АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
__________________________________________________________________
Справа №639/513/17 Головуючий 1 інстанції: ОСОБА_1
Провадження № 11кп/790/276/18 Доповідач: ОСОБА_2
Категорія: ч.3 ст.185 КК України

УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
13 березня 2018 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду Харківської області у складі:
-головуючого ОСОБА_2 ,
-суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
-при секретарі ОСОБА_5 ,
-за участю прокурора ОСОБА_6 ,
-захисника ОСОБА_7 ,
-обвинуваченого ОСОБА_8 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м.Харкові кримінальне провадження № 11кп/790/276/18 за апеляційною скаргою обвинуваченого ОСОБА_8 на вирок Жовтневого районного суду м.Харкова від 29 березня 2017 року, -
ВСТАНОВИЛА:
Цим вироком
ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ,уродженця м.Мерефа Харківської області, громадянина України, з неповною середньою освітою,не одруженого,не працюючого, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого:
-23.12.1992 року Дзержинським районним судом м.Харкова за ч.2 ст.141 КК України (1960 року) на 1 рік позбавлення волі;
-24.05.1995 року Зміївськими районним судом харківської області за ч.2 ст.140, ч.4 ст.140, ч.2 ст.141, ч.2 ст.143 КК України (1960 року) на 5 років позбавлення волі;
-24.05.2001 року Харківським районним судомХарківської області за ч.ч.2, 3 ст.140 КК України (1960 року) на 5 років позбавлення волі;
-31.05.2006 року Зміївським районним судом Харківської області за ч.ч.2, 3 ст.185 КК України на 4 роки позбавлення волі. 31.12.2009 року звільнений умовно-достроково на невідбутий термін 2 місяці 24 дні;
-23.11.2011 року Зміївським районним судом Харківської області за ч.3 ст.187, ч.3 ст.186, ч.ч.2, 3 ст.185, 70, 71 КК України на 10 років 1 місяць позбавлення волі з конфіскацією майна. 25.10.2016 року звільнений за відбуттям строку покарання,
засуджено за ч.3 ст.185 КК України на 3 роки позбавлення волі.
Як установив суд, ОСОБА_8 повторно, 14 грудня 2016 року приблизно о 09 год., будучи у стані алкогольного сп`яніння, зайшовши до раніше йому знайомої ОСОБА_9 , яка мешкала у приватному житловому будинку АДРЕСА_2 , де побувши з нею деякий час у приміщенні кухні,разом залишили будинок. Саме в той час у ОСОБА_8 виник злочинний умисел, направлений на таємне викрадення будь-якого майна з проникненням у вказаний будинок.
Реалізуючи свій протиправний умисел, ОСОБА_8 , достовірно знаючи, що двері вказаного будинку не зачинені, скориставшись тим, що за його діями ніхто не спостерігає, спочатку повернувся до вищевказаного будинку, що належить ОСОБА_9 та діючи умисно, відчинив двері шляхом вільного доступу проник до приміщення будинку,звідки таємно викрав чуже майно, належне ОСОБА_9 а саме: грошові кошти у сумі 1000 грн. та 200 доларів США, що еквівалентно згідно офіційному курсу гривні встановленого НБУ станом на 14.12.2016 року 5221 грн. 76 коп., які знаходились на тумбочці у спальній кімнаті, після чого звернувши викрадене майно на свою користь з місця скоєння злочину зник, розпорядившись ним на власний розсуд.
В результаті протиправного діяння ОСОБА_8 завдав потерпілій ОСОБА_9 матеріальної шкоди на загальну суму 6221 грн. 76 коп.
Кримінальне провадження було розглянуто в порядку, передбаченому ч.3 ст.349 КПК України.
В апеляційній скарзі обвинувачений ОСОБА_8 , не оспорюючи обґрунтованості засудження та правильності кваліфікації його дій, просить зменшити йому розмір призначеного покарання, посилаючись на щире каяття та активне сприяння розкриттю злочину.
Безпосередньо у судовому засіданні суду апеляційної інстанції обвинувачений ОСОБА_8 попросив на підставі ст.75 КК України звільнити його від відбування покарання з випробуванням.
Заслухавши суддю-доповідача, пояснення обвинуваченого ОСОБА_8 , який підтримав доводи апеляційної скарги та просив застосувати ст.75 КК України; захисника ОСОБА_7 , яка підтримала апеляційну скаргу обвинуваченого; прокурора, про законність та обґрунтованість вироку, перевіривши матеріали провадження, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає.
Згідно до положень ст.75 КК України, у разі, якщо суд при призначенні покарання у виді позбавлення волі на строк не більше п`яти років, враховуючи тяжкість злочину, особу винного та інші обставини справи, дійде висновку про можливість виправлення засудженого без відбування покарання, він може прийняти рішення про звільнення від відбування покарання з випробуванням.
Покарання обвинуваченому ОСОБА_8 призначено необхідне і достатнє для його виправлення та попередження нових злочинів, згідно з вимогами ст.65 КК України.
При цьому враховано ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, дані про особу обвинуваченого, який раніше неодноразово судимий, на обліку у лікаря психіатра та нарколога не перебуває, не одружений, не працює, має постійне місце проживання.
Суд також взяв до уваги визнання ОСОБА_8 своєї вини, щире каяття, активне сприяння розкриттю злочину, у зв`язку з чим призначив йому мінімальне покарання, передбачене санкцією ч.3 ст.185 КК України.
Разом з тим враховуючи те, що ОСОБА_8 , вчинив корисливе кримінальне правопорушення, яке згідно ст.12 КК України відноситься до категорії тяжких злочинів, мотивацію, обставини і наслідки його вчинення, перебуваючи до того ж у стані алкогольного сп`яніння, що визнано обтяжуючою покарання обставиною, суд дійшов до обґрунтованого висновку про можливість виправлення обвинуваченого лише в умовах ізоляції від суспільства.
Таким чином, колегія суддів вважає, що призначене покарання за своїм розміром є справедливим і підстав для його пом`якшення шляхом застосування положень ст.ст.69, 75 КК України - не вбачає, оскільки вищенаведені пом`якшуючі покарання обставини та особа ОСОБА_8 не знижують істотно ступінь тяжкості вчиненого правопорушення.
Керуючись ст.ст. 405, 407,409, 419 КПК України, колегія суддів,-

УХВАЛИЛА:
Вирок Жовтневого районного суду м.Харкова від 29 березня 2017 року щодо ОСОБА_8 залишити без змін,а апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_8 без задоволення.
На підставі ч.5 ст.72 КК України, в редакції закону від 26.11. 2015 року № 838-VIII, зарахувати ОСОБА_8 у строк відбування покарання строк попереднього ув`язнення з 30 березня 2017 року по 20 червня 2017 року, з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена у касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом трьох місяців з дня її проголошення, а засудженим, - у той самий строк з дня вручення йому копії ухвали.
Головуючий:

Судді: