Справа № 442/851/17
Провадження № 1-кп/442/162/2017
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
11 грудня 2017 року Дрогобицький міськрайонний суд Львівської області в складі:

головуючої - судді ОСОБА_1

секретаря ОСОБА_2 , ОСОБА_3

прокурора ОСОБА_4

захисників ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7

перекладача ОСОБА_8

з участю обвинувачених ОСОБА_9 , ОСОБА_10 та ОСОБА_11

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Дрогобич кримінальні провадження внесені в Єдиний реєстр досудових розслідувань за № 00002725 від 17.12.2016 року та за № 000132 від 30.01.2017 року відносно

ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , кримський татарин, громадянин України, уродженця м. Гулістан, Сирдаринської області, республіки Узбекистан, зареєстрованого за адресою АДРЕСА_1 , фактично проживаючого АДРЕСА_2 , з середньою освітою, не працюючого, розлученого, військовозобов`язаного, позапартійного, раніше судженого 19.05.2011 року Центральним районним судом м. Сімферополя, Автономної Республіки Крим за ч.2 ст. 185, ч.1 ст. 71, ч.1 ст. 72 КК України на 3 роки 4 місяці позбавлення волі.,

обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 185 КК України, -

ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , українця, громадянина України, уродженця м. Рені, Одеської області, зареєстрованого за адресою АДРЕСА_3 , фактично проживаючого АДРЕСА_2 , з вищою освітою, не працюючого, одруженого, що на утриманні одна неповнолітня дитина, військовозобов`язаного, позапартійного, раніше не судженого.,

обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 185 КК України, -

ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , кримський татарин, громадянина України, уродженця м. Бекабад, Тошкенської області, зареєстрованого за адресою АДРЕСА_1 , фактично проживаючого АДРЕСА_2 , з вищою освітою, не працюючого, одруженого, що на утриманні двоє неповнолітніх дітей, військовозобов`язаного, позапартійного, раніше не судженого

обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 185 КК України, -

в с т а н о в и в:
Обвинувачений ОСОБА_9 , діючи з прямим умислом на заволодіння чужим майном, з корисливих мотивів, з метою незаконного особистого збагачення, шляхом зняття металевих грат та віджиму метало пластикового вікна, проник в приміщення будинку АДРЕСА_4 , який належить ОСОБА_12 , звідки таємно викрав майно останнього, а саме грошові кошти в сумі 52300 гривень, жіночу норкову шубу на суму 5 000 гривень, срібно-золоту монету з малюнком « Собору» на суму 350 гривень, чоловічі зимові черевики на суму 1300 гривень, шкіряну чоловічу куртку на суму 4 000 гривень, газовий пістолет марки « ИЖ76» на суму 900 гривень, дерев`яний годинник на суму 250 гривень, чим заподіяв потерпілому майнову шкоду на загальну суму 64100 гривень.

Відповідно до обвинувального акту обвинувачені ОСОБА_10 та ОСОБА_11 обвинувачуються в тому, що за попередньою змовою групою осіб з ОСОБА_9 , діючи з прямим умислом на заволодіння чужим майном, з корисливих мотивів, з метою незаконного особистого збагачення, шляхом зняття металевих грат та віджиму метало пластикового вікна, проникли в приміщення будинку АДРЕСА_4 , який належить ОСОБА_12 , звідки таємно викрали майно останнього, а саме грошові кошти в сумі 52300 гривень, жіночу норкову шубу на суму 5 000 гривень, срібно-золоту монету з малюнком « Собору» на суму 350 гривень, чоловічі зимові черевики на суму 1300 гривень, шкіряну чоловічу куртку на суму 4 000 гривень, газовий пістолет марки « ИЖ76» на суму 900 гривень, дерев`яний годинник на суму 250 гривень, чим заподіяли потерпілому майнову шкоду на загальну суму 64100 гривень.

Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_9 свою вину у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.185 КК України визнав повністю та суду пояснив, що крадіжку вчинив він один , а хлопців зустрів у м. Трускавці Львівської області випадково. Та попросив їх забрати деякі речі. Оскільки він їх знає, так як деякий час проживав у них в м. Винниках Львівської області, а потім переїхав проживати у готель. Після вчинення крадіжки вирішив теж повернутися додому. В м. Винниках Львівської області вирішив заїхати у магазин, де і був затриманий працівниками поліції. В даний час щиро кається у вчиненні кримінального правопорушення, шкоду відшкодовано та просить його суворо не карати.

Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_10 свою вину у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.185 КК України не визнав та суду пояснив, що в той день він разом з ОСОБА_11 верталися із м. Трускавця. В цьому місті він був перший раз. По дорозі додому вони зустріли ОСОБА_9 , який стояв біля машини і у нього був відкритий капот автомобіля. Зупинившись біля нього, останній повідомив, що має намір їхати ще кудись і попросив забрати деякі речі, які сам і поклав у багажнік автомобіля. Що то були за речі йому не відомо. До крадіжки він не має ніякого відношення, про неї він почув коли був затриманий працівниками поліції біля будинку в якому вони проживають у м. Винниках Львівської області. Просить його виправдати.

Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_11 свою вину у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.185 КК України не визнав та дав аналогічні пояснення як і ОСОБА_10 .. Крім того суду пояснив, що ОСОБА_9 він знає давно. В той день він з ним не спілкувався і йому не було відомо про те, що вони їдуть у м. Трускавець. В нього дома давно лежать його речі, а тому забрати речі, які він попросив із м. Трускавця для них не виникало ніяких труднощів та сумнівів. Що то були за речі йому не відомо. До крадіжки він не має ніякого відношення, про неї він почув коли був затриманий працівниками поліції біля будинку в якому він проживає у м. Винниках Львівської області. Просить його виправдати.

Однак не зважаючи на визнання своєї вини обвинуваченими ОСОБА_9 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.185 КК України, його вина підтверджується дослідженими у судовому засіданні доказами, а саме::

Поясненнями потерпілого ОСОБА_12 , який суду пояснив, що проживає у будинку АДРЕСА_4 , який є його власністю. Крадіжка мала місце 16.12.2016 року. Подзвонила сусідка, що приїхала міліція. Коли приїхав то побачив, що у його будинок проникли шляхом зняття металевих грат та віджиму метало пластикового вікна. Речі були всі перекидані, а гроші знаходилися у сейфі в підвалі. Будь-яких претензій до обвинувачених не має, шкоду йому відшкодовано. Щодо міри покарання обвинуваченим покладається на думку суду.

Поясненнями свідка ОСОБА_13 , яка суду пояснила, що в той день вона з чоловіком була на роботі. Подзвонила сусідка, що приїхала міліція. Коли приїхали з чоловіком то побачили, що у їх будинок проникли шляхом зняття металевих грат та віджиму метало пластикового вікна. Речі були всі перекидані, сейфі в підвалі був розбитий і там знаходилися гроші. Однак, яка сума була вона точно не пам`ятає. Шуба знаходилася на дивані, а куртка була у шафі. Всі речі їм повернуто.

Поясненнями свідка ОСОБА_14 , яка суду пояснила, що перед святом Миколая ( 19.12.2016р.) у сусідів навпроти було вчинено крадіжку. В той день коли виходила із свого будинку, бачила одного чоловіка зростом 1.80м., вагою до 100 кг., який стояв біля її будинку та раніше вона його не бачила. Повертаючи через годину додому дізналася, що обікрали сусідів. Однак впізнати того чоловіка із числа обвинувачених вона не може.

Поясненнями свідка ОСОБА_15 , який суду пояснив, що є працівником поліції та особисто брав участь у затриманні обвинувачених. Була оперативна інформація, що на автомобілі марки ВАЗ здійснюються крадіжки, і він був зафіксований м. Винники Львівської області. За вище вказаним автомобілем вони здійснювали стеження. В той день автомобіль в`їхав у м. Трускавцеь, де у с. Станеля Дрогобицького району Львівської області було вчинено крадіжку. За даним автомобілем вони стежили до самого м. Винники , де були і затримані обвинувачені.

Аналогічними поясненнями свідка ОСОБА_16 .

Письмовими доказами - матеріалами кримінального провадження зокрема :

Витягом з Єдиного реєстру досудових розслідувань від 17.12.2016 року.

Протоколом прийняття заяви про вчинення кримінального правопорушення від 16.12.2016 року.

Протоколом огляду місця події від 16.12.2016 року , з якого вбачається, що об`єктом огляду місця події є житловий будинок АДРЕСА_4 . Під час якого було вилучено довідку ідентифікаційного номеру НОМЕР_1 виданого на ОСОБА_9 , дата видачі 26.05.2000 року.

Протоколом огляду місця події від 17.12.2016 року , з якого вбачається, що об`єктом огляду місця події є квартира АДРЕСА_5 .
Протоколом огляду місця події від 17.12.2016 року, з якого вбачається, що об`єктом огляду місця події є ділянка в дворі будинку АДРЕСА_6 , де знаходились автомобілі марки « Хюндай Туксон « д.н.з. НОМЕР_2 та марки « Лада 112» д.н.з. НОМЕР_3 , які в подальшому були доставлені на арешт майданчик.
Протоколом огляду предмету від 17.12.2016 року, з якого вбачається, що об`єктом огляду є автомобіль марки « Лада 112» д.н.з. НОМЕР_3
Протоколом огляду предмету від 17.12.2016 року, з якого вбачається, що об`єктом огляду є автомобіль марки « Хюндай Туксон « д.н.з. НОМЕР_2 »
Протоколом пред`явлення речей для впізнання від 17.12.2016 року, з якого вбачається, що потерпілий ОСОБА_12 впізнав викрадену чоловічу чорну шкіряну куртку.
Протоколом пред`явлення речей для впізнання від 17.12.2016 року, з якого вбачається, що потерпілий ОСОБА_12 впізнав викрадену жіночу шубу з натурального хутра.

Протоколом пред`явлення речей для впізнання від 17.12.2016 року, з якого вбачається, що потерпілий ОСОБА_12 впізнав викрадений годинник світло коричневого кольору.

Протоколом пред`явлення речей для впізнання від 17.12.2016 року, з якого вбачається, що потерпілий ОСОБА_12 впізнав викрадену срібно-золоту монету.

Протоколом проведення слідчого експерименту від 22.12.2016 року, з якого вбачається , що обвинувачений ОСОБА_9 , розказав як було вчинено крадіжку з житлового будинку АДРЕСА_4 , який належить ОСОБА_12 , з долученим до нього DVD-R.

Таким чином, на думку суду, винність ОСОБА_9 , у вчиненні інкримінованих йому дій доведено в повному обсязі.

Органом досудового розслідування дії ОСОБА_10 та ОСОБА_11 кваліфіковано за ч.3 ст. 185 КК України.

В підтвердження їх вини сторона обвинувачення наводить такі докази, як пояснення потерпілого ОСОБА_12 , пояснення свідків ОСОБА_15 , та ОСОБА_16 та покликається на рапорт оперуповноваженого УКР ГУНП у Львівській області капітана поліції ОСОБА_17 .

Згідно із ст. 22 КПК України, кримінальне провадження здійснюється на основі змагальності, що передбачає самостійне обстоювання стороною обвинувачення і стороною захисту їхніх правових позицій, прав, свобод і законних інтересів засобами, передбаченими цим Кодексом.
Відповідно до ст. 25 КПК України прокурор, слідчий зобов`язані в межах своєї компетенції розпочати досудове розслідування в кожному випадку безпосереднього виявлення ознак кримінального правопорушення або в разі надходження заяви про вчинення кримінального правопорушення, а також вжити всіх передбачених законом заходів для встановлення події кримінального правопорушення та особи, яка його вчинила.
Крім того, саме на них законом покладається обов`язок всебічно, повно і неупереджено дослідити обставини кримінального провадження, виявити як ті обставини, що викривають, так і ті, що виправдовують підозрюваного, обвинуваченого, а також обставини, що пом`якшують чи обтяжують його покарання, надати їм належну правову оцінку та забезпечити прийняття законних і неупереджених процесуальних рішень, відповідно до ст. 9 КПК України.
У відповідності зі ст. 91 КПК України у кримінальному провадженні підлягають доказуванню: 1) подія кримінального правопорушення (час, місце, спосіб та інші обставини, вчинення кримінального правопорушення); 2) винуватість обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, форма вини, мотив і мета вчинення кримінального правопорушення; 3) вид і розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, а також розмір процесуальних витрат; 4) обставини, які впливають на ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, характеризують особу обвинуваченого, обтяжують чи пом`якшують покарання, які виключають кримінальну відповідальність або є підставою закриття кримінального провадження; 5) обставини, що є підставою для звільнення від кримінальної відповідальності або покарання.
Відповідно до ч.2 ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожен, кого обвинувачено у вчиненні кримінального правопорушення, вважається невинуватим доти, доки його вину не буде доведено в законному порядку.
Європейський суд з прав людини у справі «Джон Мюррей проти Сполученого Королівства» вказував, що рівень певності, якого має досягати суддя за системою «внутрішнього переконання» чи системою «поза межами розумного сумніву», який є важливим для постановлення справедливого рішення, не повинен досягатися шляхом примусу до зізнання. Лише таким чином буде дотримано цілковитої поваги до презумпції невинуватості та статусу обвинуваченого, що є ключовими поняттями для демократичної концепції кримінального судового розгляду.
Отже, обвинувачення повинно довести «кожний факт», пов`язаний із злочином, щоб «не існувало жодної розумної підстави для сумнівів». Правило про тлумачення сумнівів на користь обвинуваченого по суті означає, що жодна з сумнівних обставин не може бути покладена в основу обвинувальних тез по справі, тобто воно висуває вимогу повної і безумовної доведеності обвинувачення. Ця вимога має на меті охорону законних інтересів обвинуваченого і служить гарантією досягнення істини у справі.
Таким чином, правило про тлумачення сумнівів на користь обвинуваченого виступає гарантією не тільки для обвинуваченого воно служить також гарантією досягнення мети правосуддя. Завдяки даному правилу досягається об`єктивна істина, так як обвинувачення ґрунтується тільки на безсумнівних доказах і безспірних фактах.

Згідно з ч.1 ст.92 КПК України обов`язок доказування обставин, передбачених статтею 91 цього Кодексу, за винятком випадків, передбачених частиною другою цієї статті, покладається на слідчого, прокурора та, в установлених цим Кодексом випадках, - на потерпілого.

Про це також йдеться у справі «Барбера, Мессеге і Хабардо проти Іспанії» від 06.12.1988 року (п.146), де Європейський Суд з прав людини встановив, що «принцип презумпції невинуватості вимагає, серед іншого, щоб, виконуючи свої обов`язки, судді не розпочинали розгляд справи з упередженої думки, що підсудний вчинив злочин, який йому ставиться в вину; обов`язок доказування лежить на обвинуваченні, і будь-який сумнів має тлумачитися на користь підсудного.

Захисники обвинувачених ОСОБА_10 та ОСОБА_11 в судовому засіданні просять останніх виправдати у зв`язку з недоведеністю їх вини у вчиненні кримінального правопорушення.

Суд, безпосередньо дослідивши наведені вище докази сторони обвинувачення та сторони захисту у їх сукупності, давши їм належну оцінку, відповідно до вимог ст. 94 КПК України, дійшов до наступного висновку.

Так, відповідно до ч.1 ст. 84 КПК України, доказами в кримінальному провадженні є фактичні дані, отримані у передбаченому цим Кодексом порядку, на підставі яких слідчий, прокурор, слідчий суддя і суд встановлюють наявність чи відсутність фактів та обставин, що мають значення для кримінального провадження та підлягають доказуванню.
При цьому, безпосереднє пізнання слідчим, судом обставин, що підлягають доказуванню, та побічних доказів може мати правове значення, якщо воно відбувалося в кримінальному провадженні при проведенні тих дій, які передбачені КПК, у встановленому порядку і закріплені в процесуальних документах. Коли таке пізнання здійснюється поза межами процесу прокурором, слідчим, суддею, слідчим суддею, то це є перешкодою для участі у розслідуванні чи судовому розгляді даної справи.
Згідно ч.1, 2 ст. 86 КПК України, доказ визнається допустимим, якщо він отриманий у порядку, встановленому цим Кодексом. Недопустимий доказ не може бути використаний при прийнятті процесуальних рішень, на нього не може посилатися суд при ухваленні судового рішення.
Суд зобов`язаний визнати істотними порушеннями прав людини і основоположних свобод, зокрема, такі діяння: здійснення процесуальних дій, які потребують попереднього дозволу суду, без такого дозволу або з порушенням його суттєвих умов.
Верховний суд України в п. п. 19, 20 Постанові Пленуму «Про застосування Конституції України при здійсненні правосуддя» від 1 листопада 1996 року за № 9, роз`яснив судам, що визнання особи винуватою у вчиненні злочину може мати місце лише за умови доведеності її вини. При цьому слід мати на увазі, що згідно зі ст.62 Конституції обвинувачення не може ґрунтуватись на припущеннях, а також на доказах, одержаних незаконним шляхом. Докази повинні визнаватись такими, що одержані незаконним шляхом, наприклад, тоді, коли їх збирання й закріплення здійснено або з порушенням гарантованих Конституцією України прав людини і громадянина, встановленого кримінально-процесуальним законодавством порядку, або не уповноваженою на це особою чи органом, або за допомогою дій, не передбачених процесуальними нормами.
Так, згідно оголошеної підозри, ОСОБА_10 та ОСОБА_11 підозрюється у тому, що за попередньою змовою групою осіб з ОСОБА_9 , діючи з прямим умислом на заволодіння чужим майном, з корисливих мотивів, з метою незаконного особистого збагачення, шляхом зняття металевих грат та віджиму метало пластикового вікна, проникли в приміщення будинку АДРЕСА_4 , який належить ОСОБА_12 , звідки таємно викрали майно останнього на загальну суму 64100 гривень.

В судовому засіданні стороною обвинувачення, як на доказ винуватості обвинувачених ОСОБА_10 та ОСОБА_11 було допитано потерпілого ОСОБА_12 , свідків ОСОБА_15 , та ОСОБА_16 та досліджено письмовий доказ - рапорт оперуповноваженого УКР ГУНП у Львівській області капітана поліції ОСОБА_17 .

Відповідно до ч.2 ст. 84 КПК України - процесуальними джерелами доказів є показання, речові докази, документи, висновки експертів.

Відповідно до ст. 99 КПК України - Документом є спеціально створений з метою збереження інформації матеріальний об`єкт, який містить зафіксовані за допомогою письмових знаків, звуку, зображення тощо відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження.

З огляду на вказане, суд приходить до висновку, що сторона обвинувачення не довела поза розумним сумнівом те, що ОСОБА_10 та ОСОБА_11 вчинили таємне викрадення чужого майна поєднаного з проникненням у житло, за попередньою змовою групою осіб, яке належить потерпілому ОСОБА_12 та судом не здобуто доказів їх причетності до скоєння вище вказаного кримінального правопорушення..

Частиною 3 статті 373 КПК України визначено, що обвинувальний вирок не може ґрунтуватись на припущеннях і ухвалюється лише за умови доведення у ході судового засідання винуватості особи у вчиненні кримінального правопорушення.

Так, відповідно до керуючих розяснень п. 23 Постанови Пленуму Верховного Суду «Про виконання судами України законодавства і постанов Пленуму Верховного Суду України з питань судового розгляду кримінальних справ і постановляння вироку», всі сумніви щодо доведеності обвинувачення, якщо їх неможливо усунути, повинні тлумачитися на користь підсудного. Коли зібрані у справі докази не підтверджують обвинувачення і всі можливості збирання додаткових доказів вичерпані, суд зобов`язаний постановити виправдувальний вирок.

Ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні кримінального правопорушення і має бути виправданим, якщо сторона обвинувачення не доведе винуватість особи поза розумним сумнівом.

Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на користь такої особи.

Згідно з положеннями ч. 1 ст. 373 КПК України виправдувальний вирок ухвалюється у разі, якщо не доведено, що: 1) вчинено кримінальне правопорушення, в якому обвинувачується особа; 2) кримінальне правопорушення вчинене обвинуваченим; 3) в діянні обвинуваченого є склад кримінального правопорушення.

Отже, з урахуванням викладеного вище, за наслідками всебічного, повного й неупередженого дослідження всіх обставин кримінального провадження в ході судового розгляду, керуючись законом, оцінивши кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку, суд приходить до обґрунтованого висновку, що пред`явлене ОСОБА_10 та ОСОБА_11 обвинувачення за ч.3 ст.185 КК України , не знайшло свого підтвердження, оскільки достатніх та допустимих доказів на доведення їх участі у вчиненні інкримінованого їм кримінального правопорушення органом досудового розслідування не здобуто, стороною обвинувачення не надано, судом не виявлено. В такому разі суд вважає необхідним в силу презумпції невинуватості, закріпленого у ст. 62 Конституції України виправдати ОСОБА_10 та ОСОБА_11 за недоведеністю їх вини у вчиненні кримінального правопорушення.

Оцінивши у сукупності надані по кримінальному провадженні докази, досліджені у судовому засіданні, суд прийшов до висновку, що дії ОСОБА_9 вірно кваліфіковані за ч.3 ст. 185 КК України, як таємне викрадення чужого майна поєднаного з проникненням у житло, повторно , яке належить потерпілому ОСОБА_12 .

При цьому суд вважає безпідставним поставлення в провину обвинуваченому ОСОБА_9 такої кваліфікуючої ознаки, як скоєння правопорушення за попередньою змовою групою осіб, оскільки спільність його дій з ОСОБА_10 та ОСОБА_11 не знайшли свого підтвердження в судовому засіданні.
При призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_9 суду слід суворо дотримуватись принципів законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання, маючи на увазі, що покарання засуджених є їх виправлення, перевиховання та соціальна реабілітація, запобігання вчиненню нових злочинів, як ним, так і іншими особами, а з врахуванням того, що позбавлення волі є одним із найсуворішим покарань, тому таке покарання слід призначити до реального відбування ,тільки тоді, коли у суду є достатнє переконання, що звільнення особи від відбування такого , не сприятиме виправленню засудженого. Крім того покарання не має на меті завдати фізичних страждань або принизити людську гідність.

При призначенні покарання особі, яка вчинила злочин суд повинен віднайти розумний баланс між обов`язком держави забезпечити правопорядок, інтересом потерпілого, щодо суворості покарання та правом підсудного на справедливе покарання.

Визначаючи міру покарання обвинуваченим ОСОБА_9 , суд, в якості обставин, які пом"якшують покарання враховує визнання ним своєї вини, щире каяття та активне сприяння у розкритті кримінального правопорушення, позитивно характеризуються за місцем свого проживання, шкоду потерпілому відшкодовано , викрадене майно повернуто.

Обтяжуючі обставини, передбачені ст. 67 КК України, які обтяжують покарання обвинуваченому ОСОБА_9 є вчинення злочину повторно.

Обираючи покарання обвинуваченому ОСОБА_9 суд враховує вимоги ст. 65 КК України щодо загальних засад призначення покарання, межі санкцій ч.3 ст.185 КК України, що вище вказане кримінальне правопорушення відноситься до категорії тяжких злочинів, особу винного, який раніше притягувався до кримінальної відповідальності, думку потерпілого, який будь-яких претензій не має, шкоду йому відшкодовано, приходить до висновку про можливість виправлення обвинуваченого без реального відбування покарання у вигляді позбавлення волі, що буде достатнім для нього покаранням, враховуючи наведені вище обставини, суд розцінює такими, які істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого винним, і до нього слід застосувати ст. 75 КК України з покладенням обов`язків передбачених ст. 76 КК України і саме таке покарання на думку суду буде необхідним та достатнім для виправлення ОСОБА_9 та запобігання вчиненню ним нових злочинів у майбутньому.

Процесуальні витрати по даному кримінальному провадженню компенсувати за рахунок держави.

Письмові докази та диски з відеозаписами залишити в суді в матеріалах кримінального провадження.

Долю речових доказів вирішити відповідно до ст.100 КПК України

Керуючись ст.ст. 373, 374 КПК України, суд,-

з а с у д и в:
ОСОБА_9 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 185 КК України, і призначити покарання у виді 3( трьох ) років 6 місяців позбавлення волі.

На підставі ст.75 КК України звільнити засудженого ОСОБА_9 від обраного основного покарання з випробуванням встановивши йому іспитовий термін 1 ( один) рік та покласти відповідно до ст. 76 КК України на засудженого ОСОБА_9 такі обов`язки : періодично зявлятися для реєстрації до уповноваженого органу з питань апробації, повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання чи роботи, або навчання.

ОСОБА_10 визнати невинуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.185 КК України та виправдати на підставі п. 2 ч. 1 ст. 373 КПК України у зв`язку з недоведеністю його вини у вчиненні кримінального правопорушення.
ОСОБА_11 визнати невинуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.185 КК України та виправдати на підставі п. 2 ч. 1 ст. 373 КПК України у зв`язку з недоведеністю його вини у вчиненні кримінального правопорушення.
Запобіжний захід застосований до ОСОБА_9 до вступу вироку в законну силу залишити попередній - визначену заставу в сумі 110 240.00 грн.
Запобіжний захід застосований ОСОБА_10 до вступу вироку в законну силу скасувати.
Запобіжний захід застосований ОСОБА_11 до вступу вироку в законну силу скасувати.
Після вступу вироку в законну силу повернути заставодавцю ОСОБА_6 внесену на рахунок Територіального управління державної судової адміністрації у Львівській області заставу за ОСОБА_9 в розмірі - 110 240.00 грн.
Після вступу вироку в законну силу повернути заставодавцю ОСОБА_6 внесену на рахунок Територіального управління державної судової адміністрації у Львівській області заставу за ОСОБА_10 в розмірі - 110 240.00 грн.
Після вступу вироку в законну силу повернути заставодавцю ОСОБА_18 внесену на рахунок Територіального управління державної судової адміністрації у Львівській області заставу за ОСОБА_11 в розмірі - 110 240.00 грн.
Речові докази:: довідка ідентифікаційного номеру виданого на ОСОБА_9 , дата видачі 26.05.2000 року, яка зберігається при матеріалах кримінального провадження, залишити в матеріалах кримінального провадження № 00002725

Речові докази : черевики зимові 41 розміру, шкіряні, марки « Alberto Trresi» чорного кольору, кросівки шматяні з ризиновою підошвою, марки « Anta» чорно-білого кольору, черевики шкіряні марки « LCWAIKIK», 41 розміру , чорного кольору із сірими вставками ззаді та білою полоскою на підошві, ноутбук марки « Асус Х5554 « із зарядним пристроєм, праска марки « Severin 250 Watt» , документ довіреність на автомобіль марки Хюндай Токсон, д.н.з. НОМЕР_2 , книга із експлуатації ОСОБА_19 , паперовий конверт « пакет послуг Ехреrt, паспорт громадянина України ОСОБА_11 , серії НОМЕР_4 , копія картки ФО платника податків НОМЕР_5 на ОСОБА_11 , викрутка плоска , паперова коробка с. № 65, зовнішня АКБ xioomi 16000 mhsilver, пластикова картка під сім « Vodafon» НОМЕР_6 , паперова картка « Обов`язкове страхування АЕІ 91181963 страхове товариство « Dominanta, пластикова картка « МТС 4С з прикріпленою по ПЛС, пластикова картка під сім « Лайф» НОМЕР_7 , пластикова картка під сім « Лайф» НОМЕР_8 , пластикова картка під сім « Київстар» НОМЕР_9 , пластикова картка під сім « Київстар» НОМЕР_10 , дисконтна картка 59454 « Рита`полімерний пакет з вмістом сім « Київстар», мобільний телефон марки « Нокіа 1035 « з сім карткою « Лайф» мобільний телефон марки « Самсунг S 5610 « дві зв`зки ключів, пластикова картка « центр моди» PIRKL, дисконтна, паперова коробка білого кольору від мобільного телефону « iphone 7 Pluse « 256 ЄВ, коробка від мобільного телефону « Samsung Galaxy j 5.6 «, паперова коробка від мобільного телефону « Samsung Galaxy j 7», файл із вмістом « сервісна книжка хюндай , ключ і електронний пульт з біркою «Tucson куз. 991540, № 31», чек магазину « ІНФОРМАЦІЯ_4 » №12703 від 17.11.2016 року, які знаходяться в камері зберігання речових доказів Дрогобицького ВП ГУ НП України у Львівській області, повернути ОСОБА_11 .

Речові докази:: взуття марки «Anta» чорного кольору з синіми вставками та карту поповнення «Vodafone» НОМЕР_11 , які знаходяться в камері зберігання речових доказів Дрогобицького ВП ГУ НП України у Львівській області, повернути ОСОБА_10 .

Речові докази:: взуття чорного кольору марки « New balance» з білими вставками, шкіряний гаманець з вмістом грошей, а саме номіналом 500 гривень №ВФ 9993875, 2200486, 361416975, номіналом 200 гривень №ВБ 0253356, ЄН 0165866, ЄЧ 6823082, ЄЮ 9713425, ПЗ 7859588, ПЄ 3006029, ЕБ 1884031, МА 9938744, ЕЖ 9707800, ПБ 8975487, УФ 1575606, ТМ 0372639, СЕ 9465899, КН 1840734, ПБ 1901226, ПД 7140439, МБ 0655740, ЗГ 9014855, пластикові картки з мобільним номером НОМЕР_12 , картка « ОККО» Fishka « серійний номер НОМЕР_13 , пара шматяних рукавиць, мобільний телефон марки « Нокія 1133» з двома сім картками мобільного оператора Life та Київстар, грошові кошти номіналом 200 грн.. № КЕ 1991054, 1000 грн.. № КУ 5853483, 50 грн. № ПА 1792807, 2 грн. № ТА 9605175, 2 грн. № ТЄ 65585135 грн., № НОМЕР_14 , які знаходяться у скриньці зберігання Західного регіонального управління ПАТ КД « Приватбанк» , що у м. Львів, вул.. Липинського, 3А , повернути ОСОБА_11 .

Речові докази:: взуття марки «Rubok Memory Tech» дві пари шматяних, мобільний телефон марки « Самсунг» з сім картою НОМЕР_15 , які знаходяться в камері зберігання речових доказів Дрогобицького ВП ГУ НП України у Львівській області, повернути ОСОБА_9 .

Речові докази : транспортний засіб марки « Лада 112» реєстраційний номер НОМЕР_3 сірого кольору, який знаходиться на зберігання на арешт майданчику МКП « Транс екіпаж» , що знаходиться за адресою Львівська область м. Дрогобич , вул. Бориславська, 30 , повернути ОСОБА_9 .

Речові докази : мобільний телефон марки « Самсунг -510 « з сім картою лайф, мобільний телефон марки « Нокіа 1035» з сім картою лайф, паспорт громадянина України виданого на ОСОБА_9 , серії НОМЕР_16 , тимчасовий дозвіл на право керування ТЗ на гр. ОСОБА_9 , свідоцтво про реєстрацію ТЗ ВАЗ 21121, д.н.з. НОМЕР_3 , довіреність на автомобіль ТЗ ВАЗ 21121, поліс №9080375.договір з ломбардом №9 на ОСОБА_9 , гаманець із вмістом сім карти НОМЕР_17 , поліс №9181963, мала плоска викрутка, мала фігурна викрутка , сумка сірого кольору , чорна рукавиця , зв`язки ключів в кількості 7 штук, жовта сумка, черевики чоловічі, дві шматяні рукавиці, викрутка, транзитні номерні знаки НОМЕР_18 , дві пари резинових чобіт, які знаходяться в камері зберігання речових доказів Дрогобицького ВП ГУ НП України у Львівській області, повернути ОСОБА_9 .

Речові докази : транспортний засіб марки « Хюндай Туксон « реєстраційний номер НОМЕР_2 », який згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_19 належить ОСОБА_20 , жителя АДРЕСА_7 та перебував у тимчасовому володінні ОСОБА_11 та який знаходиться на зберігання на арешт майданчику МКП « Транс екіпаж» , що знаходиться за адресою Львівська область м. Дрогобич , вул. Бориславська, 30 , повернути ОСОБА_11 .

Речові докази : дві шматяні рукавиці, чехол зеленого кольору, сумку барсетку чоловічу чорного кольору марки Fashion із ввмістом паспорт громадянина України виданого на ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , серії НОМЕР_20 , посвідчення водія на його ім.»я № НОМЕР_21 , чехол з написом « Pasport», гаманець із вмістом картки обмін валют, листок формату А4 з рукописним текстом і записів руху автобусів, дисконтна картка постійного клієнта авто мийки з 5 відмітками, папка Sporlitestill сірого кольору, мобільний телефон марки « Нокіа 1035 « із вмістом сім карки НОМЕР_22 , мобільний телефон марки « Самсунг 105 Е з вмістом сім картки НОМЕР_23 , мобільний телефон « iphone A1549» в прозорому чохлі, мобільний телефон « iphone 4 С». Під заднім сидінням дві шматяні підчобітники, червоний шматяний мішечок, мобільний телефон марки « Нокіа 1133», черевик балонові, чорна сумка з інструментами, номерні знаки Республіка Польща ZS 6351G, свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу марки BMW 530D, чорний д.н.з. якого НОМЕР_24 , виданого на ОСОБА_21 , свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу марки « Хюндай Туксон«, сірий, реєстраційний номер НОМЕР_2 », виданого на ОСОБА_20 , електронний ключ до автомобіля BMW, які знаходяться в камері зберігання речових доказів Дрогобицького ВП ГУ НП України у Львівській області, повернути ОСОБА_10 .

Речові докази: жіноча норкова шуба, коричневого кольору ( полу шуба) , чорна чоловіча шкіряна куртка, деревяний годинник , срібно золота монета із зображенням « Собору», газовий пістолет « ИЖ 76» , які передані під розписку на зберігання потерпілому ОСОБА_22 , залишити у останнього.

Вирок суду може бути оскаржений до Львівського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги через Дрогобицький міськрайонний суд протягом 30 днів з моменту його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги, вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору.

Головуюча судя: ОСОБА_1