АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 11-кп/774/1295/17 Справа № 192/447/17 Головуючий у 1 й інстанції - ОСОБА_1 Доповідач - ОСОБА_2

У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

04 жовтня 2017 року м. Дніпро

Колегія суддів Судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду Дніпропетровської області у складі:

Судді-доповідача ОСОБА_2 ,

суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
секретаря судового засідання ОСОБА_5

За участю:

прокурора ОСОБА_6 ,

засудженого ОСОБА_7

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Дніпро матеріали провадження за апеляційною скаргою засудженого ОСОБА_8 на ухвалу Солонянського районного суду Дніпропетровської області від 26 квітня 2017 року про відмову в задоволення заяви засудженого ОСОБА_7 про заміну невідбутої частини покарання у виді позбавлення волі більш м`яким покаранням на підставі ст. 82 КК України,-

ВСТАНОВИЛА:

Ухвалою Солонянського районного суду Дніпропетровської області від 26 квітня 2017 року відмовлено в задоволенні клопотання засудженого ОСОБА_7 про заміну невідбутої частини покарання у виді позбавлення волі більш м`яким на підставі ст. 82 КК України.

Мотивуючи своє рішення, місцевий суд послався на те, що відповідно до наданої характеристики ОСОБА_7 відбуває покарання у виді позбавлення волі в Солонянській ВК № 21, з 14 серпня 2014 року і по теперішній час знаходячись у місці відбуття покарання характеризується посередньо, мав лише одне заохочення у виді подяки, застосоване до нього 02 лютого 2017 року. Також не бере участі у реалізації програм диференційованого виховного впливу, не бере участь у роботі самодіяльних організацій, до виконання передбачених законом вимог персоналу установи ставиться не завжди сумлінно через особисту неорганізованість, безвідповідально ставиться до виконання робіт із благоустрою установи (а.с.8 ).
Також висновком комісії СВК № 21 від 24 березня 2017 року ОСОБА_7 було відмовлено в застосуванні положень ст. 82 КК України як такому, який не стає на шлях виправлення, а тому суд першої інстанції відмовив в задоволенні заяви засудженого ОСОБА_7 про заміну невідбутої частини покарання у виді позбавлення волі більш м`яким покаранням відмовив.

Не погоджуючись з ухваленим рішенням, засуджений ОСОБА_7 подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати ухвалу Солонянського районного суду Дніпропетровської області від 26 квітня 2017 року та застосувати відносно нього положення ст. 82 КК України.

Обґрунтовуючи свої вимоги, апелянт вказує, що не згоден з рішенням суду першої інстанції і вважає, що відповідно до положень ст. 82 КК України він має право на заміну невідбутої частини покарання у виді позбавлення волі більш м`яким покаранням .

Заслухавши думку засудженого, який підтримав свою апеляційну скаргу, прокурора, який заперечував проти задоволення апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Згідно з вимогами ст. 82 КК України особам, що відбувають покарання у виді обмеження або позбавлення волі, невідбута частина покарання може бути замінена судом більш м`яким покаранням. Заміна невідбутої частини покарання більш м`яким може бути застосована, якщо засуджений став на шлях виправлення.

Ст. 6 КВК України визначено, що виправлення засудженого - це процес позитивних змін, які відбуваються в його особистості та створюють у нього готовність до самокерованої правослухняної поведінки. Основними засобами такого виправлення є встановлений порядок виконання та відбування покарання (режим), суспільно корисна праця, соціально-виховна робота, загальноосвітнє і професійно-технічне навчання, громадський вплив.

Відповідно до змісту ст. ст. 50, 65 КК України покарання має на меті не тільки виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженими, так і іншими особами, а й кару. Особі, яка вчинила злочин, має бути призначено покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів.

Таким чином, з вищенаведеного вбачається, що головною передумовою для застосування ст. 82 КК України є не формальний сплив певного строку покарання, а досягнення цілей покарання, те, що засуджений став на шлях виправлення, і довів це своєю поведінкою і ставленням до праці.

З матеріалів провадження вбачається, що вироком Інгулецького районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 05.02.2014 року ОСОБА_7 визнаний винним у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України, та призначено йому покарання у вигляді 6 років позбавлення волі з конфіскацією майна.

Як видно з характеристики адміністрації Солонянської виправної колонії № 21, в якій ОСОБА_8 відбуває покарання з 14 серпня 2014 року, характеризується посередньо, мав лише одне заохочення у виді подяки, застосоване до нього 02 лютого 2017 року.

Разом з тим, згідно з даними характеристики ОСОБА_8 не бере участі у реалізації програм диференційованого виховного впливу, не бере участь у роботі самодіяльних організацій, до виконання передбачених законом вимог персоналу установи ставиться не завжди сумлінно через особисту неорганізованість, безвідповідально ставиться до виконання робіт із благоустрою установи (а.с.8 ).

Висновком комісії СВК № 21 від 08 квітня 2016 року ОСОБА_8 було відмовлено в переведенні до дільниці соціальної реабілітації відповідно до ст. 101 КВК України.
Також Висновком комісії СВК № 21 від 17 березня 2017 року ОСОБА_8 було відмовлено в застосуванні положень ст. 82 КК України.

Отже, наведеними даними спростовуються доводи засудженого про невідповідність висновків суду, викладених у судовому рішенні, фактичним обставинам кримінального провадження.

Тому колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції про недоведеність засудженим ОСОБА_8 того, що він став на шлях виправлення.

Таким чином, підстави для задоволення апеляційної скарги засудженого відсутні, оскільки рішення суду ухвалено згідно з нормами кримінального процесуального закону та на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, з наведенням в ухвалі належних і достатніх мотивів та підстав, а тому підстави для його скасування відсутні.

Керуючись ст. ст. 405, 407, 419, 537, 539 КПК України, колегія суддів, -

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу засудженого ОСОБА_8 залишити без задоволення.

Ухвалу Солонянського районного суду Дніпропетровської області від 26 квітня 2017 року про відмову в задоволення заяви засудженого ОСОБА_8 про заміну невідбутої частини покарання у виді позбавлення волі більш м`яким покаранням на підставі ст. 82 КК України залишити без змін.

Ухвала набирає чинності з моменту її проголошення та оскарженню не підлягає.

Судді

_____________ ______________ ____________

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4