Справа № 443/1526/17 Провадження № 1-кп/443/13/18
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р АЇ Н И

"26" січня 2018 р. Жидачівський районний суд Львівської області у складі: головуючої судді ОСОБА_1
з участю секретаря ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , обвинуваченого ОСОБА_4 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Жидачів матеріали кримінального провадження, внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0001030 від 21 жовтня 2017 року відносно:
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та жителя АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, з професійно - технічною освітою, не працюючого, розлученого, не судимого,
про обвинувачення його у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 186 КК України,,
В С Т А Н О В И В:
обвинувачений ОСОБА_4 20 жовтня 2017 року, знаходячись на автодорозі по вул. Мазепи у м. Жидачів Львівської області, близько 21.00 години, перебуваючи у стані алкогольного спяніння, керуючись прямим умислом та корисливим мотивом, спрямованим на відкрите викрадення чужого майна, зупинив громадянина ОСОБА_5 та застосовуючи до нього насильство, яке не є небезпечним для життя та здоровя потерпілого у вигляді нанесення множинних ударів руками та ногами по тілу останнього, спричинив потерпілому ОСОБА_5 , згідно висновку експерта № 220/2017 від 23 жовтня 2017 року два синці та два садна на голові, які відносяться до легкого тілесного ушкодження та відкрито заволодів металевим ланцюжком та хрестиком золотою каблучкою, чим завдав потерпілому шкоди на загальну суму 4300 гривень.
Таким чином ОСОБА_4 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 186 КК України.
Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 свою вину в інкримінованому йому кримінальному правопорушенні, передбаченому ч.2 ст. 186 КК України, визнав повністю, та пояснив, що дійсно 20 жовтня 2017 року, він знаходився на автодорозі по вул. Мазепи у м. Жидачів Львівської області, де близько 21.00 години, зустрів ОСОБА_5 , з яким у нього були неприязні відносини, між ними виникла сварка під час якої він почав бити потерпілого руками та ногами, та зірвав у нього золотий ланцюжк з хрестиком та золоту каблучку. З викраденим пішов додому. У вчиненому щиро розкаюється та просить суд його суворо не карати.
Враховуючи визнання вини обвинуваченим та показання обвинуваченого щодо обставин скоєного ним кримінального правопорушення, які ніким не оспорюються, з`ясувавши в обвинуваченого, чи правильно він розуміє зміст цих обставин та відсутність сумнівів у добровільності його позиції, відповідно до вимог ч.3 ст.349 КПК України, суд приходить до висновку про недоцільність дослідження інших доказів по справі.
Таким чином, суд вважає, що вина обвинуваченого у вчиненні ним кримінального правопорушення доведена повністю та кваліфікація його дій за ч.2 ст. 186 КК України правильна, оскільки він своїми умисними діями відкрито викрав чуже майно, поєдане із застосуванням насильства, яке не є небезпечним для життя та здоровя потерпілого.
Згідно матеріалів кримінального провадження, які характеризують особу обвинуваченого ОСОБА_4 проживає у АДРЕСА_1 разом із своєю сім`єю, по місцю проживання характеризується позитивно, у лікарів психіатра та нарколога на обліку не знаходиться.
Обставиною, що відповідно до ст. 66 КК України пом`якшує покарання обвинуваченого ОСОБА_4 є щире каяття у вчиненому кримінальному правопорушенні.
Обставиною, що відповідно дост. 67 КК України, обтяжує покарання обвинуваченого ОСОБА_4 є вчинення злочину у стані алкогольного спяніння.
Відповідно дост. 65 КК України, пункту 1 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 24.10.2003 року «Про практику призначення судами кримінального покарання» суд, призначаючи покарання, у кожному конкретному випадку має дотримуватись вимог кримінального закону й зобов`язаний враховувати ступінь тяжкості вчиненого злочину, дані про особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання. Призначене покарання має бути необхідним і достатнім для виправлення засудженого і попередження нових злочинів.
При призначені покарання ОСОБА_4 суд враховує обставини вчиненого кримінального правопорушення, його наслідки, які не є тяжкими, особу обвинуваченого, який не вперше притягається до кримінальної відповідальності, по місцю проживання характеризується позитивно, наявність пом`якшуючої покарання обставини щире каяття, обтяжуючу покарання обставину вчинення злочину у стані алкогольного спяніння, а також вимоги ст. 50 КК України, що метою покарання є не тільки кара, а також виправлення засудженого та попередження вчинення нових кримінальних правопорушень, суд вважає необхідним та достатнім для виправлення ОСОБА_4 призначити покарання у виді позбавлення волі в межах санкції статті, яка передбачає відповідальність за вчинене.
Однак, беручи те, що ОСОБА_4 по місцю проживання характеризується позитивно, щиро кається у вчиненому, його майновий стан, суд вважає за можливе на підставі ст. 75 КК України, звільнити ОСОБА_4 від відбування покарання з випробуванням.
Цивільний позов у кримінальному провадженні не заявлявся.
На підставі ч.9ст.100 КПК України, питання про долю речових доказів вирішується судом при ухваленні судового рішення, яким закінчується кримінальне провадження.
Керуючись ст.ст. 349, 370, 373, 374 КПК України, суд, -

У Х В А Л И В:
ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 186 КК України та призначити йому покарання у виді 04 (чотирьох) років позбавлення волі.
На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбування покарання у виді позбавлення волі з випробуванням, якщо він протягом 01 (одного) року іспитового строку не вчинить нового кримінального правопорушення і виконає покладені на нього обов`язки.
Згідно ст. 76 КК України зобов`язати засудженого ОСОБА_4 протягом іспитового строку періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації, повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання та не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.
Речові докази, а саме: джинси світло синього кольору, вилучені у гр. ОСОБА_4 , 5 скляних стаканчиків та змив речовини бурого кольору, вилучені під час огляду місця події від 20.10.2017 року, які передані на зберігання до камери зберігання речових доказів Жидачівського ВП Стрийського ВП ГУ НП у Львівській області - знищити; пару чорних кросівок, чорну шкіряну сумку, паспорт громадянина України на імя ОСОБА_5 , паспорт громадянина України для виїзду за кордон на імя ОСОБА_5 , грошові кошти в сумі 50 гривень, пачку сигарет, мобільний телефон марки "Huawei", вилучені під час огляду місця події від 21.10.2017 року та передані на зберігання потерпілому ОСОБА_5 - залишити у йогог законному володінні.
Вирок може бути оскаржений до Апеляційного суду Львівської області протягом 30 днів з дня його проголошення шляхом подання апеляційної скарги через Жидачівський районний суд Львівської області.
Вирок не може бути оскаржений з підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювалися під час судового розгляду і дослідження яких було визнано судом недоцільним, відповідно до положень ч.3ст.349 КПК України.

СУДДЯ ОСОБА_1