Номер провадження: 11-сс/785/577/18
Номер справи місцевого суду: 522/5022/18
Головуючий у першій інстанції ОСОБА_1
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11.04.2018 року м. Одеса

Апеляційний суд Одеської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_2

суддів ОСОБА_3 та ОСОБА_4 ,

секретаря судового засідання ОСОБА_5 ,

за участю прокурора ОСОБА_6 ,
захисника ОСОБА_7
розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційні скарги підозрюваного ОСОБА_8 та його захисника ОСОБА_7 на ухвалу слідчого судді Приморського районного суду м. Одеси від 24.03.2018 року, якою відносно:

ОСОБА_8 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 в с. Козацьке Білгород-Дністровського району Одеської області, громадянина України, не працюючого, маючого неповну середню освіту, одруженого, маючого на утриманні трьох неповнолітніх дітей, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше судимого;

- підозрюваного у вчиненні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України в рамках кримінального провадження №0000246 від 23.03.2018 року, застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою,

встановив:
Зазначеною ухвалою слідчого судді задоволено клопотання слідчого СВ Біляївського ВП ГУ НП в Одеській області ОСОБА_9 , погоджене з прокурором Іллічівської місцевої прокуратури Одеської області ОСОБА_6 тастосовно ОСОБА_8 застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою в ОУВП УДПТС України строком на 60 (шістдесят) днів, який обчислюється з моменту затримання, тобто з 07 год., 23.03.2018 року по 07 год., 21.05.2018 року.

Визначено заставу, як запобіжного заходу, у розмірі 80 (вісімдесяти) розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 140960 (сто сорок тисяч дев`ятсот шістдесят) грн.

У разі внесення застави, на підозрюваного покладені обов`язки, передбачені ч. 5 ст. 194 КПК України, а саме: 1) прибувати за кожною вимогою до слідчого, прокурора, слідчого судді, суду; 2) не відлучатися за межі Одеської області, без дозволу слідчого, прокурора або суду; 3) повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання та місця роботи; 4) здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.

Мотивуючи своє рішення, слідчий суддя зазначив в ухвалі, що ОСОБА_8 підозрюється у вчиненні тяжкого злочину, не працює, не має постійного джерела прибутку, раніше судимий, томуіснують ризики того, що підозрюваний може переховуватись від органів досудового розслідування, вчинити інше кримінальне правопорушення та іншим чином перешкоджати кримінальному провадженню.
За таких підстав, слідчий суддя дійшов висновку про те, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України.

В апеляційних скаргах:
- підозрюваний зазначив, що ухвалюючи рішення про застосування до нього запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, слідчий суддя не врахував ряд обставин, які могли вплинути на результати розгляду клопотання слідчого, зокрема те, що він не приймав участі у вчиненні крадіжки, що випливає з його показань та показань ОСОБА_10 ;

- слідчий суддя не дав оцінки тій обставині, що 23.03.2018 року він тільки допоміг ОСОБА_10 перевезти його особисті речі в новий будинок, а останній не повідомляв його про вчинення крадіжки;

- окрім того, слідчий суддя не врахував, що на його утриманні знаходяться троє неповнолітніх дітей.

Посилаючись на наведені доводи, підозрюваний просить застосувати до нього запобіжний захід, не пов`язаний з позбавленням волі.

Захисник ОСОБА_7 зазначила, що ухвала слідчого судді підлягає скасуванню, оскільки є незаконною та необґрунтованою, посилаючись на таке:

- поза увагою слідчого судді залишився той факт, що підозрюваний своєї вини у вчиненні кримінального правопорушення не визнає, адже вважав, що допомагає ОСОБА_10 перевезти його особисті речі, а про вчинення крадіжки не йшлося. Отже, доказів причетності її підзахисного до інкримінованого йому злочину - немає;

- слідчий суддя не врахував, що підозрюваний має сім`ю, трьох неповнолітніх дітей, постійне місце проживання, офіційно не працює, але займається господарством, а саме, вирощує овочі та фрукти. Наявність судимості за 2005 рік та невизнання своєї вини не може бути достатньою підставою для застосування найбільш суворого запобіжного заходу.

Посилаючись на такі доводи, захисник просить скасувати ухвалу слідчого судді.

Заслухавши доповідача, прокурора ОСОБА_6 , яка заперечувала проти задоволення апеляційних скарг, захисника ОСОБА_7 , перевіривши матеріали кримінального провадження, апеляційний суд приходить до висновків про таке.

Частина перша ст. 404 КПК України передбачає, що суд апеляційної інстанції переглядає рішення суду 1-ї інстанції в межах апеляційної скарги.

У відповідності до приписів ч. 1 ст. 183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 цього Кодексу.

Згідно з п. 3 ч. 2 ст. 183 КПК України, запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як до раніше не судимої особи, яка підозрюється чи обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років.

Статтею 194 КПК України передбачено, щопід час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених ст. 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Як вбачається з мотивувальної частини ухвали, слідчий суддя зазначені вище вимоги кримінального процесуального закону виконав в повній мірі та врахував їх при постановленні ухвали.

При розгляді зазначеного кримінального провадження у відповідності до ст.17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» колегія суддів застосовує Конвенцію «Про захист прав людини і основоположних свобод» (далі «Конвенція») та практику Європейського суду з прав людини (далі ЄСПЛ), як джерело права.

Так, відповідно до п. 219 рішення у справі «Нечипорук та Йонкало проти України» від 21 квітня 2011 р., заява №42310/04, суд повторює, що термін «обґрунтована підозра» означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення.

Так, з наявних матеріалів справи випливає, що на даній стадії досудового розслідування ОСОБА_8 обґрунтовано підозрюється у вчиненні тяжкого злочину, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України.

При цьому, обґрунтованість підозри ОСОБА_8 у вчиненні інкримінованого йому злочину підтверджується наступними доказами, які містяться в матеріалах провадження, а саме: протоколом прийняття заяви про вчинення злочину від 23.03.2018 року; протоколом огляду місця події від 23.03.2018 року; протоколом огляду та затримання транспорту №4968 від 23.03.2018 року; протоколом допиту потерпілого від 23.03.2018 року; протоколом затримання особи, підозрюваної у вчиненні злочину від 23.03.2018 року; протоколом допиту підозрюваного від 23.03.2018 року.

Згідно з приписами ст. 177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Отже, ОСОБА_8 обґрунтовано підозрюється у вчинені тяжкого злочину, а у разі визнання його винуватим, йому може бути призначене покарання від трьох до шести років позбавлення волі.

Зазначені обставини, а також відсутність стабільних, законних джерел доходу, те що він раніше притягувався до кримінальної відповідальності, свідчать про те, що ризики переховування підозрюваного від органу досудового слідства та суду і вчинення нових злочинів, є реальними.

Апеляційний суд вважає, що наявність у підозрюваного на утриманні неповнолітніх дітей не може бути суттєвою обставиною для запобігання ризиків, передбачених ст.. 177 КПК України та не забезпечать його належну процесуальну поведінку, оскільки раніше він був судимий за вчинення умисних злочинів також будучи батьком неповнолітніх дітей.

За таких обставин колегія суддів вважає, що слідчий суддя об`єктивно врахував обставини справи, дані про особу підозрюваного, тяжкість вчиненого кримінального правопорушення та дійшов правильного висновку про те, що під час досудового слідства, він має утримуватись під вартою, а доводи апеляційних скарг підозрюваного та захисника про недоцільність застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, є безпідставними і спростовуються наявними у кримінальному провадженні доказами та іншими матеріалами справи.

Суд апеляційної інстанції також вважає, що слідчий суддя, на підставі ч. 4 ст. 183 КПК України, з урахуванням обставин справи, дійшов правильного висновку про визначення розміру застави.

Відповідно до приписів ч. 3 ст. 407 КПК України, за наслідками апеляційного розгляду за скаргою на ухвали слідчого судді суд апеляційної інстанції має право: 1) залишити ухвалу без змін;
2) скасувати ухвалу і постановити нову ухвалу.
Отже, суд апеляційної інстанції вважає, що підстав для задоволення апеляційних скарг підозрюваного і захисника та скасування ухвали слідчого судді немає, оскільки слідчий суддя дійшов обґрунтованого висновку про те, що у даному випадку, тільки тримання під вартою, на відміну від інших більш м`яких запобіжних заходів, зможе забезпечити запобігання вказаним ризикам.

Керуючись ст.ст. 177, 178, 183, 194, 199, 370, 404, 405, 407, 419, 422, 532 КПК України, апеляційний суд,

ухвалив:
Апеляційні скарги підозрюваного ОСОБА_8 та його захисника ОСОБА_7 - залишити без задоволення.

Ухвалу слідчого судді Приморського районного суду м. Одеси від 24.03.2018 року, якою відносно ОСОБА_8 ,підозрюваного у вчиненні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України,в рамках кримінального провадження №0000246 від 23.03.2018 року застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів із визначенням розміру застави, залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її оголошення та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді Апеляційного суду Одеської області:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4