Справа № 570/5278/17
номер провадження 1-кп/570/91/2018
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
06 лютого 2018 року м. Рівне
Рівненський районний суд Рівненської області
в особі судді ОСОБА_1 ,
з участю прокурора ОСОБА_2 ,
обвинуваченого ОСОБА_3 ,
потерпілого ОСОБА_4 ,
представника потерпілого ОСОБА_5 ,
при секретарі судового засідання ОСОБА_6

розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження №0000984 по обвинуваченню
ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Обухів, Київської області, громадянина України, який має незакінчену вищу освіту (навчається), одружений, на утриманні має двох неповнолітніх дітей, працюючого менеджером ТОВ «Текро», який зареєстрований по АДРЕСА_1 , проживає по АДРЕСА_2 , який є раніше не судимий,
у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України,

в с т а н о в и в :
ОСОБА_3 20 червня 2017 року близько 12 год. 00 хв., керуючи легковим автомобілем «Renault Duster», реєстраційний номер НОМЕР_1 , рухаючись по автодорозі Київ-Чоп, зі сторони м. Львів у напрямку м. Київ та маючи намір повернути праворуч на автодорогу Рівне-Здолбунів-Мізоч, що веде в смт. Квасилів Рівненського району Рівненської області, на 330 км. + 640 м. автодороги Київ-Чоп, проїхав поворот праворуч, після чого зупинив керований ним транспортний засіб за перехрестям з правої сторони автодороги та в подальшому в порушення вимог пункту 10.10. (забороняється рух транспортних засобів заднім ходом на дорогах для автомобілів, перехрестях) Правил дорожнього руху, що затверджені постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 № 1306 (далі Правила дорожнього руху) розпочав рух заднім ходом по автодорозі Київ-Чоп через перехрестя автодоріг Київ-Чоп та Рівне-Здолбунів-Мізоч і в порушення вимог пункту 10.9. Правил дорожнього руху (під час руху транспортного засобу заднім ходом водій не повинен створювати небезпеки іншим учасникам руху, для забезпечення безпеки руху він у разі потреби повинен звернутися за допомогою до інших осіб) не переконавшись у відсутності небезпеки для інших учасників руху та за допомогою до сторонніх осіб не звернувшись продовжив свій рух заднім ходом і в порушення вимог пункту 12.3. (у разі виникнення небезпеки для руху, яку водій об`єктивно спроможний виявити, він повинен негайно вжити заходів для зменшення швидкості аж до зупинки транспортного засобу) Правил дорожнього руху, проявив неуважність до дорожньої обстановки, що склалася, та в момент виникнення небезпеки для руху у вигляді велосипедиста ОСОБА_4 , який переїжджав проїзну частину автодороги Київ-Чоп зі сторони м. Рівне у напрямку смт. Квасилів Рівненського району Рівненської області, негайно не вжив заходів для зменшення швидкості руху керованого ним автомобіля аж до зупинки транспортного засобу, в результаті чого допустив наїзд на ОСОБА_4 , хоча мав технічну можливість уникнути наїзду на велосипедиста.
У результаті дорожньо-транспортної пригоди велосипедист ОСОБА_4 отримав середньої тяжкості тілесні ушкодження, а автомобіль та велосипед зазнали механічних пошкоджень.
Порушення ОСОБА_3 вимог пункту 12.3. Правил дорожнього руху, які передбачають, що у разі виникнення небезпеки для руху, яку водій об`єктивно спроможний виявити, він повинен негайно вжити заходів для зменшення швидкості аж до зупинки транспортного засобу, з технічної точки зору, перебувають у прямому безпосередньому причинному зв`язку з виникненням дорожньо-транспортної пригоди та суспільно-небезпечними наслідками, що настали.
Потерпілий та представник потерпілого в судовому засіданні вказали, що мають претензії майнового характеру до обвинуваченого, оскільки шкода, завдана внаслідок дорожньо-транспортної пригоди відшкодована потерпілому не була. Однак потерпілий вказав, що питання про стягнення завданої злочином шкоди він буде вирішувати в порядку цивільного судочинства, а щодо призначення покарання покладається на розсуд суду та просить обвинуваченого суворо не карати.
Допитаний у судовому засіданні ОСОБА_3 вину у порушенні правил дорожнього руху, що спричинило потерпілому середньої тяжкості тілесні ушкодження, визнав повністю і суду показав, що 20 червня 2017 року близько 12 год. 00 хв., він, керуючи легковим автомобілем «Renault Duster», реєстраційний номер НОМЕР_1 , рухаючись по автодорозі Київ-Чоп, зі сторони м. Львів у напрямку м. Київ мав намір повернути праворуч на автодорогу Рівне-Здолбунів-Мізоч, що веде в смт. Квасилів Рівненського району Рівненської області, на 330 км. + 640 м. автодороги Київ-Чоп, проїхав поворот праворуч, після чого зупинив керований ним транспортний засіб за перехрестям з правої сторони автодороги та в подальшому розпочав рух заднім ходом по автодорозі Київ-Чоп через перехрестя автодоріг Київ-Чоп та Рівне-Здолбунів-Мізоч, не переконавшись у відсутності небезпеки для інших учасників руху та за допомогою до сторонніх осіб не звернувшись продовжив свій рух заднім ходом. В момент виникнення небезпеки для руху у вигляді велосипедиста ОСОБА_4 , який переїжджав проїзну частину автодороги Київ-Чоп зі сторони м. Рівне у напрямку смт. Квасилів Рівненського району Рівненської області, негайно не вжив заходів для зменшення швидкості руху керованого ним автомобіля аж до зупинки транспортного засобу, в результаті чого допустив наїзд на ОСОБА_4 . Погодився, що мав технічну можливість уникнути наїзду на велосипедиста. Визнав, що саме порушення вищезазначених пунктів Правил дорожнього руху спричинили дорожньо-транспортну пригоду, внаслідок якої потерпілий отримав середнього ступеня тяжкості тілесні ушкодження. Повністю погодився із результатами експертних висновків по справі.
Суд погоджується з кваліфікацією прокурором дій ОСОБА_3 за ч. 1 ст. 286 КК України як порушення правил безпеки дорожнього руху, що спричинило потерпілому середньої тяжкості тілесні ушкодження.
Враховуючи те, що обвинувачений в повному обсязі визнав свою вину у вчиненні інкримінованого йому органом досудового слідства кримінального правопорушення при обставинах, викладених у обвинувальному акті, беручи до уваги, що прокурор та потерпілий також не оспорювали фактичні обставини провадження, і судом встановлено, що учасники судового провадження, в тому числі обвинувачений, правильно розуміють зміст цих обставин та відсутні сумніви щодо добровільності їх позиції, роз`яснивши їм положення ч. 3 ст. 349 КПК України про те, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оспорювати фактичні обставини провадження у апеляційному порядку, вислухавши думку учасників судового провадження, які не заперечували проти розгляду кримінального провадження, в порядку, передбаченому ч. 3 ст. 349 КПК України, суд визнає недоцільним дослідження доказів стосовно тих фактичних обставин провадження, які ніким не оспорюються.
Враховуючи викладене, суд, допитавши обвинуваченого та дослідивши матеріали кримінальної справи, що характеризують особу обвинуваченого, прийшов до висновку, що винуватість ОСОБА_3 у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення при обставинах, викладених в обвинувальному акті, доведена повністю.
При призначенні покарання суд враховує, що підсудний сприяв розслідуванню та судовому розгляду справи. Як пом`якшуючі покарання обставини суд визнає щире каяття, активне сприяння розкриттю та розслідуванню злочину. Обтяжуючі покарання обставини прокурором в судовому засіданні не заявлено, а судом не встановлено.
Відповідно до положень ч. 2 ст. 65 КК України особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів.
Враховуючи щире каяття та повне визнання підсудним своєї вини, сприяння досудовому та судовому слідству, відсутність обставин, що обтяжують покарання, позицію потерпілого та його представника, які не наполягають на суворому покаранні для обвинуваченого, суд враховує напрямок роботи обвинуваченого, який працює менеджером з постійними переїздами з одного місця в інше, та погоджується із пропозицією прокурора не застосовувати щодо обвинуваченого додаткового покарання у виді позбавлення права керування транспортними засобами.
На підставі наведеного та керуючись ст.ст. 368, 370, 374 КПК України, суд

з а с у д и в:
ОСОБА_3 визнати винуватим у вчиненні злочину передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України у виді штрафу у розмірі 400 (чотирьохсот) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 6800 (шість тисяч вісімсот) гривень без позбавленням права керувати транспортними засобами.
Речові докази по справі - автомобіль «Renault Duster», реєстраційний номер НОМЕР_1 , залишити у користуванні ОСОБА_3 , велосипед залишити у власності потерпілого ОСОБА_4 .
Вирок може бути оскаржений до Апеляційного суду Рівненської області через Рівненський районний суд Рівненської області протягом 30 днів з дня його проголошення. Обмеження права оскарження даного вироку визначені ч.2 ст.394 Кримінального процесуального кодексу України.

Суддя ОСОБА_1