Справа № 761/8293/14-к
Пролвадження № 1-кс/761/3049/2014
У Х В А Л А
Іменем України
20 березня 2014 року м.Київ
ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженка м.Узин, Білоцерківського району Київської області, громадянка України, українка, яка перебуває у шлюбі, має на утриманні 2-х малолітніх дітей, з вищою освітою, суб`єкт підприємницької діяльності фізична особа, зареєстрована за адресою - АДРЕСА_1 , фактично мешкає за адресою - АДРЕСА_2 , раніше не судима,
підозрюється у вчиненні злочину, передбаченого ч.5 ст.27, ч.4 ст.368 КК України, -
До Шевченківського районного суду м.Києва 20.03.2014 надійшло погоджене з прокурором відділу прокуратури Київської області ОСОБА_3 клопотання старшого слідчого СУ ГУМВС України в Київській області ОСОБА_6 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо гр. ОСОБА_5 .
На обґрунтування клопотання зазначено, що досудовим розслідуванням встановлено, що ОСОБА_5 вчинила пособництво в одержанні службовою особою неправомірної вигоди, поєднане з вимаганням неправомірної вигоди.
Так, в січні 2014 року до начальника реєстраційної служби Білоцерківського міськрайонного управління юстиції Київської області ОСОБА_7 звернувся ОСОБА_8 з приводу державної реєстрації права власності на об`єкти нерухомого майна.
ОСОБА_7 з метою незаконного особистого збагачення повідомив ОСОБА_8 про необхідність його звернення до головного спеціаліста відділу державної реєстрації прав на нерухоме майно ОСОБА_9 .
У свою чергу ОСОБА_9 повідомила про те, що вона разом з начальником реєстраційної служби можуть посприяти у прискоренні оформлення документів у разі, якщо він скористається послугами генерального директора агентства нерухомості «Еліт-Сіті» ОСОБА_5 і обговорить з нею розмір оплати.
Того ж дня ОСОБА_9 довела до ОСОБА_5 злочинний умисел, спрямований на вимагання та отримання неправомірної вигоди від ОСОБА_8 і запропонувала ОСОБА_5 вступити з нею у злочинну змову, на що остання погодилась.
Після чого, ОСОБА_5 , виступаючи як посередник, повідомила ОСОБА_8 про необхідність передати грошові кошти в сумі 2 500 доларів США.
18.03.2014 близько 16 год. ОСОБА_8 , діючи за вимогою ОСОБА_10 , передав їй грошові кошти в сумі 26 250 грн.
18.03.2014 ОСОБА_5 затримана в порядку ст. 208 КПК України, 19.03.2014 їй повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.5 ст.27, ч. 4 ст. 368 КК України.
Враховуючи, що підозрювана може здійснювати незаконний вплив на свідків у цьому кримінальному провадженні; може знищити, сховати або створити речі чи документи, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити вчиняти кримінальне правопорушення, у якому підозрюється; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, слідчий просив застосувати до ОСОБА_5 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.
У судовому засіданні прокурор наполягав на задоволенні клопотання з наведених у ньому підстав.
Підозрювана та її захисник заперечували проти обрання щодо ОСОБА_5 зазначеного запобіжного заходу, оскільки наведені стороною обвинувачення ризики відсутні, крім того, просили взяти до уваги, що на утриманні підозрюваної перебувають малолітні діти та непрацездатні батьки.
Слідчий суддя, заслухавши прокурора, підозрювану та її захисника, дослідивши надані матеріали, дійшов висновку про таке.
Відповідно до ч.1 ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 КПК.
Статтею 177 КПК визначено, що метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому особа підозрюється.
При цьому підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді вважати, що підозрюваний може здійснити дії, передбачені ч.1 ст.177 КПК.
Відповідно до ч.1 ст. 194 КПК під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя зобов`язаний встановити, чи доводять докази, надані сторонами кримінального провадження, обставини, які свідчать про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених ст. 177 КПК, і на які вказує слідчий; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризикам, зазначеним у клопотанні.
Тлумачення даних норм у їх логічному зв`язку з положеннями Глави 4 КПК приводить слідчого суддю до висновку, що під час вирішення питання щодо застосування запобіжних заходів оцінка зібраних доказів має спрямовуватися не на досягнення остаточного переконання у винуватості особи у вчиненні інкримінованого правопорушення, а має на меті встановити, чи є підозра обґрунтованою.
З огляду на зазначене, слідчий суддя вважає, що наданими органом досудового розслідування матеріалами достатньою мірою підтверджується наявність в діях ОСОБА_5 ознак кримінального правопорушення, передбаченого ч.5 ст.27, ч. 4 ст. 368 КК України.
Вирішуючи питання про існування передбачених кримінальним процесуальним законом ризиків неправомірної процесуальної поведінки підозрюваної, слідчий суддя відмічає, що ризиком у даному випадку є дія, яка може вчинитися з високим ступенем ймовірності.
Надаючи оцінку можливості підозрюваної переховуватися від органу досудового розслідування, слідчий суддя приймає до уваги, що матеріали клопотання не містять даних, які б підтверджували реальність існування вказаного ризику.
Санкція ч.4 ст.368 КК передбачає покарання у виді позбавлення волі на строк від 5 до 10 років з конфіскацією майна.
Дана обставина є достатньо вагомою для прийняття підозрюваною спроб уникнути відповідальності шляхом здійснення тиску на свідків, знищення певних речей та документів, перешкоджання іншим чином кримінальному провадженню.
Тобто доводи прокурора в цій частині є обґрунтованими.
Таким чином, органом досудового розслідування доведений ризик здійснення підозрюваною незаконного впливу на учасників кримінального провадження.
Наданими слідчому судді матеріалами не підтверджується припущення слідчого про наявність ризику, що підозрювана продовжить злочинну діяльність або вчинить інше кримінальне правопорушення.
За результатами встановлених у судовому засіданні обставин та з урахуванням доводів, викладених стороною обвинувачення та стороною захисту, слідчий суддя вважає, що прокурором доведено наявність обставин, передбачених ч.1 ст. 194 КПК.
Відповідно до ч.2 ст.183 КПК запобіжний захід у вигляді тримання під вартою до раніше несудимої особи може бути застосований лише у разі, якщо вона підозрюється у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років.
Покарання за ч.4 ст.368 КК передбачає позбавлення волі понад зазначений строк.
Поряд з цим, відповідно до ст.178 КПК при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у ст.177 КПК, слідчий суддя зобов`язаний оцінити всі обставини, у тому числі міцність соціальних зв`язків в місці його постійного проживання, наявність у нього родини й утриманців; репутацію підозрюваного, його майновий стан тощо.
Враховуючи зазначені обставини у сукупності з покаранням, що загрожує підозрюваній у разі визнання її винуватою, існуючі ризики, пов`язані з перешкоджанням кримінальному провадженню, приводять слідчого суддю до переконання, що забезпечити належну процесуальну поведінку підозрюваної може і більш м`який запобіжний захід, а саме застава.
Визначаючи відповідно до вимог ч.5 ст. 182 КПК України розмір застави, слідчий суддя вважає, що застава у межах, передбачених п.2 ч.5 ст.182 КПК, здатна забезпечити виконання підозрюваною покладених на неї обов`язків.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 131, 132, 176-179, 193, 194, 309 КПК України, слідчий суддя
У задоволенні клопотання старшого слідчого СУ ГУМВС України в Київській області ОСОБА_6 відмовити.
Застосувати до підозрюваної ОСОБА_5 запобіжний захід у вигляді застави в сумі 50 розмірів мінімальної заробітної плати, що становить 60 900 (шістдесят тисяч дев`ятсот) грн.
Покласти на підозрювану ОСОБА_5 такі обов`язки:
- прибувати до старшого слідчого СУ ГУМВС України в Київській області ОСОБА_6 , прокурора, слідчого судді, суду за першою вимогою;
- не відлучатися з м.Біла Церква Київської області без дозволу слідчого, прокурора або суду.
У разі внесення застави оригінал платіжного документу має бути наданий старшому слідчому СУ ГУМВС України в Київській області ОСОБА_6 .
У разі якщо підозрюваний, обвинувачений, будучи належним чином повідомленим, не з`явиться за викликом до слідчого, прокурора, слідчого судді, суду без поважних причин, чи не повідомить про причини своєї неявки, або якщо порушить інші покладені на нього при застосуванні запобіжного заходу обов`язки, застава звертається в дохід держави та зараховується до спеціального фонду Державного бюджету України.
При зверненні застави в дохід держави слідчий суддя, суд, вирішує питання про застосування іншого запобіжного заходу з урахуванням положень частини сьомої статті 194 КПК України.
На ухвалу слідчого судді до Апеляційного суду м.Києва прокурором, підозрюваним, його захисником протягом п`яти днів з дня її оголошення може бути подана апеляційна скарга.
Слідчий суддя ОСОБА_1