Справа № 359/5322/17
Провадження № 1-КП/359/110/2018
ВИРОК
07 березня 2018 року Бориспільський міськрайонний суд Київської області у складі:
головуючого судді ОСОБА_1 ,
за участю прокурора ОСОБА_2 ,
за участю обвинуваченого ОСОБА_3 ,
за участю обвинуваченого ОСОБА_4 ,
за участю потерпілого ОСОБА_5 ,
при секретарі судового засідання ОСОБА_6 ,
розглянувши в приміщенні суду у підготовчому судовому засіданні з технічною фіксацією кримінальне провадження за обвинуваченням ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Київ, українця, громадянина України, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , не судимого в силу ст. 89 КК України та за обвинуваченням ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця м. Бориспіль Київської області, українця, громадянина України, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_3 , не судимого в силу ст. 89 КК України, у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України,
18.04.2017, близько 14 год. 00 хв., ОСОБА_3 вступив в злочинну змову з ОСОБА_4 та особою відомості щодо якої виділено в окреме кримінальне провадження з метою викрадення чужого майна.
Реалізуючи свій злочинний умисел, ОСОБА_3 і ОСОБА_4 та особа відомості відносно якої виділено в окреме кримінальне провадження на автомобілі ВАЗ 2106 д.н.з. НОМЕР_1 до якого був причеплений напівпричеп, під керуванням водія ОСОБА_7 прибули до неогородженої земельної ділянки АДРЕСА_4 .
Реалізуючи свій спільний злочинний умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна, ОСОБА_3 і ОСОБА_4 та особа відомості відносно якої виділено в окреме кримінальне провадження діючи умисно за попередньою змовою групою осіб, з корисливих мотивів переконавшись, що за їхніми діями ніхто не спостерігає і вони носять таємний характер, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій, завантажили саморобний бак розмірами 1,62x1,60x0,80 м. з нержавіючого металу, вартістю 2 881 грн. 00 коп. до напівпричепа, який був приєднаний до автомобіля.
Після чого, вказані особи, здали саморобний бак розмірами до пункту прийому металу, який розташований по АДРЕСА_5 , а отримані грошові кошти розділили порівну між собою чим спричинили потерпілому ОСОБА_5 матеріальну шкоду на суму 2 881 грн. 00 коп.
Таким чином, ОСОБА_3 обвинувачується у таємному викраденні чужого майна (крадіжка), вчиненому за попередньою змовою групою осіб, тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України.
Таким чином, ОСОБА_4 обвинувачується у таємному викраденні чужого майна (крадіжка), вчиненому за попередньою змовою групою осіб, тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України.
В ході досудового розслідування, 29.06.2017 року між потерпілим ОСОБА_5 та підозрюваними ОСОБА_4 , ОСОБА_3 , було укладено угоди про примирення. Із змісту яких вбачається, що сторони визначили істотні для кримінального провадження обставини; констатовано факт примирення між потерпілим та підозрюваними, а також щире каяття підозрюваних та активне сприяння підозрюваними розкриттю злочину, а також повне відшкодування підозрюваними завданої ним матеріальної шкоди.
Сторонами узгоджено, що при затвердженні угоди ОСОБА_4 та ОСОБА_3 буде призначено покарання у виді 4 (чотирьох) років позбавлення полі та на підставі ст. 75 КК України звільнено від відбування покарання з випробуванням.
Наслідки укладення та затвердження угоди, передбачені ст. 473 КПК України, зрозумілі та роз`яснені наслідки невиконання угоди.
Потерпілий повідомив, що укладена ним угода є добровільною, ні фізичного ні психологічного тиску до нього не застосовувалось.
У підготовчому судовому засіданні обвинувачені ОСОБА_4 та ОСОБА_3 підтримали укладену угоду про примирення, визнали свою вину у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України, та просили суд затвердити укладену між ними та потерпілим угоду про примирення, пояснивши, що наслідки затвердження даної угоди їм відомі.
Потерпілий ОСОБА_5 у підготовчому судовому засіданні зазначив, що він підтримує угоду про примирення, укладену між ним та ОСОБА_4 , ОСОБА_3 , а також вказав, що претензій до обвинувачених морального та матеріального характеру немає. Зі ст. 473 КПК України ознайомлений, наслідки угоди йому зрозумілі. Угода укладена ним добровільно, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дій будь яких інших обставин, ніж ті що передбачені в угоді.
Прокурор вважає можливим затвердження угод про примирення в підготовчому судовому засіданні, як таких, що відповідають вимогам КПК України.
Суд в даному випадку не перевіряє фактичні обставини, вчиненого обвинуваченими кримінального правопорушення, так як і не здійснює оцінку доказів у кримінальному провадженні під час проведення підготовчого судового засідання, виходячи з того, що межі розгляду встановлюються лише змістом угоди про примирення.
Розглядаючи питання про затвердження угоди про примирення, суд виходить з наступного.
Згідно п. 1 ч. 3 ст. 314 КПК України при прийнятті рішення у підготовчому судовому засіданні суд має право, зокрема, затвердити угоду.
Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 468 КПК України у кримінальному провадженні може бути укладено угоду про примирення між потерпілим та підозрюваним чи обвинуваченим.
Згідно з положеннями ч. 3 ст. 469 КПК України угода про примирення між потерпілим та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості, та у кримінальному провадженні у формі приватного обвинувачення.
В судовому засіданні встановлено, що ОСОБА_4 та ОСОБА_3 обґрунтовано обвинувачуються у таємному викраденні чужого майна (крадіжі), вчиненому за попередньою змовою групою осіб, тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України.
Згідно з положеннями ст. 12 КК України, злочин, у вчиненні якого обвинувачується ОСОБА_4 та ОСОБА_3 відносяться до злочинів середньої тяжкості.
При цьому, судом відповідно до вимог ч. 5 ст. 474 КПК України з`ясовано, що обвинувачені визнали вину в обсязі підозри, а також цілком розуміють права, визначені п. 1 ч. 5 ст. 474 КПК України, наслідки укладення та затвердження даної угоди, передбачені ч. 2 ст. 473 КПК України, характер обвинувачення, вид покарання, а також інші заходи, які будуть застосовані до них у разі затвердження угоди судом. Обвинувачені розуміють, що умисне невиконання угоди є підставою для притягнення їх до кримінальної відповідальності за ст. 389-1 КК України.
Суд переконався, що укладення угоди про примирення між сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дії будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді, а тому у суду не виникає необхідності витребувати документи, а також викликати в судове засідання інших осіб та опитувати їх для з`ясування добровільності укладеної угоди. Укладення угоди є правомірним, та таким, що відповідає інтересам потерпілого, умови угоди не порушують права, свободи чи інтереси сторін або інших осіб.
Також судом встановлено, що покарання сторонами угоди визначено у відповідності до положень КК України. Узгоджена сторонами міра покарання передбачена в межах санкції ч. 2 ст. 185 КК України та відповідає загальній меті призначення кримінального покарання, визначена з урахуванням характеру та тяжкості вчиненого злочину ОСОБА_4 та ОСОБА_3 , та даних про особи обвинувачених, обставин, що пом`якшують покарання, та є достатньою для виправлення обвинувачених та запобігання вчинення ними нових злочинів.
Таким чином, перевіривши угоди про примирення між потерпілим ОСОБА_5 та (підозрюваними) обвинуваченими ОСОБА_4 та ОСОБА_3 , суд приходить до висновку, що умови угоди: не суперечать вимогам Кримінального процесуального кодексу України та Кримінального кодексу України, відповідають інтересам суспільства, не порушують права, свободи сторін та інших осіб, наявні фактичні підстави для визнання винуватості, відсутня очевидна неможливість виконання обвинуваченими взятих на себе зобов`язань, сторони дійсно примирились, що підтверджено в судовому засіданні, і як вбачаться з матеріалів кримінального провадження погодили вид покарання.
Виходячи з викладеного, суд вважає за необхідне затвердити угоди про примирення, які укладені на досудовому розслідуванні кримінального провадження, 29 червня 2017 року між потерпілим ОСОБА_5 , з одного боку, та (підозрюваними) обвинувачуваними ОСОБА_4 та ОСОБА_3 , з іншого боку, на підставі ст.ст. 468, 469, 471 КПК України та призначити обвинуваченим узгоджену сторонами міру покарання у виді 4 (чотирьох) років позбавлення волі. На підставі ст. 75 КК України звільнити обвинувачених від відбування покарання з випробуванням.
Судові витрати по кримінальному провадженню відсутні.
Речові докази прокурором не заявлялись.
Керуючись п. 1 ч. 3 ст. 314, ст. ст. 368-371, ч. 2, ст. 373, ст. ст. 374-376, п. 1 ч. 1 ст. 468, ст.ст. 471, 474, 475 КПК України, ч. 2 ст. 185, КК України, суд
Угоду про примирення, укладену 29 червня 2017 року між потерпілим ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 та підозрюваним ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 у кримінальному провадженні за обвинуваченням ОСОБА_4 та ОСОБА_3 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України, затвердити.
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України та призначити йому покарання у виді позбавлення волі строком на 4 (чотири) роки.
На підставі ст. 75 КК України, звільнити ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , від основного покарання у виді позбавлення волі та призначити йому іспитовий строк тривалістю 3 (три) роки.
Покласти на ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , обов`язки, передбачені ст.76 КК України: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання; не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації .
Угоду про примирення, укладену 29 червня 2017 року між потерпілим ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 та підозрюваним ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 у кримінальному провадженні за обвинуваченням ОСОБА_4 та ОСОБА_3 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України, затвердити.
ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України та призначити йому покарання у виді позбавлення волі строком на 4 (чотири) роки.
На підставі ст. 75 КК України, звільнити ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , від основного покарання у виді позбавлення волі та призначити йому іспитовий строк тривалістю 3 (три) роки.
Покласти на ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , обов`язки, передбачені ст.76 КК України: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання; не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.
Вирок суду може бути оскаржений до Апеляційного суду Київської області шляхом подачі апеляційної скарги через Бориспільський міськрайонний суд протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Суддя Бориспільського міськрайонного суду ОСОБА_1