печерський районний суд міста києва
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
12 січня 2018 року слідчий суддя Печерського районного суду міста Києва ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , за участю представника власника майна ОСОБА_3 , прокурора ОСОБА_4 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Києві клопотання представника публічного акціонерного товариства «Акціонерний комерційний промислово-інвестиційний банк» ОСОБА_3 про скасування арешту, накладеного ухвалою слідчого судді Печерського районного суду міста Києва від 01 лютого 2017 року у справі №757/5595/17-к в рамках кримінального провадження №0000279, -
В С Т А Н О В И В :
До провадження слідчого судді надійшло клопотання представника публічного акціонерного товариства «Акціонерний комерційний промислово-інвестиційний банк» ОСОБА_3 в порядку ст. 174 КПК України про скасування арешту, накладеного ухвалою слідчого судді Печерського районного суду міста Києва від 01 лютого 2017 року у справі №757/5595/17-к серед іншого на будівля міської автозаводської поліклініки, за адресою: Полтавська обл. м. Кременчук, проїзд Ярославський, буд. 1, (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 12731354); частина учбового корпусу за адресою: Полтавська обл. м. Кременчук, проїзд Ярославський, буд. 2, (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 1289136); частина будівлі навчального комбінату Автотехнічного технікуму, за адресою: Полтавська обл. м. Кременчук, проїзд Ярославський, буд. 2, (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 10338340); будівля палацу культури, за адресою: Полтавська обл., м. Кременчук, вул. 60-річчя Жовтня, буд. 56/2, (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 2407907); перша і друга черга рамно-кузовного корпусу, за адресою: Полтавська обл., м. Кременчук, вул. Київська, буд. 62, (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 1979914); будівля виробничого корпусу, за адресою: Полтавська обл. м. Кременчук, проїзд Ярославський, буд. 10, (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 1570957); будівля котельні, за адресою: Полтавська обл., м. Кременчук, вул. Київська, буд. 62.
Мотивуючи подане клопотання про скасування арешту майна, вказує, що арешт було накладено безпідставно, необґрунтовано, також посилається на те, що при накладенні арешту не було враховано відсутність правової підстави для арешту майна. Окрім іншого вказує, що арештоване майно ПрАТ «АвтоКрАЗ» перебуває в іпотеці ПАТ «Акціонерний комерційний промислово-інвестиційний банк»відповідно до договорів Іпотеки №27-09/З від 11 вересня 2009 року; №28-09/З від 11 вересня 2009 року; №29-09/З від 11 вересня 2009 року; №30-09/З від 11 вересня 2009 року виступає предметом іпотеки по ряду кредитних договорів, тобто порушує інтереси ПАТ «Акціонерний комерційний промислово-інвестиційний банк», оскільки перешкоджає його відчуженню.

Представник власника майна ОСОБА_3 в судовому засіданні клопотання підтримав, просив задовольнити.

В судовому засіданні прокурор ОСОБА_4 просив відмовити у задоволенні клопотання, оскільки, арешт накладено обґрунтовано та потреба в такому заході забезпечення кримінального провадження не відпала.

Заслухавши пояснення представника власника майна та прокурора, дослідивши матеріали провадження, слідчий суддя приходить до наступного висновку.

Слідчим суддею встановлено, що департаментом з розслідування особливо важливих справ у сфері економіки Генеральної прокуратури України здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000279 від 12.01.2015 за підозрою ОСОБА_5 у вчиненні злочину передбаченого ч. 5 ст. 27, ч. 5 ст. 191 КК України, за підозрою ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 у вчиненні злочинів передбачених ч. 5 ст. 191 КК України та за ознаками складу кримінальних правопорушень передбачених ч. 5 ст. 191, ч. 5 ст. 27, ч. 5 ст. 191, ч. 5 ст. 27, ч. 2 ст. 364 КК України.
Ухвалою слідчого судді Печерського районного суду міста Києва від 01 лютого 2017 року накладено арешт серед іншого на будівля міської автозаводської поліклініки, за адресою: Полтавська обл. м. Кременчук, проїзд Ярославський, буд. 1, (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 12731354); частина учбового корпусу за адресою: Полтавська обл. м. Кременчук, проїзд Ярославський, буд. 2, (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 1289136); частина будівлі навчального комбінату Автотехнічного технікуму, за адресою: Полтавська обл. м. Кременчук, проїзд Ярославський, буд. 2, (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 10338340); будівля палацу культури, за адресою: Полтавська обл., м. Кременчук, вул. 60-річчя Жовтня, буд. 56/2, (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 2407907); перша і друга черга рамно-кузовного корпусу, за адресою: Полтавська обл., м. Кременчук, вул. Київська, буд. 62, (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 1979914); будівля виробничого корпусу, за адресою: Полтавська обл. м. Кременчук, проїзд Ярославський, буд. 10, (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 1570957); будівля котельні, за адресою: Полтавська обл., м. Кременчук, вул. Київська, буд. 62, право власності на яке належить ПрАТ «АвтоКрАЗ», однак, як вказує особа, яка звернулась із клопотанням перебуває в іпотеці ПАТ «Акціонерний комерційний промислово-інвестиційний банк».

Відповідно до ст. 174 КПК України, підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження - судом.

Арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

Доказами в кримінальному провадженні є фактичні дані, отримані у передбаченому цим Кодексом порядку, на підставі яких слідчий, прокурор, слідчий суддя і суд встановлюють наявність чи відсутність фактів та обставин, що мають значення для кримінального провадження та підлягають доказуванню.

Так, як вбачається з мотивувальної частини ухвали Печерського районного суду міста Києва від 01 лютого 2017 року при накладенні арешту слідчий суддя керувався вимогами ст. 173 КПК України, врахував правову підставу для арешту майна, наслідки арешту майна для інших осіб, розумність та співмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження, врахував, що особою яка подала клопотання було доведено необхідність такого арешту та дійшов висновку про задоволення клопотання та накладення арешту на майно.

Також, досудовим слідством встановлено, що в період 2012-2015 років Голова правління АТ «Банк «Фінанси та Кредит» ОСОБА_11 за попередньою змовою з бенефіціарним власником та представником компанії-нерезидента Nasterno Commercial Limited ОСОБА_5 , членами Кредитного комітету АТ «Банк «Фінанси та Кредит» ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 та іншими невстановленими досудовим розслідуванням особами, за попередньою змовою групою осіб заволоділи майном АТ «Банк «Фінанси та Кредит» шляхом укладання завідомо збиткових кредитних договорів та договорів застави, які не було відображено в офіційній звітності Банку, на загальну суму 53 763 344, 55 доларів США (еквівалентно 1 160 661 899, 32 грн.), що є особливо великим розміром, шляхом зловживання своїм службовим становищем.
Крім того, в ході досудового розслідування досліджуються обставини отримання АТ «Банк «Фінанси та Кредит» за останні декілька років від Національного банку України рефінансування у сумі близько 5 млрд. грн. по кредитним договорам, майновими поручителями за якими виступали, ПрАТ «Білоцерківська теплоелектроцентраль», ПрАТ «Київський суднобудівний-судноремонтний завод», ПрАТ «Київмедпрепарат».
Поряд із цим, слідчим суддею встановлено, що в ході здійснення досудового розслідування у кримінальному провадженні № 0000279, 11 січня 2018 року зареєстровано кримінальне провадження № 0000060 за ознаками складу кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 365-2 КК України.
Постановою Пленуму ВССУ з розгляду цивільних і кримінальних справ від 03 червня 2016 року № 5 «Про судову практику в справах про зняття арешт) з майна» визначено, що за наявності кримінального провадження власник чи інший володілець майна може звернутися до суду за захистом свого порушеного, невизнаного чи оспорюваного права власності у загальному порядку. Після підтвердження цього права зазначена особа, як і титульний власник майна, у тому числі й особа, яка не є учасником кримінального провадження, має право на звернення з клопотанням про скасування арешту та вирішення інших питань, які безпосередньо стосуються її прав, обов`язків чи законних інтересів, у порядку, передбаченому статтями 174, 539 КПК України, до суду, що наклав арешт чи ухвалив вирок.

Слідчим суддею встановлено, слідство у провадженні триває, проводяться слідчі дії, які спрямовані на повне, всебічне та об`єктивне розслідування.

На думку слідства, на даний час існує сукупність підстав та розумних підозр вважати, що арештоване судом майно може бути предметом спеціальної конфіскації або конфіскації майна у юридичної особи.

Відповідно до усталеної практики Європейського суду з прав людини, продовження заходів забезпечення кримінального провадження, як упродовж досудового розслідування так і судового розгляду, ґрунтується на презумпції, що з перебігом ефективного розслідування справи та її судового розгляду зменшуються ризики, які стали підставою для застосування заходу забезпечення кримінального провадження, відповідно зі спливом певного часу орган досудового розслідування має навести додаткові доводи в обґрунтування наявних ризиків, що залишаються та їх аналіз, як підстави для подальшого втручання у права особи в тому числі щодо позбавлення або обмеження права власності.

Окрім того, Європейський суд з прав людини через призму своїх рішень неодноразово акцентував увагу на тому, що володіння майном повинно бути законним (див. рішення у справі «Іатрідіс проти Греції» [ВП], заява N 31107/96, п. 58, ECHR 1999-II). Вимога щодо законності у розумінні Конвенції вимагає дотримання відповідних положень національного законодавства та відповідності принципові верховенства права, що включає свободу від свавілля (див. рішення у справі «Антріш проти Франції», від 22 вересня 1994 року, Series А N 296-А, п. 42, та «Кушоглу проти Болгарії», заява N 48191/99, пп. 49 - 62, від 10 травня 2007 року). Будь-яке втручання державного органу у право на мирне володіння майном повинно забезпечити «справедливий баланс» між загальним інтересом суспільства та вимогами захисту основоположних прав конкретної особи. Необхідність досягнення такого балансу відображена в цілому в структурі статті 1 Першого протоколу. Необхідного балансу не вдасться досягти, якщо на відповідну особу буде покладено індивідуальний та надмірний тягар (див., серед інших джерел, рішення від 23 вересня 1982 року у справі «Спорронг та Льонрот проти Швеції», пп. 69 і 73, Series A N 52). Іншими словами, має існувати обґрунтоване пропорційне співвідношення між засобами, які застосовуються, та метою, яку прагнуть досягти (див., наприклад, рішення від 21 лютого 1986 року у справі «Джеймс та інші проти Сполученого Королівства», n. 50, Series A N 98).

Аналізуючи доводи клопотання про скасування арешту на майно, слідчий суддя приходить до висновку, що означені доводи не вказують на необґрунтованість накладення арешту на майно та не доводять, що в подальшому в застосуванні арешту відпала потреба.

Таким чином, слідчий суддя вважає, що заявником на даній стадії кримінального провадження, в силу принципу змагальності сторін не доведено необґрунтованості накладення арешту на майно та не доведено відсутність потреби в продовженні дії такого заходу, в противагу якому стороною обвинувачення наведено доводи в обґрунтування наявних ризиків, що залишаються та вказано на додаткові доводи в обґрунтування наявних ризиків, що залишаються та їх аналіз, як підстави для подальшого втручання у права особи в тому числі щодо позбавлення або обмеження права власності , а відтак слідчий суддя не знаходить підстав для задоволення клопотання.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 170-175, 309, 392, 532 КПК України, -

У Х В А Л И В :
У задоволенні клопотання представника публічного акціонерного товариства «Акціонерний комерційний промислово-інвестиційний банк» ОСОБА_3 про скасування арешту, накладеного ухвалою слідчого судді Печерського районного суду міста Києва від 01 лютого 2017 року у справі №757/5595/17-к в рамках кримінального провадження №0000279 - відмовити.
Повний текст ухвали буде виготовлений і проголошений о 16 год. 20 хв. 12 січня 2018 року.
Ухвала слідчого судді не може бути оскаржена і набирає законної сили з моменту її оголошення.
Слідчий суддя ОСОБА_1