Справа №489/7111/15-к 05.10.2017
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
5 жовтня 2017 року м. Миколаїв
Апеляційний суд Миколаївської області у складі колегії суддів судової палати у кримінальних справах:
ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3
за участю секретаря ОСОБА_4 ,
розглянув у відкритому судовому засіданні матеріали кримінального провадження, зареєстрованого в ЄРДР за № 0003692 за апеляційною скаргою обвинуваченої ОСОБА_5 на вирок Ленінського районного суду м. Миколаєва від 3 травня 2017 року відносно
ОСОБА_5 , яка народилась ІНФОРМАЦІЯ_1 в с. Новоселівка Миколаївського району Миколаївської області, мешкає в АДРЕСА_1 , раніше не судимої,
обвинуваченої у вчинені злочину, передбаченого ч. 2 ст. ст. 307 КК України.
Учасники судового провадження:
прокурор ОСОБА_6 ,
обвинувачена ОСОБА_5 ,
захисник ОСОБА_7 .
Короткий зміст судового рішення суду першої інстанції.
Вироком Ленінського районного суду м. Миколаєва від 3 травня 2017 року ОСОБА_5 визнано винною у вчинені злочину, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України та їй призначено покарання у виді 6 років позбавлення волі з конфіскацією 1/2 частини майна.
Ухвалено стягнути з ОСОБА_5 на користь держави судові витрати за проведення судових експертиз в сумі 2304 грн.
Вирішено питання щодо речових доказів у справі.
Короткий зміст вимог апеляційних скарг.
Обвинувачена ОСОБА_5 просить вирок змінити, призначивши їй покарання із застосуванням ст. 75 КК України.
Узагальнені доводи апелянта.
Обґрунтовуючи апеляційні вимоги, обвинувачена ОСОБА_5 зазначає, що в порушення вимог ч. 1 ст. 273 КПК України в матеріалах кримінального провадження відсутнє рішення про використання заздалегідь помічених грошових коштів при проведенні оперативної закупівлі від 30.01.2014 р. Матеріали кримінального провадження не містять документів, які б свідчили про законність надходження та використанні коштів під час проведення оперативних закупівель.
Вважає, що аудіо-відео контроль за вчиненням нею злочину проводився з порушенням вимог КПК України, оскільки стороною обвинувачення до теперішнього часу не відкриті стороні захисту процесуальні документи, які б обґрунтовували законність проведених негласних слідчих дій, а саме не надано постанову прокурора про контроль за вчиненням злочину та ухвалу слідчого судді Апеляційного суду Миколаївської області про дозвіл на проведення зазначеної процесуальної дії. Доводи сторони обвинувачення про неможливість надання вказаних документів у зв`язку з їх засекреченням є безпідставними, оскільки відповідно положень п. 5.11 інструкції «Про організацію проведення негласних слідчих (розшукових) дій», сторона обвинувачення була в змозі виконати розсекречення матеріальних носіїв інформації.
За наведеного обвинувачена вважає, що оскільки стороною обвинувачення не відкриті матеріали, суд не має права допустити відомості, що містяться в них як докази, оскільки інші похідні докази у виді відповідних висновків експертиз також є недопустимими.
Зазначає, що протокол огляду її автомобіля ВАЗ 2101 реєстраційний номер НОМЕР_1 від 07.09.2015 р. є недопустимим доказом, оскільки проведений без попереднього дозволу суду, що є порушенням вимог ч. 2 ст. 87 КПК України.
На вищезазначені порушення сторона захисту звертала увагу в суді першої інстанції, проте вирок не містить будь яких обґрунтувань з цих питань.
Вирок не містить оцінки показань ОСОБА_8 , який як вбачається з відео 13.08.2015 р. придбав 3 мл. опію та попросив хлопців допомогти йому вжити придбаний опій, а після цього пішов до працівників поліції та віддав їм 3 мл. опію, а 07.09.2015 р. ОСОБА_8 придбав 3 мл. опію та вжив 2 мл. опію і після цього віддав працівникам поліції 1 мл. опію. Вказує на розбіжності у показаннях ОСОБА_8 , який показав, що познайомився із працівниками поліції, коли їхав за кермом, перебуваючи в наркотичному сп`янінні, проте при допиті у суді повідомив, що йшов пішки, а за допомогу працівникам поліції на нього не буде складений протокол про наркотичне сп`яніння.
Зазначає, що 11.09.2015 р. за неї внесли заставу у розмірі 29 000 грн. та вона перебувала вдома, разом зі своєю матір`ю, яка є пенсіонером та інвалідом 2 групи через психічне захворювання, знаходиться на психіатричному обліку, перебуває на її утриманні та потребує допомоги, оскільки інших осіб, які б могли допомогти матері немає. На даний час, через перебування її в СІЗО, в матері було три психічні напади.
Обставини, встановлені судом першої інстанції.
ОСОБА_5 , діючи за попередньою змовою з іншою особою, кримінальне провадження відносно якої зупинено в зв`язку з розшуком, в невстановлений в ході розслідування день та час, незаконно придбали у невідомої особи, особливо небезпечний наркотичний засіб опій ацетильований, в невстановленій в ході розслідування кількості, але не менше ніж 1,229 гр. в перерахунку на суху речовину, який стали незаконно зберігати за місцем свого мешкання, за адресою: АДРЕСА_2 , з метою його подальшого збуту.
13.08.2015 р. приблизно о 14.40 год. ОСОБА_5 , діючи за попередньою змовою з іншою особою, реалізуючи свій злочинний намір на збут наркотичних засобів, на автомобілі «ВАЗ -2101» реєстраційний номер НОМЕР_1 незаконно перевезли особливо небезпечний наркотичний засіб опій ацетильований масою 0,085 гр., в перерахунку на суху речовину, в паркову зону по вул. Казарського, де незаконно збули шляхом продажу ОСОБА_8 , особливо небезпечний наркотичний засіб опій ацетильований масою 0,147 гр. в перерахунку на суху речовину, за грошову винагороду в сумі 150 грн. Особливо небезпечний наркотичний засіб опій ацетильований масою 1,082 гр., що залишився, продовжили незаконно зберігати за місцем свого мешкання за адресою: АДРЕСА_2 , з метою його подальшого збуту.
07.09.2015 р. приблизно об 11.40 год. ОСОБА_5 , діючи повторно, за попередньою змовою з іншою особою, реалізуючи свій злочинний намір на збут наркотичних засобів, на автомобілі «ВАЗ-2101» реєстраційний номер НОМЕР_1 незаконно перевезли особливо небезпечний наркотичний засіб опій ацетильований масою 0,085 гр. в перерахунку на суху речовину, в паркову зону по вул. Казарського, де незаконно збули шляхом продажу ОСОБА_8 особливо небезпечний засіб опій ацетильований масою 0,085 гр. в перерахунку на суху речовину, за грошову винагороду в сумі 150 грн. Особливо небезпечний наркотичний засіб опій ацетильований масою 0,997 гр., що залишився, продовжили незаконно зберігати при собі, з метою його подальшого збуту.
07.09.2015 р. приблизно о 12.40 год. в ході проведення обшуку затриманої ОСОБА_5 , в неї вилучено особливо небезпечний наркотичний засіб опій ацетильований масою 0,997 гр., який вона, діючи за попередньою змовою з іншою особою, незаконно зберігала та перевозила на автомобілі «ВАЗ-2101» реєстраційний номер НОМЕР_1 з метою його подальшого збуту.
Дії ОСОБА_5 судом кваліфіковані за ч. 2 ст. 307 КК України, як незаконне придбання, зберігання, перевезення з метою збуту, а також незаконний збут особливо небезпечних наркотичних засобів, вчинений повторно, за попередньою змовою групою осіб.
Заслухавши доповідь судді, захисника ОСОБА_7 та обвинувачену ОСОБА_5 , яка підтримала апеляційну скаргу частково, просила врахувати наявність пом`якшуючих її вину обставин та призначити покарання із врахуванням вказаних обставин, прокурора який заперечував проти задоволення скарги обвинуваченої, вважав вирок законним та обґрунтованим, вивчивши матеріали кримінального провадження та обговоривши викладені в апеляційних скаргах доводи, апеляційний суд приходить до наступного.
Обставини, встановлені судом апеляційної інстанції.
Суд апеляційної інстанції згідно вимог ст. 404 КПК України переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.
Під час апеляційного розгляду апеляційної скарги обвинувачена ОСОБА_5 свою вину у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України, а саме в збуті наркотичних засобів визнала повністю, доводи викладені в її апеляційній скарзі в частині недоведеності вини та недопустимості доказів, якими обґрунтовується її вина у вчиненні зазначеного злочину не підтримала, повідомила про обставини придбання та збуту наркотичних засобів та просила врахувати лише наявність пом`якшуючих обставин викладених в апеляційній скарзі та її щире каяття.
Відповідно до вимог ч. 3 ст. 403 КПК України, до початку апеляційного розгляду особа, яка подала апеляційну скаргу, має право змінити та/або доповнити її.
Виходячи з вищезазначеного, враховуючи, що обвинуваченою ОСОБА_5 фактичні обставини кримінального провадження, правильність кваліфікації її дій, а також доведеність вини не оскаржується, апеляційний суд переглядає судове рішення суду першої інстанції лише в частині доводів останньої щодо суворості призначеного покарання.
Щодо призначення покарання, то відповідно до ст. ст. 50, 65 КК України, покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а при його призначенні суд повинен урахувати ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.
Призначаючи покарання обвинуваченій ОСОБА_5 , суд першої інстанції, відповідно до вимог ст. ст. 50, 65 КК України, врахував ступінь тяжкості вчиненого нею злочину, який є тяжким, особу обвинуваченої, яка раніше не судима, характеризується в основному позитивно, на обліку у лікарів нарколога та психіатра не перебуває. Обставин, що пом`якшують або обтяжують покарання судом не встановлено.
Під час апеляційного розгляду ОСОБА_5 пояснила, що вину свою у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України визнає повністю, підтвердила що вона допомагала своєму співмешканцю збувати наркотичні засоби, через те, що її співмешканець про це попросив, запевняючи, що все буде добре. Сама вона наркотичні засоби ніколи не вживала. Зазначила, що її співмешканець самостійно доставав наркотичні засоби звідки вона не знає і вона в цьому участі не приймала. Показала, що вона разом із співмешканцем, який був за кермом автомобіля, двічі приїжджали в певне місце, де вона залишаючись в автомобілі набирала у шприц наркотичний засіб, який перебував у пляшці з під ліків та за гроші передавала особам, які підходили до машини, отримані гроші передавала співмешканцю. Пояснила, що вона знала, що продаючи наркотичний засіб вчинює злочин, проте не знала, що за це, передбачено таке суворе покарання. Також ОСОБА_5 показала, що в її матері ОСОБА_9 , інших дітей, окрім неї, не має.
Отже хоча ОСОБА_5 і вчинила тяжкий злочин, але апеляційний суд вважає за можливим з урахуванням визнання ОСОБА_5 вини у вчиненому, її щирого каяття, стану здоров`я її матері, яка є інвалідом 3 групи і зі слів обвинуваченої крім неї інших дітей не має, із застосування положень ст. 69 КК України пом`якшити основне покарання до чотирьох років позбавлення волі, яке на думку апеляційного суду буде необхідним і достатнім для виправлення і перевиховання обвинуваченої, а також попередженню вчинення нею нових злочинів.
В той же час, законні підстави для звільнення обвинуваченої від відбування покарання з випробуванням, з урахуванням тяжкості злочину, відсутні.
За таких обставин, апеляційна скарга обвинуваченої ОСОБА_5 підлягає задоволенню частково, як така, що містила вимоги про скасування вироку, а вирок суду першої інстанції на підставі, п. 1 ч. 1 ст. 408, ст. 414 КПК України зміні в частині призначеного покарання, як такий що за своє суворістю не відповідає тяжкості кримінального правопорушення та особі обвинуваченої.
Керуючись ст. ст. 376, 404, 405, 407, 408, 414, 424, 532 КПК України, апеляційний суд
п о с т а н о в и в :
апеляційну скаргу обвинуваченої ОСОБА_5 задовольнити частково.
Вирок Ленінського районного суду м. Миколаєва від 3 травня 2017 року відносно ОСОБА_5 змінити в частині призначеного покарання.
Пом`якшити ОСОБА_5 покарання за ч. 2 ст. 307 КК України, застосувавши ч. 1 ст. 69 КК України до 4 років позбавлення волі з конфіскацією 1/2 частини майна.
В іншій частині вирок залишити без змін.
Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом трьох місяців з дня її проголошення, а засудженою ОСОБА_5 , яка утримується під вартою, в той самий строк з дня вручення їй копії ухвали суду.
Судді
_____________________ ___________ ______________
ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3