печерський районний суд міста києва
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
29 серпня 2017 року слідчий суддя Печерського районного суду м. Києва ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , за участю прокурора ОСОБА_3 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м. Києві клопотання прокурора відділу Департаменту з розслідування особливо важливих справ у сфері економіки Генеральної прокуратури України ОСОБА_3 про арешт майна,-
В С Т А Н О В И В :
29.08.2017 у провадження слідчого судді Печерського районного суду м. Києва ОСОБА_1 надійшло клопотання клопотання прокурора відділу Департаменту з розслідування особливо важливих справ у сфері економіки Генеральної прокуратури України ОСОБА_3 про арешт майна у кримінальному провадженні № 0001832.
В обґрунтування клопотання зазначається наступне.
В ході досудового розслідування встановлено, що службові особи ТОВ «Цукорагропром» (код 38234087) на протязі 2016-2017 років, здійснили реалізацію аміаку рідкого технічного на ТОВ «Волочиськ-Агро» (код 33007668), ТОВ Агрофірма «Добробут» (код 32682703), ТОВ «Агрофірма» Ім. Довженка» (код 03770394), ТОВ «Інвестиційно-промислова компанія «Полтавазернопродукт» (код 31059651), ТОВ «Хмельницьке» (код 00692245) обсягом 85000 тон загальною вартістю 715 млн. грн. (в т.ч. ПДВ 117 млн. грн.). Вказані підприємства являються агропромисловими та входять до групи підприємств агропромхолдінгу «Астарта-Київ».

Згідно проведених аналітичних досліджень стосовно дотримання вимог податкового законодавства в частині нарахування та сплати податків ТОВ "Хмільницьке", ТОВ "Волочиськ-Агро", ТОВ "Агрофірма" ім. Довженка", ТОВ Агрофірма "Добробут" та ТОВ ІПК "Полтавазернопродукт" по взаємовідносинам з ТОВ «Цукорагропром» з питань придбання аміаку рідкого технічного вказаними підприємствами у останнього за період з грудня 2016 року по квітень 2017 року, згідно яких службовими особами ТОВ "Хмільницьке", ТОВ "Волочиськ-Агро", ТОВ "Агрофірма" ім. Довженка", ТОВ Агрофірма "Добробут", ТОВ ІПК "Полтавазернопродукт" та ТОВ «Цукорагропром» в порушення вимог п.198.6 ст. 198 та п. 209.2 ст. 209 Податкового Кодексу України, занижено податкові зобов`язання з податку на додану вартість по зазначеним фінансово-господарським операціям між вказаними аграрними СГД та ТОВ «Цукорагропром», а саме:

- ТОВ "Хмільницьке" 49 106 841грн.;

- ТОВ "Волочиськ-Агро" 12 634 366 грн.;

- ТОВ "Агрофірма" ім. Довженка" 9 333 867грн.;

- ТОВ Агрофірма "Добробут" 5 725 097 грн.;

- ТОВ ІПК "Полтавазернопродукт" 4 793 567грн.,

всього на загальну суму 81 593 738 грн.

Офіційно, згідно митної бази «Інспектор-2006» протягом 2016 року з Російської Федерації (єдиного постачальника аміаку) на територію України через Сумську митницю ДФС залізничним транспортом було завезено аміак рідкий технічний (код УКТЕЗД ) обсягом 456 900 тон на загальну суму 2,778 млрд. грн., але серед імпортерів аміаку ТОВ "Цукорагропром" відсутній та у вказаного підприємства придбання аміаку відсутнє.

В ході досудового розслідування встановлено, що на даний час, службові особи ТОВ "Хмільницьке" (код 00692245) використовують банківський рахунок № НОМЕР_1 , який відкритий та обслуговується в ПАТ "СБЕРБАНК" (МФО 320627) за адресою: м. Київ, вул. Володимирська, 46.

Досудовим розслідуванням встановлено, що у вказаного вище суб`єкта господарювання відкрито рахунок в банківській установі, і у зв`язку з цим, прокурор в судовому засіданні просив накласти арешт на грошові кошти, які на ньому розміщені, тому що відповідно до зібраних під час досудового розслідування доказів наявні обґрунтовані підстави вважати, що дані грошові кошти є знаряддям вчинення кримінального правопорушення та/або були здобуті кримінально протиправним шляхом, тобто відповідають критеріям ст. 98 КПК України, і з метою забезпечення схоронності речових доказів необхідно накласти арешти.
Згідно з нормою ч. 1 ст. 107 КПК України, фіксація під час розгляду клопотання слідчим суддею за допомогою технічних засобів не здійснювалася.
На підставі ч. 2 ст. 172 КПК України, клопотання прокурора розглядається без повідомлення підозрюваного, обвинуваченого, іншого власника майна, їх захисника, представника чи законного представника, оскільки це є необхідним з метою забезпечення арешту майна.
Статтею 170 КПК України передбачено, що арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.
Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб.
Відповідно до частини 2 статті 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.
У випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 КПК України, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 КПК України.
Не може бути арештовано майно, якщо воно перебуває у власності добросовісного набувача, крім арешту майна з метою забезпечення збереження речових доказів.
Згідно ч. 2 ст. 173 КПК України, при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: 1) правову підставу для арешту майна; 2) можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 КПК України); 3) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (якщо арешт майна накладається у випадках, передбачених пунктами 3, 4 частини другої статті 170 КПК України); 3-1) можливість спеціальної конфіскації майна (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 2 частини другої статті 170 цього Кодексу); 4) розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); 5) розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; 6) наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.
Слідчий суддя, заслухавши пояснення прокурора, дослідивши матеріали справи, дійшов до висновку про наявність підстав для задоволення клопотання, оскільки грошові кошти ТОВ "Хмільницьке", що розміщені на відкритому в банківській установі рахунку, мають ознаки таких, що були здобуті кримінально протиправним шляхом, тобто відповідають критеріям ст. 98 КПК України з огляду на предмет кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 212 КК України і з метою збереження речових доказів - вбачається доцільним застосувати захід забезпечення кримінального провадження у вигляді арешту майна зазначеного суб`єкта господарської діяльності.
Не підлягають задоволенню вимоги клопотання прокурора в частині зобов`язання співробітників банківської установи повідомляти правоохоронні органи усно та письмово про суму коштів, що знаходяться на рахунках за першим запитом слідчого на час його надання, оскільки вказані вимоги виходять за рамки предмету розгляду клопотання сторони обвинувачення про застосування заходу забезпечення кримінального провадження у вигляді арешту майна.
На підставі викладеного і керуючись ст.ст. 107, 131, 132, 170-173, 309 КПК України, слідчий суддя,-
У Х В А Л И В:
Клопотання задовольнити частково.
Накласти арешт на безготівкові грошові кошти, які знаходяться на рахунку ТОВ "Хмільницьке" (код 00692245) № НОМЕР_1 , який відкритий та обслуговується в ПАТ "СБЕРБАНК" (МФО 320627) за адресою: м. Київ, вул. Володимирська, 46, із забороною здійснювати видаткові операції по вказаному рахунку за винятком сплати податків, зборів, інших обов`язкових платежів до державного бюджету та виплати заробітної плати.
В задоволенні інших вимог клопотання відмовити.
Ухвала слідчого судді підлягає негайному виконанню.
Ухвала про накладення арешту може бути оскаржена безпосередньо до Апеляційного суду м. Києва протягом 5 днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1