Білоцерківський міськрайонний суд Київської області
У Х В А Л А
04 грудня 2017 року Білоцерківський міськрайонний суд Київської області в складі головуючого ОСОБА_1 , за участі секретаря ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , засудженого ОСОБА_4 , розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання засудженого ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Ладан Прилуцького району Чернігівської області, українця, громадянина України, освіта середня, не одруженого, до засудження не працював, раніше судимий: 1) 22.08.2001 року Славутицьким міським судом Київської області за ст.ст. 206 ч. 2, 46-1 КК України до 3 років позбавлення волі, з відстрочкою виконання вироку на 2 роки; 2) 26.05.2004 року Славутицьким міським судом Київської області за ст. 296 ч. 2 КК України до 2 років обмеження волі; 3) 28.04.2006 року Славутицьким міським судом Київської області за ст.ст. 389 ч. 2, 71 КК України до 6 місяців арешут. Звільнений 23.06.2006 року по відбуттю строку покарання; 4) 03.07.2007 року Славутицькм міським судом Київської області за ст.ст. 296 ч. 3, 121 ч. 1, 70 КК України до 6 років позбавлення волі. Не звільнявся; 5) 17.07.2012 року Славутицьким міським судом Київської області за ст.ст. 296 ч. 3, 71 КК України до 2 років 6 місяців позбавлення волі. Звільнений 17.07.2014 року на підставі ст. 7 Закону України «Про амністії» від 08.04.2014 року; 6) у теперішній час відбуває покарання у Білоцерківській ВК № 35 за вироком 09 червня 2015 року Славутицького міського суду Київської області за ст. 186 ч. 2 КК України до 4 років позбавлення волі. Ухвалою Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 24.02.2016 року зараховано строк попереднього ув`язнення з 05.05.2015 року по 28.07.2017 рік, ст. 72 ч. 5 КК України, початок строку покарання 05 травня 2015 р., кінець строку покарання 12 лютого 2019 р., щодо умовно-дострокового звільнення з місць позбавлення волі

В С Т А Н О В И В:
Із Білоцерківської виправної колонії надійшло клопотання засудженого ОСОБА_4 про умовно-дострокового звільнення з місць позбавлення волі, не мотивоване.

Суд, заслухавши ОСОБА_4 , який просить задовольнити клопотання, прокурора, який вважає клопотання не підлягає задоволенню, дослідивши документи надані разом із клопотанням, вважає клопотання не підлягає задоволенню.

Відповідно до ст. 81 КК України до осіб, що відбувають покарання у виді … позбавлення волі може бути застосоване умовно-дострокове звільнення від відбування покарання. Особу може бути умовно-достроково звільнено повністю або частково і від відбування додаткового покарання. Умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосоване, якщо засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення.

Згідно довідки стягнень та заохочень на засудженого ОСОБА_4 має 1 заохочення, мав 1 стягнення.

Судом встановлено, що ОСОБА_4 протягом 2001 2015 р.р. шість разів засуджувався за умисні злочини. Неодноразово відбував покарання у місцях позбавлення волі.

Так, 22.08.2001 року Славутицьким міським судом Київської області за ст.ст. 206 ч. 2, 46-1 КК України до 3 років позбавлення волі, з відстрочкою виконання вироку на 2 роки.

26.05.2004 року Славутицьким міським судом Київської області за ст. 296 ч. 2 КК України до 2 років обмеження волі.

28.04.2006 року Славутицьким міським судом Київської області за ст.ст. 389 ч. 2, 71 КК України до 6 місяців арешут. Звільнений 23.06.2006 року по відбуттю строку покарання.

03.07.2007 року Славутицькм міським судом Київської області за ст.ст. 296 ч. 3, 121 ч. 1, 70 КК України до 6 років позбавлення волі. Не звільнявся.

17.07.2012 року Славутицьким міським судом Київської області за ст.ст. 296 ч. 3, 71 КК України до 2 років 6 місяців позбавлення волі. Звільнений 17.07.2014 року на підставі ст. 7 Закону України «Про амністії» від 08.04.2014 року.

У теперішній час відбуває покарання у Білоцерківській ВК № 35 за вироком від 09 червня 2015 року Славутицького міського суду Київської області за ст. 186 ч. 2 КК України до 4 років позбавлення волі. Ухвалою Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 24.02.2016 року зараховано строк попереднього ув`язнення з 05.05.2015 року по 28.07.2017 рік, ст. 72 ч. 5 КК України.

У судовому засіданні ОСОБА_4 пояснив, що він перосмислив свою поведінку і просить його звільнити із колонії умовно-достроково. Положення ст. 81 КК України не знає.

Згідно характеристики і довідки № 327 від 14.11.2017 р. засуджений ОСОБА_4 не працевлаштований.

Оцінюючи вищевказане у сукупності суд вважає що ОСОБА_4 не заслуговує на умовно-дострокове звільнення, оскільки кожного разу після звільнення, він вчиняв нові умисні злочини.

Дії засудженого ОСОБА_4 протягом тривалого часу, на переконання суду, свідчать про його злочинну спрямованість поведінки, вперте небажання стати на шлях виправлення, він представляє небезпеку для суспільства, оскільки кожного разу після звільнення з місць позбавлення волі, знову вчиняє злочини.

У суду відсутні законні підстави для умовно-дострокового звільнення, тобто підстави, які б беззаперечно вказували, що засуджений ОСОБА_4 своєю сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення.

Згідно з п. 1 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміну невідбутої частини покарання більш м`яким» № 2 від 26.04.2002 р., звернути увагу судів на те, що умовно-дострокове звільнення осіб від відбування покарання і заміна невідбутої частини покарання більш м`яким мають надзвичайно важливе значення для виправлення засудженого та запобігання вчиненню нових злочинів, тобто для досягнення мети, передбаченої ст. 50 КК України.

Відповідно до ст. 50 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженими, так і іншими особами.

Згідно ст. 81 КК України умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосоване, якщо засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення.

Суд також зазначає, що у статті ст. 81 КК України зазначено, що до осіб, які відбувають покарання у виді позбавлення волі може бути застосоване умовно-дострокове звільнення від відбування покарання.

Зазначена норма надає право суду, а не покладає на нього обов`язок, щодо умовно-дострокового звільнення особи від відбування покарання.

При прийнятті такого рішення щодо особи, яка засуджена від імені держави за вироком суду до покарання у виді позбавлення волі, суд має обов`язково також враховувати мету покарання: запобігання вчиненню нових злочинів, як цією особою (тобто цим засудженим) так і іншими особами.

Суд зобов`язаний врахувати вищезазначене при вирішенні питання про умовно-дострокове звільнення особи з місць позбавлення волі, чи відмову у цьому, адже певною мірою від суду, який вироком від імені держави призначив покарання особі у виді позбавлення волі на певний строк, інший суд своєю ухвалою від імені держави, вирішує чи виправилася за час покарання ця особа, чи не вчинить нового злочину.

Відповідно до ст. 371 ч.3, ст. 539 ч.5 КПК України у випадках, передбачених цим Кодексом, ухвала постановляється в нарадчій кімнаті складом суду, який здійснював судовий розгляд. За наслідками розгляду клопотання (подання) суд постановляє ухвалу, яка може бути оскаржена в апеляційному порядку. Оскарження прокурором ухвали щодо умовно-дострового звільнення від відбування покарання зупиняє її виконання.

Враховуючи викладене, на підставі ст.ст. 50,74,81 КК України, керуючись ст.ст. 371,537,539 КПК України, суд,

П О С Т А Н О В И В:
У задоволені клопотання засудженого ОСОБА_4 про умовно-дострокове звільнення, відмовити.

Ухвала може бути оскаржена до апеляційного суду Київської області через Білоцерківський міськрайонний суд Київської області протягом семи днів з дня її оголошення.

Суддя ОСОБА_1