обвинувачених ОСОБА_6 , ОСОБА_7

захисників ОСОБА_8 , ОСОБА_9

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду обвинувальний акт у кримінальному провадженні відносно ОСОБА_6 , який обвинувачується у вчиненні кримінальних правопорушень за ч.4 ст. 187, ч. 2 ст. 289, ч. 1 ст. 358 КК України, та ОСОБА_7 , який обвинувачується у вчиненні кримінальних правопорушень за ч. 4 ст. 187, ч. 2 ст. 289 КК України, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000317 від 05 лютого 2016 року, суд
ВСТАНОВИЛА:
В провадженні Дзержинського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області перебуває обвинувальний акт у кримінальному провадженні відносно ОСОБА_6 , який обвинувачується у вчиненні кримінальних правопорушень за ч.4 ст. 187, ч. 2 ст. 289, ч. 1 ст. 358 КК України, та ОСОБА_7 , який обвинувачується у вчиненні кримінальних правопорушень за ч. 4 ст. 187, ч. 2 ст. 289 КК України, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000317 від 05 лютого 2016 року.

У судовому засіданні, призначеному на 17.04.2018 року, при вирішенні питання про продовження строку дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою ОСОБА_6 , ОСОБА_7 прокурор наполягав на його продовженні так як, не відпали ризики, передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України. Окрім того, прокурором зазначено, що строк перебування обвинувачених ОСОБА_6 та ОСОБА_7 закінчується 21.04.2018 року, однак винести рішення у вказаному кримінальному провадженні до закінчення строку дії запобіжного заходу не є можливим через ряд об`єктивних обставин.

Обвинувачені та захисники в судовому засіданні, кожен окремо, заперечували проти продовження строку дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, просили змінити вид запобіжного заходу на більш м`який.

Колегія суддів, заслухавши пояснення сторін щодо доцільності продовження строків тримання під вартою, вважає клопотання таким, що підлягає задоволенню з наступних підстав.

В силу вимог ст. 183 КПК України, запобіжний захід у виді тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст.177 КПК України.

Відповідно до ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання обвинуваченим покладеним на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: переховуватися від суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального провадження; незаконно впливати на потерпілих, свідків, які ще не допитані; перешкоджати іншим чином кримінальному провадженню. Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави суду вважати, що обвинувачений може здійснити дії передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України.

Висновок суду щодо доцільності дії саме такого запобіжного заходу повинен ґрунтуватись на оцінці усіх обставин справи та даних про особу.

Так, до закінчення строку дії ухвали суду від 20.02.2017 року про продовження строку дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, розглянути по суті дане кримінальне провадження не виявляється можливим з об`єктивних причин.

Приймаючи рішення про продовження запобіжного заходу, суд враховує вимоги ст.5 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, фактичні обставини справи, дані про особу обвинуваченого та характер висунутого обвинувачення, тяжкість покарання, що загрожує обвинуваченим, у їх взаємозв`язку з можливими ризиками по справі.

Судова колегія, також, вважає за неможливе обрати інший, альтернативний запобіжний захід, так як ОСОБА_6 та ОСОБА_7 обвинувачуються у вчиненні кримінальних правопорушень, який законом віднесено до тяжких та особливо тяжких, суспільно-небезпечних злочинів та за вчинення яких КК України передбачене покарання у вигляді позбавлення волі, а жоден з більш м`яких запобіжних заходів на даний час не забезпечить належної поведінки обвинувачених під час розгляду кримінального провадження, зокрема виконання обвинуваченими їх процесуальних обов`язків.

Тому, доводи обвинувачених та їх захисників про зміну раніше обраних запобіжних заходів, хоча і заслуговують на увагу, проте колегією суддів визнаються на даний момент такими, що не підлягають задоволенню, зокрема, через те, що обраний відносно обвинувачених запобіжний захід позбавляє можливості перешкодити інтересам правосуддя, ухиленню від нього, впливати на потерпілих, свідків, оскільки на даній стадії розгляду справи заявлені стороною захисту свідки не допитані, матеріали справи не досліджені у повному обсязі.

При вирішенні питання про продовження строку тримання під вартою суд також враховує засаду верховенства права, закріплену у ст. 8 КПК, та практику Європейського суду з прав людини, яка у відповідності до вимог ч. 2 зазначеної статті підлягає обов`язковому застосуванню під час кримінального провадження.
У рішеннях Європейського суду з прав людини неодноразово зазначено, що питання про те, чи є тривалість тримання під вартою розумною, не можна вирішувати абстрактно. Наявність підстав для залишення обвинуваченого під вартою слід оцінювати в кожній справі з урахуванням її особливостей. Продовжуване тримання під вартою може бути виправданим заходом у тій чи іншій справі лише за наявності чітких ознак того, що цього вимагає справжній інтерес суспільства, який, незважаючи на існування презумпції невинуватості, переважує інтереси забезпечення права на свободу.
Продовження тримання під вартою може бути виправданим тільки за наявності певного суспільного інтересу, який, незважаючи на презумпцію невинуватості, переважує принцип поваги до особистої недоторканності (рішення ЄСПЛ «Харченко проти України», «Лабіта проти Італії»).
Аналізуючи обставини у даній справі, при прийнятті рішення щодо запобіжного заходу у відношенні обвинуваченого, суд доходить до висновку, що у даному випадку охоронюваний законом суспільний інтерес полягає саме у забезпеченні можливості належного судового розгляду справи та запобіганню можливим спробам вплинути на хід такого розгляду чи ухилення обвинувачених від нього.

За таких обставин суд, керуючись ст.ст. 179, 194 КПК України, вважає за необхідне залишити без змін запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, продовживши його строк.

Керуючись ст.ст. 177, 178, 183, 197, 331, 370, 372 КПК України, колегія суддів, -

УХВАЛИЛА:
Продовжити дію раніше обраного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 на 60 /шістдесят/ днів, а саме до 16.06.2018 року включно.

Продовжити дію раніше обраного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 на 60 /шістдесят/ днів, а саме до 16.06.2018 року включно.

Копію ухвали негайно вручити обвинуваченим та прокурору.

Копію ухвали направити до Криворізької установи виконання покарань управління державної пенітенціарної служби України в Дніпропетровській області № 3.

Ухвала оскарженню не підлягає, однак заперечення проти ухвали можуть бути включені до апеляційної скарги на остаточне судове рішення.

Головуючий суддя: ОСОБА_1

Суддя: ОСОБА_2

Суддя: ОСОБА_3