Провадження № 1-кп/161/24/18
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

м. Луцьк 10 січня 2018 року Луцький міськрайонний суд Волинської області під головуванням:

судді - ОСОБА_1 ,

за участю секретаря - ОСОБА_2 ,

прокурора - ОСОБА_3 ,

обвинуваченого - ОСОБА_4 ,

захисника - ОСОБА_5 ,

представника потерпілого - ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні обвинувальний акт у кримінальному провадженні №0002074, що надійшов з Луцької місцевої прокуратури 05.07.2017 відносно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та мешканця АДРЕСА_1 , українця, гр. України, з середньою спеціальною освітою, одруженого, має на утриманні двоє неповнолітніх дітей, непрацюючого, в порядку ст.89 КК України судимості не має,

-у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст.ст.15 ч.3, 185 ч.1 КК України,

В С Т А Н О В И В :
Обвинувачений ОСОБА_4 06.05.2017 близько 01.00 год., перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, знаходячись на території УДСНС України у Волинській області, що по вул. Тарасова, 17 м. Луцька, умисно, з корисливих мотивів, шляхом вільного доступу, намагався таємно викрасти три фрагменти залишків металевої ємкості вагою 185,263 кг, вартістю 621 грн. /згідно висновку товарознавчої експертизи №44/2017 від 26.06.2017/, однак не вчинив усі дії, які вважав необхідними для доведення злочину до кінця з причин, що не залежали від його волі, оскільки був викритий працівниками УДСНУ України у Волинській області.

Обвинувачений ОСОБА_4 повністю визнав свою вину у вчиненні інкримінованого кримінального правопорушення та не оспорює фактичні обставини, пояснивши при цьому, що він правильно розуміє зміст пред`явленого йому обвинувачення та не заперечує проти визнання недоцільним дослідження доказів, щодо тих обставин, які ніким не оспорюються, крім того, у суду не має сумнівів у добровільності та істинності його позиції, а тому суд, роз`яснивши обвинуваченому та іншим учасникам судового провадження порядок та наслідки розгляду кримінального провадження, в порядку передбаченому ч.3 ст.349 КПК України, переконавшись, що ніхто із учасників судового провадження не заперечує щодо такого порядку судового розгляду, визнав недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються.

Таким чином, ОСОБА_4 скоїв кримінальне правопорушення, передбачене ч.3 ст.15, ч.1 ст.185 КК України, тобто намагався таємно викрасти чуже майно, однак не вчинив усі дії, які вважав необхідними для доведення злочину до кінця з причин, що не залежали від його волі.
В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 заявив клопотання про звільнення його від кримінальної відповідальності, на підставі Закону України «Про амністію у 2016 році».

Прокурор в судовому засіданні не заперечувала щодо застосування відносно ОСОБА_4 Закону України «Про амністію у 2016 році».

Представник потерпілого в судовому засіданні не заперечував щодо застосування відносно обвинуваченого Закону України «Про амністію у 2016 році», збитків товариству не завдано, будь-яких претензій до останнього вони не мають.

Обговорюючи питання про вид і міру покарання, суд враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення та дані про особу винного.

До обставин, що пом`якшують покарання, суд відносить щире каяття, активне сприяння розкриттю злочину.

До обставин, що обтяжують покарання, суд відносить вчинення злочину, перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння.

Обвинувачений ОСОБА_4 в порядку ст.89 КК України судимості не має, вчинив кримінальне правопорушення, що відносяться до категорії злочинів середньої тяжкості, вину визнав, щиро розкаявся у вчиненому, представник потерпілого будь-яких претензій до обвинуваченого не має, а тому суд призначає покарання в межах санкції ст.ст. 15 ч.3, 185 ч.1 КК України, у виді штрафу.

На думку суду, обрана міра покарання, є необхідною та достатньою для її виправлення та попередження вчинення ним нових правопорушень.

На підставі п. «в» ст.1 Закону України «Про амністію у 2016 році» обвинуваченого ОСОБА_4 слід звільнити від відбування призначеного покарання, оскільки на день набрання чинності цим Законом має двоє дітей, яким не виповнилось 18 років ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , що стверджується копіями свідоцтв про народження, відповідно, серії НОМЕР_1 та НОМЕР_2 , відносно них не позбавлений батьківських прав.

Речові докази, згідно ст.100 КПК України, залишити за належністю законному володільцеві.
Судові витрати, згідно ст.124 КПК України, що підтверджені документально, покласти на обвинуваченого ОСОБА_4 .

Керуючись ст.ст. 349, 370, 373, 374 КПК України, суд, -

У Х В А Л И В :
ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.15, ч.1 ст.185 ч.1 КК України, призначивши покарання у виді штрафу в розмірі п`ятдесяти неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 850 (вісімсот п`ятдесят) гривень.

На підставі п. «в» ст.1 Закону України «Про амністію у 2016 році» ОСОБА_4 звільнити від відбування призначеного покарання.

Речові докази: три фрагменти залишків металевої ємкості залишити за належністю законному володільцеві.
Стягнути з обвинуваченого ОСОБА_4 в дохід держави 396 (триста дев`яності шість) грн. судових витрат у справі за проведення судової товарознавчої експертизи.

На вирок суду може бути подана апеляція до Апеляційного суду Волинської області протягом 30 днів з дня його проголошення.

Суддя Луцького міськрайонного суду ОСОБА_1