У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

15 листопада 2017 року місто Одеса
Слідчий суддя Приморського районного суду м. Одеси ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , за участю прокурора ОСОБА_3 , власника майна ОСОБА_4 , розглянувши у судовому засіданні клопотання ОСОБА_4 про скасування арешту з майна,-

В С Т А Н О В И В:
Ухвалою слідчого судді Приморського районного суду м. Одеси від 24.10.2017р. задоволено клопотання старшого слідчого в ОВС відділу СУ ГУНП в Одеській області ОСОБА_5 , про накладення арешту на автобус «Богдан А-09201» р/н НОМЕР_1 , який згідно свідоцтва про реєстрацію НОМЕР_2 , виданого Центр 5142 від 22.11.2016 належить ОСОБА_4 , яка зареєстрована АДРЕСА_1 , згідно тимчасового реєстраційного талону ДХХ № 060784 від 26.11.2016 закріплений ПАТ «Північтранс», м. Одеса, вул. 21 км Старокиївської дороги.

ОСОБА_4 звернувся до слідчого судді із клопотанням в порядку ст.174 КПК України, в якому просить скасувати накладений арешт.
В обґрунтування клопотання ОСОБА_4 посилається на той факт, що між СУ ГУНП України в Одеській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні за фактом ДТП.
24.10.2017 року слідчим суддею Приморського районного суду м. Одеси за результати розгляду клопотання слідчого було накладено арешт , із правом вилучення майна у власника та подальшого зберігання на майданчику тимчасового затриманих транспортних засобів, із забороною відчуження та розпорядження до закінчення необхідних експертних досліджень.
26.10.2017 року на території авто майданчика тимчасового збереження транспортних засобів № 1, у присутності ОСОБА_6 , експертами були проведені усі необхідні огляди доля дачі відповідного висновку, які були зафіксованію
В судовому засідання ОСОБА_4 підтримала вимоги викладені у клопотанні про скасування арешту з майна.
Прокурор в судовому засіданні заперечував проти скасування арешту з автомобілю автобусу «Богдан А-09201» р/н НОМЕР_1 , оскільки на даний час не проведене необхідна для здійснення досудового розслідування експертиза.
Заслухавши думку прокурора, заявника, дослідивши матеріали додані до клопотання, слідчий суддя прийшов до висновку про наступне.

Заслухавши думку прокурора, заявника, дослідивши матеріали додані до клопотання, слідчий суддя прийшов до висновку про наступне.

Згідно із ч.1 ст.170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існують достатні підстави вважати, що воно є предметом, засобом чи знаряддям вчинення злочину, доказом злочину, набуте злочинним шляхом, доходом від вчиненого злочину, отримане за рахунок доходів від вчиненого злочину або може бути конфісковане у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого чи юридичної особи, до якої може бути застосовано заходи кримінально-правового характеру, або може підлягати спеціальній конфіскації щодо третіх осіб, юридичної особи або для забезпечення цивільного позову. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Частиною 2 ст.170 КПК України встановлено, що метою арешту майна є забезпечення кримінального провадження, забезпечення цивільного позову у кримінальному провадженні, забезпечення конфіскації або спеціальної конфіскації. Арештованим може бути майно, яким володіє, користується чи розпоряджається підозрюваний, обвинувачений, засуджений, треті особи, юридична особа, до якої може бути застосовано заходи кримінально-правового характеру за рішенням, ухвалою суду, слідчого судді.

Треті особи, майно яких може бути арештовано, - особи, які отримали чи придбали у підозрюваної, обвинуваченої чи засудженої особи майно безоплатно або в обмін на суму, значно нижчу ринкової вартості, або знали чи повинні були знати, що мета такої передачі - отримання доходу від майна, здобутого внаслідок вчинення злочину, приховування злочину та/або уникнення конфіскації.

Відповідно до приписів ч.3 ст.170 КПК України, підставою арешту майна є наявність ухвали слідчого судді чи суду за наявності сукупності підстав чи розумних підозр вважати, що майно є предметом, доказом злочину, засобом чи знаряддям його вчинення, набуте злочинним шляхом, є доходом від вчиненого злочину або отримане за рахунок доходів від вчиненого злочину. Арешт майна можливий також у випадках, коли санкцією статті Кримінального кодексу України, що інкримінується підозрюваному, обвинуваченому, передбачається застосування конфіскації, до підозрюваної, обвинуваченої особи заявлено цивільний позов у кримінальному провадженні. Арешт також може бути застосовано до майна третіх осіб з урахуванням частини другої цієї статті.

Арешт може бути накладений і на майно, на яке раніше накладено арешт відповідно до інших актів законодавства. У такому разі виконанню підлягає ухвала слідчого судді, суду про накладення арешту на майно відповідно до правил цього Кодексу.

Частиною 4 ст.170 КПК України визначено, що вартість майна, яке належить арештувати, крім випадків арешту майна для забезпечення конфіскації, повинна бути співмірною розміру шкоди, завданої кримінальним правопорушенням або зазначеної у цивільному позові, розміру неправомірної вигоди, яка отримана або могла бути отримана юридичною особою.

Згідно із ч.ч. 6, 7 ст.170 КПК України, арешт може бути накладений у встановленому цим Кодексом порядку на рухоме чи нерухоме майно, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковій формі, в тому числі кошти та цінності, що знаходяться на банківських рахунках чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах, видаткові операції, цінні папери, майнові, корпоративні права, які перебувають у власності або володінні, користуванні, розпорядженні підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, щодо яких ухвалою чи рішенням слідчого судді, суду визначено необхідність арешту майна.

Не може бути арештовано майно, якщо воно перебуває у власності добросовісного набувача.

Заборона або обмеження користування, розпорядження майном можуть бути застосовані лише у випадках, якщо існують обставини, які підтверджують, що їх незастосування призведе до зникнення, втрати, знищення, перетворення, пересування, відчуження майна.

Вищезазначені відомості щодо третьої особи повинні бути встановлені в судовому порядку на підставі достатності доказів.

Статтею 174 КПК України передбачено право підозрюваних, обвинувачений, їх захисника, законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, заявити клопотання про скасування арешту повністю або частково.

Арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

В судовому засіданні з пояснень представника власника майна, прокурора та досліджених матеріалів встановлено, що у слідчому управлінні ГУ НП в Одеській області перебувають матеріали кримінального провадження № 0000844, за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України за фактом порушення правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що заподіяло потерпілому тяжкі тілесні ушкодження.

Ухвалою Приморського районного суду м. Одеси від 24.10.2017р. задоволено клопотання старшого слідчого в ОВС відділу СУ ГУНП в Одеській області ОСОБА_5 про накладення арешт на автобус «Богдан А-09201» р/н НОМЕР_1 , який згідно свідоцтва про реєстрацію НОМЕР_2 , виданого Центр 5142 від 22.11.2016 належить ОСОБА_4 , яка зареєстрована АДРЕСА_1 , згідно тимчасового реєстраційного талону ДХХ № 060784 від 26.11.2016 закріплений ПАТ «Північтранс», м. Одеса, вул. 21 км Старокиївської дороги.

Під час прийняття вказаного рішення судом ураховано той факт, що вказане майно, може бути використано як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження та є об`єктом кримінально-протиправних дій. Крім того, відповідно до ч. 1 ст. 98 КПК України вилучене майно, в подальшому може бути визнано речовими доказами у вказаному кримінальному провадженні.

Разом з цим, відповідно до пояснень прокурора, встановлено, що вказаний транспортний засіб буде направлено для проведення судової експертизи.

Не погоджуючись з вказаним рішенням власник майна ОСОБА_4 звернулась до суду з клопотанням про скасування арешту майна, посилаючись на факти, які були ураховані судом під час прийняття рішення про накладення арешту.

З огляду на викладене, суд приймає клопотання власника майна ОСОБА_4 до розгляду та приходить до висновку що воно не підлягає задоволенню у зв`язку з тим, що заявником в клопотанні не доведено, що арешт накладено необґрунтовано, а також те, що в подальшому у застосуванні заходу, а саме арешту, накладеного на вказане майно, відпала потреба.

Вказане підтверджує законність та обґрунтованість накладення арешту на майно від 24.10.2017р.

Враховуючи викладене, суд приходить до висновку, що з метою забезпечення кримінального провадження, у задоволенні клопотання власника майна ОСОБА_4 про скасування арешту з майна необхідно відмовити.

Керуючись ст. 167-174 КПК України, слідчий суддя, -

У Х В А Л И В:
У задоволенні клопотання власника майна ОСОБА_4 про скасування арешту майна, - відмовити, з підстав вказаних в мотивувальній частині ухвали слідчого судді.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя Приморського
районного суду м. Одеси ОСОБА_1
15.11.2017