Сарненський районний суд
____________________________________________________________________
Справа № 571/1097/16-к
Провадження № 1-кп/572/163/17
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
23 жовтня 2017 року м.Сарни

Сарненський районний суд Рівненської області

під головуванням судді - ОСОБА_1

при секретареві - ОСОБА_2

з участю прокурора - ОСОБА_3

потерпілого - ОСОБА_4

обвинуваченого - ОСОБА_5

захисника - ОСОБА_6

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Сарни кримінальне провадження № 0000346 від 12.10.2015 року про обвинувачення ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , українця, громадянина України, уродженця та жителя АДРЕСА_1 , з базовою загально-середньою освітою, не працюючого, не одруженого, раніше не судимого

в скоєнні кримінальних правопорушень , передбачених ч.2 ст.135, ч. 2 ст. 286 КК України,

В С Т А Н О В И В :
ОСОБА_5 обвинувачується в тому, що він 11 жовтня 2015 року близько 20 год. 00 хв., у темну пору доби, в порушення вимог підпунктів а), б), г) пункту 2.1, підпункту б) пункту 2.3, підпункту в) пункту 2.9, пунктів 12.2, 12.3, 12.4 Правил дорожнього руху, що затвердженні постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 року №1306, не маючи посвідчення водія на право керування транспортним засобом відповідної категорії, реєстраційного документа на транспортний засіб та поліса (сертифіката) обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, керуючи автомобілем MAZDA-MX6, номер кузова НОМЕР_1 , на якому встановлений реєстраційний номер НОМЕР_2 та який не зареєстрований у Державтоінспекції, рухаючись поблизу будинку №135 на вул.Б.Хмельницького в с.Старе Село Рокитнівського району Рівненської області, зі сторони с.Вежиця Рокитнівського району Рівненської області в напрямку центру с.Старе Село Рокитнівського району Рівненської області, зі швидкістю 86,0…92,6 км/год., яка перевищує на даній ділянці дороги допустиме значення швидкості, проявив неуважність до дорожньої обстановки, неправильно її оцінив, при виникненні перешкоди руху, яку об`єктивно спроможний був виявити, заходів для зменшення швидкості аж до зупинки транспортного засобу негайно не вжив, внаслідок чого допустив наїзд на пішохода ОСОБА_7 , котрий рухався проїзною частиною дороги попереду у попутному напрямку відносно руху вищевказаного транспортного засобу, хоча мав технічну можливість його уникнути шляхом застосування екстреного гальмування та своєчасного прийняття мір до реагування.

У результаті дорожньо-транспортної пригоди пішохід ОСОБА_7 отримав тілесні ушкодження, від яких помер на місці події.

Порушення ОСОБА_5 пунктів 12.3, 12.4 Правил дорожнього руху, які вимагають від водія у разі виникнення небезпеки для руху або перешкоди, яку водій об`єктивно спроможний виявити, він повинен негайно вжити заходів для зменшення швидкості аж до зупинки транспортного засобу або безпечного для інших учасників руху об`їзду перешкоди та у населених пунктах руху транспортних засобів дозволяється зі швидкістю не більше 60 км/год.

Своїми діями ОСОБА_5 вчинив кримінальне правопорушення за ч. 2 ст. 286 КК України як порушення правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що спричинили смерть потерпілого.

Крім того, водій ОСОБА_5 , 11.10.2015 року близько 20 год.00 хв., усвідомлюючи, що здійснив наїзд автомобілем MAZDA-MX6 номер кузова НОМЕР_1 , на пішохода ОСОБА_7 , нехтуючи моральними та правовими нормами, які зобов`язують надати допомогу людині, яка перебуває у небезпечному для життя стані, проявляючи неповагу до прав людини на життя та безпеку, поставив своїм діянням ОСОБА_7 у небезпечний для життя стан, що позбавляв його можливості вжити заходів до самозбереження через заподіяні тілесні ушкодження у результаті дорожньо-транспортної пригоди, маючи змогу надати потерпілому допомогу, не надав пішоходу першу медичну допомогу, завідомо залишивши його без допомоги та зник з місця пригоди, в результаті чого ОСОБА_7 загинув на місці події.

Таким чином, своїми діями ОСОБА_5 вчинив кримінальне правопорушення ч.3 ст.135 КК України, що виразились в за відомому залишенні без допомоги особи, яка перебуває в небезпечному для життя стані і позбавлена можливості вжити заходів до самозбереження внаслідок безпорадного стану, якщо той, хто залишив без допомоги, зобов`язаний був піклуватися про цю особу і мав змогу надати їй допомогу, коли він сам поставив потерпілого в небезпечний для життя стан, що спричинило смерть особи.

Обвинувачений ОСОБА_5 суду показав, що 11 жовтня 2015 року близько 19 години 50 хвилин він рухався по вул.Богдана Хмельницького в с.Старе Село Рокитнівського району по правій смузі руху в напрямку с.Вежиця Рокитнівського району із швидкістю 70-80 км/год. Освітлення на дорозі було відсутнє. Під час руху за 20 метрів, він побачив чоловіка, який рухався правою смугою руху у попутному з ним напрямку. Він почав гальмувати та застосував відворот керма вліво, щоб уникнути наїзду на людину. Пішохід почав раптово розвертатися в його сторону обличчям і в цей час відбувся наїзд на пішохода. Чоловіка закинуло на капот та лобове скло, потім на дах автомобіля. Він зупинив автомобіль. Коли він підбіг до потерпілого, який лежав з правої сторони кювета, і не рухався, перевіривши сонну артерію на шиї потерпілого, не відчув серцебиття, злякавшись, сів в автомобіль і швидко поїхав до лісу, заховав там автомобіль, а сам втік. Вже наступного дня прийшов додому.
Показав, що наїзд на пішохода здійснив автомобілем марки MAZDA-MX6 чорного кольору, який належить йому. Даний автомобіль не зареєстрований і водійського посвідчення йому не видавалося. Як показав обвинувачений із релігійних переконань спиртних напоїв він не вживає. Вину у вчинені кримінального правопорушення передбаченого ч.2 .ст. 286 КК України не визнає, не заперечує факт того, що здійснив наїзд на потерпілого. Вказує, що він цього не хотів, все душе швидко відбулося, вчасно зупинитися він не міг. Вину у вчинені кримінального правопорушення передбаченого ч.3 ст. 135 КК України визнає, просить його сильно не карати.

Допитаний в судовому засіданні потерпілий ОСОБА_4 показав, що 11 жовтня 2015 року близько 20 години до них додому прийшов знайомий його сина ОСОБА_8 і повідомив, що сина ОСОБА_7 збив автомобіль, і він лежить непритомний на дорозі. Він з дружиною через декілька хвилин прибули на місце пригоди і побачили, що їхній син лежить в в правому кюветі у напрямку с.Вежиця Рокитнівського району. Транспортного засобу, який скоїв наїзд на сина, на місці пригоди не було. Приїхала швидка допомога, лікар якої після огляду сказав, що син вже мертвий. На місці події по дорозі були розкидані уламки скла, дзеркала. Самого наїзду на сина він не бачив. Потерпілий просить призначити покарання обвинуваченому відповідно до санкції ч. 2 ст.286 КК України.
Свідок ОСОБА_9 суду показав, що 11.10.2015 року у вечері йому зателефонував брат загиблого ОСОБА_7 і повідомив, що з останнім трапилася дорожньо-транспортна пригода, внаслідок якої ОСОБА_7 збив автомобіль. Він з ним приїхав на місце дорожньо-транспортної пригоди, побачив, що потерпілий лежав в кюветі з правої сторони за 2 метри від дороги, там було вже багато людей. Близько до потерпілого не підходив, бачив, що у нього була зламана нога, ушкоджені голова, живіт. Автомобіль, який скоїв наїзд на потерпілого на місці не було. На дорозі було розкидане скло, взуття потерпілого. Також на дорозі виднівся гальмівний слід. Пізніше автомобіль марки MAZDA-MX6, який міг бути причетний до дорожньо-транспортної пригоди знайшли в лісі за півтора-два кілометри від аварії. В даного автомобіля були пошкодження, з яких можна було встановити, що потерпілого підбили і він впав на дах автомобіля.
Свідок ОСОБА_7 суду показала, що 11 жовтня 2015 року біля 20 години до них додому приїхав ОСОБА_8 і повідомив, що їхнього сина збив автомобіль. Коли вона з чоловіком приїхали на місце події побачили , що їхній син лежить в кюветі, непритомний. На місце події приїхав фельдшер з Старосільської амбулаторії, який після його огляду повідомив, що він вже мертвий.
Свідок ОСОБА_10 суду показав, що потерпілий ОСОБА_7 приходиться йому братом, 11 жовтня 2015 року він був у сусідньому селі, коли йому повідомили про дорожньо-транспортну пригоду. Коли він приїхав на місце пригоди було вже багато людей, побачив брата, який лежав в кущах, далеко від дороги, непритомний. Він лежав обличчям до землі. Він його перевернув, побачив, що у потерпілого був ушкоджений живіт, переламані ноги. Лікар, який приїхав на місце аварії , його оглянув і сказав, що він вже мертвий. Автомобіля, який збив його брата на місці не було. Він поїхав шукати автомобіль, який міг бути причетний до скоєння дорожньо-транспортної пригоди. В лісі як їхати в сторону с.Вежиці Рокитнівського району помітив автомобіль марки MAZDA-MX6 чорного кольору. В даного автомобіля було розбите скло переднє і заднє скло, дах автомобіля зігнутий. По мітках на автомобілі, здогадався, що він належить ОСОБА_5 .. На запитання суду повідомив, що ніколи не бачив, щоб даним автомобілем, крім обвинуваченого хтось їздив інший. На обочині, біля дороги, бачив слід від колеса. на його думку гальмування відбулося після зіткнення.

Свідок ОСОБА_8 суду показав, що 11.10.2015 року він з дитиною був у своєї матері, бачив того дня потерпілого в нетверезому стані. Коли він повертався додому, побачив, щось промайнуло в кущах. Під`їхавши ближче, побачив,що лежить потерпілий, який не подавав ознак життя. Він одразу зателефонував брату потерпілого, поїхав до його батьків і привіз їх на місце дорожньо-транспортної пригоди. Потерпілий лежав за два-три метри від дороги, в кущах, лицем до землі. Звуків схожих на удару зіткнення не чув.
Допитана в судовому засіданні в якості свідка ОСОБА_11 , яка являється матір`ю обвинуваченого показала, що 11.10.2015 року було весілля її старшого сина. Перед закінченням святкування весілля, її син ОСОБА_12 автомобілем марки MAZDA-MX6 чорного кольору кудись поїхав. Не дочекавшись його дома, вона лягла спати. Біля третьої години ночі до неї приїхали працівники поліції, питали де її син, проте його вдома не було. ОСОБА_11 подзвонила на мобільний телефон обвинуваченого, проте телефон був відключений. Син прийшов на другий день, повідомив, що здійснив наїзд на людину, злякавшись, поїхав в ліс, де залишив автомобіль, а сам блукав по лісі. Після чого вони звернулися в поліцію.

Крім визнання вини обвинуваченим, його винність у вчиненні вказаного злочину повністю доводиться доказами, наявними в матеріалах кримінального провадження, які, відповідно до ст.ст.85, 86 КПК України визнані судом належними та допустимими.

Так, із протоколу огляду місця дорожньо-транспортної пригоди, яка сталася по вул.Б.Хмельницького с.Старе Село Рокитнівського району, встановлено, що ділянка дороги є прямою в плані, горизонтального профілю із асфальтобетонним покриттям. Стан дорожнього покриття - сухе. На проїзній частині нанесена дорожня розмітка. Транспортних засобів на місці ДТП відсутні. Під час огляду виявлений слід гальмування коліс №1 довжиною 15 метрів, на відстані 0,5 метрів праворуч до правого краю проїзної частини, 19,4 метри до ближнього кута будинку №135, 13,2 м. до уламку пластмаси, шапки, кінець на відстані 0,1 м. ліворуч до правого краю. Початок сліду №2 перебуває на відстані 0,8 м. праворуч до правого краю проїзної частини, 7.2 м. до початку осипу уламків скла, кінець на відстані 0,5 праворуч до правого краю проїзної частини, довжина даного сліду гальмування 1 м. Слід гальмування №3 довжиною 23,7 м, початок знаходиться на відстані 0,5 м. праворуч до правого краю проїзної частини, 5,3 м. до закінчення осипу уламків скла, 14,3 м. до пари чоловічих туфлів, кінець на відстані 0,8 м. праворуч до правого краю проїзної частини, 7 метрів до голови трупа. Відрізок сліду гальмування №1 довжиною 11,3 м. перебуває на проїзній частині, а інша частина сліду на узбіччі, також виявлений труп ОСОБА_7 , (а.с.16-28 т.1).

Згідно протоколу огляду території урочища "Теренга", що на відстані близько 1 км. від с.Старе Село в напрямку с.Вежиця та на відстані близько 400 м. від дороги був виявлений автомобіль марки MAZDA-MX6 чорного кольору з ушкодженнями (а.с.29-45 т.1).

Відповідно до довідки виданої Рівненським обласним центром з гідрометеорології за №34-01-15/485 від 20.10.2015 року вбачається, що 11 жовтня 2015 року на території Рокитнівського району ( в т.ч. с.Старе Село) Рівненської області о 20 год. зафіксовано погодні умови:хмарно, опадів та інших атмосферних явищ не спостерігалось. Сонце зайшло о 18 год.33 хв., повна темрява настала о 19 год.05 хв. (а.с.48 т.1).

Згідно відповіді №1062 від 20.10.2015 року "Обласний центр екстреної медичної допомоги та медицини катастроф" Рівненської обласної ради, вбачається, що виклик на дорожньо-транспортну пригоду, яка мала місце 11.10.2015 року в с.Старе Село Рокитнівського району не надходив (а.с.50).

Згідно висновку судово-медичної експертизи, при дослідженні трупа ОСОБА_7 виявлені такі травматичні зміни, а саме обширного (переривчастого характеру) садна спинки носа та правої половини обличчя, немобільного крововиливу в м`які тканини голови з боку внутрішньої поверхні в лобно-скроневій ділянці справа; смуго подібних саден тильної поверхні лівої кисті; обширних смуго подібних саден передньої поверхні черевної стінки (субтотально в під пупковій, пупковій, над пупковій ділянках на відстані від 95 до 119 см від подошвеної поверхні), смугастого садна лівої половини черевної стінки, садна мошонки, перелому гілок лобкової кістки зліва, розриву лонного зчленування, розрив стінки сечового міхура (з масивними темно-червоними крововиливами-просяканнями в м`які тканини тазу по передній поверхні; травматичного розриву селезінки, травматичного розриву брижі тонкої кишки; розривів печінкової тканини, що супроводжувалося гострою внутрішньочеревною кровотечею та "просяканням" клітковини заочеревного простору зліва; крововиливів в клітківку середостіння, прикорневі зони легень, в зв`язки печінки (ознаки струсу тіла); синця верхньої третини правого плеча, закритого перелому верхньої третини правої плечової кістки; обширного синця передньо-внутрішньої поверхні середньої та нижньої третини правої гомілки, рани (на межі нижньої та середньої третин гомілки) та косо-поперечного уламкового перелому: в середній та нижній третині правої гомілки; саден передньої поверхні лівої ноги рани передньої поверхні середньої третини лівої гомілки, поперечного перелому в нижньої третини лівої велико - гомілкової кістки з масивними темно-червоними крововиливами в м`які тканини навколо переломів (по передніх поверхнях гомілок); трьох поверхневих овальних саден поперекової ділянки. Всі вищевказані тілесні ушкодження спричинені прижиттєво, незадовго (досить в короткий проміжок часу, попередньо моменту настання смерті). Види ушкоджень (переломи, синці, садна, крововиливи) та встановлені морфологічні властивості ран свідчать про спричинення їх достатньо значною за травмуючою силою дією тупих предметів. Множинність, різноманітний характер встановлених на тілі трупа ОСОБА_7 тілесних ушкоджень, їх переважне розташування( з ознаками масивних ушкоджень) на передній поверхні тіла ознак різкого загального струсу тіла у вигляді крововиливів у фіксуючий апарат внутрішніх органів (в корені легень, клітківку середостіння, ворота селезінки, зв`язки печінки тощо), в сукупності, дають підставу вважати, що в даному випадку мала місце травма, а саме - наїзд (майже фронтальний удар виступаючими частинами) транспортного засобу на потерпілого, який в момент первинного контакту з транспортним засобом перебував у вертикальному (чи близькому до нього положенні тіла) і був обернений до рухаючого механічного транспортного засобу передньою поверхнею тіла. Таким чином, всі отримані ОСОБА_7 тілесні ушкодження були завдані йому в швидкій послідовності одне за одним: при умовах: первинного контактування тіла людини з виступаючими частинами рухаючого механічного транспортного засобу, з подальшою швидкою незначною "ротацією" в ділянках нижніх кінцівок, з подальшим відкиданням тіла людини, співударом її о тверде шляхове вкриття, з додатковим травмуванням об останнє та скользінням, без переїзду через тіло потерпілого колесами транспортного засобу. Судово-медичних даних, які б свідчили про волочіння чи переїзд тіла, при дослідженні трупа ОСОБА_7 не встановлено.

Отримані внаслідок дорожньо-транспортної пригоди тілесні ушкодження, стосовно живих осіб, в своїй сукупності мають ознаки тяжких тілесних ушкоджень, як небезпечних для життя в момент їх заподіяння.

Смерть ОСОБА_7 настала внаслідок важкої поєднаної травми внутрішньо-черевних та тазових органів, що зумовило розвиток внутрішньочеревну гостру кровотечу, комбінований шок, зупинку серцевої діяльності та дихання, припинення функцій центральної нервової системи. Цей висновок, стосовно причини смерті, підтверджується виявленням при дослідженні трупа потерпілого вказаного комплексу ушкоджень, наявними ознаками травматичного шоку. Таким чином, між спричиненням потерпілому внаслідок дорожньо-транспортної пригоди тілесних ушкоджень і настанням її смерті існує прямий причинно-наслідковий зв`язок.

Враховуючи ступінь вираженості трупних плям можна стверджувати, що смерть ОСОБА_7 настала приблизно 16-24 годин до початку проведення експертизи його трупа.

При судово-токсологічній експертизі в крові з трупа "...B крові з трупа ОСОБА_7 знайдений етиловий спирт в концентраціях: в крові - 3,03 %о (проміллє)". Така концентрація алкоголю в крові відносно живих осіб відповідає тяжкій алкогольній інтоксикації (а.с.55-60 Т.2).

Дана експертиза підтверджує показання обвинуваченого, про те що, потерпілий після зіткнення з його автомобілем спочатку впав на капот, потім на дах автомобіля і впав на багажник автомобіля, розбивши заднє скло в автомобілі.

Згідно висновку судово-криміналістичної експертизи черевиків потерпілого встановлено, що слідів ковзання, характерних для виникнення під час первинного контакту пішохода з транспортним засобом, на ходових поверхнях підошв пари напівчеревиків не виявлено (а.с.63-65 Т.2).

Протоколом огляду речей потерпілого встановлено, пошкодження речей у виді отворів, також наявні плями бурого кольору, схожі на кров ( а.с.68 Т.2).

Із висновку судово-імунологічної експертизи встановлено,що кров ОСОБА_7 відноситься до групи 0 (І) з ізогемаглютинінами анти-А та анти-В системи АВ0.(а.с.76-77).

Висновком судово-імунологічної експертизи встановлено, що на представленому на експертизу фрагменті лобового скла автомобіля MAZDA-MX6, на якому встановлений реєстраційний номер НОМЕР_2 , виявлено кров людини. Походження крові від трупа ОСОБА_7 не виключається. (а.с.82-84 Т.2).

Згідно відомостей автоматизованих баз даних РПС ДАІ та НАІС ДДАІ станом на 19.10.2015 року громадянину ОСОБА_5 у центрах надання послуг пов`язаних з використанням автотранспортних засобів УДАІ УМВС України в Рівненській області посвідчення водія не видавалось (а.с.105 Т.2). Із даних до облікових даних АРМОР.РПС.НАІС "Адмінпрактика" матеріали про порушення правил, норм та стандартів у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, працівниками ДПС Рівненської області на ОСОБА_5 в період 01.01.2012 року по 18.10.2015 року не складалися (а.с.107).

Відповідно до повідомлення за ОСОБА_5 у центрах надання послуг пов`язаних з використанням автотранспортних засобів УДАІ УМВС України в Рівненській області транспортні засоби не зареєстровані (а.с.109 Т.2).

Згідно повідомлення Державної фіскальної служби України Рівненської митниці ДФС встановлено, що автомобіль марки MAZDA, кузов НОМЕР_1 був ввезений на митну територію України 01.11.2013 року гр.. ОСОБА_13 в режимі тимчасового ввезення терміном на 1 рік та перебуває під митним контролем. (а.с.115 Т.2).

Висновком судово-імунологічної експертизи встановлено, що кров ОСОБА_5 відноситься до групи А(ІІ) з ізогемаглютиніном анти-В симтеми АВ0.(а.с.124-125 Т.2).

При дослідженні відбитків вилучених при огляді місця події, встановлено,що на автомобілі марки MAZDA виявлені відбитки долоні та безіменного пальця правої руки громадянина ОСОБА_5 (а.с.13-139 Т.2).

Висновком судової одорологічної експертизи встановлено, що на зразках наданих на експертизу, зразка запахової інформації, вилученої з важеля перемикання коробки передач та з сидіння водія, під час огляду автомобіля MAZDA, має імовірнісне, співпадання з зразком запаху крові громадянина ОСОБА_5 (а.с.148-150 Т.2).

Вищевказані експертизи підтверджують керування ОСОБА_5 транспортним засобом автомобілем марки MAZDA- MX6.

Висновком судової інженерно-транспортної експертизи доводить, що на момент проведення експертного дослідження автомобіля марки "MAZDA" на якому встановлений реєстраційний номер НОМЕР_2 , пошкоджень, що виникли до дорожньо-транспортної пригоди не встановлено. Система рульового керування знаходилась в працездатному стані (а.с.164-169 Т.2).

Даний висновок експертизи свідчить про те, що транспортний засіб обвинуваченого на момент ДТП перебував в технічно справному стані.

Висновком інженерно-транспортної експертизи встановлено, що первинне контактування автомобіля MAZDA із перешкодою відбулося передньою частиною (передній бампер) на відстані приблизно 35-70 см. від правого бокового габариту кузова автомобіля. В подальшому відбулося переміщення перешкоди відносно автомобіля в напрямку спереду назад та контактування із передньою правою фарою, капотом, переднім вітровим склом та панеллю даху. Наїзд автомобіля MAZDA на пішохода ОСОБА_7 відбувся на правій смузі руху або правому узбіччі вулиці Б.Хмельницького в с.Старе Село Рокитнівського району Рівненської області, відносно руху зі сторони центру с.Старе Село в напрямку с.Вежиця відповідно доданих зафіксованих в протоколі огляду місця ДТП від 12.10.2015 року та схемі до нього осипом уламків скла. (а.с.174-178 Т.2).

Відповідно до висновку судової інженерно - транспортної експертизи встановлено, що виходячи з довжини зафіксованих на місці дорожньо-транспортної пригоди слідів гальмування, в даній дорожній обстановці швидкість руху автомобіля MAZDA- MX6, перед початком гальмування складала не менше 86,-92,6 км/год (в залежності від коефіцієнту зчеплення шин з поверхнею дороги). Дане значення швидкості автомобіля MAZDA- MX6 є мінімальним, через відсутність даних щодо переміщення чи зупинки транспортного засобу після утворених слідів гальмування.( а.с.183-186 Т.2).

Висновком трасологічної експертизи встановлено, що об`єкти надані для дослідження, до розділення складали одне ціле, чи відносяться вони до автомобіля марки MAZDA- MX6 з реєстраційним номером НОМЕР_2 не представляється можливим, оскільки деталі є типовими частинами автомобіля даної моделі (а.с.191-209).

Відповідно до комісійної судово-медичної експертизи трупа ОСОБА_7 встановлено, що йому було заподіяні тілесні ушкодження, а саме травматичні зміни в ділянці живота і тазу та нижніх кінцівок. Як в сукупності, так і кожне окремо, за критерієм небезпеки для життя в момент заподіяння, відносяться до категорії тяжких тілесних ушкоджень. Ушкодження у вигляді перелому верхньої третини правої плечової кістки кваліфікуються як ушкодження середнього ступеня тяжкості по критерію довготривалого розладу здоров`я, судово-медичних даних, які б могли свідчити переїзд тіла потерпілого чи його волочіння транспортним засобом не встановлено. Враховуючи відсутність у ОСОБА_7 безумовно смертельних ушкоджень (розтрощення голови, розрив хребта і спинного мозку, ушкодження великих магістральних судин), наявність травматичних розривів внутрішніх органів (печінки, селезінки, тонкої кишки) та переломів кінцівок, клінічне протікання яких є зазвичай благо приємним, експертна комісія приходить до висновку, що в даному випадку при своєчасному наданні кваліфікованої медичної допомоги смертельного наслідку можна було б уникнути.(а.с.222-227 Т.2).

Під час проведення слідчого експерименту за участю обвинуваченого ОСОБА_5 , останній вказав, яким чином було здійснено наїзд на пішохода, яким чином рухався сам пішохід. ( а.с.228-236 Т.2).

Згідно висновку інженерно-транспортної експертизи встановлено, що автомобіль MAZDA- MX6, на якому встановлений реєстраційний номер НОМЕР_2 знаходився на відстані не менше 23,7…77,0 м. до місця наїзду, в залежності від швидкості руху та коефіцієнту зчеплення шин з поверхнею дороги ( а.с.241-243 Т.2).

ОСОБА_14 , який є батьком потерпілого під час проведення слідчого експерименту, який був проведений з його участю підтвердив, що вся слідова інформація залишилася на своїх місцях до приїзду працівників поліції. Потерпілий вказав, що автомобіль, який скоїв наїзд на його сина на місці пригоди був відсутній. Також він підтвердив, що бачив, як автомобіль марки "MAZDA" доставлявся з лісового масиву, на ньому горіло світло обох фар. В подальшому при участі обвинуваченого ОСОБА_5 , понятих було встановлено, що відстань від автомобіля до пішохода в світлі фар становить 56,0 м., також було встановлено за допомогою статиста, котрий віддалявся від автомобіля, видимість елементів проїзної частини становить 70 м.(а.с.245-250 Т.2).

Висновком судової інженерно-транспортної експертизи встановлено, що при видимості дороги в напрямку руху 70,0 м. швидкість руху автомобіля марки "MAZDА" не повинна перевищувати 97,4…101,0 км/год, однак оскільки рух транспортного засобу відбувався в межах населеного пункту, де діє обмеження до 60 км/год., то в даній дорожній обстановці швидкість руху автомобіля марки "MAZDA-МХ6" не повинна перевищувати 60 км/год. В даній дорожній обстановці водій автомобіля марки "MAZDA-МХ6" ОСОБА_5 з технічної точки зору повинен був діяти у відповідності до вимог п.п.2.3 (б), 2.9(в), 12.2,12.3, 12.4, 19.1 (а) Правил дорожнього руху України. При заданому слідством комплексі вихідних даних, в даній дорожній обстановці з моменту об`єктивної можливості виявлення перешкоди для руху водій автомобіля марки "MAZDA-МХ6" ОСОБА_5 рухаючись із швидкістю, яка не перевищує допустимої в межах населеного пункту 60 км/год. мав технічну можливість уникнути наїзду на попутного пішохода ОСОБА_7 шляхом застосування екстреного гальмування та своєчасного прийняття мір до реагування. В діях водія автомобіля марки "MAZDA-МХ6" ОСОБА_5 з технічної точки зору вбачається невідповідності вимогам п.п.12.3, 12.4 Правил дорожнього руху України, які з технічної точки зору знаходяться у причинному зв`язку з скоєнням даної дорожньо-транспортної пригоди.

Досліджений судом висновок судової медико-криміналістичної експертизи підтверджує, що на представлених предметах одягу потерпілого ОСОБА_7 виявлені пошкодження , які виникли внаслідок перерозтягування тканини та від дій твердих, тупих предметів і є характерними для виникнення під час різних фаз ДТП. (а.с.5-8 Т.3).

Таким чином, дослідивши надані стороною обвинувачення докази, суд вважає, що причиною дорожньо-транспортної пригоди стало порушення ОСОБА_5 , саме: п.12.3,12.4 Правил дорожнього руху України.

Також в судовому засіданні знайшло своє підтвердження в завідомому залишенні без допомоги особи, яка перебуває в небезпечному для життя стані і позбавлена можливості вжити заходів до самозбереження внаслідок безпорадного стану, якщо той, хто залишив без допомоги, зобов`язаний був піклуватися про цю особу і мав змогу надати їй допомогу, коли він сам поставив потерпілого в небезпечний для життя стан, що спричинило смерть особи.

З огляду на наведене, суд вважає доведеною винність обвинуваченого у вчиненні інкримінованих йому діяннях за вказаних у вироку обставинах.

Призначаючи покарання обвинуваченому, суд враховує характер і ступінь тяжкості вчинених злочинів, які відповідно до ст.12 КК України є тяжкими злочинами.
ОСОБА_5 за місцем проживання характеризується позитивно. Відповідно до довідки про склад сім`ї виховується в багатодітній сім`ї

Вину в скоєнні злочинів обвинувачений ОСОБА_5 визнає частково.

Обставинами, які пом`якшують покарання обвинуваченого, відповідно до ст.66 КК України судом не встановлено.

Обставини, які обтяжують покарання ОСОБА_5 відповідно до ст.67 КК України судом не встановлено.

З урахуванням наведених обставин справи, тяжкості вчиненого злочину, даних про особу винного, який характеризується позитивно, приймаючи до уваги те,що ОСОБА_5 вперше притягується до кримінальної відповідальності за вчинення необережного злочину, його молодий вік, також, враховуючи думку потерпілого, який вважає, що обвинувачений має відповідати за свій вчинок, суд вважає, що слід обрати останньому покарання, передбачене санкціями статей, за які він притягується до відповідальності у виді позбавлення волі.
Враховуючи наявність в діях ОСОБА_5 ознак грубого порушення Правил дорожнього руху щодо безпеки дорожнього руху при керуванні транспортним засобом, наслідком чого є смерть потерпілого, санкція ч.2 статті 286 КК України передбачає додаткове покарання у виді позбавлення права керувати транспортними засобами, проте вказане додаткове покарання судом не може бути застосоване, оскільки обвинувачений не має права керувати транспортними засобами.

Потерпілий ОСОБА_4 звернувся в суд з цивільним позовом про стягнення з обвинуваченого ОСОБА_5 матеріальної і моральної шкоди. В судовому засіданні позов підтримав, вказав, що внаслідок дорожньо-транспортної пригоди , яка відбулась 11.10.2015 року за участю ОСОБА_5 загинув ОСОБА_7 . Внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, скоєної з вини ОСОБА_5 , ОСОБА_4 втратив сина. Потерпілий ОСОБА_4 за рахунок власних коштів придбав всі необхідні речі для поховання сина та на організацію поминального обіду. Всього ОСОБА_4 спричинено матеріальної шкоди на 30000 грн. Крім того, потерпілому було заподіяно моральну шкоду, яка полягає в тому, що потерпілий зазнав душевних страждань внаслідок протиправної поведінки ОСОБА_5 . Зокрема, що син більше ніколи не прийде до батьків, не поспілкується з ними, рідними, та друзями, він був надією і опорою для них в старості. ОСОБА_4 постійно переносить переживання з приводу коштів, які були витрачені ним на поховання, а також необхідністю збирання коштів для встановлення пам`ятника на могилі сина, оскільки він є особою похилого віку і живе на одну пенсію, за яку йому потрібно годувати сім`ю та купувати ліки. Потерпілий вказав, що у його сина залишилося троє малолітніх дітей, яким також потрібно допомагати. Моральну шкоду потерпілий ОСОБА_4 оцінює в розмірі 150000 грн. виходячи з характеру скоєного злочину, глибини фізичних та душевних страждань.

Обвинувачений ОСОБА_5 позовні вимоги визнав в повному обсязі. Захисник обвинуваченого просить залишити цивільний позов без розгляду, оскільки вина обвинуваченого, на його думку, не доведена.

Відповідно до ст.56 КПК України ОСОБА_4 , як потерпілий у кримінальному провадженні, має право на відшкодування завданої йому кримінальним правопорушенням матеріальної та моральної шкоди.

Як вбачається з ч. 1 ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними діями майну фізичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала .

У відповідності до ст.1201 ЦК України, особа, яка завдала шкоди смертю потерпілого, зобов`язана відшкодувати особі, яка зробила необхідні витрати на поховання ці витрати.
Судом здобуті докази вини ОСОБА_5 у спричиненні потерпілому ОСОБА_4 майнової шкоди, яка полягає у витратах, які понесені на придбання ритуальних предметів та речей.

З огляду на вказане потерпілим ОСОБА_4 та досліджені письмові докази, надані до цивільного позову, суд знаходить необхідним стягнути суму матеріальної шкоди, яка підтверджена накладною №192 від 15.10.2015 року, а саме 1868 грн.

Стосовно решти витрат, які поніс потерпілий на організацію обіду, суд відмовляє, оскільки на підтвердження таких витрат потерпілим не надано належних та допустимих доказів.

Відповідно до ч. 1 ст. 1167 ЦК України та роз`яснень Пленуму Верховного Суду України, що містяться у п. 9 постанови від 31 березня 1995 р. № 4 "Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди, розмір відшкодування такої шкоди визначається з урахуванням суті позовних вимог, характеру діяння особи, яка заподіяла шкоду, фізичних чи моральних страждань потерпілого, а також інших негативних наслідків. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності та справедливості.

Визначаючи розмір суми, яка підлягає стягненню на відшкодування моральної шкоди, суд виходить з того, що порушено нормальні життєві зв`язки потерпілого, ритм його життя, він пережив нервовий стрес. Крім того, після смерті ОСОБА_7 в нього залишилося троє дітей, одна з яких є інвалідом.

ОСОБА_4 втратив сина, який мав бути йому підтримкою.

Враховуючи вимушені зміни, що відбулися у звичному способі життя потерпілого, який потребує від нього додаткових зусиль фізичного та психологічного характеру для організації його способу життя, суд, враховуючи обсяг заподіяних потерпілим моральних страждань і переживань, приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення. Суд знаходить можливим з врахуванням вимог розумності та справедливості стягнути з обвинуваченого ОСОБА_5 у відшкодування моральної шкоди 150000 гривень.

Згідно до ч.2 ст.124 КПК України у разі ухвалення обвинувального вироку суд стягує з обвинуваченого на користь держави документально підтверджені витрати на залучення експерта.
Як вбачається з рахунків фактур вартість проведених експертиз становить 9502,66 грн. Дані процесуальні витрати по кримінальному провадженню необхідно стягнути з обвинуваченого.
Долю речових доказів у кримінальному провадженні вирішити у відповідності до ст. 100 КПК України.

На підставі наведеного, керуючись ст. ст. 373-374 КПК України, суд, -

З А С У Д И В :
ОСОБА_5 визнати винним за ч.3 ст.135, ч.2 ст.286, КК України призначивши йому покарання :

за ч.3 ст.135 КК України 3 роки позбавлення волі;

за ч.2 ст.286 КК України - 5 років позбавлення волі.

На підставі ч.1 ст.70 КК України шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, призначити остаточне покарання за сукупністю злочинів у виді 5 років позбавлення волі.

Міру запобіжного заходу до вступу вироку в законну силу слід обрати у виді тримання під вартою, взявши його під варту в залі суду.

Строк відбування покарання ОСОБА_5 рахувати з дня взяття під варту, тобто з 23.10.2017 року.

Стягнути з ОСОБА_5 на користь ОСОБА_4 1868 грн матеріальної шкоди і 150000 грн. моральної шкоди.
Стягнути з ОСОБА_5 на користь держави документально підтверджені витрати на залучення експертів та проведення експертиз в сумі 9502,66 грн.

Речові докази у справі, а саме: автомобіль MAZDA, реєстраційний номер НОМЕР_2 , який знаходиться на зберіганні на території Рокитнівського РВ УМВС України в Рівненській області конфіскувати.

Чоловічі чорні туфлі, які належали ОСОБА_7 , фрагмент лобового скла, 12 слідів рук, зразки крові ОСОБА_7 , дактилокарту ОСОБА_5 та зберігаються в кімнаті речових доказів СУ ГУНП в Рівненській області знищити.

Одяг Ковальця: куртка, брюки, сірі труси, пара шкарпеток знищити.

Уламок пластмаси, два уламки скла, склоочисник, 2 металеві уламки, корпус внутрішнього дзеркала заднього огляду, 2 фрагменти роз льотного дзеркала, купюра номіналом 2 грн.НБУ, шнурок із дерев`яним хрестиком, ланцюг із фігурою у вигляді серця, скалки скла та дві чорні плівки, які зберігаються в кімнаті речових доказів Рокитнівського відділення поліції Сарненського ВП ГУНП - знищити.

На вирок може бути подана апеляційна скарга до Апеляційного суду Рівненської області через Сарненський районний суд протягом тридцяти днів з дня проголошення вироку, а обвинуваченим в той же строк з дня вручення йому копії вироку.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.
Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку суду.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.
Суддя ОСОБА_1