АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
__________________________________________________________________
Справа № 614/784/17 Головуючий першої інстанції: ОСОБА_1
Провадження №11-сс/790/1909/17 Головуючий апеляційної інстанції: ОСОБА_2
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
27 листопада 2017 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду Харківської області у складі: головуючого судді ОСОБА_2 , суддів ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , при секретареві ОСОБА_5 , без участі прокурора чи власника майна, належним чином повідомлених про розгляд справи, розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Харкові матеріали даного провадження за апеляційною скаргою прокурора на ухвалу слідчого судді Борівського районного суду Харківської області від 13.11.2017 року, -

В С Т А Н О В И Л А:
Ухвалою слідчого судді вищевказаного суду від 13.11.2017 року відмовлено у задоволенні клопотання слідчого про арешт майна - по кримінальному провадженню №0000356 внесеному 01.11.2017 р. до Єдиного реєстру досудових розслідувань, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.213 КК України, що знаходиться за місцем мешкання ОСОБА_6 , а саме за адресою: АДРЕСА_1 (Судова справа а.с. 45-46).

Не погодившись із рішенням суду першої інстанції прокурор подав апеляційну скаргу в якій просить скасувати ухвалу суду першої інстанції та постановити нову, якою задовольнити клопотання слідчого про арешт майна по кримінальному провадженню №0000356 від 01.11.2017 року.

Суть його апеляційної скарги з процесуально-правової точки зору стосовно оскаржуваної ухвали суду першої інстанції зводиться до наступного.

В ході досудового розслідування встановлено, що майно, на яке просить накласти арешт слідчий, а саме металобрухт, чорний метал, прилад для зважування та розпилювання, засоби перевезення, є речовими доказами, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення та зберегли на собі його сліди.

Заслухавши доповідь судді, перевіривши представлені матеріали судового провадження, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає виходячи із наступного.

Органом досудового розслідування встановлено, що до чергової частини Борівського ВП Ізюмського відділу поліції ГУНП в Харківській області 01.11.2017 року надійшла заява ОСОБА_7 про те, що маловідомий йому чоловік на прізвисько « ОСОБА_8 », за місцем свого мешкання здійснює незаконні операції з металобрухтом.

Оперативно-розшуковими заходами встановлено, що громадянином на прізвисько « ОСОБА_8 » є ОСОБА_6 , а незаконні операції з металобрухтом проводяться за його місцем мешкання, а саме за адресою: АДРЕСА_1 .

Приймаючи рішення про відмову у задоволенні клопотання слідчого про накладення арешту на майно по кримінальному провадженню №0000356 внесеному 01.11.2017 р. до Єдиного реєстру досудових розслідувань, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.213 КК України, суд першої інстанції послався на те, що слідчим не було доведено необхідності накладення арешту на вищевказане майно. Крім того, накладення арешту може порушити інтереси власника цього майна, які гарантовані законом.

Відповідно до ч.1 ст.170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна.

Згідно ст.173 КПК України слідчий суддя, суд, відмовляють у задоволенні клопотання про арешт майна, якщо особа, що його подала не доведе існування обґрунтованої підозри щодо вчинення кримінального правопорушення такого ступеня тяжкості, що може бути підставою для застосування заходів забезпечення кримінального провадження, а також щодо необхідності такого арешту.

Колегія суддів погоджується з висновком слідчого судді про відсутність достатніх підстав для задоволення вищевказаного клопотання.

На даний час стороною обвинувачення не доведено необхідності такого ступеню втручання у права і свободи ОСОБА_6 , про який йдеться у клопотанні слідчого, а також немає жодних підстав вважати що майно, на яке просить накласти арешт слідчий відповідає критеріям, зазначеним у ст.98 КПК України.

Враховуючи викладене, судова колегія приходить до висновку, що слідчий суддя достатньо ретельно перевірив доводи, які були викладені в клопотанні слідчого та прийняв мотивовану, обґрунтовану та законну ухвалу, підстав для скасування якої, за доводами апеляційної скарги, колегія суддів не вбачає.

Керуючись ч.6 ст.9, ст.7, ст.ст.392, 404,405, ч.3 ст.407,418, 419,422,423, 424 КПК України, колегія суддів, -

П О С Т А Н О В И Л А :
Ухвалу слідчого судді Борівського районного суду Харківської області від 13.11.2017 року про відмову в задоволенні клопотання слідчого про арешт майна, а саме:

- кутошліфувальна машина марки «Інтертол»;

- кутошліфувальна машина без назви та моделі в пошкодженому стані;

- електрозварювальний апарат марки «Паулер»;

- кантор;

- металобрухт чорного металу загальною вагою 1750 кг;

- мотоблок марки «Форте» з саморобним причепом, який належить ОСОБА_9 ;

- металевий причіп р.н. НОМЕР_1 2000 року випуску, який належить ОСОБА_10

перелік якого докладно зазначений в клопотанні слідчого та в ухвалі суду першої інстанції від 13.11.2017 року по кримінальному провадженню №0000356 за ч.1 ст.213 КК України, - залишити без змін.

Апеляційну скаргу прокурора залишити без задоволення.

Оскарження даної ухвали, у відповідності до ст.424 КПК України, в касаційному порядку не передбачено.

Головуючий: Судді: