АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
________________________________________________________________
Апеляційне провадження № 11сс/790/266/18 Головуючий 1ї інстанції ОСОБА_1
Справа № 646/482/18 Доповідач - ОСОБА_2
Категорія : у порядку КПК України
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
5 лютого 2018 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду Харківської області у складі:
головуючого - ОСОБА_2 ,
суддів - ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
за участю секретаря - ОСОБА_5 ,
прокурора - ОСОБА_6 ,
підозрюваного - ОСОБА_7 ,
захисника - ОСОБА_8

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Харкові матеріали за апеляційною скаргою прокурора відділу процесуального керівництва управління процесуального керівництва прокуратури Харківської області ОСОБА_6 на ухвалу слідчого судді Червонозаводського районного суду м. Харкова від 29 січня 2018 року, якою задоволено частково клопотання слідчого в ОВС 1-го слідчого відділу СУ прокуратури Харківської області у кримінальному провадженні №0001303 від 16.11.2017 року про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.368 КК України, -
ВСТАНОВИЛА:
Ухвалою слідчого судді Червонозаводського районного суду м. Харкова від 29 січня 2018 року частково задоволено клопотання слідчого в ОВС 1-го слідчого відділу СУ прокуратури Харківської області у кримінальному провадженні №0001303 від 16.11.2017 року про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.368 КК України.
Застосовано щодо підозрюваного ОСОБА_7 запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту за місцем проживання за адресою: АДРЕСА_1 , строком до 23 березня 2018 року. На підозрюваного ОСОБА_7 покладено обов`язки: прибувати за викликом слідчого, прокурора, суду за першою вимогою; утримуватися від спілкування з будь-якою особою, визначеною слідчим суддею, судом, слідчим, прокурором; здати на зберігання слідчому свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну; носити електронний засіб контролю.
Не погоджуючись з рішенням слідчого судді прокурор відділу процесуального керівництва управління процесуального керівництва прокуратури Харківської області ОСОБА_6 подав апеляційну скаргу, в якій просить ухвалу слідчого судді Червонозаводського районного суду м. Харкова від 29 січня 2018 року скасувати та ухвалити нову, якою задовольнити клопотання слідчого та застосувати до ОСОБА_7 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, із визначенням застави у розмірі 500 000грн.
Апеляційна скарга обґрунтована тим, що слідчий суддя не в повному обсязі дослідив підстави для застосування запобіжного заходу, як домашній арешт. Не врахував той факт, що обраний стосовно ОСОБА_7 запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту, недостатній для запобігання ризикам, зазначеним у клопотанні. Згідно практики Європейського суду з прав людини, суд своїм рішенням повинен забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів, що вимагає від суду більшої суворості в оцінці порушень цінностей суспільства. Посилався на п.33 рішення Європейського суду з прав людини у справі «W. Проти Швейцарії» від 26.01.1993 року, серія А, № 254-А, відповідно до якого, при оцінці вказаного ризику може враховуватися, зокрема особистість обвинуваченого, його моральні переконання, майновий стан і зв`язки з державою, в кій він зазнає судового переслідування, а також міжнародні контакти. Вказане свідчить про ризик переховування підозрюваного від органів досудового розслідування та суду, що є обґрунтованою підставою для застосування до ОСОБА_7 запобіжного заходу, відповідно до вимог ч. 1 ст. 177 КПК України. Розслідування на даний час триває, а тому , враховуючи особу підозрюваного, його майновий стан та знайомства в органах державної влади та правоохоронних органах державної влади, існує ризик того, що він може знищити, сховати або спотворити будь-які із речей, документів або електронних носіїв інформації, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, а також впливати на потерпілих, свідків, експертів та спеціалістів у цьому кримінальному провадженні. Більшість свідків є колегами підозрюваного та можуть бути причетними до вчинення кримінального правопорушення або мати відомості про кримінальне правопорушення. Таким чином існує ризик, передбачений п. 3 ч. 1 ст. 177 КПК України. Згідно практики Європейського суду з прав людини, суд своїм рішенням повинен забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів. У розумінні положень, що наведені у рішеннях ЄСПЛ, щоб арешт по обґрунтованій підозрі був виправданий у відповідності з статтею 5 § 1 (с), поліція не зобов`язана мати докази, достатні для пред`явлення обвинувачення, ні в момент арешту ні під час перебування заявника під вартою. Також не обов`язково, щоб затриманій особі були, по кінцевому рахунку, пред`явлені обвинувачення, або щоб ця особа була піддана суду. Метою попереднього тримання під вартою є подальше розслідування кримінальної справи, яке повинно підтвердити або розвіяти підозру, яка є підставою для затримання. У розумінні практики Європейського суду з прав людини тяжкість обвинувачення не є самостійною підставою для утримання особи під вартою. Таке обвинувачення у сукупності з іншими обставинами збільшує ризик втечі настільки, що його неможливо відвернути, не взявши особу під варту. Також зазначив, що «суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування або повторного вчинення злочинів». На думку сторони обвинувачення, застосування до підозрюваного ОСОБА_7 більш м`яких запобіжних заходів не забезпечить належної процесуальної поведінки підозрюваного.
Заслухавши доповідь судді, пояснення прокурора, підозрюваної та її захисника, дослідивши матеріали кримінального провадження та перевіривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до положень ст. 177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь - яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.
Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України.
Відповідно до п.4 ч. 1 ст. 176 КПК України до підозрюваного може бути застосовано запобіжний захід у вигляді домашнього арешту під час досудового розслідування слідчим суддею за клопотанням слідчого, прокурора.
Згідно практики Європейського суду з прав людини, суд своїм рішенням повинен забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів.
Вирішуючи питання про обрання виду запобіжного заходу відносно ОСОБА_7 слідчий суддя виходив з того, що прокурор довів існування ризиків, передбачених п.п. 1,3 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме: можливість переховування від органів досудового слідства, суду, незаконно впливати на свідків у цьому ж кримінальному провадженні, враховуючи дані про особу підозрюваного, а саме те, що він працює з іншими можливими фігурантами у даному кримінальному провадженні, скоїв кримінальне правопорушення, за яке передбачене покарання у вигляді позбавлення волі строком до 10 років. Проте прокурор не довів неможливості запобіганню названим ризикам більш м`якого запобіжного заходу у вигляді цілодобового арешту з покладенням на підозрюваного обов`язків, передбачених ст. 194 КПК України і з урахуванням даних про особу підозрюваного, який раніше не судимий, одружений, має на утриманні малолітню дитину, за місцем роботи характеризується позитивно прийшов до висновку про застосування до ОСОБА_7 більш м`якого запобіжного заходу ніж тримання під вартою у вигляді цілодобового домашнього арешту.
Слідчий суддя дійшов обґрунтованого висновку щодо доведеності обґрунтованої підозри ОСОБА_7 у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.368 КК України та застосування до підозрюваного запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту і з цим погоджується колегія суддів.
В обґрунтування клопотання про застосування до підозрюваної запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою слідчий посилався на наявність ризиків, передбачених ч.1 ст. 177 КПК України, і вважав, що обрання запобіжного заходу перешкодить підозрюваній переховуватись від органів досудового розслідування та суду. Посилання в клопотанні та апеляційній скарзі на наявність ризику, передбаченого п.1 ч.1 ст.177 КПК України під час розгляду клопотання слідчим суддею не будо підтверджено належними доказами.
Наявність інших ризиків, встановлених слідчим суддею, безумовно не свідчить про обґрунтованість клопотання слідчого про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою з визначенням застави.
Мотиви прийнятого слідчим суддею рішення викладені в ухвалі, яка відповідає вимогам ст.196 КПК України. З висновками слідчого судді щодо доведеності обґрунтованості підозри, наявності ризиків, передбачених ч.1 ст.177 КПК України та необхідності застосування до ОСОБА_7 запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту погоджується і апеляційний суд.
За викладених обставин у сукупності колегія суддів дійшла висновку, що саме запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту в повній мірі відповідає меті його застосування забезпеченню виконання підозрюваним покладних на нього процесуальних обов`язків та запобіганню спробам вчинити дії, передбачені ч.1 ст.177 КПК України.

Також судова колегія враховує, що за наявності законних підстав орган досудового розслідування має право звернутись до суду з клопотанням про зміну запобіжного заходу.
З огляду на викладене, колегія суддів вважає ухвалу слідчого судді обґрунтованою і підстав для її скасування за доводами апеляційної скарги не вбачає.
Керуючись ч.2 ст. 376,ст.ст. 392, 404, 405, 407, 418, 419, 423 КПК України, колегія суддів, -

У Х В А Л И ЛА:
Апеляційну скаргу прокурора відділу процесуального керівництва управління процесуального керівництва прокуратури Харківської області ОСОБА_6 відхилити.
Ухвалу слідчого судді Червонозаводського районного суду м. Харкова від 29 січня 2018 року залишити без змін.
Ухвала апеляційного суду оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Головуючий:

Судді: