АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
04 жовтня 2017 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду міста Києва в складі:
головуючого судді ОСОБА_1
суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
з участю секретаря ОСОБА_4 ,
учасників судового провадження:
прокурора ОСОБА_5 ,
обвинуваченого ОСОБА_6 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Апеляційного суду міста Києва матеріали кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0010517, по обвинуваченню:
ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця міста Сміла Черкаської області, зареєстрованого та проживав за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого:
- 21.11.2014 вироком Дніпровського районного суду м. Києва за ч.2 ст.15, ч.1 ст.185 КК України до покарання у виді штрафу у розмірі п`ятдесяти мінімумів доходів громадян,

- 02.06.2015 вироком Печерського районного суду м. Києва за ч.1 ст.358, ч.2 ст.15, ч.3 ст.185, ч.3 ст.185, ч.4 ст.70 КК України на 3 років і 7 місяців позбавлення волі.

- 10.08.2015 вироком Дніпровського районного суду м. Києва за ч.3 ст.186, ч.4 ст.70 КК України на 5 років позбавлення волі,
у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.185 КК України, за апеляційною скаргою обвинуваченого ОСОБА_6 на вирок Шевченківського районного суду міста Києва від 10 серпня 2017 року,-
В С Т А Н О В И Л А:
Вироком Шевченківського районного суду міста Києва від 10 серпня 2017 року ОСОБА_6 визнано винним у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.185 КК України, та призначено покарання у виді позбавлення волі на 3 роки.
На підставі ч.4 ст.70 КК України остаточне покарання ОСОБА_6 за сукупністю злочинів визначено, шляхом поглинення менш суворого покарання за новий вироком, більш суворим, призначеним за вироком Дніпровського районного суду м. Києва від 10.08.2015 року, у виді позбавлення волі на строк 5 років.
Відповідно до ч.5 ст.72 КК України в редакції Закону України від 26.11.2015 № 838-VIII зараховано ОСОБА_6 у строк відбування покарання строк його попереднього ув`язнення з 26.02.2016 по 20.06.2017 року включно, з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі, а з 21.06.2017 року по день набрання вироком законної сили у співвідношенні один день попереднього ув`язнення за один день позбавлення волі.
Також зараховано в строк покарання ОСОБА_6 покарання, відбуте ним частково за попереднім вироком у період з 12.01.2015 по 16.10.2015 року з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі у відповідності до Закону України від 26.11.2015 № 838-У111, а з 17.08.2015 по 25.02.2016 у співвідношенні за правилами ч.1 ст.72 КК України.
По справі вирішено питання про речові докази.
За вироком суду ОСОБА_6 визнаний винуватим у тому, що він 29.09.2014 року о 19 год. 30 хв., перебуваючи у приміщенні магазину « ІНФОРМАЦІЯ_2 », розташованого за адресою: АДРЕСА_2 , реалізуючи свій умисел на таємне викрадення чужого майна, скориставшись тим, що за його діями ніхто не спостерігає, викрав з ячейки №2 камери зберігання особистих речей для відвідувачів магазину майно, що належить ОСОБА_7 , а саме: спортивну сумку фірми «Vans» вартістю 400 грн., два рушника жовтого кольору загальною вартістю 100 грн., кросівки чорного кольору фірми «Adidas» вартістю 800 грн., майку зеленого кольору фірми «Adidas» вартістю 200 грн., шорти білого кольору фірми «Adidas» вартістю 250 грн., взуття для душу фірми «Brave» вартістю 150 грн., а всього на загальну суму 1 900 грн., після чого з місця вчинення злочину зник, розпорядившись викраденим на власний розсуд.
В поданій апеляційній скарзі із уточненнями обвинувачений ОСОБА_6 , не оспорюючи встановлені судом фактичні обставини кримінального провадження та правову кваліфікацію своїх дій, просить вирок суду змінити у зв`язку з неправильним застосуванням закону України про кримінальну відповідальність, а саме положень ст.72 КК України.
Зазначає, що суд першої інстанції невірно встановив строк його попереднього ув`язнення на час здійснення досудового розслідування та судового розгляду та невірно застосував положення ч.5 ст.72 КК України. Крім цього, з позиції апелянта, суд не зарахував період його утримання під вартою з 20.06.2017 року по день набрання вироком законної сили, з розрахунку один день досудового ув`язнення за два дні позбавлення волі, як це передбаченого згідно Закону України від 26.11.2015 № 838-У111.
Заслухавши суддю - доповідача, пояснення обвинуваченого ОСОБА_6 , який підтримав апеляційну скаргу із уточненнями та просив її задовольнити, прокурора, яка заперечувала проти задоволення апеляційної скарги та вважала вирок суду першої інстанції законним і обґрунтованим, перевіривши матеріали кримінального провадження, проаналізувавши доводи апеляційної скарги, провівши судові дебати та надавши обвинуваченому останнє слово, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга обвинуваченого не підлягає задоволенню, з наступних підстав.

Встановлені судом першої інстанції фактичні обставини вчиненого ОСОБА_6 злочину, правова кваліфікація його дій за ч.2 ст.185 КК України та призначене покарання учасниками судового провадження не оспорюються та не оскаржуються, а тому у відповідності до положень ст.404 КПК України апеляційною інстанцією не перевіряються.

Призначивши ОСОБА_6 покарання по ч.2 ст.185 КК України у виді позбавленні волі строком на 3 роки, суд першої інстанції за правилами ч.4 ст.70 КК України остаточне покарання за сукупністю злочинів визначив, шляхом поглинення менш суворого покарання, призначеного за новий вироком, більш суворим, призначеним за вироком Дніпровського районного суду міста Києва від 10.08.2015 року, у виді позбавлення волі на строк 5 років.
Діючи у відповідності до ч.5 ст.72 КК України в редакції Закону України від 26.11.2015 № 838-VIII, суд першої інстанції зарахував ОСОБА_6 у строк відбування покарання строк його попереднього ув`язнення з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі, а саме з 26.02.2016, тобто з дня його етапування до державної установи «Київський слідчий ізолятор» для його участі у судовому розгляді кримінального провадження, по 20.06.2017 року включно, а з 21.06.2017 року по день набрання вироком законної сили у співвідношенні один день попереднього ув`язнення за один день позбавлення волі. При цьому, правильним є зарахування строку його попереднього ув`язнення за такими правилами саме по 20.06.2017 року включно, оскільки з 21.06.2017 року втратили чинність положення ч.5 ст.72 КК України в редакції Закону України від 26.11.2015 № 838-VIII, у зв`язку із внесеними змінами до цього Кодексу Законом України від 18.05.2017 № 2046-VIII, а тому з цієї дати попереднє ув`язнення зараховується судом у строк покарання у разі засудження до позбавлення волі з розрахунку день за день або за правилами, передбаченими у частині першій цієї статті.

Цим самим спростовуються доводи апеляційної скарги обвинуваченого про те, що суд неправильно зарахував йому в строк відбування покарання період його перебування в установі попереднього ув`язнення для участі в судовому розгляді кримінального провадження з 20.06.2017 року по день набрання вироком законної сили.
Крім цього, ОСОБА_6 зараховано у строк відбування покарання строк його попереднього ув`язнення з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі у період з 12.01.2015 по 16.10.2015, тобто з дня його затримання у зв`язку із вчиненням злочину, передбаченого ч.3 ст.186 КК України, до дня набрання вироком Дніпровського районного суду м. Києва від 10.08.2015 року законної сили у кримінальному провадженні № 0000488.
Разом із цим, суд першої інстанції допустився описки, зарахувавши ОСОБА_6 в строк відбування покарання строк його попереднього ув`язнення в період з 17.08.2015 по 25.02.2016 року з розрахунку один день попереднього ув`язнення за один день позбавлення волі за попереднім вироком. Як вбачається з матеріалів кримінального провадження, вирок Дніпровського районного суду м. Києва від 10.08.2015 року набрав законної сили саме 17.10.2015 року, а не 17.08.2015 року.
З цих підстав колегія суддів, діючи у відповідності до повноважень ч.2 ст.404 КПК України, вважає за необхідне уточнити вирок суду першої інстанції в частині строку зарахування ОСОБА_6 покарання.
Інших порушень норм процесуального права чи неправильного застосування Закону України про кримінальну відповідальність судом апеляційної інстанції не встановлено, у зв`язку з чим апеляційна скарга обвинуваченого ОСОБА_6 задоволенню не підлягає.

Керуючись ст.ст.376, 404, 405, 407, 409, 414, 418, 419 КПК України, колегія суддів,-

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_6 залишити без задоволення.
В порядку ч.2 ст.404 КПК України уточнити строк зарахування покарання, зазначивши, що відповідно до ч.5 ст.72 КК України в редакції Закону України від 26.11.2015 № 838-VIII ОСОБА_6 підлягає зарахуванню у строк відбування покарання строк його попереднього ув`язнення з 26.02.2016 по 20.06.2017 року включно, з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі, а з 21.06.2017 року по день набрання вироком законної сили у співвідношенні один день попереднього ув`язнення за один день позбавлення волі.
Також зарахувати в строк покарання ОСОБА_6 покарання, відбуте ним частково за попереднім вироком у період з 12.01.2015 по 16.10.2015 року з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі у відповідності до Закону України від 26.11.2015 № 838-У111, а з 17.10.2015 по 25.02.2016 за правилами ч.1 ст.72 КК України, тобто у співвідношенні один день попереднього ув`язнення за один день позбавлення волі.
В решті вирок залишити без змін.
Ухвала може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ протягом трьох місяців з моменту її проголошення, а засудженим, який утримується під вартою в той самий строк з дня вручення йому копії судового рішення.

Судді:

__________________ _________________ ________________ ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3