02.10.2017
Справа №642/4690/17
Провадження №1кс/642/1664/17
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
27 вересня 2017 року м. Харків
Слідчий суддя Ленінського районного суду м. Харкова ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , за участю слідчого Холодногірського ВП (м. Харків) ГУ НП в Харківській області ОСОБА_3 , розглянувши клопотання слідчого Холодногірського ВП (м. Харків) ГУ НП в Харківській області ОСОБА_3 про арешт майна,-

ВСТАНОВИВ:
До суду звернувся старший слідчий Холодногірського ВП ГУ НП в Харківській області ОСОБА_3 з клопотанням, в якому просить: накласти арешт на зазначене в клопотанні тимчасово вилучене майно під час обшуку домоволодіння за адресою: АДРЕСА_1 , в період часу з 17-00 години по 17 годину 37 хвилин, в ході якого було вилучено: чоловічі брюки чорного кольору, чоловічі брюки зі шкірозамінника чорного кольору, мобільний телефон «Nomi» IMEI: НОМЕР_1 ; НОМЕР_2 по кримінальному провадженню № 0002330 від 18 вересня 2017 року за ознаками складу кримінального правопорушення-злочину, передбаченого ч. 2 ст. 296 КК України.
В обґрунтування клопотання зазначено, що в провадженні СВ Холодногірського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Харківській області перебувають матеріали кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0002330 від 18 вересня 2017 року, за ознаками злочину передбаченого ч. 2 ст. 296 КК України.
В ході досудового розслідування було встановлено, що 18.09.2017 приблизно о 09 год. 50 хв. двоє невстановлених осіб, перебуваючи біля першого під`їзду будинку АДРЕСА_2 , діючи з хуліганських спонукань, спричинили тілесні ушкодження ОСОБА_4 .
Будучи допитаний в якості потерпілого ОСОБА_4 пояснив, що приблизно о 09.50 год. 18.09.2017 він вийшов з під`їзду №4 будинку АДРЕСА_2 після чого направився в сторону під`їзду №1 вказаного будинку, знаходячись де він побачив невідомого йому чоловіка віком 40-45 років, зріст близько 185-187 см., середньої статури, слов`янської зовнішності, на голові чорна кепка, одягнутий у темні джинси та світлу куртку, який наніс удар рукою в область голови, однак потерпілий підняв руку, в результаті чого удар прийшовся в праве передпліччя, після чого ОСОБА_4 побачив другого чоловіка також віком 40-45 років, зріст близько 175-177 см., середньої статури, слов`янської зовнішності, одягнути у темні брюки та світлу сорочку, який наніс удар рукою в область лівого вуха ОСОБА_4 . Від отриманого удару потерпілий впав. Після чого ОСОБА_4 піднявся та невідомі чоловіки нанесли кілка ударів по тулубу. Від отриманих ударів ОСОБА_4 знову впав. Невідомі чоловіки сказали ОСОБА_4 : «Если еще хоть раз полезешь, убьем». Після чого чоловіки покинули місця вчинення злочину. ОСОБА_4 не може точно вказати, хто саме причетний до вищеописаних дій невідомих осіб. Крім того потерпілий ОСОБА_4 пояснив, що його діяльність пов`язана з активною позицією громадської організації «Харківський антикорупційний центр», він має багато публікацій по напрямках роботи вказаного центру, та пов`язує скоєний на нього напад саме з його активною громадською позицією.
Крім того, під час аналізу отриманої в ході досудового слідства інформації, встановлено, що до скоєння кримінального правопорушення відносно ОСОБА_4 можуть бути причетні ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який мешкає за адресою: АДРЕСА_1 та ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_3 , який мешкає за адресою: АДРЕСА_4 .
На підставі викладеного, у органу досудового слідства виникають підстави вважати, що за адресою: АДРЕСА_1 , де зареєстрований ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 можуть перебувати особи, що скоїли злочин, а також може перебувати одяг, у якому вони вчинили кримінальне правопорушення.
22.09.2017 ухвалою Ленінського районного суду м. Харкова надано дозвіл на проведення обшуку.
Так, 22.09.2017, в ході обшуку домоволодіння за адресою: АДРЕСА_1 виявлено та вилучено:
чоловічі брюки чорного кольору;
чоловічі брюки зі шкірозамінника чорного кольору;
мобільний телефон «Nomi» IMEI: НОМЕР_1 ; НОМЕР_2 .
Під час досудового слідства було встановлено, що вищезазначені речі є мають відношення до вчиненого кримінального правопорушення та можуть зберігати на собі сліди вчинення кримінального правопорушення. Також, зазначене майно необхідне для проведення судових експертиз, з метою об`єктивного встановлення істини у даному кримінальному провадженні.
Крім того, незастосування тимчасового позбавлення можливості будь-яких осіб відчужувати це майно, може призвести до зникнення, втрати, пошкодження вказаних предметів, які є важливими речовими доказами по кримінальному провадженню, що може перешкодити встановленню істини по справі.
В судовому засіданні слідчий клопотання підтримала, прохала його задовольнити, посилаючись на наведені в ньому підстави.

Власник майна, про яке заявлено в клопотанні, - ОСОБА_7 в судовому засіданні проти задоволення клопотання заперечував.

Суд, вислухавши думку слідчого, власника майна та, вивчивши матеріали клопотання, приходить до наступного.

Згідно ст.. 167 КПК України тимчасовим вилученням майна є фактичне позбавлення підозрюваного або осіб, у володінні яких перебуває зазначене у частині другій цієї статті майно, можливості володіти, користуватися та розпоряджатися певним майном до вирішення питання про арешт майна або його повернення. Тимчасово вилученим може бути майно у вигляді речей, документів, грошей тощо, щодо яких є достатні підстави вважати, що вони:

1) підшукані, виготовлені, пристосовані чи використані як засоби чи знаряддя вчинення кримінального правопорушення та (або) зберегли на собі його сліди;

2) призначалися (використовувалися) для схиляння особи до вчинення кримінального правопорушення, фінансування та/або матеріального забезпечення кримінального правопорушення або винагороди за його вчинення;

3) є предметом кримінального правопорушення, у тому числі пов`язаного з їх незаконним обігом;

4) одержані внаслідок вчинення кримінального правопорушення та/або є доходами від них, а також майно, в яке їх було повністю або частково перетворено.

Відповідно до ч. 5 ст. 171 КПК України клопотання слідчого, прокурора про арешт тимчасово вилученого майна повинно бути подано не пізніше наступного робочого дня після вилучення майна, інакше майно має бути негайно повернуто особі, у якої його було вилучено . У разі тимчасового вилучення майна під час обшуку, огляду, здійснюваних на підставі ухвали слідчого судді, передбаченої статтею 235 цього Кодексу, клопотання про арешт такого майна повинно бути подано слідчим, прокурором протягом 48 годин після вилучення майна, інакше майно має бути негайно повернуто особі, в якої його було вилучено.

Окрім вказаного, відповідно до ч. 11 ст. 170 КПК України заборона або обмеження користування, розпорядження майном можуть бути застосовані лише у разі, коли існують обставини, які підтверджують, що їх незастосування призведе до приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі майна..

Згідно п. 7 ч. 2 ст. 131 КПК України, заходом забезпечення кримінального провадження є арешт майна.

Відповідно до ч. 5 ст. 132 КПК України, під час розгляду питання про застосування заходів забезпечення кримінального провадження сторони кримінального провадження повинні подати слідчому судді докази обставин, на які вони посилаються.

Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб.

Згідно вимог ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення:

1) збереження речових доказів;

2) спеціальної конфіскації;

3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи;

4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

За змістом ч. 3 ст. 170 КПК України, у випадку, передбаченому п. 1 ч. 2 цього Кодексу, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у ст. 98 цього Кодексу.

Згідно ч. 1 ст. 98 КПК України, речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Відповідно ч.2 ст.173 КПК України, при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати:

1) правову підставу для арешту майна;

2) можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу);

3) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (якщо арешт майна накладається у випадках, передбачених пунктами 3, 4 частини другої статті 170 цього Кодексу);

3-1) можливість спеціальної конфіскації майна (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 2 частини другої статті 170 цього Кодексу);

4) розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 4 частини другої статті 170 цього Кодексу);

5) розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження;

6) наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.

Згідно ч. 11 ст. 170 КПК України, заборона на використання майна, а також заборона розпоряджатися таким майном можуть бути застосовані лише у випадках, коли їх незастосування може призвести до зникнення, втрати або пошкодження відповідного майна або настання інших наслідків, які можуть перешкодити кримінальному провадженню.

Слідчий суддя, суд відмовляють у задоволенні клопотання про арешт майна, якщо особа, що його подала, не доведе необхідність такого арешту, а також наявність ризиків, передбачених абзацом другим частини першої статті 170 цього Кодексу (ч. 1 ст. 173 КПК України).

Не може бути арештовано майно, якщо воно перебуває у власності добросовісного набувача, крім арешту майна з метою забезпечення збереження речових доказів (ч.10 ст. 170 КПК України).

Із матеріалів клопотання слідчого вбачається наявність правових підстав для накладання арешту на вказане у клопотанні майно, а також клопотання слідчого обґрунтовано подальшим збереженням первинного стану вилученого майна, попередженням його зникнення, пошкодження або настання інших наслідків, які можуть перешкодити кримінальному провадженню.

Вказані обставини є достатніми підставами, передбаченими п. 1 ч. 2 ст. 167, ч. 3 ст. 170 КПК України для арешту тимчасово вилученого майна.

Таким чином, враховуючи правову підставу для арешту майна, достатність доказів, що вказують на вчинення злочину, можливість зникнення, втрати або пошкодження вказаного майна чи настання інших наслідків, які можуть перешкодити кримінальному провадженню, слідчий суддя приходить до висновку, що клопотання про арешт майна є доведеним та обґрунтованим, у зв`язку з чим підлягає задоволенню.

На підставі викладеного і керуючись ст.ст. 98, 132, 167, 267, 170, 172-173 КПК України, суд -

УХВАЛИВ:
Клопотання слідчого Холодногірського ВП (м. Харків) ГУ НП в Харківській області ОСОБА_3 про арешт майна задовольнити.
Накласти арешт тимчасово вилучене майно під час обшуку під час обшуку домоволодіння за адресою: АДРЕСА_1 , в період часу з 17 години 00 хвилин по 17 годину 37 хвилин, в ході якого було вилучено: чоловічі брюки чорного кольору, чоловічі брюки зі шкірозамінника чорного кольору, мобільний телефон «Nomi» IMEI: НОМЕР_1 ; НОМЕР_2 по кримінальному провадженню № 0002330 від 18 вересня 2017 року за ознаками складу кримінального правопорушення-злочину, передбаченого ч. 2 ст. 296 КК України.
Виконання ухвали доручити слідчому СВ Холодногірського ВП ГУ НП в Харківській області ОСОБА_3 .
Ухвала підлягає негайному виконанню.
Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до апеляційного суду Харківської області протягом п`яти днів з дня її проголошення, а власником майна - в той же строк, але з моменту вручення йому копії ухвали суду.

Слідчий суддя ОСОБА_1