печерський районний суд міста києва
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
21 грудня 2017 року

слідчий суддя Печерського районного суду м. Києва: ОСОБА_1 ,

при секретарі: ОСОБА_2 ,

за участю:

особи, яка подала скаргу: ОСОБА_3 ,

слідчого: не з`явився,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві провадження за скаргою підозрюваної ОСОБА_3 на постанову Старшого слідчого в ОВС ГСУ НП України ОСОБА_4 про відмову у задоволені клопотання, -

В С Т А Н О В И В :

Підозрювана ОСОБА_3 звернулась до слідчого судді із скаргою на постанову Старшого слідчого в ОВС ГСУ НП України ОСОБА_4 про відмову у задоволені клопотання.

В обґрунтування скарги ОСОБА_3 зазначає, що 26.10.2017 року Старшим слідчим в ОВС ГСУ НП України ОСОБА_4 їй було повідомлено про підозру у вчиненні злочину, передбаченого ч. 4 ст. 190 КК України в межах кримінального провадження № 00002536 від 18.11.2015 року. ОСОБА_3 , користуючись своїми правами, направила слідчому клопотання від 04.11.2017 року про допит свідка ОСОБА_5 , проте, слідчим постановою від 10.11.2017 року в задоволені клопотання відмовлено. В обґрунтування постанови слідчий зазначив, що підозрювана має право брати участь лише в проведені процесуальних дій, а допит свідка це слідча дія. Проте, таке обґрунтування суперечить нормам чинного законодавства, отже постанова є незаконною.

В судове засідання з`явилась особа, яка подала скаргу. Слідчий в судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду провадження за скаргою повідомлений належним чином, причини неявки невідомі.

Оскільки, відповідно до ч. 3 ст. 306 КПК України, відсутність слідчого чи прокурора, рішення якого оскаржується, не є перешкодою для розгляду скарги, слідчий суддя визнав можливим розглянути скаргу за відсутності слідчого, рішення якого оскаржується.

В судовому засіданні ОСОБА_3 підтримала вимоги скарги з викладених у ній підстав та просила їх задовольнити.

Вислухавши пояснення ОСОБА_3 , перевіривши матеріали скарги, слідчий суддя вважає, що скарга підлягає задоволенню, враховуючи наступне.

Слідчим суддею встановлено, що Головним слідчим управлінням НП України здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 00002536 від 18.11.2015 року за фактом шахрайського заволодіння коштами ОСОБА_6 за ч. 4 ст. 190 КК України.

26.10.2017 року Старшим слідчим в ОВС ГСУ НП України ОСОБА_4 ОСОБА_3 було повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 190 КК України в межах кримінального провадження № 00002536 від 18.11.2015 року.

07.11.2017 року до ГСУ НП України надійшло письмове клопотання підозрюваної ОСОБА_3 від 04.11.2017 року про допит свідка ОСОБА_5 в присутності підозрюваної.Підозрювана ОСОБА_3 звернулась до слідчого судді із скаргою на постанову Старшого слідчого в ОВС ГСУ НП України ОСОБА_4 про відмову у задоволені клопотання.

В обґрунтування скарги ОСОБА_3 зазначає, що 26.10.2017 року Старшим слідчим в ОВС ГСУ НП України ОСОБА_4 їй було повідомлено про підозру у вчиненні злочину, передбаченого ч. 4 ст. 190 КК України в межах кримінального провадження № 00002536 від 18.11.2015 року. ОСОБА_3 , користуючись своїми правами, направила слідчому клопотання від 04.11.2017 року про допит свідка ОСОБА_5 , проте, слідчим постановою від 10.11.2017 року в задоволені клопотання відмовлено. В обґрунтування постанови слідчий зазначив, що підозрювана має право брати участь лише в проведені процесуальних дій, а допит свідка це слідча дія. Проте, таке обґрунтування суперечить нормам чинного законодавства, отже постанова є незаконною.

В судове засідання з`явилась особа, яка подала скаргу. Слідчий в судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду провадження за скаргою повідомлений належним чином, причини неявки невідомі.

Оскільки, відповідно до ч. 3 ст. 306 КПК України, відсутність слідчого чи прокурора, рішення якого оскаржується, не є перешкодою для розгляду скарги, слідчий суддя визнав можливим розглянути скаргу за відсутності слідчого, рішення якого оскаржується.

В судовому засіданні ОСОБА_3 підтримала вимоги скарги з викладених у ній підстав та просила їх задовольнити.

Вислухавши пояснення ОСОБА_3 , перевіривши матеріали скарги, слідчий суддя вважає, що скарга підлягає задоволенню, враховуючи наступне.

Слідчим суддею встановлено, що Головним слідчим управлінням НП України здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 00002536 від 18.11.2015 року за фактом шахрайського заволодіння коштами ОСОБА_6 за ч. 4 ст. 190 КК України.

26.10.2017 року Старшим слідчим в ОВС ГСУ НП України ОСОБА_4 ОСОБА_3 було повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 190 КК України в межах кримінального провадження № 00002536 від 18.11.2015 року.

07.11.2017 року до ГСУ НП України надійшло письмове клопотання підозрюваної ОСОБА_3 від 04.11.2017 року про допит свідка ОСОБА_5 в присутності підозрюваної.

Згідно ст.. 220 КПК України, клопотання сторони захисту, потерпілого і його представника чи законного представника, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, про виконання будь-яких процесуальних дій слідчий, прокурор зобов`язані розглянути в строк не більше трьох днів з моменту подання і задовольнити їх за наявності відповідних підстав. Про результати розгляду клопотання повідомляється особа, яка заявила клопотання. Про повну або часткову відмову в задоволенні клопотання виноситься вмотивована постанова, копія якої вручається особі, яка заявила клопотання, у а у разі неможливості вручення з об`єктивних причин - надсилається їй.

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Так, постановою Старшого слідчого в ОВС ГСУ НП України ОСОБА_4 від 10.11.2017 року в задоволені клопотання відмовлено, відповідно до п. 9 ч. 3 ст. 42 КПК України.

Загальними засадами кримінального провадження, відповідно до ч. 1 ст.. 7 КПК України, є рівність перед законом і судом, змагальність сторін та свобода в поданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості, диспозитивність.

Відповідно до ч. 3 ст. 42 КПК України, підозрюваний, обвинувачений має право: знати, у вчиненні якого кримінального правопорушення його підозрюють, обвинувачують; бути чітко і своєчасно повідомленим про свої права, передбачені цим Кодексом, а також отримати їх роз`яснення; на першу вимогу мати захисника і побачення з ним до першого допиту з дотриманням умов, що забезпечують конфіденційність спілкування, а також після першого допиту - мати такі побачення без обмеження їх кількості й тривалості; на участь захисника у проведенні допиту та інших процесуальних дій; на відмову від захисника в будь-який момент кримінального провадження; на отримання правової допомоги захисника за рахунок держави у випадках, передбачених цим Кодексом та/або законом, що регулює надання безоплатної правової допомоги, в тому числі у зв`язку з відсутністю коштів на її оплату; не говорити нічого з приводу підозри проти нього, обвинувачення або у будь-який момент відмовитися відповідати на запитання; давати пояснення, показання з приводу підозри, обвинувачення чи в будь-який момент відмовитися їх давати; вимагати перевірки обґрунтованості затримання; у разі затримання або застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою - на негайне повідомлення членів сім`ї, близьких родичів чи інших осіб про затримання і місце свого перебування згідно з положеннями статті 213 цього Кодексу; збирати і подавати слідчому, прокурору, слідчому судді докази; брати участь у проведенні процесуальних дій; під час проведення процесуальних дій ставити запитання, подавати свої зауваження та заперечення щодо порядку проведення дій, які заносяться до протоколу; застосовувати з додержанням вимог цього Кодексу технічні засоби при проведенні процесуальних дій, в яких він бере участь. Слідчий, прокурор, слідчий суддя, суд мають право заборонити застосовування технічних засобів при проведенні окремої процесуальної дії чи на певній стадії кримінального провадження з метою нерозголошення відомостей, які містять таємницю, що охороняється законом, чи стосуються інтимного життя особи, про що виноситься (постановляється) вмотивована постанова (ухвала); заявляти клопотання про проведення процесуальних дій, про забезпечення безпеки щодо себе, членів своєї сім`ї, близьких родичів, майна, житла тощо; заявляти відводи; ознайомлюватися з матеріалами досудового розслідування в порядку, передбаченому статтею 221 цього Кодексу, та вимагати відкриття матеріалів згідно зі статтею 290 цього Кодексу; одержувати копії процесуальних документів та письмові повідомлення; оскаржувати рішення, дії та бездіяльність слідчого, прокурора, слідчого судді в порядку, передбаченому цим Кодексом; вимагати відшкодування шкоди, завданої незаконними рішеннями, діями чи бездіяльністю органу, що здійснює оперативно-розшукову діяльність, досудове розслідування, прокуратури або суду, в порядку, визначеному законом, а також відновлення репутації, якщо підозра, обвинувачення не підтвердилися; користуватися рідною мовою, отримувати копії процесуальних документів рідною або іншою мовою, якою він володіє, та в разі необхідності користуватися послугами перекладача за рахунок держави.

Як визначено у ч. 1 та ч. 2 ст. 223 КПК України, слідчі (розшукові) дії є діями, спрямованими на отримання (збирання) доказів або перевірку вже отриманих доказів у конкретному кримінальному провадженні. Підставами для проведення слідчої (розшукової) дії є наявність достатніх відомостей, що вказують на можливість досягнення її мети.

Згідно ч. 3 та ч. 6 ст. 223 КПК України, слідчий, прокурор вживає належних заходів для забезпечення присутності під час проведення слідчої (розшукової) дії осіб, чиї права та законні інтереси можуть бути обмежені або порушені. Перед проведенням слідчої (розшукової) дії особам, які беруть у ній участь, роз`яснюються їх права і обов`язки, передбачені цим Кодексом, а також відповідальність, встановлена законом. Слідча (розшукова) дія, що здійснюється за клопотанням сторони захисту, потерпілого, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, проводиться за участю особи, яка її ініціювала, та (або) її захисника чи представника, крім випадків, коли через специфіку слідчої (розшукової) дії це неможливо або така особа письмово відмовилася від участі в ній.

Отже, чинний КПК України надає право підозрюваному брати участь в проведені слідчої дії, якщо така дія ініційована стороною захисту.

Відтак, постанова Старшого слідчого в ОВС ГСУ НП України ОСОБА_4 від 10.11.2017 року про відмову у задоволені клопотання є необґрунтованою та підлягає скасуванню.

За таких обставин, скарга ОСОБА_3 є обґрунтованою та підлягає задоволенню.

Враховуючи викладене, керуючись ст. ст. 7, 42, 223, 303, 305, 307, 309 Кримінального процесуального кодексу України, слідчий суддя, -
У Х В А Л И В :
Скаргу підозрюваної ОСОБА_3 на постанову Старшого слідчого в ОВС ГСУ НП України ОСОБА_4 про відмову у задоволені клопотання задовольнити.

Постанову Старшого слідчого в ОВС ГСУ НП України ОСОБА_4 від 10.11.2017 року про відмову у задоволені клопотання скасувати.

Зобов`язати Старшого слідчого в ОВС ГСУ НП України ОСОБА_4 повідомити підозрювану ОСОБА_3 про проведення слідчої дії, а саме допит свідка ОСОБА_5 в межах кримінального провадження № 00002536 від 18.11.2015 року.

Ухвала оскарженню не підлягає. Заперечення на ухвалу можуть бути подані під час підготовчого провадження в суді.

Слідчий суддя ОСОБА_1