АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХЕРСОНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Номер провадження №11-сс/791/143/18 Доповідач: ОСОБА_1
Категорія: ухвала про продовження
строку тримання під вартою
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
2018 року березня місяця «21» дня колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду Херсонської області в складі:
Головуючого:ОСОБА_1 ,
Суддів:ОСОБА_2 , ОСОБА_3
При секретарі:ОСОБА_4
З участю прокурора: Захисника- адвоката: ОСОБА_5 ОСОБА_6

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі Апеляційного суду Херсонської області матеріали кримінального провадження № 0000010 за апеляційною скаргою з доповненнями захисника адвоката ОСОБА_6 , яка діє в інтересах підозрюваного ОСОБА_7 на ухвалу слідчого судді Херсонського міського суду Херсонської області від 06 березня 2018 року щодо:
ОСОБА_7 ,
ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Херсона, підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.187 КК України,-
ВСТАНОВИЛА:
Вказаною ухвалою слідчого судді підозрюваному ОСОБА_7 продовжено строк тримання під вартою в межах строку досудового розслідування, до 05.05.2018 року включно.
В апеляційній скарзі з доповненнями захисник адвокат ОСОБА_6 просить скасувати ухвалу слідчого судді Херсонського міського суду Херсонської області від 06.03.2018 року про продовження строку тримання під вартою ОСОБА_7 у зв`язку з істотним порушенням вимог кримінального процесуального законодавства та ухвалити нову ухвалу, в якій застосувати до підозрюваного ОСОБА_7 запобіжний захід у виді домашнього арешту. Зазначає, що 14.03.2018 року ОСОБА_7 було повідомлено про зміну підозри про вчинення кримінального правопорушення з ч.3 ст.187 КК України на ч.1 ст.187 КК України, яка на відміну від попередньої підозри передбачає більш м`яке покарання. Крім того, в обґрунтування оскаржуваної ухвали слідчий суддя посилається на те, що однією з підстав для продовження запобіжного заходу у виді тримання під вартою є те, що ОСОБА_7 підозрюється у вчиненні особливо тяжкого злочину, що дає підстави вважати, що існує ризик того, що перебуваючи на волі він буде мати можливість ухилитись від органів досудового розслідування та суду. Проте, підозрюваний ОСОБА_7 раніше не судимий, має постійне місце проживання, у власності цінне нерухоме майно (квартиру, в якій зареєстрований), неповнолітню доньку на утриманні, підтримує стосунки з матір`ю та сестрою - інвалідом, опікується бабусею похилого віку, що свідчить про міцність його соціальних зв`язків та добру репутацію, а також про відсутність ризику переховування від органів досудового розслідування та суду. Вважає, що відсутність вказаного ризику підтверджує і те, що з часу застосування до ОСОБА_7 запобіжного заходу у виді домашнього арешту до часу його скасування апеляційним судом, її підзахисний виконував всі покладені на нього обов`язки, спроб переховування не вчиняв та добровільно з`явився до Апеляційного суду, де і був взятий під варту. Що стосується ризику знищення ОСОБА_7 речей, документів, які мають значення для кримінального провадження, то вказаний ризик є необґрунтованим з огляду на те, що її підзахисний ОСОБА_7 визнає свою причетність до злочину.

Заслухавши суддю - доповідача, думку захисника, прокурора, у судових дебатах сторони залишились на своїх попередніх позиціях, перевіривши матеріали провадження та доводи апеляційної скарги з доповненнями захисника - адвоката, колегія суддів приходить до наступного.
Розглядаючи клопотання про продовження строку тримання під вартою для прийняття законного і обгрунтованого рішення в порядку ст.199 КПК України, слідчий суддя повинен з`ясувати всі обставини, з якими пов`язана можливість застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою та умови, за яких таке продовження можливе.
Аналіз вищезазначеної норми закону вказує на те, що вирішення питання про продовження строку тримання під вартою, слідчий суддя повинен керуватися загальними засадами застосування запобіжного заходу.
Крім того, відповідно до ч.1 ст.183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 КПК України.
Відповідно до вимог ст.177 КПК України підставою застосування запобіжного заходу є наявність обгрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті. Слідчий, прокурор не мають права ініціювати застосування запобіжного заходу без наявності для цього підстав, передбачених цим Кодексом.
Відповідно до пунктів 3,4 статті 5 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод та практики Європейського суду з прав людини, обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливо лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою. При цьому, відповідно до установленої практики Європейського суду з прав людини, висновки про ступінь ризиків та неможливості запобігання їм більш м`яких запобіжних заходів, мають бути зроблені за результатами сукупного аналізу злочину та особистості підозрюваного (його характеру, моральних якостей, способу життя, сімейних зв`язків, постійного місця роботи, утриманців), поведінки підозрюваного під час розслідування кримінального правопорушення (наявність або відсутність спроб ухилятися від органів влади), поведінки підозрюваного під час попередніх розслідувань (способу життя взагалі, способу самозабезпечення, системності злочинної діяльності, наявності злочинних зв`язків). Сама лише тяжкість вчиненого кримінального правопорушення, хоча і є визначеним елементом при оцінці ризику ухилення від органів досудового розслідування та/або суду, однак не може бути достатньою підставою для законності тримання особою під вартою.
Європейський суд з прав людини через призму своїх рішень (зокрема «Харченко проти Україн», «Єлоев проти України», «Фельдман проти України») неодноразово акцентував увагу на тому, що доцільність продовження строків тримання під вартою як упродовж досудового розслідування так і судового розгляду, грунтується на презумпції, що з перебігом ефективного розслідування справи та її судового зменшуються ризики, які стали підставою для взяття особи під варту на початковій стадії розслідування. Відповідно, кожне наступне продовження строку тримання під вартою має містити детальне обгрунтування ризиків, що залишаються, та їх аналіз, як підстави для подальшого втручання у право особи на свободу. Таким чином, зі спливом певного часу саме тільки інсування обгрунтованої підозри перестає бути підставою для позбавлення свободи, і орган досудового розслідування чи прокурор мають навести інші підстави. До того ж, такі підстави мають бути чітко вказані.
На думку колегії суддів , вказаних вимог закону слідчим суддею повністю не дотримано.
09.01.2018 року ОСОБА_7 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 187 КК України (а.п.13-14).
03.03.2018 року першим заступником прокурора Херсонської області ОСОБА_8 продовжено строки досудового розслідування до чотирьох місяців, тобто до 09.05.2018 року (а.п.43-45).

Задовольняючи клопотання старшого слідчого СУ ГУНП в Херсонській області про продовження строку тримання під вартою ОСОБА_7 слідчий суддя встановив наявність обгрунтованої підозри у вчиненні останім кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.187 КК України, обгрунтував наявність ризиків, передбачених ст.177 КПК України, врахував характеризуючі дані про особу підозрюваного, а також обставини, які перешкоджають завершенню досудового розслідування до закінчення дії попереднього рішення слідчого судді та дійшов до висновку про наявність підстав для продовження строку у виді тримання під вартою підозрюваному ОСОБА_7 .
Обґрунтованість підозри ОСОБА_7 у вчиненні вказаного кримінального правопорушення, підтверджується зібраними в ході досудового розслідування доказами, зокрема: протоколом огляду місця події від 08.01.2018 року (а.п. 15-18) ; протоколом допиту потерпілого ОСОБА_9 від 08.01.2018 року (а.п.19-21); висновком судово-медичної експертизи № 27 від 25.01.2018 року (а.п.22); протоколом обшуку від 09.01.2018 року проведеного в квартирі АДРЕСА_1 (а.п.27-28); протоколом огляду від 09.01.2018 року проведеного на ділянці місцевості між будинками АДРЕСА_2 та АДРЕСА_3 (а.п.30); протоколом допиту свідка ОСОБА_10 від 09.01.2018 року (а.п.23-26).

Разом з тим, слідчим суддею всупереч вимогам ст.199 КПК України не зазначено виклад обставин, які свідчать про те, що заявлені у кримінальному провадженні ризики не зменшилися або з`явилися нові ризики, які виправдовують тримання підозрюваного ОСОБА_7 під вартою.

Зокрема, при вирішенні питання про продовження запобіжного заходу, слідчий суддя не зробив жодного посилання на конкретний доказ існування ризиків, передбачених ст.177 КПК України, на які посилається сторона обвинувачення.
Як убачається з матеріалів провадження підозрюваний ОСОБА_7 раніше не судимий (а.п.10), за місцем проживання характеризується посередньо, позитивно характеризується сусідами, які безпосередньо проживають в одному будинку, характеристика завірена директором ЧП «Жилсервіс», з сусідами підтримує нормальні відносини, спиртними напоями не зловживає та у вживанні наркотичних засобів помічений не був (а.п.53), має постійне місце проживання, у власності цінне нерухоме майно - квартиру, в якій зареєстрований, неповнолітню доньку на утриманні (а.п.12), підтримує стосунки з матір`ю та сестрою - інвалідом, опікується бабусею похилого віку (яка хворіє), що свідчить про міцність його соціальних зв`язків.
Доводи про те, що не існує ризик знищення ОСОБА_7 речей, документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення є обгрунтованими, оскільки з 11.01.2018 року до 22.02.2018 року підозрюваний ОСОБА_7 перебував під домашнім арештом, проте спроб знищити речові докази не вчиняв та не порушував покладені на нього обов`язки.

Крім того, 14.03.2018 року ОСОБА_7 було повідомлено про зміну підозри про вчинення кримінального правопорушення з ч.3 ст.187 КК України на ч.1 ст.187 КК України, що на думку колегії суддів на відміну від попередньої підозри передбачає більш м`яке покарання, та зменшення ризиків.
Проте, з досліджених судом матеріалів вбачається, що ОСОБА_7 підозрюється у вчиненні тяжкого злочину, і беручи до уваги тяжкість покарання, що загрожуватиме йому у разі визнання винним, існує ризик переховування від органів досудового розслідування та суду з метою уникнення кримінальної відповідальності.
Крім того, Європейський суд з прав людини у справі «Мамедова проти Росії» (Mamedova v Russia), 7064/15 від 01 червня 2006 року, неодноразово відзначив, що суворість покарання є визначальним елементом при оцінці ризику переховування від правосуддя чи вчинення нових злочинів.
Колегія суддів приходить до висновку про відсутність достатніх підстав вважати доведеними існування інших ризиків, вказаних в клопотанні старшого слідчого СУ ГУНП в Херсонській області, оскільки, як вбачається з матеріалів провадження, зазначені твердження грунтуються виключно на припущеннях сторони обвинувачення та не підтверджуються наявними у матеріалах доказами, доданими до клопотання.

Колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга з доповненнями захисника адвоката підлягає частковому задоволенню, а ухвала слідчого судді про продовження ОСОБА_7 запобіжного заходу у виді тримання під вартою підлягає скасуванню з постановлення нової ухвали.
Постановляючи нову ухвалу, колегія суддів враховує всі зазначені обставини, в тому числі і тяжкість кримінального правопорушення, обгрунтовану підозру, конкретні обставини справи, дані про особу, ступінь соціальних зв`язків, наявність утриманців, приймаючи до уваги обсяг і характер слідчих дій, які необхідно виконати до завершення досудового розслідування, зокрема: після закінчення експертних досліджень у призначених судових експертизах долучити до кримінального провадження висновки експертів; провести судово молекулярно-генетичну експертизу, призначити додаткову молекулярно-генетичну експертизу; провести необхідні слідчі (розшукові) дії направлені на встановлення місцезнаходження засобів та знарядь вчиненого злочину; виконати вимоги ст. 290 КПК України та надати сторонам кримінального провадження, потерпілим достатнього часу для ознайомлення з матеріалами досудового розслідування, до яких їм буде надано доступ; скласти обвинувальний акт та реєстр матеріалів досудового розслідування, та вважає, запобігти наявним ризикам та забезпечити належну процесуальну поведінку підозрюваного ОСОБА_7 можливо, застосувавши відносно нього запобіжний захід у виді цілодобового домашнього арешту з покладенням на нього обов`язків, передбачених ч.5 ст.194 КПК України.

Керуючись ч.2 ст.376, ст.ст. 404,405, 407, 419, 422 КПК України, колегія суддів,
п о с т а н о в и л а:

Апеляційну скаргу з доповненнями захисника адвоката ОСОБА_6 , яка діє в інтересах підозрюваного ОСОБА_7 задовольнити частково.
Ухвалу слідчого судді Херсонського міського суду Херсонської області від 06 березня 2018 року відносно ОСОБА_7 - скасувати.

Постановити нову ухвалу, якою клопотання старшого слідчого СУ ГУНП в Херсонській області про продовження строку тримання під вартою ОСОБА_7 - задовольнити частково.

Продовжити строк підозрюваному ОСОБА_7 , запобіжного західу у виді цілодобового домашнього арешту, за адресою проживання: АДРЕСА_4 .

Покласти на підозрюваного ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , такі обов`язки передбачені ч.5 ст.194 КПК України, а саме:1) прибувати за кожною вимогою до слідчого, прокурора та слідчого судді; 2) не відлучатись із населеного пункту в якому він зареєстрований, проживає без дозволу слідчого, прокурора або суду ; 3) здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну; 3) носити електронний засіб контролю.

Виконання ухвали доручити старшому слідчому СУ ГУНП в Херсонській області.

Встановити строк дії ухвали про продовження запобіжного заходу у виді цілодобового домашнього арешту до 05.05.2018 року включно.
ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , звільнити з під варти.

Ухвала Апеляційного суду набирає законної сили з моменту проголошення є остаточною і оскарженню не підлягає.

Головуючий: (підпис) ОСОБА_1
Судді: (підпис) ОСОБА_2
(підпис) ОСОБА_3
Згідно з оригіналом
Копія ухвали оформлена 21 березня 2018 року
Ухвала набрала законної сили 21 березня 2018 року
Суддя Апеляційного суду
Херсонської області ОСОБА_1