Справа № 755/3150/17
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
"25" вересня 2017 р. слідчий суддя Дніпровського районного суду м. Києва ОСОБА_1 , за участю секретаря ОСОБА_2 , слідчого ОСОБА_3 , розглянувши клопотання слідчого Дніпровського управління поліції ГУ Національної поліції у м. Києві ОСОБА_3 у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0001481 від 03.02.2017 року про арешт майна,

в с т а н о в и в:

25.09.2017 року слідчий Дніпровського управління поліції Головного управління Національної поліції в місті Києві звернувся до Дніпровського районного суд м. Києва з клопотанням про арешт майна.

Клопотання погоджено з прокурором Київської місцевої прокуратури № 4 ОСОБА_4 .

На підставі матеріалів, 03.02.2017 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0001481 внесено дані про вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст.296 КК України.

Клопотанням обґрунтоване тим, що 03.02.2017 року о 02 годині 55 хвилин невстановлена особа, перебуваючи за адресою: м. Київ, вул. Профспілкова, 14/1 з хуліганських спонукань вкинула у вікно ресторану «Комфорт» предмет, схожий на гранату, внаслідок чого стався вибух (ЖЄО 8229 від 03.02.2017).

Так, 23.09.2017 року за адресою: м.Київ, содово-дачний кооператив «Оболонь», вул. 10-та садова,2 відповідно до ч. 3 ст. 233, ч. 2 ст. 237 КПК України, проведено огляд автомобіля марки «ВАЗ-2121», державний номерний знак НОМЕР_1 , який згідно свідоцтва про реєстрацію належить ОСОБА_5 ,та яким користувався ОСОБА_6 , крім цього було виявлено та вилучено з вказаного автомобіля марки «ВАЗ-2121», державний номерний знак НОМЕР_2 докази, які підтверджують факт вчинення затриманими особами кримінально правопорушення а саме: предмет, що за зовнішніми ознаками схожий на пістолет «HecklerKoch» калібру 9мм з маркуванням « НОМЕР_3 »; предмет, що за зовнішніми ознаками схожий на глушник до даного предмету; 3 предмети, що за зовнішніми ознаками схожі на магазини до даного предмету; предмети, що за зовнішніми ознаками схожі на бойлві набої калібру 9х19 у кількості 56 штук; мобільний телефон марки «Ассер»; мобільний телефон марки «Айфон 7».

Крім того, за результатами вказаного огляду вилучено автомобіль марки «ВАЗ-2121», державний номерний знак НОМЕР_1 , який належить ОСОБА_5 та яким користувався ОСОБА_6 .

Слідчий в судовому засіданні підтримав клопотання та просив його задовольнити.

Дослідивши надане клопотання на відповідність КПК України кримінальне провадження, заслухавши думку слідчий, слідчий суддя приходить до наступного.

Відповідно до п.7 ч.2 ст.131 КПК України, одним із заходів забезпечення кримінального провадження є арешт майна.

Відповідно до ч.1 ст.170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна.

Згідно п.1 ч.2 ст.170 КПК України арешт на майно накладається з метою збереження речових доказів.

Відповідно до ч.3 ст.170 КПК України у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

При цьому, ч. 10 ст. 170 КПК України, зазначає, що арешт може бути накладений у встановленому цим Кодексом порядку на рухоме чи нерухоме майно, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковій формі, в тому числі кошти та цінності, що знаходяться на банківських рахунках чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах, видаткові операції, цінні папери, майнові, корпоративні права, щодо яких ухвалою чи рішенням слідчого судді, суду визначено необхідність арешту майна.

Не може бути арештовано майно, якщо воно перебуває у власності добросовісного набувача, крім арешту майна з метою забезпечення збереження речових доказів

Речовими доказами згідно ч.1 ст.98 КПК України є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Крім того, на підставі вимог ч.5 ст.9 КПК України, слідчий суддя враховує, що виходячи з положень Першого протоколу та протоколів № 2, 4, 7 та 11 до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, дотримання принципу верховенства права є однією з підвалин демократичного суспільства.

Також, у ст.1 Першого протоколу до Конвенції зазначено, що кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права.

Як у справі «Бакланов проти Росії» (рішення від 9 червня 2005 р.), так і в справі «Фрізен проти Росії» (рішення від 24 березня 2005 р.) ЄСПЛ зазначив, що досягнення справедливого балансу між загальними інтересами суспільства та вимогами захисту основоположних прав особи лише тоді стає значимим, якщо встановлено, що під час відповідного втручання було дотримано принципу «законності» і воно не було свавільним, тобто для того, щоб втручання вважалося пропорційним, воно має відповідати тяжкості правопорушення і не становити «особистий і надмірний тягар для особи (справа «Ізмайлов проти Росії», п. 38 рішення від 16 жовтня 2008 р.).

На підставі викладеного, з урахуванням мотивів клопотання слідчого про арешт майна та доданих до клопотання документів, слідчий суддя приходить до висновку, що слідчим доведено наявність достатніх підстав вважати, що мав місце факт вчинення кримінального правопорушення за ознаками злочину, передбачену ч.4 ст. 296 КК України та про необхідність накладення арешту на майно на підставі ч.2 ст.170 КПК України, оскільки існує обґрунтоване пропорційне співвідношення між засобами, які застосовуються, та метою, яку прагнуть досягти органи досудового розслідування з дотриманням відповідних положень національного законодавства та принципів верховенства права.

Однак слідчим в судовому засіданні не доведено необхідності в накладенні арешту на автомобіль марки «ВАЗ-2121», державний номерний знак НОМЕР_1 , який належить ОСОБА_5 та яким користувався ОСОБА_6 , тому слідчий суддя приходить до висновку, про необхідність відмовити в задоволення клопотання в цій частині.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 110, 131, 170-175, 309 КПК України, -

у х в а л и в:
Клопотання слідчого Дніпровського управління поліції ГУ Національної поліції у м. Києві ОСОБА_3 задовольнити частково.

Накласти арешт майно, яке вимучене під час обшуку 23.09.2017 року за адресою: АДРЕСА_1 , а саме: предмет, що за зовнішніми ознаками схожий на пістолет «HecklerKoch» калібру 9мм з маркуванням « НОМЕР_3 »; предмет, що за зовнішніми ознаками схожий на глушник до даного предмету; 3 предмети, що за зовнішніми ознаками схожі на магазини до даного предмету; предмети, що за зовнішніми ознаками схожі на бойві набої калібру 9х19 у кількості 56 штук; мобільний телефон марки «Ассер»; мобільний телефон марки «Айфон 7».

В іншій частині клопотання відмовити.
Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку протягом п`яти днів з моменту її проголошення, а підозрюваним у той же строк з моменту вручення копії ухвали.
Слідчий суддя