Ухвала
Іменем України
26 лютого 2018 року

м. Київ
провадження № 51-4168 впс 18
Верховний Суд у складі колегії суддів другої палати Касаційного кримінального суду:

головуючого ОСОБА_1 ,

суддів: ОСОБА_2 , ОСОБА_3
розглянув подання Голови Апеляційного суду Івано-Франківської області про направлення матеріалів кримінального провадження № 0000039 за обвинуваченням ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 258-3 КК України, з одного суду до іншого в межах юрисдикції різних апеляційних судів.
Суть питання
19 лютого 2018 року до Верховного Суду у порядку ст.34 КПК України надійшло подання Голови Апеляційного суду Івано-Франківської області про направлення матеріалів кримінального провадження № 0000039 за обвинуваченням ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 258-3 КК України, з одного суду до іншого в межах юрисдикції різних апеляційних судів.
Подання мотивовано тим, що, на думку Голови Апеляційного суду Івано-Франківської області, ОСОБА_4 обвинувачується у вчиненні злочину, який вчинено поза межами територіальної юрисдикції Івано-Франківської області, зокрема, місцем вчинення кримінального правопорушення є територія Луганської області, у зв`язку з чим повинно бути скеровано до відповідного суду в межах юрисдикції іншого апеляційного суду.
Учасникам судового провадження було повідомлено про час та місце розгляду подання, проте в судове засідання вони не з`явилися, що не перешкоджає його розгляду. Клопотань про відкладення дати розгляду подання не надійшло.
Встановлені обставини та мотиви Суду
Згідно з положеннями ч. ч. 1, 3 ст. 34 КПК колегією суддів Верховного Суду вирішується питання про направлення кримінального провадження з одного суду апеляційної інстанції до іншого у випадках, якщо: до початку судового розгляду виявилося, що кримінальне провадження надійшло до суду з порушеннями правил територіальної підсудності; після задоволення відводів (самовідводів) чи в інших випадках неможливо утворити новий склад суду для судового розгляду; обвинувачений чи потерпілий працює або працював у суді, до підсудності якого належить здійснення кримінального провадження; ліквідовано суд, або з визначених законом підстав припинено роботу суду, який здійснював судове провадження.
Даний перелік підстав є вичерпним і розширюваному тлумаченню не підлягає.
До початку судового розгляду у виняткових випадках кримінальне провадження з метою забезпечення оперативності та ефективності кримінального провадження може бути передано на розгляд іншого суду за місцем проживання обвинуваченого, більшості потерпілих або свідків, а також у разі неможливості здійснювати відповідним судом правосуддя (зокрема, надзвичайні ситуації техногенного або природного характеру, епідемії, епізоотії, режим воєнного, надзвичайного стану, проведення антитерористичної операції).
Відповідно до вимог ч. 1 ст. 32 КПК кримінальне провадження здійснює суд, у межах територіальної юрисдикції якого вчинено кримінальне правопорушення. У разі якщо було вчинено кілька кримінальних правопорушень, кримінальне провадження здійснює суд, у межах територіальної юрисдикції якого вчинено більш тяжке правопорушення, а якщо вони були однаковими за тяжкістю, - суд, у межах територіальної юрисдикції якого вчинено останнє за часом кримінальне правопорушення. Якщо місце вчинення кримінального правопорушення встановити неможливо, кримінальне провадження здійснюється судом, у межах територіальної юрисдикції якого закінчено досудове розслідування.
З наданих суду матеріалів кримінального провадження вбачається, що до Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області надійшов обвинувальний акт у кримінальному провадженні № 0000039 щодо ОСОБА_4 , обвинуваченого за ч.1 ст.258-3 КК України, а саме в участі у терористичній організації.
Згідно з обвинувальним актом, ОСОБА_4 після реорганізації восени 2014 року так званої «Армии Юга-Востока» та створення наказом голови самопроголошеної «Луганської Народної Республіки» ОСОБА_5 № 15 від 07.10.2014 р. незаконного збройного формування другого армійського корпусу «Народної міліції ЛНР» («2 АК НМ ЛНР») поступив на військову службу до новоствореної « НОМЕР_1 окремої артилерійської бригади особливого призначення» (10 ОАБр, в/ч НОМЕР_2 ), котра входить до складу вищезазначеного незаконного збройного формування та підрозділи якої здійснюють збройний опір силам антитерористичної операції на території Луганської та Донецької областей.
У складі незаконного збройного формування «10-а окрема артилерійська бригада особливого призначення» (10 ОАБр, в/ч НОМЕР_2 ) другого армійського корпусу «Народної міліції ЛНР» («2 АК НМ ЛНР») громадянин України ОСОБА_4 проходить військову службу із часу формування вказаного НЗФ (жовтень листопад 2014 року) і по теперішній час, спочатку на посаді заступника командира вказаного НЗФ по озброєнню та на даний час на посаді заступника командира НОМЕР_3 ОАБр 2-го АК НМ ЛНР по автотранспорту, у військовому званні полковника.
Поряд з цим, ОСОБА_4 , під час проходження військової служби на керівних посадах незаконного збройного формування НОМЕР_3 ОАБр 2-го АК НМ ЛНР, виконував та виконує функції управління підрозділами вказаного НЗФ, відповідальними за постачання озброєння та за справність автотранспорту приналежного вищезазначеній артилерійській бригаді терористичної організації ЛНР та забезпечує підбір і навчання бойовиків-водіїв, які поступають на військову службу до очолюваного ним підрозділу. З метою приховування від правоохоронних органів України своєї злочинної діяльності останній використовує позивний « ОСОБА_6 ».
Разом з цим, вищезазначена злочинна діяльність ОСОБА_4 направлена на забезпечення боєздатності та функціональності незаконного збройного формування«10-а окрема артилерійська бригада особливого призначення» (10 ОАБр, в/ч НОМЕР_2 ) другого армійського корпусу «Народної міліції ЛНР» («2 АК НМ ЛНР») терористичної організації так названої ЛНР, підрозділи якого здійснюють збройний опір силам антитерористичної операції на території Луганської та Донецької областей та таким чином сприяють злочинному функціонуванню терористичної організації так названої Луганська Народна Республіка.
Отже, з тексту обвинувального акта неможливо встановити конкретне місце вчинення злочину. Зазначення в ухвалі Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області про те, що злочин вчинено на території Луганської області недостатньо для визначення конкретного місця вчинення злочину, що необхідно для правильного визначення суду, у межах територіальної юрисдикції якого вчинено кримінальне правопорушення. Тому дане кримінальне провадження має здійснюватися судом, у межах територіальної юрисдикції якого закінчено досудове розслідування відповідно до ч. 1 ст. 32 КПК.
У зв`язку з цим Суд не знаходить підстав, передбачених ст. 34 КПК, для направлення кримінального провадження з Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області до одного з судів Луганської області.
Інші питання, у тому числі щодо відповідності обвинувального акту вимогам ст. 291 КПК, підлягають вирішенню місцевим судом під час підготовчого судового засідання відповідно до положень ст. 314 КПК.
Виходячи з зазначеного та керуючись ст. 34 КПК, Суд вважає, що подання Голови Апеляційного суду Івано-Франківської області не містить підстав для направлення кримінального провадження № 0000039 з одного суду до іншого в межах юрисдикції різних апеляційних судів, а тому вказане подання задоволенню не підлягає.
З цих підстав Суд постановив:
Відмовити у задоволенні подання Голови Апеляційного суду Івано-Франківської області про направлення матеріалів кримінального провадження № 0000039 за обвинуваченням ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 258-3 КК України, з одного суду до іншого в межах юрисдикції різних апеляційних судів.
Ухвала оскарженню не підлягає.
Судді:
ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3