Подільський районний суд міста Києва
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

28.11.2017 року Подільський районний суд м. Києва
в складі:

головуючого судді - ОСОБА_1 ,
при секретарі - ОСОБА_2 ,
прокурора - ОСОБА_3 ,
обвинуваченої - ОСОБА_4 ,
захисника - ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Подільського районного суду міста Києва кримінальне провадження, яке надійшло з обвинувальним актом відносно

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки м. Києва, громадянки України, заміжньої, маючої на утримані двох малолітніх та одну неповнолітню дитину, освіта середня, працюючої в ПП «Шкільне харчування», картка платника податків: НОМЕР_1 , зареєстрованої та проживаючої за адресою АДРЕСА_1 , раніше неодноразово судимої востаннє, 22.12.2015 р. Подільським районним судом м. Києва за ч.2 ст. 186 КК України на 4 роки позбавлення волі, звільненої від відбування покарання з іспитовим строком 2 роки,

по обвинуваченню у вчиненні кримінальних правопорушень передбачених ч. 2 ст. 185, ч. 2 ст. 190 КК України,-
В С Т А Н О В И В :
18.12.2015 р. приблизно о 23 год. 00 хв. ОСОБА_7 перебувала за місцем свого проживання, а саме в приміщенні квартири АДРЕСА_2 , разом із раніше їй знайомою ОСОБА_8 де вживали алкогольні напої.
Цього ж дня, приблизно о 23 год. 05 хв., перебуваючи у кімнаті вищевказаної квартири, ОСОБА_7 звернула свою увагу на золоті вироби, які знаходилися на ОСОБА_8 . В цей час, у останньої виник умисел на повторне таємне викрадення вищевказаних речей, що належать ОСОБА_8 .
Реалізуючи свій злочинний умисел, діючи з корисливих мотивів, впевнившись, що ОСОБА_8 заснула та за її діями не спостерігає, повторно таємно викрала наступне майно: каблучку, виготовлену із золота 585 проби, вагою 3,02 г, вартістю 2582 грн. 10 коп., каблучку, виготовлену із золота 585 проби, вагою 4 г, вартістю 3420 грн., обручку, виготовлену із золота 585 проби, вагою 4,43 г, вартістю 3787 грн. 65коп.; сережки (пара), виготовлені із золота 585 проби, вагою 3,21 г, вартістю 3354 грн. 45коп., загальна вартість викраденого майна, згідно висновку судово-товарознавчої експертизи №762/16-53 від 25.02.2016 становить 13 144 гривень 15 копійок.
Після чого, ОСОБА_7 з місця вчинення кримінального правопорушення зникла, а викраденим майном розпорядилася на власний розсуд, тим самим завдавши потерпілій ОСОБА_8 матеріальну шкоду на загальну суму 13 144 гривень 15 копійок.
Крім цього, 05.02.2016 приблизно о 19:00 год. ОСОБА_7 перебувала в приміщенні магазину, який розташований за адресою: м. Київ, вул. Світлицького, 30/20 Б, де зустріла свою наглядно знайому ОСОБА_9 у якої побачила мобільний телефон «Nokia 222 DualSim». В цей час у останньої винник злочинний умисел направлений на повторне заволодіння чужим майном шляхом зловживання довірою.
Реалізуючи свій злочинний намір, направлений на повторне заволодіння чужим майном шляхом обману, діючи з корисливих спонукань, ОСОБА_7 попросила у ОСОБА_9 мобільний телефон «Nokia 222 DualSim» під приводом дзвінка, при цьому не маючи в дійсності наміру повернути мобільний телефон. На дану пропозицію ОСОБА_9 погодилася не здогадуючись про злочинні наміри останньої та довіряючи їй, передала мобільний телефон «Nokia 222 DualSim» в якому знаходилася сім-карта оператора мобільного зв`язку «Київстар» вартістю 10 гривень на рахунку якої грошових коштів не було, для здійснення телефоного дзвінка. Отримавши із рук ОСОБА_9 мобільний телефон ОСОБА_7 відійшла із поля зору останьої тим самим, заволоділа мобільним телефон «Nokia 222 DualSim» вартість якого згідно висновку судово- товарознавчої експертизи №3276/16-53 від 11.03.2016 становить 747 гривень 67 копійок.
Після чого, ОСОБА_7 з місця вчинення кримінального правопорушення зникла, а майном яким заволоділа шляхом зловживання довірою, розпорядилася на власний розсуд, завдавши ОСОБА_9 матеріальну шкоду на загальну суму 747 гривень 67 копійок.

Допитана у судовому засіданні обвинувачена ОСОБА_7 свою вину у вчиненні інкримінованих кримінальних правопорушень визнала повністю щиро покаялася та показала, що 18.12.2015 р. приблизно о 23 год. 00 хв. вона перебувала за місцем свого проживання разом із своєю знайомою - ОСОБА_8 . Коли остання заснула вона вирішила викрасти золоті прикраси, які були на ній. Реалізуючи задумане, вона таємно, викрала золоті прикраси ОСОБА_8 і здала їх у ломбард.
Крім цього, 05.02.2016 приблизно о 19:00 год. вона перебувала у приміщенні магазину, який розташований за адресою: м. Київ, вул. Світлицького, 30/20 Б, де зустріла свою наглядно знайому ОСОБА_9 у якої побачила мобільний телефон «Nokia», яким вирішила заволодіти шахрайським способом. Реалізуючи задумане вона попросила у ОСОБА_9 мобільний телефон і коли та надала його їй вийшла з поля її зору, заволодівши мобільним телефоном і втекла з місця вчинення злочину.

У зв`язку із повним визнанням обвинуваченою своєї вини в скоєному злочині, визнання нею кваліфікації дій дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються за згодою учасників судового розгляду суд визнав недоцільним, обмежившись допитом обвинуваченої, показання якої відповідають фактичним обставинам, викладеним в її обвинуваченні і нею не оспорюються, та дослідженням матеріалів справи, що її характеризують.
Отже, своїми умисними діями, які виразились у таємному викраденні чужого майна (крадіжка), вчиненими повторно, ОСОБА_7 , вчинила кримінальне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 185 КК України.

Крім цього, своїми умисними діями, які виразилися у заволодінні чужим майном шляхом зловживання довірою (шахрайство), вчиненими повторно, ОСОБА_7 вчинила кримінальне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 190 КК України.

Призначаючи покарання обвинуваченій ОСОБА_7 , у відповідності зі ст. 65 КК України, суд ураховує ступінь тяжкості вчинених нею злочинів, які відповідно до ст.12 КК України відносяться до злочинів середньої тяжкості, особу винної, яка раніше судима, за місцем проживання характеризується позитивно, має на утриманні 3 дітей, працювала, на обліках у лікарів нарколога і психіатра не перебуває, та обставину, що пом`якшує її покарання щире каяття, яка передбачена п.1 ч.1 ст.66 КК України.

Обставин, що обтяжують покарання ОСОБА_7 судом не встановлено.

На підставі викладеного, суд вважає за необхідне обрати ОСОБА_7 покарання у виді позбавлення волі, оскільки саме такий вид покарання передбачений санкціями інкримінованих правопорушень на думку суду, зможе виправити останню та попередити вчинення нею нових злочинів.

При призначенні покарання обвинуваченій ОСОБА_7 суд бере до уваги роз`яснення, які містяться у п.24 Постанови Пленуму Верховного Суду України №7 «Про практику призначення судами кримінального покарання» від 24.10.2013 року, згідно яких коли після постановлення вироку у справі буде встановлено, що засуджений винен ще в кількох злочинах, одні з яких вчинено до, а інші після постановлення першого вироку, покарання за останнім за часом вироком призначається із застосуванням як ст. 70, так і ст. 71 КК: спочатку за правилами ч. 1 ст. 70 КК за сукупністю злочинів, вчинених до постановлення першого вироку; після цього за правилами ч. 4 ст. 70 КК; потім за сукупністю злочинів, вчинених після постановлення першого вироку; і остаточно за сукупністю вироків.
Враховуючи, що ОСОБА_7 учинила інкримінований їй злочин, передбачений ч.2 ст.185 КК України до ухвалення вироку Подільського районного суду м. Києва від 22.12.2015 р., а саме 18.12.2015, суд вважає за необхідне застосувати при призначенні їй покарання положення ч. 4 ст. 70 КК України.

Також оскільки ОСОБА_7 учинила інший інкримінований злочин, передбачений ч.2 ст.190 КК України у період іспитового строку, визначеного за вироком Подільського районного суду м. Києва від 22.12.2015 року при визначенні остаточного покарання суд ураховує вимоги ст.71 КК України та вважає за необхідне частково приєднати їй невідбуте покарання за цим вироком.

Суд також вважає за необхідне керуючись ч. 2 ст. 124 КПК України стягнути з ОСОБА_7 на користь держави судові витрати за залучення експертів.
Враховуючи викладене, керуючись ст. ст. 373, 374 КПК України, суд, -
У Х В А Л И В:

ОСОБА_10 визнати винуватою у вчиненні злочинів, передбачених ч. 2 ст. 185 КК України та ч.2 ст.190 КК України і призначити їй покарання за ч. 2 ст. 185 КК України у виді 2 років позбавлення волі і за ч.2 ст.190 КК України у виді 1 року позбавлення волі.

Згідно ч.4 ст.70 КК України за сукупністю злочинів, з урахуванням покарання, призначеного за епізодом 18.12.2015 року та покарання призначеного за вироком Подільського районного суду м.Києва від 22.12.2015 року, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим призначити ОСОБА_11 покарання у виді 4 років позбавлення волі.

На підставі ст. 71 КК України, за сукупністю вироків, шляхом часткового приєднання невідбутої частини покарання за вироком Подільського районного суду м. Києва від 22.12.2015 року остаточно призначити ОСОБА_11 покарання у виді 4 років 1 місяця позбавлення волі.

Строк покарання ОСОБА_11 рахувати з моменту затримання по цьому кримінальному провадженню, а саме з 30.06.2017 року із розрахунку, що одному дню попереднього ув`язнення відповідає два дні позбавлення волі.

Згідно ст.124 КПК України стягнути з ОСОБА_12 на користь держави витрати за залучення експертів у розмірі 1 722 грн. 00 коп.

На вирок до Апеляційного суду міста Києва через Подільський районний суд міста Києва може бути подано апеляційну скаргу протягом 30 діб із моменту проголошення вироку.

Суддя: ОСОБА_1