Справа № 480/1120/17-к
Провадження 1-кп/483/126/2017
У Х В А Л А
про продовження строку тримання під вартою

06 вересня 2017 року м. Очаків

Очаківський міськрайонний суд Миколаївської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,
за участю прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4

захисника адвоката ОСОБА_5 ,

розглянувши судовому засіданні обвинувальний акт по кримінальному провадженню, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000473 від 10 травня 2017 року, за обвинуваченням ОСОБА_4 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 121 КК України,
У С Т А Н О В И В :
До Очаківського міськрайонного суду Миколаївської області надійшов обвинувальний акт у відношенні ОСОБА_4 , обвинуваченого у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 121 КК України.

18 листопада 2016 року відносно обвинуваченого ОСОБА_4 обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 2 місяці.

Ухвалою Очаківського міськрайонного суду Миколаївської області від 12 липня 2017 року обвинуваченому продовжено запобіжний захід у вигляді тримання під вартою в СІЗО Управління Державного Департаменту України з питань виконання покарань в Миколаївській області строком на 60 днів, з 12 липня 2017 року по 11 вересня 2017 року включно.

06 вересня 2017 року під час судового засідання від прокурора надійшло клопотання про продовження строку дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно обвинуваченого ОСОБА_4 , оскільки заявлені раніше ризики відповідно до ст. 177 КПК України відносно нього не відпали. Обвинувачений вчинив тяжке кримінальне правопорушення, за яке передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк від семи до десяти років. ОСОБА_4 вчинив кримінальне правопорушення під час відбування покарання за вчинення іншого злочину, що свідчить про те, що останній на шлях виправлення не став та належних висновків для себе не зробив, а тому є велика ймовірність повторного вчинення ним злочину. Крім того, ОСОБА_4 , не має постійного місця проживання і джерел доходу, що свідчить про наявність великої ймовірності того, що останній може переховуватись від суду. Вважає, що застосування більш м`якого запобіжного заходу, ніж тримання під вартою, виявляється недостатнім, оскільки не зможе забезпечити належну поведінку обвинуваченого та запобігти вищевказаним ризикам на час проведення досудового розслідування.
Адвокат ОСОБА_5 просив застосувати до обвинуваченого запобіжний захід у виді домашнього арешту з 18:00 год. до 06:00 год., оскільки є чоловік, який може надати ОСОБА_4 житло та роботу.
Обвинувачений ОСОБА_4 заперечував проти задоволення клопотання прокурора про продовження відносно нього запобіжного заходу у виді тримання під вартою, просив застосувати запобіжний захід у виді нічного арешту з носінням браслету та надати можливість працевлаштування щоб утримувати сім`ю. Крім того, у вчиненому розкаюється.
Заслухавши думку прокурора, обвинуваченого та його захисника, суд приходить до такого висновку.
В силу положень ч. 4 ст. 331 КПК України, до спливу продовженого строку суд зобов`язаний повторно розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою, якщо судове засідання не було завершене до його спливу.

На даний час судове засідання не можливо закінчити з причин незалежних від суду, не досліджені письмові та відео-матеріали кримінального провадження, не допитаний обвинувачений.

У відповідності до положень ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобіганням спробам: переховуватися від суду, знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, вчинити інше кримінальне правопорушення або продовжити злочину діяльність.

При вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу, суд враховує вимоги ст. 178 КПК України, а саме:

-тяжкість покарання, що загрожує обвинуваченому у разі визнання його винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він обвинувачується - за ч.2 ст.121 КК України строк від семи до десяти років позбавлення волі;

-репутацію обвинуваченого;

-наявність судимостей обвинуваченого.

Міра запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обрана ОСОБА_4 з урахуванням тяжкості інкримінованого йому кримінального правопорушення та даних про його особу.

При обранні обвинуваченому запобіжного заходу у виді тримання під вартою судом були враховані ризики, передбачені ст. 178 КПК України.

Домашній арешт, як вид запобіжного заходу може бути застосований до особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за вчинення якого законом передбачено покарання у виді позбавлення волі, та полягає у забороні підозрюваному, обвинуваченому залишати житло цілодобово або у певний період доби на підставі ухвали слідчого судді, суду.

Суд має з`ясувати місце проживання обвинуваченого , оцінити усі обставини в сукупності, у тому числі: міцність соціальних зв`язків обвинуваченого в місці його постійного проживання; наявність у нього родини й утриманців (місце їх фактичного проживання); та звертає увагу на те, що вжите законодавцем у ч. 5 ст. 181 КПК словосполучення "житло цієї особи" охоплює випадки, коли підозрюваний, обвинувачений: 1) є власником (співвласником) такого житла; 2) зареєстрований у такому житлі; 3) постійно або тимчасово проживає у такому житлі без реєстрації тощо.

Суду не надана вказана інформація а ні адвокатом, а ні обвинуваченим.

Судом не встановлено обставин, які б свідчили про те, що необхідність у раніше обраному обвинуваченому запобіжному заході у виді тримання під вартою відпала.

Продовжуючи запобіжний захід у виді тримання під вартою обвинуваченому, суд виходить з необхідності уникнення ризиків, визначених ст. 177 КПК України, із ступеня тяжкості інкримінованих кримінальних правопорушень, а також приймає до уваги ту обставину, що підстави, за яких судом було обрано обвинуваченому запобіжний захід у виді взяття під варту, не відпали.

Пунктом 79 рішення ЄСПЛ у справі «Харченко проти України» від 10 лютого 2011 року» визначено, що продовження тримання під вартою може бути виправдано тільки за наявності конкретного суспільного інтересу, який не зважаючи на презумпцію невинуватості превалює над принципом поваги до свободи особистості.

Обставини по кримінальному провадженню з часу обрання запобіжного заходу не змінились, а ризики, передбачені ст.177 КПК України не зменшились, що унеможливлює застосування до обвинуваченого більш м`якого запобіжного заходу.

Оцінивши зазначені обставини в їх сукупності, суд приходить до висновку, що обвинуваченого ОСОБА_4 в подальшому належить утримувати під вартою.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст.ст.177, 178, п.4 ч.2 ст.183, 331 КПК України, суд
У Х В А Л И В :

Продовжити дію запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, обраного обвинуваченому ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , строком на 60 днів по 05 листопада 2017 року включно з триманням в СІЗО Управління Державної пенітенціарної служби України в Миколаївської області.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя