У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
29 вересня 2017 року Солом`янський районний суду м. Києва у складі:
слідчого судді ОСОБА_1 ,
при секретарі ОСОБА_2 ,
за участю прокурора ОСОБА_3 ,
підозрюваного ОСОБА_4 ,
захисника ОСОБА_5 ,
розглянувши клопотання заступника Генерального прокурора керівника Спеціалізованої антикорупційної прокуратури Генеральної прокуратури України ОСОБА_6 , на підставі матеріалів досудового розслідування №0000418, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань 18.03.2015 року, про застосування запобіжного заходу у вигляді особистого зобов`язання відносно підозрюваного:
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Донецьк, громадянина України, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 ,
який підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 368 КК України,-
В С Т А Н О В И В:
Заступник Генерального прокурора керівник Спеціалізованої антикорупційної прокуратури ОСОБА_6 звернувся до слідчого судді з клопотанням про застосування запобіжного заходу у вигляді особистого зобов`язання відносно підозрюваного ОСОБА_4 .

Клопотання мотивоване тим, що Детективами Національного антикорупційного бюро України здійснюється досудове розслідування, а прокурорами Спеціалізованої антикорупційної прокуратури нагляд за досудовим розслідуванням у кримінальному провадженні № 0000418 від 18.03.2015 за підозрою ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 368 КК України.

Досудовим розслідуванням установлено, що ОСОБА_4 , перебуваючи на посаді судді Дзержинського районного суду міста Харкова, будучи службовою особою, яка займає відповідальне становище, висловив прохання надати та прийняв пропозицію отримати неправомірну вигоду від ОСОБА_7 , за винесення відповідно до наданої йому влади відповідних судових рішень в інтересах останнього при наступних обставинах.

Так, Указом Президента України від № 675/99 від 19.06.1999 «Про призначення суддів» ОСОБА_4 призначено на посаду судді Дзержинського районного суду міста Харкова. У подальшому, постановою Верховної Ради України № 1813-IV від 17.06.2004 «Про обрання суддів», ОСОБА_4 обрано на посаду судді Дзержинського районного суду міста Харкова безстроково.

Відповідно до ст.1 Закону України «Про судоустрій і статус суддів», ст.124 Конституції України, суддя ОСОБА_4 є професійним суддею судової гілки влади та наділений повноваженнями здійснювати правосуддя в рамках відповідних судових процедур.

Згідно з вимогами ст.ст. 23, 48, 55 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» ОСОБА_4 , як суддя місцевого суду, зобов`язаний здійснювати судочинство у порядку, встановленому процесуальним законом, а правосуддя на основі Конституції і законів України, керуючись при цьому принципом верховенства права, додержуватись суддівської етики, своєчасно, справедливо та безсторонньо розглядати та вирішувати судові справи відповідно до закону з дотриманням засад і правил судочинства, виконувати вимоги та дотримуватися обмежень, установлених законодавством у сфері запобігання корупції.

Так, відповідно до вимог ст.ст. 6, 19, 68 Конституції України, ст.ст. 23, 48, 55 Закону України «Про судоустрій і статус суддів», ст.ст. 4, 8 ЦПК України, ОСОБА_4 зобов`язаний здійснювати свої повноваження лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Зобов`язаний здійснювати судочинство у порядку, встановленому процесуальним законом, керуватися при цьому принципом верховенства права, неухильно додержуватись суддівської етики, своєчасно, справедливо та безсторонньо розглядати і вирішувати судові справи відповідно до закону з дотриманням засад і правил судочинства, виконувати вимоги та обмеження, встановлених законодавством у сфері запобігання корупції.

Відповідно до п «г» ч. 1 ст. 3, ч. 1 ст. 65 Закону України «Про запобігання корупції» суб`єктами відповідальності за вчинення корупційних правопорушень є уповноважені на виконання функцій держави професійні судді, яким забороняється використовувати свої службові повноваження або своє становище та пов`язані з цим можливості з метою одержання неправомірної вигоди для себе чи інших осіб.

Таким чином, ОСОБА_4 як суддя Дзержинського районного суду м. Харків, при виконанні службових обов`язків постійно здійснює функції представника влади, у зв`язку з чим відповідно до п. 2 примітки до ст. 368 КК України є службовою особою, яка займає відповідальне становище.

Однак, ОСОБА_4 нехтуючи зазначеними вимогами законодавства умисно вчинив корупційний злочин за наступних обставин.

Так, 29.04.2015 до Дзержинського районного суду міста Харкова за адресою: м. Харків, проспект Перемоги, 52-в, надійшла позовна заява ОСОБА_7 до ОСОБА_8 про стягнення боргу за договором позики в сумі 472 920,00 гривень. Автоматизованою системою документообігу суду вказаній справі присвоєно номер 638/7171/15-ц та розподілено для розгляду судді ОСОБА_4 .

18.05.2015 ОСОБА_7 звернувся до помічників судді ОСОБА_4 , що знаходилися у приймальній судді Дзержинського районного суду міста Харкова ОСОБА_4 за адресою: м. Харків, проспект Перемоги, 52-в, з приводу часу розгляду поданої їм позовною заяви та долучивши до позовної заяви квитанцію про сплату судового збору та заяву про забезпечення позову отримав від помічника судді ОСОБА_4 , ОСОБА_9 , яка працювала у нього на громадських засадах, інформацію про те, що для більш швидкого розгляду заяви йому необхідно 21.05.2015 прибути до Дзержинського районного суду міста Харкова та отримати від неї запит до адресно-довідкового бюро МВС України в місті Харкові.

Так, 21.05.2015 ОСОБА_7 , прибувши до Дзержинського районного суду міста Харкова за адресою: м. Харків, проспект Перемоги, 52-в та отримавши від ОСОБА_9 відповідний запит до адресно-довідкового бюро МВС України, остання повідомила ОСОБА_7 про те, що для законного розгляду його позову та швидкого отримання судового рішення за результатами його розгляду, він повинен особисто звернутися до судді ОСОБА_4 та обговорити з ним окремі питання розгляду справи.

Так, ухвалою від 22.05.2015 суддею ОСОБА_4 відкрито провадження у справі № 638/7171/15-ц за позовною заявою ОСОБА_7 .

Того ж дня, 22.05.2015 ОСОБА_7 відповідно до вказівки ОСОБА_9 прибув до Дзержинського районного суду міста Харкова за адресою: м. Харків, проспект Перемоги, 52-в, де з нею і зустрівся та обговорив деталі справи № 638/7171/15-ц.

Після розмови з ОСОБА_7 , ОСОБА_9 зайшла до кабінету судді ОСОБА_4 № 205, який знаходиться в адміністративній будівлі Дзержинського районного суду міста Харкова, виклала йому суть розмови з ОСОБА_7 та проінформувала ОСОБА_4 про прибуття ОСОБА_7 .

У подальшому ОСОБА_4 , маючи на меті отримати неправомірну вигоду, вийшов до коридору Дзержинського районного суду міста Харкова, що знаходиться поруч з його службовим кабінетом № 205 за адресою: м. Харків, проспект Перемоги, 52-в, розпочав розмову з ОСОБА_7 , у ході якої навів останньому питання про розмір неправомірної вигоди в залежності від суми позики, яку він у змозі надати йому за швидке, законне прийняття рішення у зазначеній цивільній справі на його користь.

Так, ОСОБА_4 висловив прохання ОСОБА_7 надати неправомірну вимогу, що становить 30 % від ціни позову у справі № 638/7171/15-ц, що становила 20 тисяч доларів США на час укладання правочину.

ОСОБА_7 розуміючи, що без надання неправомірної вигоди не зможе реалізувати своє право на справедливий суд, передбачене ст. 7 Закону України «Про судоустрій і статус суддів», побоюючись настання негативних наслідків у вигляді незаконного прийняття рішення за його позовом, сприймаючи дії ОСОБА_4 як вимагання неправомірної вигоди, був вимушений висловити пропозицію ОСОБА_4 сплатити неправомірну вигоду в розмірі 10 % від суми позову, тобто 2 тисячі доларів США.

Проте, отримавши вказану інформацію ОСОБА_4 не погодився на пропозицію останнього та висловив зустрічне прохання ОСОБА_7 надати йому неправомірної вигоди, що має складати, не менше 20-25% від суми позову.

ОСОБА_7 висловив пропозицію надати ОСОБА_4 неправовірну вимогу в розмірі, що не перевищує 3 тисячі доларів США як неправомірну винагороду за швидке, законне прийняття рішення у цивільній справі №638/7171/15-ц на користь ОСОБА_7 .

Висловлену ОСОБА_7 пропозицію, ОСОБА_4 , прийняв, повідомивши, що узгоджений остаточний розмір неправомірної вигоди становить 75 000,00 гривень.

При цьому, ОСОБА_4 , побоюючись бути викритим у своїй злочинній діяльності, повідомив ОСОБА_7 про необхідність дотримання ним заходів конспірації та необхідність найбільш швидкої передачі йому раніше оговореної неправомірної вигоди, а саме не пізніше наступного дня, тим самим, висловивши вимогу надати та прийнявши пропозицію отримати неправомірну вигоду.

Дії судді Дзержинського районного суду м. Харкова ОСОБА_4 кваліфіковані за ч. 3 ст. 368 КК України (проханні надати та прийнятті пропозиції отримати неправомірну вигоду службовою особою, яка займає відповідальне становище, неправомірної вигоди за вчинення такою службовою особою в інтересах того, хто надає неправомірну вигоду будь-якої дії з використанням наданої влади).

На підставі викладеного просив клопотання задовольнити.

Прокурор в судовому засіданні підтримав клопотання з підстав, викладених у ньому, просив його задовольнити та продовжити строк дії запобіжного заходу у вигляді особистого зобов`язання відносно підозрюваного.
Підозрюваний та його захисник в судовому засіданні заперечували проти задоволення клопотання, посилаючись на те, що пред`явлена ОСОБА_4 підозра є необґрунтованою.
Крім того, вважають, що ризики, наведені в клопотанні є недоведеними, а тому в задоволенні клопотання слід відмовити.
Заслухавши думку прокурора, пояснення підозрюваного та його захисника, дослідивши матеріали клопотання та докази, якими обґрунтовується необхідність продовження застосування запобіжного заходу підозрюваному у вигляді особистого зобов`язання, прихожу до висновку про необхідність задоволення клопотання.
Відповідно до ч. 1 ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.
В ході розгляду клопотання встановлено, що Детективами Національного антикорупційного бюро України здійснюється досудове розслідування, а прокурорами Спеціалізованої антикорупційної прокуратури нагляд за досудовим розслідуванням у кримінальному провадженні № 0000418 від 18.03.2015 за підозрою ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 368 КК України.

30.05.2017 року заступником Генерального прокурора керівником Спеціалізованої антикорупційної прокуратури ОСОБА_6 складено та вручено повідомлення про підозру судді Дзержинського районного суду м. Харкова ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 368 КК України.

Обґрунтованість підозри ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженцю міста Донецьк, українцю, громадянину України, зареєстрованому за адресою: АДРЕСА_1 у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення підтверджується наступними документами: протоколом допиту свідка ОСОБА_7 ; документами, здобутими в результаті проведення НСРД; висновками судових експертиз.

Відповідно до ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідків, експерта чи спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється.
Встановлено наявність ризиків передбачених п.п. 2, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, які не зменшились та продовжують діяти, а саме можливості ОСОБА_4 знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідків, експерта чи спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому він підозрюється.

Крім того, ухвалою слідчого судді Солом`янського районного суду м. Києва від 06.09.2017 відносно ОСОБА_4 застосовано запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання строком до 30.09.2017 року та покладено наступні обов`язки:

1) прибувати до детектива, прокурора, слідчого судді, суду за першою вимогою;

2) не відлучатися із населеного пункту, в якому він проживає чи перебуває, без дозволу детектива, прокурора або суду;

3) повідомляти детектива, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання та/або місця роботи;

4) утримуватися від спілкування із свідками: ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 та іншими працівниками Дзержинського районного суду м. Харкова з будь яких обставин, що стосуються цивільної справи № 638/7171/15-ц за позовом ОСОБА_7 до ОСОБА_8 про стягнення боргу за договором позики в сумі 472 920,00 гривень;

5) здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну;

6) носити електронний засіб контролю.

Відповідно до приписів ст.179 КПК України особисте зобов`язання полягає у покладенні на підозрюваного, обвинуваченого зобов`язання виконувати покладені на нього слідчим суддею, судом обов`язки, передбачені ст. 194 цього Кодексу.
Вирішуючи питання про застосування запобіжного заходу у виді особистого зобов`язання відносно підозрюваного, враховуються вимоги п.п.3 і 4 ст.5 Конвенції про захист прав людини та практику Європейського суду з прав людини, згідно з якими обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою.
Враховуючи, що ОСОБА_4 підозрюється у вчиненні тяжкого злочину, ризики не зменшились та продовжують діяти, а саме можливості ОСОБА_4 знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідків, експерта чи спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому він підозрюється, прокурором під час розгляду даного клопотання було доведено наявність обставин, передбачених ч. 1 ст. 194 КПК України, прихожу до висновку про застосування відносно підозрюваного ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді особистого зобов`язання.
При цьому, слідчий суддя погоджується з пропозицією прокурора щодо покладення на підозрюваного обов`язків, передбачених ч.5 ст.194 КПК України.
Що стосується обов`язку носити електронний засіб контролю, то слід зазначити наступне.
Встановлено, що відомості за ознаками вчинення кримінального правопорушення ОСОБА_4 були внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 18.03.2015 року за №0000418.
06.09.2017 року слідчим суддею Солом`янського районного суду м. Києва було частково задоволено клопотання заступника Генерального прокурора керівника Спеціалізованої антикорупційної прокуратури Генеральної прокуратури України ОСОБА_6 та застосовано до підозрюваного ОСОБА_4 запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання з покладенням відповідних обов`язків, до яких також входив обов`язок носити електронний засіб контролю.
Враховуючи ту обставину, що протягом часу здійснення досудового розслідування, а саме з 18.03.2015 року підозрюваний ОСОБА_4 дотримувався належної процесуальної поведінки, не перешкоджав органу досудового розслідування у здійсненні ними слідчих дій та не переховувався, проти чого не заперечував прокурор в судовому засіданні, вважаю, що доводи сторони обвинувачення стосовно покладення обов`язку носити електронний засіб контролю не підлягають задоволенню.
Керуючись ст.ст. 40, 131, 132, 176-178, 181, 184, 193, 194, 196, 309 КПК України, -
У Х В А Л И В:
Клопотання задовольнити частково.
Продовжити строк дії запобіжного заходу у вигляді особистого зобов`язання відносно підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Донецьк, громадянина України, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , строком на 2 місяці.
Покласти на підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , такі обов`язки:
1)прибувати до детектива, прокурора, слідчого судді, суду за першою вимогою;

2)не відлучатися з населеного пункту, в якому він проживає чи перебуває, без дозволу детектива, прокурора або суду;

3)повідомляти детектива, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання та/або місця роботи;

4)утримуватись від спілкування зі свідками ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 та іншими працівниками Дзержинського районного суду м. Харкова з будь яких обставин, що стосуються цивільної справи №638/7171/15-ц за позовом ОСОБА_7 до ОСОБА_8 про стягнення боргу за договором позики в сумі 472920,00 грн;

5)здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.

Підозрюваному ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , повідомляються покладені на нього обов`язки та роз`яснюється, що в разі їх невиконання до нього може бути застосований більш жорсткий запобіжний захід і на нього може бути накладено грошове стягнення в розмірі від 0,25 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб до 2 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.
В задоволенні решти вимог відмовити.
Ухвала підлягає негайному виконанню після її оголошення.
Строк дії ухвали до 29 листопада 2017 року включно.
Контроль за виконанням особистого зобов`язання покласти на слідчого (детектива), у провадженні якого перебуває кримінальне провадження.
Ухвала оскарженню не підлягає.
Слідчий суддя ОСОБА_1