Справа № 478/1725/17 Провадження № 1-кп/478/114/2017

В и р о к
І м е н е м У к р а ї н и
08 листопада 2017 року. Казанківський районний суд Миколаївської області в складі:
головуючого судді ОСОБА_1 ,
при секретарі ОСОБА_2 ,
за участю:
прокурора ОСОБА_3 ,
обвинуваченого ОСОБА_4 ,
захисника ОСОБА_5 ,
у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст.263 КК України,
Відповідно до обвинувального акта ОСОБА_4 обвинувачується у вчиненні злочину за таких підстав.
Навесні 2017 року, точної дати та часу в ході досудового розслідування встановити не представилось можливим, розбираючи старий будинок в с. Павлівка, Казанківського району, Миколаївської області, в гаражі виявив мілкокаліберні патрони в кількості 8 шт. Оглянувши патрони та виявивши, що вони придатні до стрільби, поклав їх до кишені своєї куртки та приніс їх до себе додому за адресою: АДРЕСА_1 та зберігав у будинку, без передбаченого законом дозволу.
27 вересня 2017 року за місцем проживання ОСОБА_4 було проведено санкціонований обшук житла (надвірних споруд), території домоволодіння, в ході якого в будинку, в кімнаті № 4 було виявлено 8 предметів схожих на мілкокаліберні патрони 5,6 мм, які було упаковано та вилучено до Казанківського ВП. 28 вересня 2017 року було призначено судово-балістичну експертизу.
Згідно висновку судово-балістичної експертизи № 540 від 02.10.2017 року, патрони в кількості 70 шт., вилучені 27 вересня 2017 року під час обшуку в домоволодінні ОСОБА_6 , є боєприпасами промислового виготовлення. Шістдесят два патрони призначенні для стрільби зі зброї калібру 7,92Х57 мм., а вісім патронів зі зброї калібру 5,6 мм. або 22 Lr.
Дії обвинуваченого ОСОБА_4 органом досудового слідства кваліфіковано за ч.1 ст.263 КК України як незаконне придбання, зберігання бойових припасів без передбаченого законом дозволу.
На підставі ч.1 ст.474 КПК України до суду разом із обвинувальним актом надійшла угода про визнання винуватості, укладена 31 жовтня 2017 року між прокурором Казанківського відділу Баштанської місцевої прокуратури ОСОБА_7 та підозрюваним ОСОБА_4 в присутності захисника ОСОБА_5 .
Виходячи із змісту даної угоди, ОСОБА_4 під час досудового розслідування беззастережно визнав свою винуватість у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст.263 КК України і зобов`язався беззастережно визнати свою винуватість у вчинених діяннях в обсязі підозри у судовому провадженні.
Згідно угоди, сторони погодилися на призначення ОСОБА_4 покарання за ч.1 ст.263 КК України у виді 3 років позбавлення волі. На підставі положень ст.75 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбування покарання, якщо він протягом іспитового строку тривалістю 1 рік не вчинить нового злочину і виконає обов`язки, передбаченні п.1 і п.2 ч.1, п.2 ч.2 ст.76 КК України, що на нього покладаються, а саме: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання; не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.
Згідно до ч.2, ч.4, ч.5 ст.469 КПК України угода про визнання винуватості може бути укладена за ініціативою прокурора або підозрюваного чи обвинуваченого. Угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості, тяжких злочинів, внаслідок яких шкода завдана лише державним чи суспільним інтересам. Укладення угоди про визнання винуватості у кримінальному провадженні, в якому бере участь потерпілий, не допускається. Укладення угоди про визнання винуватості може ініціюватися в будь-який момент після повідомлення особі про підозру до виходу суду до нарадчої кімнати для ухвалення вироку.
У підготовчому судовому засіданні з`ясовано, що обвинувачений ОСОБА_4 беззастережно визнав свою вину та підтвердив обставини вчинення злочинних дій, викладені в обвинувальному акті. Цілком розуміє свої права, визначені в п.п.1-4 ч.5 ст.474 КПК України, характер обвинувачення, вид узгодженого покарання та усвідомлює наслідки укладення та затвердження угоди про визнання винуватості, передбачені ч.2 ст.473 КПК України.
На підставі пояснень обвинуваченого суд переконався у добровільності укладення сторонами угоди і що угода не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок, дії будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.
Під час перевірки угоди встановлена її відповідність вимогам КПК України та відсутність підстав для відмови в затвердженні укладеної угоди, викладених в ч.7 ст.474 КПК України.
При призначенні покарання, суд згідно до вимог ст.65 КК України враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу обвинуваченого, обставини, які пом`якшують покарання.
Вчинений обвинуваченим ОСОБА_4 злочин в силу ст.12 КК України є середньої тяжкості.
Обставиною, яка пом`якшує покарання, суд визнає щире каяття обвинуваченого.
Із врахуванням всіх обставин справи та особи обвинуваченого суд вважає, що узгоджене сторонами покарання цілком відповідає ступеню тяжкості та обставинам вчиненого злочину.
Виходячи з викладеного, суд дійшов висновку про можливість затвердження угоди про визнання винуватості та визнання обвинуваченого ОСОБА_4 винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст.263 КК України, з призначенням обвинуваченому узгодженої сторонами міри покарання.
Речові докази по даному провадженню підлягають знищенню згідно п.3 ч.9 ст.100 КПК України.
Відповідно до вимог ст.124 КПК України з обвинуваченого ОСОБА_4 належить стягнути на користь держави процесуальні витрати в розмірі 593 грн. 22 коп., пов`язані із проведенням криміналістичної судово-балістичної експертизи.
Керуючись ст.ст.314, 370, 374, 474, 475 КПК України, суд, -
Затвердити угоду про визнання винуватості, укладену 31 жовтня 2017 року між прокурором у кримінальному провадженні ОСОБА_7 та підозрюваним ОСОБА_4 .
ОСОБА_4 визнати винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст.263 КК України і призначити йому покарання у виді 3 (трьох) років позбавлення волі.
На підставі положень ст.75 КК України засудженого ОСОБА_4 звільнити від відбування призначеного покарання, якщо він протягом іспитового строку тривалістю один рік не вчинить нового злочину і виконає обов`язки, передбачені п.1 і п.2 ч.1, п.2 ч.2 ст.76 КК України, що на нього покладаються, а саме: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання; не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.
Речові докази: шістдесят два патрони призначенні для стрільби зі зброї калібру 7,92Х57 мм., а вісім патронів зі зброї калібру 5,6 мм. або 22 Lr., що знаходяться на зберіганні в камері речових доказів Казанківського ВП Новобузького відділу ГУНП в Миколаївській області, - знищити.
Стягнути з засудженого ОСОБА_4 на користь держави процесуальні витрати в розмірі 593 (п`ятсот дев`яносто три) гривні 22 копійки, пов`язані із проведенням криміналістичної судово-балістичної експертизи.
Роз`яснити сторонам угоди, що у разі невиконання угоди про визнання винуватості прокурор має право звернутися до суду, який затвердив таку угоду, з клопотанням про скасування вироку. Клопотання про скасування вироку, яким затверджена угода, може бути подано протягом встановлених законом строків давності притягнення до кримінальної відповідальності за вчинення відповідного кримінального правопорушення.
Вирок може бути оскаржений до апеляційного суду Миколаївської області шляхом подачі апеляційної скарги через Казанківський районний суд Миколаївської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок суду на підставі угоди між обвинуваченим і прокурором про визнання винуватості може бути оскаржений з підстав, передбачених ч.4 ст.394 КПК України: обвинуваченим (його захисником) виключно з підстав призначення судом покарання суворішого ніж узгоджене сторонами угоди, ухвалення вироку без його згоди на призначення покарання, невиконання судом вимог, встановлених частинами 4, 6, 7 ст.474 КПК України, у тому числі не роз`яснення йому наслідків укладення угоди; прокурором виключно з підстав: призначення покарання менш суворого, ніж узгоджене сторонами угоди, затвердження судом угоди у провадженні, в якому, згідно зі ч.4 ст.469 КПК України, угода не може бути укладена.

Копію вироку негайно вручити прокурору і засудженому.

Суддя Казанківського районного суду

Миколаївської області ОСОБА_1