АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД м. КИЄВА
У Х В А Л А
Іменем України

29 січня 2018 року м. Київ

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду м. Києва у складі:

головуючого судді ОСОБА_1

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

при секретарі судового засідання ОСОБА_4 ,

переглянувши в приміщенні суду у відкритому судовому засіданні матеріали судового провадження за апеляційною скаргою прокурора у кримінальному провадженні №0001125 прокурора Немишлянського відділу Харківської місцевої прокуратури №3 Харківської області ОСОБА_5 на ухвалу слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва від 14 грудня 2017 року,

за участю прокурора ОСОБА_5

підозрюваної ОСОБА_6

захисника адвоката ОСОБА_7 ,

у с т а н о в и л а:

Ухвалою слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва від 14 грудня 2017 року у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань під №0001125 від 26.04.2016 року, за ознаками вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч. 5 ст. 27 ч. 5 ст. 191, ч. 5 ст. 191, ч. 3 ст. 209, ч. 1 ст. 364-1, ч. 2 ст. 364-1, ч. 2 ст. 367 КК України, було відмовлено в задоволенні клопотання старшого слідчого в особливо важливих справах 1 відділу 1 управління досудового розслідування Головного слідчого управління СБ України ОСОБА_8 , погодженого із прокурором відділу процесуального керівництва досудовим розслідуванням і підтримання державного обвинувачення управління нагляду за додержанням законів Службою безпеки України та Державною прикордонною службою України Департаменту нагляду за додержанням законів у кримінальному провадженні та координації правоохоронної діяльності Генеральної прокуратури України ОСОБА_9 , про застосуваннязапобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо:

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянки України, яка народилася в м. Ангрен, Узбекистан, неодруженої, зареєстрованої та проживаючої за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимої,

якій оголошена підозра у вчиненні кримінального правопорушення злочину, передбаченого ч. 5 ст. 27 ч. 5 ст. 191 КК України.

Застосовано щодо підозрюваної ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді домашнього арешту в певний період доби, заборонивши залишати місце свого проживання за адресою АДРЕСА_1 , в період часу з 22:00 години до 07:00 години наступної доби, строком до 12 лютого 2018 року.

Одночасно, на підозрювану ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у відповідності до вимог ч. 5 ст. 194 КПК України, покладено наступні обов`язки:
- прибувати по першому виклику до слідчого, прокурора або суду на визначений ними час;
- здати на зберігання свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну;
- не залишати м. Київ, Київську область без дозволу слідчого, прокурора, суду.

Згідно ухвали суду, слідчий суддя, врахувавши наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_6 інкримінованого їй кримінального правопорушення, тяжкість вчиненого злочину, дані про особу підозрюваної, в їх сукупності, а також врахувавши те, що органом досудового розслідування не доведено конкретних об`єктивних обставин, які обґрунтовують недостатність застосування до підозрюваної більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризикам, зазначеним у клопотанні, при цьому обов`язок доказування таких обставин покладається на прокурора в суді у відповідності до ч. 4 ст. 194 КПК України, прийшов до висновку про необхідність застосування відносно підозрюваної ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту в певний період доби, який на думку слідчого судді в повній мірі забезпечить належну процесуальну поведінку підозрюваної.

В апеляційній скарзі з доповненнями прокурор у кримінальному провадженні №0001125 прокурор Немишлянського відділу Харківської місцевої прокуратури №3 Харківської області ОСОБА_5 вважаючи ухвалу суду першої інстанції незаконною, невмотивованою та необґрунтованою просить скасувати ухвалу слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва від 14 грудня 2017 року та постановити нову ухвалу, якою застосувати до підозрюваної ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою із визначенням розміру застави в сумі 471 143 559, 85 гривень.

Мотивуючи доводи апеляційної скарги прокурор наголошує на тому, що суд необґрунтовано зробив висновки про те, що ризики, передбачені ст. 177 КПК України, а саме: можливість підозрюваної переховуватись від слідства та суду шляхом залишення території України, впливати на свідків у даному кримінальному провадженні та перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином є надуманими, недоведеними та непідтвердженими об`єктивними даними.

Зазначає, що судом не враховано те, що ОСОБА_6 обґрунтовано підозрюється у вчиненні особливо тяжкого злочину, з який передбачене покарання у виді позбавлення волі на строк від семи до дванадцяти років, а наявність у неї постійного місця мешкання та роботи не позбавляє останню можливості переховуватись від органів досудового слідства та суду.

Вважає, що запобіжний захід у вигляді домашнього арешту не відповідає обставинам справи та особі підозрюваної, оскільки судом не враховано те, що даний захід забезпечення кримінального провадження не зможе запобігти вказаним у клопотанні ризикам, які на думку прокурора є доведеними.

Заслухавши доповідь судді, думку прокурора, який підтримав свою апеляційну скаргу з доповненнями та просив її задовольнити в повному обсязі, доводи захисника та підозрюваної, які заперечували проти задоволення апеляційної скарги прокурора, перевіривши та обговоривши доводи апеляційної скарги, вивчивши матеріали судової справи, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга прокурора з доповненнями не підлягає задоволенню, виходячи з наступних підстав.

Як вбачається з представлених в апеляційний суд матеріалів, слідчим відділом Головного слідчого управління СБ України здійснюється досудове розслідування у кримінальному проваджені №0001125 від 26.04.2016 року, за ознаками вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч. 5 ст. 27, ч. 5 ст. 191, ч. 5 ст. 191, ч. 3 ст. 209, ч. 2 ст. 364-1, ч. 1 ст. 364-1, ч. 2 ст. 367 КК України.

Органом досудового розслідування встановлено, що після підписання договору відповідального зберігання (застави), в той же день, тобто 07.03.2012, представник компанії «TАNDICE LIMITED» громадянка України ОСОБА_6 , слідуючи заздалегідь обумовленому плану, для доведення злочинного умислу до кінця, перебуваючи у злочинній змові із Головою правління ПАТ «БАНК «КИЇВСЬКА РУСЬ» ОСОБА_10 , з метою заволодіння грошовими коштами ПАТ «БАНК «КИЇВСЬКА РУСЬ» в особливо великому розмірі, не маючи на меті повертати кредит, на підставі договору відповідального зберігання (застави) між банком «MEINL BANK AKTIENGESELLSCHAFT» (заставодержатель) та ПАТ «БАНК «КИЇВСЬКА РУСЬ» (заставодавець) від 07.03.2012, підписала від імені компанії «TАNDICE LIMITED» (боржник) кредитний договір із банком «MEINL BANK AKTIENGESELLSCHAFT» (кредитор), відповідно до якого кредитор погодився видати боржнику кредит в сумі до 10 000 000 доларів США строком на 12 місяців після надання, з правом продовження за згодою кредитора.

Відповідно до п. 3.03. зазначеного кредитного договору кредит надається Кредитором на вимогу Позичальника на підставі заявки на надання кредиту, належним чином оформленої Позичальником.

12.04.2012, на виконання розділу 2 договору відповідального зберігання (застави) від 07.03.2012, як передумова видачі кредиту компанії «TАNDICE LIMITED», на кореспондентський рахунок ПАТ «БАНК «КИЇВСЬКА РУСЬ» № НОМЕР_1 у банку «MEINL BANK AKTIENGESELLSCHAFT» перераховані грошові кошти в сумі 1 000 000 доларів США.

13.04.2012, на виконання вищевказаного кредитного договору на рахунок компанії «TАNDICE LIMITED» № НОМЕР_2 , відкритому в банківській установі «BANK OF CYPRUS PUBLIC COMPANY LIMIT» (BIC code: BCYPCY2NXXX, Республіка Кіпр), перераховані грошові кошти в сумі 1 000 000 доларів США.

18.04.2012, на виконання розділу 2 договору відповідального зберігання (застави) від 07.03.2012, як передумова видачі кредиту компанії «TАNDICE LIMITED», на кореспондентський рахунок ПАТ «БАНК «КИЇВСЬКА РУСЬ» № НОМЕР_1 у банку «MEINL BANK AKTIENGESELLSCHAFT» перераховані грошові кошти в сумі 4 000 000 доларів США.

23.04.2012, на виконання вищевказаного кредитного договору на рахунок компанії «TАNDICE LIMITED» № НОМЕР_2 , відкритому в банківській установі «BANK OF CYPRUS PUBLIC COMPANY LIMIT» (BIC code: BCYPCY2NXXX, Республіка Кіпр), перераховані грошові кошти в сумі 4 000 000 доларів США.

27.12.2012, на виконання розділу 2 договору відповідального зберігання (застави) від 07.03.2012, як передумова видачі кредиту компанії «TАNDICE LIMITED», на кореспондентський рахунок ПАТ «БАНК «КИЇВСЬКА РУСЬ» № НОМЕР_1 у банку «MEINL BANK AKTIENGESELLSCHAFT» перераховані грошові кошти в сумі 5 000 000 доларів США.

27.12.2012, на виконання вищевказаного кредитного договору на рахунок компанії «TАNDICE LIMITED» в ПАТ «БАНК «КИЇВСЬКА РУСЬ» перераховані грошові кошти в сумі 5 000 000 доларів США.

Надалі, ОСОБА_6 , діючи за попередньою змовою групою осіб із Головою правління ПАТ «БАНК «КИЇВСЬКА РУСЬ» ОСОБА_10 , після отримання зазначених кредитних грошових коштів в загальній сумі 49 770 000 доларів США, розпорядилась ними на власний розсуд.

Вказані обставини у своїй сукупності дають підстави підозрювати громадянку України ОСОБА_6 у вчиненні пособництва, тобто у наданні засобів та знарядь, а також в усуненні перешкод у вчиненні іншим співучасником злочину, заволодіння чужим майном шляхом зловживання службовою особою своїм службовим, тобто злочину, передбаченого ч. 5 ст. 27 та ч. 5 ст. 191 КК України, і підтверджуються наступними матеріалами: відповіддю ПАТ «БАНК «КИЇВСЬКА РУСЬ» № 3961 від 28.09.2017, довідкою за результатами перевірки ПАТ «БАНК «КИЇВСЬКА РУСЬ» Фондом гарантування вкладів фізичних осіб від 09.11.2017, матеріалами виконаного запиту про надання міжнародної правової допомоги компетентними органами Австрійської Республіки, іншими матеріалами кримінального провадження.

12.12.2017 ОСОБА_6 вручено повідомлення про підозру у вчиненні злочину, передбаченого ч. 5 ст. 27, ч. 5 ст. 191 КК України.

13.12.2017 р. старший слідчий в особливо важливих справах 1 відділу 1 управління досудового розслідування Головного слідчого управління СБ України ОСОБА_8 , за погодженням із прокурором відділу процесуального керівництва досудовим розслідуванням і підтримання державного обвинувачення управління нагляду за додержанням законів Службою безпеки України та Державною прикордонною службою України Департаменту нагляду за додержанням законів у кримінальному провадженні та координації правоохоронної діяльності Генеральної прокуратури України ОСОБА_9 , звернувся до Шевченківського районного суду м. Києва з клопотанням про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_6 , посилаючись на те, що остання обґрунтовано підозрюється у вчиненні інкримінованого їй кримінального правопорушення, а також посилаючись на наявність ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України, на підставі чого вважає що застосування до підозрюваної інших більш м`яких запобіжних заходів, окрім виняткового, не зможе забезпечити її належної процесуальної поведінки та запобігти вказаним ризикам.

14.12.2017 року ухвалою слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва від 14 грудня 2017 року у задоволенні клопотання слідчого було відмовлено та застосовано щодо підозрюваної ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді домашнього арешту в певний період доби, заборонивши залишати місце свого проживання за адресою АДРЕСА_1 , в період часу з 22:00 години до 07:00 години наступної доби, строком до 12 лютого 2018 року.

Європейський суд з прав людини неодноразово підкреслював, що наявність підстав для тримання особи під вартою має оцінюватись в кожному кримінальному провадженні з урахуванням його конкретних обставин. Тримання особи під вартою завжди може бути виправдано, за наявності ознак того, що цього вимагають справжні інтереси суспільства, які, незважаючи на існування презумпції невинуватості, переважають інтереси забезпечення поваги до особистої свободи.

Відповідно до вимог ст. 2 КПК України основним завданням кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден не винуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Відповідно до ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам переховуватися від органів досудового розслідування або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Відповідно до ч. 1 ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден з більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 цього Кодексу.

З ухвали суду та журналу судового засідання вбачається, що наведені в клопотанні слідчого підстави для обрання ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою перевірялись при розгляді клопотання. При цьому була допитана підозрювана ОСОБА_6 , вислухана думка прокурора та захисника, з`ясовані інші обставини, які мають значення при вирішенні питання обрання запобіжного заходу.

При судовому розгляді клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, слідчий суддя з`ясував питання про те, чи підтверджується наявність зазначених у клопотанні слідчого підстав застосування саме такого запобіжного заходу, передбачених статтею 177 КПК України.

Відповідно до ст. 178 КПК України, судом також враховано вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваною кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 27, ч. 5 ст. 191 КК України, тяжкість покарання, що загрожує ОСОБА_6 , у разі визнання її винуватою у кримінального правопорушення, у вчиненні якого вона підозрюється, характеризуючі дані про особу підозрюваної, в їх сукупності.

Перевіряючи доводи та обставини, на які посилаються слідчий та прокурор у клопотанні, слідчим суддею з`ясовано, що наведені у клопотанні дані свідчать про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_6 кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 27, ч. 5 ст. 191 КК України. Виклад обставин, що дають підстави підозрювати ОСОБА_6 у вчиненні зазначеного кримінального правопорушення, слідчим зроблено з посиланням на матеріали кримінального провадження, що їх підтверджують.

Відповідно до практики Європейського суду з прав людини, вимога розумної підозри передбачає наявність доказів, які об`єктивно зв`язують підозрюваного з певним злочином і вони не повинні бути достатніми, щоб забезпечити засудження, але мають бути достатніми, щоб виправдати подальше розслідування або висунення звинувачення.

У даному кримінальному провадженні зв`язок підозрюваної з вчиненим злочином підтверджується наявними у кримінальному провадженні доказами. Сукупність цих доказів дають підстави вважати, що причетність ОСОБА_6 до вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 27, ч. 5 ст. 191 КК України є обґрунтованою, що дає підстави для застосування до нього такого різновиду заходів забезпечення кримінального провадження, як запобіжний захід, з метою здійснення подальшого розслідування.

При цьому слід зауважити, що слідчий суддя на даному етапі провадження не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд під час розгляду кримінального провадження по суті, зокрема оцінювати докази з точки зору їх достатності та допустимості для визнання особи винуватою чи невинуватою у вчиненні кримінальних правопорушень. Слідчий суддя на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів повинен визначити лише чи є причетність особи до вчинення кримінальних правопорушень вірогідною та достатньою для застосування щодо особи обмежувальних заходів. Дослідивши матеріали клопотання в межах своєї компетенції, слідчий суддя у висновках, які зробив орган досудового розслідування відносно ОСОБА_6 чогось очевидно необґрунтованого чи недопустимого не встановив. Не виявлено таких обставин і колегією суддів.

Разом з тим, як правильно зазначив в ухвалі слідчий суддя, з чим погоджується і колегія суддів, що слідчим та прокурором достатньо не обґрунтовано та не доведено, що застосування більш м`яких запобіжних заходів, окрім виняткового, буде недостатнім для запобігання ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України, а також враховуючи у відповідності до ч. 1 ст. 178 КПК України вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваною інкримінованого їй кримінального правопорушення, тяжкість злочину, особу підозрюваної, зокрема те, що підозрювана раніше не судима, має постійне місце проживання в м. Києві, працює, перебуває на пенсії за віком, має міцні соціальні зв`язки, а також вік та стан її здоров`я, слідчий суддя прийшов до обґрунтованого висновку про можливість застосування менш суворого запобіжного заходу, а саме домашнього арешту в певний період доби.

Згідно ч. 3 ст. 176 КПК України, слідчий суддя, суд відмовляє у застосуванні запобіжного заходу, якщо слідчий, прокурор не доведе, що встановлені під час розгляду клопотання про застосування запобіжних заходів обставини, є достатніми для переконання, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів, передбачених частиною першою цієї статті не може запобігти доведеним під час розгляду ризику або ризикам.

Враховуючи викладене, слідчий суддя прийшов до обґрунтованого висновку про те, що слід відмовити у задоволенні клопотання слідчого.

З урахуванням наведеного, колегія суддів приходить до висновку про те, що підстави і обставини, з яких суд відмовив у задоволенні клопотання слідчого в частині застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, є достатньо обґрунтованими, оскільки вони вказують на те, що як слідчий у клопотанні, так і прокурор в суді першої інстанції в повному обсязі не довели суду обставини, які виправдовують обмеження права ОСОБА_6 на свободу, слідчий суддя дійшов правильного висновку про відсутність підстав для застосування виняткового запобіжного заходу, оскільки запобіжний захід у вигляді домашнього арешту в певний період доби є необхідним і таким, що забезпечить на даному етапі досудового розслідування виконання підозрюваною процесуальних обов`язків.

З урахуванням положень ст.ст. 177, 178 КПК України, п. 1 ст. 5 Європейської конвенції з прав людини та основоположних свобод суду належало з`ясувати чи тримання ОСОБА_6 під вартою до судового розгляду справи є тим запобіжним заходом, який забезпечив би її належну процесуальну поведінку та виконання процесуальних обов`язків, та чи не було можливості обмежитися в даному випадку застосуванням менш суворого запобіжного заходу, що, як вважає колегія суддів, було правильно зроблено слідчим суддею.

За таких обставин, необхідності обмеження права особи на свободу, передбаченого кримінальним процесуальним законом України, ст. 5 Конвенції про захист прав і основоположних свобод людини в контексті зазначеного кримінального провадження немає, а тому апеляційну скаргу прокурора слід залишити без задоволення, а ухвалу слідчого судді, якою до ОСОБА_6 застосовано запобіжний захід у виді домашнього арешту в певний період доби без змін, оскільки, як вважає колегія суддів, такий запобіжний захід в повній мірі забезпечить запобіганню наявних ризиків, передбачених ст. 177 КПК України.

Доводи, на які послався в апеляційній скарзі прокурор, а саме обґрунтованість підозри у вчиненні злочину та наявність ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, не можуть бути підставами для скасування судового рішення, оскільки були враховані судом при прийнятті рішення, в зв`язку з чим до підозрюваної застосовано наступний за суворістю запобіжний захід, який на думку колегії суддів співмірний з існуючими ризиками, особою підозрюваної, тяжкістю злочину та його наслідками, і підстав вважати його занадто м`яким немає.

З огляду на викладене, зазначені в апеляційній скарзі підстави, з яких прокурор просить скасувати ухвалу суду не знайшли свого підтвердження під час апеляційного розгляду справи, оскільки слідчий суддя, розглядаючи клопотання сторони обвинувачення, всебічно з`ясував всі обставини, з якими закон пов`язує можливість застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, при цьому заслухав пояснення як сторони обвинувачення, так і сторони захисту, та навів в ухвалі мотиви прийнятого рішення.

Порушень норм КПК України, які могли б стати підставою для скасування ухвали слідчого судді, по справі не вбачається.

Суд обґрунтовано, у відповідності з вимогами ст.ст. 177, 178, 181, 194 КПК України, обрав підозрюваній ОСОБА_6 запобіжний захід у вигляді домашнього арешту в певний період доби, а тому підстав для скасування ухвали слідчого судді, колегія суддів не вбачає.

Керуючись ст. ст. 176, 177, 178, 181, 184, 193, 194, 309, 404, 405, 407 ч. 3 п. 1, 418 ч. 1, 422 КПК України, колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду м. Києва

п о с т а н о в и л а:

Ухвалу слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва від 14 грудня 2017 року у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань під №0001125 від 26.04.2016 року, за ознаками вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч. 5 ст. 27 ч. 5 ст. 191, ч. 5 ст. 191, ч. 3 ст. 209, ч. 1 ст. 364-1, ч. 2 ст. 364-1, ч. 2 ст. 367 КК України, якою було відмовлено в задоволенні клопотання старшого слідчого в особливо важливих справах 1 відділу 1 управління досудового розслідування Головного слідчого управління СБ України ОСОБА_8 , погодженого із прокурором відділу процесуального керівництва досудовим розслідуванням і підтримання державного обвинувачення управління нагляду за додержанням законів Службою безпеки України та Державною прикордонною службою України Департаменту нагляду за додержанням законів у кримінальному провадженні та координації правоохоронної діяльності Генеральної прокуратури України ОСОБА_9 , про застосуваннязапобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та застосовано щодо підозрюваної ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді домашнього арешту в певний період доби, заборонивши залишати місце свого проживання за адресою АДРЕСА_1 , в період часу з 22:00 години до 07:00 години наступної доби, строком до 12 лютого 2018 року залишити без змін.

Апеляційну скаргу прокурора у кримінальному провадженні №0001125 прокурора Немишлянського відділу Харківської місцевої прокуратури №3 Харківської області ОСОБА_5 залишити без задоволення.

Ухвала апеляційного суду відповідно до правил, визначених ч. 4 ст. 424 КПК України, оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

С У Д Д І:

ОСОБА_11 ОСОБА_12 с і к