Справа № 671/131/18
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
23 січня 2018 року м. Волочиськ
Слідчий суддя Волочиського районного суду Хмельницької області ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , з участю прокурора ОСОБА_3 , слідчого ОСОБА_4 ,
Як зазначено в клопотанні, 21 січня 2018 року до Волочиського ВП надійшла заява ОСОБА_6 про притягнення до кримінальної відповідальності ОСОБА_7 , жителя с. Пашуки Славутського району Хмельницької області, який в ніч на 14.01.2018, знаходячись за місцем його проживання в житловому будинку АДРЕСА_1 , шляхом вільного доступу, таємно викрав належні йому два планшети, одяг та грошові кошти в сумі 4000 грн. і 150 доларів США, спричинивши майнову шкоду.
21 січня 2018 року в період часу з 19 год. 41 хв. по 20 год. 11 хв. ОСОБА_7 , перебуваючи на вул. Садовій в с. Пашуки Славутського району Хмельницької області, добровільно видав працівникам поліції викрадене ним майно, яке належить потерпілому ОСОБА_6 , а саме: джинсові штани синього кольору, кросівки білого кольору, спортивну кофту червоного кольору, шкіряну куртку чорного кольору, планшет марки «Ейсер» чорного кольору.
Цього ж дня вилучене під час проведення огляду вказане вище майно постановою слідчого визнано речовими доказами у кримінальному провадженні.
У зв`язку із викладеним, в ході проведення досудового розслідування виникла виняткова необхідність у накладенні арешту на майно, виявлене та вилучене у ОСОБА_7 , яке, як встановлено проведеним досудовим розслідуванням, зберегло на собі сліди вчиненого кримінального правопорушення, а також у встановленому законом порядку визнано речовими доказами у кримінальному провадженні.
Накладення арешту на вказане майно має істотне значення для кримінального провадження і полягає в тому, що це забезпечить наявність у матеріалах кримінального провадження важливих речових доказів, отримання яких є необхідним для всебічного, повного та неупередженого дослідження всіх обставин у кримінальному провадженні.
В судовому засіданні прокурор та слідчий підтримали подане клопотання.
Розглянувши подане клопотання, заслухавши думку учасників процесу, слідчий суддя дійшов до наступних висновків.
Як вбачається із вимог ч. 2 ст. 167 КПК України, тимчасово вилученим може бути майно у вигляді речей, документів, грошей тощо, щодо яких є достатні підстави вважати, що вони підшукані, виготовлені, пристосовані чи використані як засоби чи знаряддя вчинення кримінального правопорушення та (або) зберегли на собі сліди кримінального правопорушення.
Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження.
Згідно з положеннями ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.
Згідно ч. 1 ст. 98 КПК України, речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.
В силу вимог ч. 3 ст. 170 КПК України у випадку, передбаченому п. 1 ч. 2 ст.170 КПК України, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.
Як вбачається з наданих матеріалів, 21 січня 2018 року ОСОБА_7 добровільно видав працівникам поліції викрадене ним майно: джинсові штани синього кольору, кросівки білого кольору, спортивну кофту червоного кольору, шкіряну куртку чорного кольору, планшет марки «Ейсер» чорного кольору, що належить потерпілому ОСОБА_6 . Вказане майно, на яке просить накласти арешт слідчий та яке містить на собі сліди кримінального правопорушення, визнане речовими доказами.
З урахуванням викладеного, слідчий суддя приходить до висновку, що з метою забезпечення збереження речових доказів, запобігання можливого їх знищення, пошкодження чи приховування, слід накласти арешт на вказане слідчим майно, а тому дане клопотання підлягає задоволенню.
На підставі вищевикладеного, керуючись ст.ст. 170, 172, 173 КПК України,-
Клопотання задовольнити.
Накласти арешт на тимчасово вилучені: джинсові штани синього кольору, кросівки білого кольору, спортивну кофту червоного кольору, шкіряну куртку чорного кольору, планшет марки «Ейсер» чорного кольору, що належать ОСОБА_6 , шляхом заборони відчужувати, розпоряджатися та користуватися даним майном.
Відповідно ст.175 КПК України ухвала про арешт виконується негайно слідчим, прокурором.
Відповідно ст. 309 КПК України ухвала слідчого судді про арешт майна може бути оскаржена в апеляційному порядку протягом 5 днів з дня її оголошення, а згідно ч. 3 ст. 395 КПК України, якщо ухвала постановлена без виклику особи, яка її оскаржує, то строк апеляційного оскарження обчислюється з дня отримання нею копії судового рішення.
Слідчий суддя: