Справа № 317/528/18
№/п 1-в/317/86/2018
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
20 березня 2018 року

Запорізький районний суд Запорізької області

у складі: головуючого - ОСОБА_1

при секретарі - ОСОБА_2

за участю прокурора - ОСОБА_3 ,

представника виправної установи - Колєснік,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м.Запоріжжя в режимі відеоконференцзв`язку подання ДУ «Біленьківська виправна колонія (№99)» про умовно-дострокове звільнення засудженого ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Приморськ Запорізької області, українця, громадянина України, не одруженого, до арешту проживав за адресою: АДРЕСА_1 , -

В С Т А Н О В И В:
У лютому 2018 року до Запорізького районного суду Запорізької області надійшло подання ДУ «Біленьківська виправна колонія (№99)» про умовно-дострокове звільнення засудженого ОСОБА_4 .
В обґрунтування свого подання ДУ «Біленьківська виправна колонія (№99)» зазначила, що ОСОБА_4 засуджений вироком Апеляційного суду Запорізької області за ст.115 ч.2 п.6, ст.187 ч.4, ст.289 ч.3, ст.304, ст.70 КК України до 14 років 6місяців позбавлення волі з конфіскацією майна. На підставі ст.71 КК України частково приєднана не відбута частина покарання за вироком Бердянського міськрайонного суду Запорізької області від 12.11.2004 року, до відбуття 15 років позбавлення волі з конфіскацією майна.

Адміністрація виправної установи вважає, що засуджений ОСОБА_4 довів своє виправлення, а тому заслуговує на застосування відносно нього пільги, передбаченої ст.81 КК України.

В судовому засідання представник адміністрації Колєснік підтримав подання, просив суд його задовольнити.

Прокурор не заперечував проти подання ДУ «Біленьківська виправна колонія (№99)», просив його задовольнити.

Засуджений ОСОБА_4 підтримав подання ДУ «Біленьківська виправна колонія (№99)», просив його задовольнити.

Вислухавши пояснення сторін по справі, вивчивши особову справу засудженого та надані до суду характеризуючи матеріали, суд встановив наступне:

ОСОБА_4 засуджений 16.02.2006 року Апеляційним судом Запорізької області за ст.115 ч.2 п.6, ст.187 ч.4, ст.289 ч.3, ст.304, ст.70КК України до 14 років 6місяців позбавлення волі з конфіскацією майна. На підставі ст.71КК України частково приєднана не відбута частина покарання за вироком Бердянського міськрайонного суду Запорізької області від 12.11.2004 року, до відбуття 15 років позбавлення волі з конфіскацією майна.

Ухвалою Запорізького районного суду Запорізької області від 17.02.2016року зарахувати строк тримання під вартою з 16.09.2005року по 17.03.2006 року включно на підставі ст. 72 ч.5 КК України з розрахунку 1 день попереднього ув`язнення за 2 дні позбавлення волі.

Початок строку : 16.09.2005 року Кінець строку : 16.03.2020 року

ОСОБА_4 в місцях позбавлення волі знаходиться з 18.10.2005 року. Під час тримання у Запорізькому та Дніпропетровському слідчих ізоляторах стягнень та заохочень не мав. Перебуваючи в Бердянській виправній колонії (№77) допустив 13 порушень відбування покарання та отримав 1 заохочення правами начальника установи і 2 заохочення правами начальника відділення СПС.

В Біленьківській виправній колонії №99 відбуває покарання з 17.03.2013 року. За період відбування покарання допустив 1 порушення установленого порядку відбування покарання. За сумлінну поведінку та ставлення до праці, за виконання покладених обов`язків та додержання правил поведінки має 4 заохочення правами начальника установи та 4 заохочення правами начальника відділення СПС. Вказане підтверджується наданою довідкою про заохочення та стягнення засудженого (а.с.8)

Згідно наданої довідки про працевлаштування засудженого, ОСОБА_4 не працевлаштований (а.с.11).

Однак, як зазначено в поданні та з пояснень представника адміністрації виправної установи, було з`ясовано, що ОСОБА_4 на добровільній та безоплатній основі виконує обов`язки днювального відділення СПС та кочегара ДІЗО/ПКТ. До виконання своїх обов`язків ставиться сумлінно. Вказані завдання виконує якісно та вчасно.

Згідно довідки ДУ «БВК (№99)» за вироком суду має цивільний позов на суму 55000,00грн, але в бухгалтерії установи виконавчі листи на стягнення боргу відсутні(а.с.9).

У відношенні до персоналу установи грубість не проявляє, виконує вимоги. Приймає участь у суспільному житті відділення, роботі самодіяльної організації засуджених, програмах диференційованого виховного впливу, прагне підвищення свого загальноосвітнього рівня, на профілактично виховні заходи реагує позитивно, робить відповідні висновки. За характером спокійний, врівноважений, у відношенні із засудженими не конфліктний, підтримує стосунки із засудженими позитивної спрямованості. Дотримується вимог особистої санітарії та гігієни. Провину у скоєному злочині визнає.

У відповідності до ст. 81 КК України, умовно-дострокове звільнення від покарання можливо при обов`язковій та одночасній наявності в їх сукупності підстав та умов. При цьому головним та вирішальним є не факт відбування певної частини покарання, а виправлення засудженого.

Водночас, суд звертає увагу на те, що під виправленням розуміється процес позитивних змін, які відбуваються в особистості засудженого та створюють у нього готовність до самокерованої правослухняної поведінки. Виправлення полягає в тому, щоб шляхом примусового впливу на засудженого внести корективи в його соціально-психологічні властивості, нейтралізувати негативні настанови, змусити додержуватися положень закону про кримінальну відповідальність, а ще краще, нехай навіть під страхом покарання, прищепити повагу до закону. Досягнення такого результату визнається юридичним виправленням, що само по собі важливий результат застосування покарання, суттєвий показник його ефективності.

Згідно з ч. 2 ст. 81 КК України, умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосоване, якщо засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення.

Згідно з роз`ясненнями, які містяться в постанові Пленуму Верховного Суду України від 26 квітня 2002 року № 2 «Про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміну не відбутої частини покарання більш м`яким», умовно-дострокове звільнення від відбування покарання можливо лише після повного та всебічного вивчення даних про особу засудженого. При цьому головною умовою прийняття такого рішення є доведеність того, що засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення.

Одним з найважливіших засобів виправлення засуджених виступає суспільно корисна праця. Залучення до праці спрямоване, насамперед, на приучення засуджених ставитися до праці, як до позитивної та необхідної складової їх життя, у тому числі й подальшого життя на волі. Висновок суду про виправлення засудженого повинен базуватися на врахуванні даних про його поведінку в цілому та відношенню до праці за весь період знаходження у виправних установах, а не за час, що безпосередньо передує розгляду. Суд не може не врахувати, що примірна поведінка це не тільки пасивна форма поводження засудженого, що полягає в утриманні від порушення режиму відбування покарання, а й активна форма поведінки, котра за своєю суттю є намагання своєю діяльністю виправити вину за скоєне кримінальне правопорушення.

Суд, вивчивши особову справу засудженого, вислухавши думку представника адміністрації, засудженого, висновок прокурора, вважає клопотання обґрунтованим і таким, що підлягає задоволенню.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст.81 КК України, ст.537, ч.2, ч.3 ст.539 КПК України, ст.153, 154 КВК України,

УХВАЛИВ:
Звільнити умовно-достроково засудженого ОСОБА_4 на строк 1 рік 11 місяців 25 днів.

Зарахувати в строк відбутого покарання час знаходження в місцях позбавлення волі до фактичного звільнення.

Ухвала суду може бути оскаржена до апеляційного суду Запорізької області через суд першої інстанції шляхом подання апеляційної скарги протягом семи днів з дня її оголошення.

У разі подання апеляції прокурором, виконання зупиняється.

Суддя: ОСОБА_1