Апеляційний суд Кіровоградської області
№ провадження 11-кп/781/745/17 Головуючий у суді І-ї інстанції ОСОБА_1
Категорія: ч. 4 ст. 187 КК України Доповідач в колегії апеляційного суду ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
23.11.2017 року, колегія суддів судової палати у кримінальних справах Апеляційного суду Кіровоградської області у складі:
Головуючого судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

із секретарем ОСОБА_5 ,

за участю прокурора ОСОБА_6 ,

розглянула у відкритому судовому засіданні у м. Кропивницькому матеріали клопотання засудженого ОСОБА_7 за його апеляційною скаргою на ухвалу Петрівського районного суду Кіровоградської області від 14 вересня 2017 року, якою у задоволенні клопотання

ОСОБА_7 ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Лиманське Роздільнянський район, Одеської області, українця, громадянина України, із середньою освітою, одруженого, не працюючого, проживаючого за адресою АДРЕСА_1 , засудженого 13.12.2012 року Роздільнянським райсудом Одеської області за ч.2 ст.121; ч.4 ст. 187, ст.70 КК України на 9 років позбавлення волі з конфіскацією майна. Згідно ЗУ «Про внесення змін до КК України щодо удосконалення порядку зарахування судом строку попереднього ув`язнення у строк покарання» від 26.11.2015 року залік становить 01 рік 03 місяці 04 дні,
про умовно - дострокове звільнення від відбування покарання,

ВСТАНОВИЛА:
До Петрівського районного суду Кіровоградської області надійшло клопотання засудженого ОСОБА_7 про застосування умовно-дострокового звільнення.

Ухвалою Петрівського районного суду Кіровоградської області від 14.09.2017 року відмовлено у задоволенні клопотання засудженого ОСОБА_7 про застосування умовно-дострокового звільнення від відбування покарання.

Рішення мотивовано тим, що ОСОБА_7 засуджено 13.12.2012 року Роздільнянським райсудом Одеської області за ч.2 ст.121; ч.4 ст. 187, ст.70 КК України до 9 років позбавлення волі з конфіскацією майна. Згідно ЗУ « Про внесення змін до КК України щодо удосконалення порядку зарахування судом строку попереднього ув`язнення у строк покарання» від 26.11.2015 року залік становить 01 рік 03 місяців 04 дні.
Початок строку: 14.12.2011 року. Кінець строку : 11.09.2019 року.
Згідно вироку суду має позов на суму 5076 грн. Голові Роздільнянського райсуду Одеської області надіслано запит від 11.08.2016 року №9/1651, щодо направлення виконавчого листа. Виконавчий лист до установи не надходив.
Вказав, що засуджений ОСОБА_7 за час відбування покарання допустив п`ять порушень вимог режиму відбування покарання, за що 5 разів притягувався до дисциплінарної відповідальності правами начальника СІЗО, начальника колонії та начальника відділення, в тому числі один раз поміщався до ДІЗО. Стягнення погашено згідно ч.14 ст.134 КВК України. Заохочувався два рази за сумлінне ставлення до праці, з них один раз правами начальника відділення, та один раз правами начальника колонії, але вказані заохочення були оголошені 26.03.2014 та 01.07.2015 року, а вже 17.03.2016 року, 18.03.2016 року та 27.03.2016 року засудженим були допущені порушення режиму утримання, які виразилися у перешкоджанні проведенню обшуку, відмові одягати спецодяг та неохайному зовнішньому вигляді.
Засуджений раніше звільнявся умовно-достроково 28.05.2009 року від відбування покарання призначеного вироком 07.09.2007 року Роздільнянським районним судом Одеської області за ч.3 ст.185; ст.71 КК України до 3 років 4 місяців позбавлення волі з невідбутим строком покарання 11 місяців 15 днів, але знову вчинив злочин, що вказує про недостатнє бажання останнього ставати на шлях виправлення.
Вказав, що наведені обставини в їх сукупності не свідчать про глибокі зміни у свідомості засудженого та вказують виключно про ситуативний характер поведінки засудженого.
В апеляційній скарзі засуджений ОСОБА_7 вказав, що суд першої інстанції відмовив йому у задоволенні клопотання про умовно-дострокове звільнення на підставі не повної характеристики поданої начальником відділення та раніше накладених стягненнях. Вказав, що покарання він прийняв як урок та можливість стати повноцінним членом суспільства. Зазначив, що здобув спеціальність штукатура, постійно приймав участь в робочих процесах колонії так як постійної роботи немає, оскільки колонія не має виробництва. Приймав та приймає участь в соціальному житті колонії, відвідує кружок. Отримав заохочення за старанність, підтримує зв`язок з рідними та дитиною.

Заслухавши доповідача, прокурора, який просив відмовити в апеляційній скарзі, перевіривши матеріали клопотання та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, з таких підстав.

За змістом ч. 2, п. 3 ч. 3 ст. 81 КК України умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосовано, якщо засуджений добросовісною поведінкою та відношенням до праці довів своє виправлення, після фактичного відбуття не менше трьох чвертей строку покарання, призначеного судом за умисний особливо тяжкий злочин.

Згідно Постанови Пленуму верховного суду України №2 від 26 квітня 2002 року « Про умовно - дострокове звільнення від відбування покарання і заміну невідбутої частини покарання більш м`яким», при застосуванні умовно-дострокового звільнення від відбування покарання суди повинні враховувати поведінку засудженого за весь період відбування покарання, а також дані про попередні судимості та відшкодування матеріальних збитків.

Як вбачається з матеріалів клопотання, ОСОБА_7 засуджено вироком Роздільнянського районного суду Одеської області від 13.12.2012 року за ч.2 ст.121, ч.4 ст. 187, ст.70 КК України на 9 років позбавлення волі з конфіскацією майна. Згідно ЗУ «Про внесення змін до КК України щодо удосконалення порядку зарахування судом строку попереднього ув`язнення у строк покарання» від 26.11.2015 року залік становить 01 рік 03 місяців 04 дні.
Початок строку: 14.12.2011 року. Кінець строку: 11.09.2019 року.
Згідно вироку суду до нього заявлено позов на суму 5076 грн. Голові Роздільнянського районного суду Одеської області надіслано запит від 11.08.2016 року №9/1651, щодо направлення виконавчого листа. Виконавчий лист до установи не надходив.
Як вбачається з характеристики, наявної в матеріалах клопотання, в установах виконання покарань ОСОБА_7 за час відбування покарання допустив п`ять порушень вимог режиму відбування покарання, за що 5 разів притягувався до дисциплінарної відповідальності правами начальника СІЗО, начальника колонії та начальника відділення, в тому числі один раз поміщався до ДІЗО. Стягнення погашено згідно ч.14 ст.134 КВК України. Заохочувався два рази за сумлінне ставлення до праці, з них один раз правами начальника відділення, та один раз правами начальника колонії, але вказані заохочення були оголошені 26.03.2014 та 01.07.2015 року, а вже 17.03.2016 року, 18.03.2016 року та 27.03.2016 року засудженим були допущені порушення режиму утримання, які виразилися у перешкоджанні проведенню обшуку, відмові одягати спецодяг та неохайному зовнішньому вигляді. Не працевлаштований у зв`язку з відсутністю виробництва в установі. Відвідує секцію художньої прикладної творчості. Залучається до суспільно корисної праці згідно ч.5 статті 118 Кримінально-виконавчого кодексу України.
Проте, при застосуванні умовно-дострокового звільнення від відбування покарання судами повинно враховуватись поведінка засудженого за весь період відбування покарання, а також дані про попередні судимості та відшкодування матеріальних збитків.

Сумлінна поведінка полягає у зразковому дотриманні вимог режиму, участі у самодіяльних організаціях засуджених, беззаперечному виконанні законних вказівок розпоряджень адміністрації органів кримінально-виконавчої системи, відсутності порушень дисципліни, товариському ставленні до інших засуджених. Це поведінка на яку повинні орієнтуватися інші особи, які відбувають покарання.

Разом із тим, як вбачається із характеристики та матеріалів клопотання за час перебування в установах попереднього ув`язнення та відбування покарання засуджений загалом характеризувався негативно, поведінка засудженого протягом більшого строку відбування покарання не була позитивним прикладом для інших засуджених та не вказувала на те, що засуджений став на шлях виправлення та своєю зразковою поведінкою довів своє виправлення.(а.с.7).

Так, матеріали клопотання не містять даних, що засуджений ОСОБА_7 сумлінною поведінкою і зразковим ставленням до праці довів своє виправлення, а тому, доводи викладені в апеляції є необґрунтованими та безпідставними.

При цьому, колегія також бере до уваги те, що засуджений вже звільнявся умовно-достроково 28.05.2009 року від відбування покарання призначеного вироком 07.09.2007 року Роздільнянського районного суду Одеської області за ч.3 ст.185, ст.71 КК України до 3 років 4 місяців позбавлення волі з невідбутим строком покарання 11 місяців 15 днів. Проте належних висновків для себе не зробив.

З огляду на викладене колегія суддів дійшла до переконливого висновку, що суд першої інстанції на підставі всебічного, повного, об`єктивного і неупередженого розгляду клопотання правильно встановив, що засуджений ОСОБА_7 за час відбування покарання не довів своє виправлення сумлінною поведінкою та ставленням до праці, а тому обґрунтовано відмовив у задоволенні клопотання про його умовно-дострокове звільнення від відбування покарання.
За таких обставин апеляційна скарга засудженого ОСОБА_7 задоволенню не підлягає.

Керуючись ст.ст. 537, 539, 404, 405, 407 КПК України, колегія суддів,

ПОСТАНОВИЛА:
Апеляційну скаргу засудженого ОСОБА_7 - залишити без задоволення.

Ухвалу Петрівського районного суду Кіровоградської області від 14 вересня 2017 року, якою відмовлено у задоволенні клопотання засудженого ОСОБА_8 про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання призначеного вироком Роздільнянського районного суду Одеської області від 13.12.2012 року за ч.2 ст.121; ч.4 ст. 187, ст.70 КК України - залишити без зміни.
Ухвала набирає законної сили з дня проголошення та в касаційному порядку не оскаржується.

Судді:
ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4