Справа № 1-125/11
В И Р О К

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 квітня 2011 року Лубенський міськрайонний суд

Полтавської області

В складі: головуючого судді - Іващенка Ю. А.

при секретарі Мирна Т.Ф.,

з участю прокурора Савицького І.В.,

захисника ОСОБА_1,

розглянувши в відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Лубни кримінальну справу про обвинувачення :

ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, громадянки України, уродженки та мешканки ІНФОРМАЦІЯ_2, ІНФОРМАЦІЯ_3, не одруженої, не працюючої, раніше не судимої,

у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст.121 КК України,

В С Т А Н О В И В :

29 січня 2011 року о 19 год. 00 хв. ОСОБА_2, перебуваючи в стані алкогольного сп»яніння, в м. Лубни Полтавської області в приміщенні будинку №9 по 8-му провулку вулиці Кононівської, перебуваючи на кухні даного будинку, в ході обопільної сварки з ОСОБА_3, який також перебував в стані алкогольного сп»яніння, на грунті раптово виниклих неприязних стосунків умисно нанесла ножем два удари правою рукою в область грудної клітки ОСОБА_3, в результаті чого спричинила йому тілесні ушкодження у вигляді двох колото різаних ран по передній поверхні грудної клітки зліва, одна з яких проникає у плевральну порожнину з пошкодженням верхньої долі лівої легені, лівобічний гемопневмоторакс (наявність крові і повітря у плевральній порожнині), які згідно висновку судово медичної експертизи №106 від 15.03.2011 року відносяться до тяжких тілесних ушкоджень, як небезпечних для життя в момент їх спричинення.

Допитана в судовому засіданні ОСОБА_2 свою вину в скоєнні злочину визнала, про обставини вчинення злочину дала показання, як указано в описовій частині вироку.

Згідно ст.299 КПК України, суд за згодою всіх учасників судового процесу, при дослідженні фактичних обставин справи обмежився тільки допитом підсудної.

Зважаючи на послідовність показань ОСОБА_2, суд вважає ці показання достовірними.

Суд вважає, що вина ОСОБА_2 в заподіянні умисного тяжкого тілесного ушкодження ОСОБА_3, тобто умисного тілесного ушкодження, небезпечного для життя в момент заподіяння, встановлена і доказана , а її дії необхідно кваліфікувати за ч.1 ст.121 КК України.

Згідно медичного висновку ОСОБА_2 примусового лікування не потребує, має захворювання на анемію (а.с. 34).

Згідно ст. 66 КК України в якості обставин справи, що пом»якшують покарання ОСОБА_2 суд визнає її щире каяття, оскільки підсудна вину визнала та виявила готовність нести покарання, активне сприяння розкриттю злочину, оскільки ОСОБА_2 добровільно дала показання, які лягли в основу обвинувачення щодо механізму вчинення злочину, добровільне відшкодування завданого збитку, оскільки підсудна надавала в повному обсязі матеріальну допомогу потерпілому на лікування, в результаті чого він на даний момент не має до неї претензій щодо відшкодування матеріальної та моральної шкоди та на даний час надає матеріальну допомогу потерпілому на лікування в необхідному обсязі, що неодноразово підтверджується письмовими заявами потерпілого в ході досудового слідства та під час розгляду справи в суді.

Згідно ст. 67 КК України в якості обставини, що обтяжує покарання ОСОБА_2 суд визнає вчинення злочину в стані алкогольного сп»ягніння.

Суд, керуючись вимогами ст.65 КК України враховуючи ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винної ОСОБА_2, яка вину в скоєному визнала повністю, за місцем проживання характеризується позитивно (а.с. 32), раніше не судима, обставини справи, що пом»якшують та обтяжують покарання, вважає за необхідне призначити покарання ОСОБА_2 у вигляді позбавлення волі.

Разом з тим, суд вважає, що виправлення та перевиховання ОСОБА_2 можливе без ізоляції її від суспільства. При цьому суд враховує те, що підсудна вину визнала повністю, раніше не судима, позитивно характеризується по місцю проживання, щиро розкаялася у вчиненому, в ході досудового слідства активно сприяла органам досудового слідства у розкритті злочину, добровільно відшкодувала завдана потерпілому матеріальну шкоду та на даний час продовжує надавати необхідну матеріальну допомогу на лікування потерпілого, має молодий вік, не задовільний стан здоров»я, думку потерпілого, який прохав суд не позбавляти волі ОСОБА_2, оскільки вона надає йому допомогу на лікування і на даний час. Тому ОСОБА_2 слід звільнити від відбування покарання з випробуванням, на підставі ст.75 КК України.

Міру запобіжного заходу відносно підсудної до вступу вироку у законну силу необхідно залишити підписку про невиїзд.

Керуючись ст.ст.323, 324 КПК України,

З А С У Д И В:

ОСОБА_2 визнати винною у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст. 121 КК України і призначити їй покарання у вигляді 5 (п»яти) років позбавлення волі.

Згідно ст. 75 КК України ОСОБА_2 звільнити від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком на 3 (три) роки.

На підставі ст.76 КК України зобовязати ОСОБА_2 повідомляти органи кримінальновиконавчої системи про зміну місця проживання, роботи, не виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу органу кримінально - виконавчої системи, періодично з»являтися для реєстрації в органи кримінально виконавчої системи.

Міру запобіжного заходу відносно ОСОБА_2 до набрання вироком законної сили залишити підписку про невиїзд.

Речовий доказ по справі : ніж, який зберігається в кімнаті зберігання речових доказів Лубенського МВ УМВС України в Полтавській області (а.с. 64-65) знищити.

Вирок може бути оскаржено до Апеляційного суду Полтавської області протягом 15 діб з моменту його проголошення.

Суддя Лубенського

міськрайонного суду ОСОБА_4