13.12.2017 Єдиний унікальний номер 205/2374/17
Провадження №1-кп/205/414/17
Єд.унік.№205/2374/17
В И Р О К

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 грудня 2017 року Ленінський районний суд

м. Дніпропетровська

у складі: головуючого: судді ОСОБА_1

при секретарі: ОСОБА_2

за участю прокурора: ОСОБА_3
потерпілої: ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні, у залі суду, в м. Дніпро, кримінальне провадження, яке зареєстроване в ЄРДР за №0000460 від 18 лютого 2017 року за обвинуваченням ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Дніпропетровська, громадянина України, освіта неповна середня, раніше не засудженого, розлученого, не працюючого, проживаючого в АДРЕСА_1 , у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч.1 ст.164 КК України,-

В С Т А Н О В И В :

Обвинувачений ОСОБА_5 , згідно рішення Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 21 жовтня 2010 року, зобов`язаний до сплати аліментів на утримання неповнолітнього сина ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , в розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку (доходу), щомісячно, але не менше ніж 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, на користь ОСОБА_4 , до повноліття дитини, починаючи з 09 серпня 2010 року. Проте, обвинувачений ОСОБА_5 , будучи обізнаним про рішення суду, встав на шлях злісного ухилення від сплати аліментів. Так, у обвинуваченого ОСОБА_5 , згідно довідки - розрахунку Новокодацького ВДВС ДМУЮ, станом на 31 грудня 2013 року утворилась заборгованість по сплаті аліментів на утримання неповнолітнього сина на суму 22 208 грн.10 коп. Крім того, продовжуючи вчиняти злочин, обвинувачений ОСОБА_5 , починаючи з 01 квітня 2014 року виплат по аліментам на утримання неповнолітнього сина не здійснював, тобто 3 роки 3 місяці та 5 днів злісно ухилявся від сплати аліментів, іншої допомоги не надавав, в центр зайнятості Новокодацького району м.Дніпропетровська не звертався та заходів до працевлаштування не приймав, на попереджувальні листи Новокодацького ВДВС ДМУЮ про необхідність погашення заборгованості та сплачувати аліменти не реагував, в результаті чого у нього утворилася заборгованість по аліментах, станом на 05 квітня 2017 року на загальну суму 59 266 грн.49 коп.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_5 свою провину визнав повністю, у вчиненому щиро покаявся і пояснив суду, що згідно рішення Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 21 жовтня 2010 року, він зобов`язаний до сплати аліментів на утримання неповнолітнього сина ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , в розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку (доходу), щомісячно, але не менше ніж 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, на користь ОСОБА_4 до повноліття дитини, починаючи з 09 серпня 2010 року. Аліменти він або сплачував не в повному обсязі, або не сплачував взагалі у зв`язку з відсутністю фінансової можливості та сімейними обставинами, тому утворилася заборгованість у сумі 59266,49 грн.

Винність обвинуваченого ОСОБА_5 також підтверджується показаннями потерпілої ОСОБА_4 , яка пояснила суду, що обвинувачений, згідно рішення Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 21 жовтня 2010 року, зобов`язаний до сплати аліментів на утримання неповнолітнього сина ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , в розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку (доходу), щомісячно, але не менше ніж 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, на її користь, до повноліття дитини, починаючи з 09 серпня 2010 року. Але обвинувачений ОСОБА_5 аліменти не сплачував, іншої допомоги на утримання дитини не надавав, у зв`язку з чим утворилась заборгованість по аліментам у сумі 59266,49 грн.

На підставі ч.3 ст.349 КПК України (2012) та за згодою сторін, суд вважає недоцільним дослідження інших доказів стосовно фактичних обставин справи, оскільки вони ніким не оспорюються.

Таким чином, обвинувачений ОСОБА_5 своїми умисними діями, які виразились у злісному ухиленні від сплати встановлених рішенням суду коштів на утримання дітей (аліментів), вчинив кримінальне правопорушення (злочин), передбачений ч.1 ст.164 КК України.

Обираючи обвинуваченому ОСОБА_5 вид та міру покарання, суд враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення (злочину) та дані про особу обвинуваченого, який раніше не судимий, характеризується позитивно, свою провину визнав повністю та щиро покаявся, частково погасив заборгованість, що суд відносить до обставин, які пом`якшують покарання та вважає, що виправлення обвинуваченого можливе без відбування призначеного покарання, із застосуванням ст.ст.75, 76 КК України. Крім того, враховуючи ту обставину, що обвинувачений ОСОБА_5 має на утриманні неповнолітню дитину ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , що підтверджується копією свідоцтва про народження дитини, відносно якої злочинів не вчиняв, батьківських прав не позбавлявся та під обмеження, передбачені ст.9 Закону України «Про амністію у 2016 році» від 22 грудня 2016 року не підпадає. Крім того, обвинувачений ОСОБА_5 не заперечує проти застосування до нього ЗУ «Про амністію у 2016 році», у зв`язку з чим суд вважає за необхідне звільнити його від відбування призначеного покарання на підставі ст.1 п. «В» зазначеного Закону.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 370, 374 КПК України, ст.1 п. «В», 10 Закону України «Про амністію у 2016 році» від 22 грудня 2016 року, суд

У Х В А Л И В :

ОСОБА_9 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч.1 ст.164 КК України та призначити йому покарання у виді обмеження волі строком на два роки.

На підставі ст.75 КК України, ОСОБА_5 звільнити від відбування призначеного покарання з випробуванням, якщо він протягом одного року іспитового строку не вчинить нового злочину.

Відповідно до п.1, 2 ч.1 ст.76 КК України, покласти на ОСОБА_5 наступні обов`язки: періодично з`являтися на реєстрацію до уповноваженого органу з питань пробації та повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання.

Відповідно до п.2 ч.2 ст.76 КК України, зобов`язати ОСОБА_5 не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

ОСОБА_5 від призначеного покарання звільнити на підставі ст.1 п. «В» Закону України «Про амністію у 2016 році» від 22 грудня 2016 року.

Вирок може бути оскаржений в апеляційному порядку до апеляційного суду Дніпропетровської області протягом 30 днів з дня його проголошення, шляхом подання апеляційної скарги через Ленінський районний суд м.Дніпропетровська.

Головуючий: ОСОБА_1