Провадження № 11-кп/792/131/18
Справа № 681/480/16-к Головуючий в 1-й інстанції ОСОБА_1
Категорія: ч.ч. 1, 2 ст. 125 КК України Доповідач ОСОБА_2
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
22 березня 2018 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ апеляційного суду Хмельницької області у складі:

головуючого-судді ОСОБА_2 ,
суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
з участю секретаря

судового засідання ОСОБА_5 ,
прокурора ОСОБА_6 ,
потерпілої ОСОБА_7 ,
захисника ОСОБА_8 ,
розглянула у відкритому судовому засіданні в місті Хмельницькому кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000548 від 22 листопада 2015 року, за апеляційними скаргами потерпілої ОСОБА_7 , захисника ОСОБА_8 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_9 на вирок Полонського районного суду Хмельницької області від 17 листопада 2017 року,-

В с т а н о в и л а :
Вироком Полонського районного суду Хмельницької області від 17 листопада 2017 року

ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та жителя АДРЕСА_1 , громадянина України, освіта середня, одруженого, на утриманні має одну малолітню дитину, не працює, раніше не судимого,
визнано винним у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 125, ч. 2 ст. 125 КК України, та призначено покарання:

-за ч. 1 ст. 125 КК України 100 годин громадських робіт;

-за ч. 2 ст. 125 КК України 4 місяці арешту.

На підставі ч. 1 ст. 70 КК України за сукупністю злочинів шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим остаточно призначено покарання у виді чотирьох місяців арешту.
На підставі п. «в» ст. 1 Закону України «Про амністію у 2016 році» обвинувачений ОСОБА_9 звільнений від призначеного покарання.
Цивільні позови потерпілих задоволено частково.
Постановлено стягнути з ОСОБА_9 на користь ОСОБА_7 8000 грн. моральної шкоди, та 640 грн. витрат на правову допомогу, всього 8640 грн. В решті вимог позову відмовлено.
Постановлено стягнути з ОСОБА_9 на користь ОСОБА_11 4000 грн. моральної шкоди. В решті вимог позову відмовлено.
За вироком суду, 22 листопада 2015 року приблизно о 17.00 годині ОСОБА_9 на присадибній ділянці, яка розташована в АДРЕСА_2 під час конфлікту, який виник між ним та ОСОБА_7 , умисно наніс останній один удар в обличчя, чим спричинив потерпілій тілесні ушкодження у вигляді наскрізної рани верхньої губи зліва (з ранами на шкірі та на слизовій оболонці губи), які відносяться до категорії тілесних ушкоджень легкого ступеня тяжкості, що за звичайним своїм перебігом спричинили короткочасний розлад здоров`я.
Після цього, з метою припинення бійки у конфлікт втрутилась мати потерпілої - ОСОБА_11 , яка намагалась припинити протиправні дії обвинуваченого, однак останній кулаком руки умисно наніс для неї удар в область грудей, чим спричинив тілесне ушкодження у вигляді синця на передній поверхні грудної клітки, яке відноситься до категорії тілесних ушкоджень легкого ступеня тяжкості.
В апеляційній скарзі потерпіла ОСОБА_7 просить вирок суду в частині вирішення цивільного позову змінити та стягнути з обвинуваченого ОСОБА_9 на її користь майнову шкоду 7421,81 грн. (понесені витрати на лікування) та моральну шкоду 15000 грн., витрати на правову допомогу 3000 грн. Вказує, що суд першої інстанції неправомірно відмовив у повному задоволенні її вимог, оскільки обвинувачений ОСОБА_9 не визнав вини, ніякого каяття чи співчуття не проявив, більше двох років вона несе душевні страждання в зв`язку з неправомірною поведінкою обвинуваченого щодо неї та її матері ОСОБА_11 , яка є особою похилого віку.

В апеляційній скарзі, зі змінами та доповненнями до неї, захисник ОСОБА_8 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_9 просить вирок суду змінити в частині визначення розміру компенсації потерпілим, зменшити у 8 разів суми моральної шкоди, які стягнуто з обвинуваченого ОСОБА_9 , стягнути на користь ОСОБА_7 1000 грн. моральної шкоди, а на користь ОСОБА_11 500 грн. моральної шкоди. Вказує, що суд першої інстанції при визначенні розміру моральної шкоди, стягнутої на користь потерпілих, не дотримався принципу виваженості, розмір визначеної судом моральної шкоди, є, на думку апелянта, завищеним, без врахування всіх обставин справи, за відсутності в справі висновку експерта з приводу розміру моральної шкоди. Звертає увагу суду на те, що обвинувачений раніше не судимий, має на утриманні трьох дітей та двох осіб похилого віку, характеризується лише позитивно та на теперішній час залишився без регулярного постійного заробітку.

В своєму запереченні на апеляційну скаргу захисника ОСОБА_8 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_9 потерпіла ОСОБА_7 просить апеляційну скаргу захисника в інтересах обвинуваченого залишити без задоволення.

Інші учасники кримінального провадження апеляційні скарги на вирок суду не подавали.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення захисника в підтримку доводів апеляційної скарги, який заперечував проти апеляційної скарги потерпілої, потерпілу ОСОБА_7 , яка просила задовольнити її апеляційну скаргу, заперечувала проти апеляційної скарги захисника, прокурора, який при вирішенні цивільних позовів покладається на розсуд суду, перевіривши матеріали кримінального провадження та обговоривши доводи апеляційних скарг, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційні скарги слід залишити без задоволення з наступних підстав.

Висновки суду про доведеність вини ОСОБА_9 в умисному легкому тілесному ушкодженні та в умисному легкому тілесному ушкодженні, що спричинило короткочасний розлад здоров`я, за викладених у вироку обставин, та звільнення обвинуваченого на підставі п. «в» ст. 1 Закону України «Про амністію у 2016 році» ніким з учасників провадження не оскаржуються, відтак згідно ч. 1 ст. 404 КПК України вирок суду в цій частині апеляційним судом не переглядається.

Дії обвинуваченого ОСОБА_9 суд вірно кваліфікував за ч.ч. 1, 2 ст. 125 КК України.

Доводи апеляційної скарги захисника та потерпілої про необґрунтованість рішення суду в частині визначення розміру шкоди не приймаються до уваги колегією суддів. Визначаючи розмір стягуваної на користь потерпілих ОСОБА_7 та ОСОБА_11 моральної шкоди в 8000 грн. та 4000 грн. відповідно, та 640 грн. витрат на правову допомогу, суд першої інстанції навів в вироку суду належне мотивування своїх висновків. Відмовляючи в стягненні 7421 грн. 81 коп. витрат на лікування потерпілої ОСОБА_7 , суд першої інстанції обґрунтовано врахував, що згідно висновку судово-медичного експерта від 10 травня 2017 року № 27 (Т. 1, а.м.к.п. 229-233) перебування ОСОБА_7 на стаціонарному лікуванні у Полонській ЦРЛ з 17 грудня 2015 року по 29 грудня 2015 року не було пов`язане з пригодою, що мала місце 22 листопада 2015 року, також експерти не встановили наявності причинного зв`язку між захворюваннями атрофії зорового нерва правого ока, лікування від якого ОСОБА_7 проходила в Хмельницькій обласній лікарні з 22 лютого 2016 року по 4 березня 2016 року, з тілесними ушкодженнями, спричиненими для неї 22 листопада 2015 року. Будь-яких доказів на спростування таких висновків суду апелянтка ОСОБА_7 не надала (ні під час розгляду справи судом першої інстанції, ні під час апеляційного розгляду), відтак підстав для зміни вироку суду та стягнення на її користь 7421,81 грн. витрат на лікування, та підстав вважати, що висновки суду першої інстанції з цього приводу, викладені в судовому рішенні, не відповідають фактичним обставинам справи, під час апеляційного розгляду не встановлено. Не містить апеляційна скарга потерпілої і обґрунтувань щодо необґрунтованості рішення суду першої інстанції в частині стягнення витрат на правову допомогу, не наведено таких і під час апеляційного розгляду, відтак підстав для зміни розміру стягнутих судом витрат, який визначений судом згідно закону, колегія суддів не знаходить.

Визначаючи розмір відшкодування моральної шкоди потерпілій ОСОБА_7 в розмірі 8000 грн. та на користь ОСОБА_11 в розмірі 4000 грн., суд першої інстанції врахував всі обставини справи, в тому числі і ті, на які посилаються апелянти в своїх апеляційних скаргах. Суд врахував, що потерпілій ОСОБА_7 діями обвинуваченого спричинені легкі тілесні ушкодження, що спричинили короткочасний розлад здоров`я, а ОСОБА_11 легке тілесне ушкодження, внаслідок цих дій потерпілі відчували фізичний біль, зазнали страждань внаслідок отриманих тілесних ушкоджень, суд враховував глибину фізичних та душевних страждань потерпілих, їх тривалість, зважаючи на вимоги розумності та справедливості. Обґрунтованих підстав вважати, що визначений судом розмір моральної шкоди потерпілим є завищеним, про що стверджує захисник, та заниженим, про що вказує потерпіла, колегією суддів під час апеляційного розгляду не встановлено,навіть зважаючи, що однією з потерпілих є особа похилого віку, на що звертає увагу потерпіла, та наявність у обвинуваченого інших осіб на утриманні, що той працює. Вказані обставини не дають підстав для інакшого висновку, ніж той, що зроблений судом першої інстанції. Потерпілими були доведені підстави та розмір позову в межах задоволених судом позовних вимог, а відсутність в справі висновку експерта щодо розміру моральної шкоди, про що вказує захисник, не є підставою для зміни вироку суду в частині моральної шкоди потерпілим.

Колегія суддів приходить до висновку, що вирок постановлений з дотриманням вимог ст.ст. 373, 374 КПК України та підстав для його зміни, в межах поданих апеляційних скарг, колегія суддів не знаходить.

Керуючись ст.ст. 404, 407 КПК України, колегія суддів,-

П о с т а н о в и л а :
Апеляційні скарги потерпілої ОСОБА_7 , захисника ОСОБА_8 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_9 залишити без задоволення, а вирок Полонського районного суду Хмельницької області від 17 листопада 2017 року щодо ОСОБА_9 без зміни.
Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення.

Ухвала може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом трьох місяців.

Судді (підписи)
З оригіналом згідно:
Суддя апеляційного суду
Хмельницької області ОСОБА_2