Справа № 495/5402/16-к
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
про відмову обрання запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту
20.09.2016 м. Білгород - Дністровський
Білгород-Дністровський міськрайонний суд Одеської області

у складі головуючої одноособово судді ОСОБА_1

за участю секретаря ОСОБА_2

прокурора Білгород-Дністровської місцевої прокуратури Одеської області ОСОБА_3

потерпілого ОСОБА_4 та його представника захисника ОСОБА_5

обвинувачених ОСОБА_6 , ОСОБА_7

захисника ОСОБА_8 в інтересах обвинувачених ОСОБА_6 , ОСОБА_7

розглянувши у відкритому судовому засіданні залі суду м. Білгород-Дністровський Одеської області клопотання прокурора про застосування запобіжного заходу у виді домашнього арешту (цілодобово) відносно обвинуваченого ОСОБА_7 ,

ВСТАНОВИВ:

В провадженні Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області знаходиться обвинувальний акт у кримінальному провадженні № 0000586 відносно ОСОБА_6 за ст. 296 ч.3 КК України, ОСОБА_7 за ст. ст. 296 ч.3, 186 ч.2 КК України.

20.09.2016 року у судовому засіданні прокурор ОСОБА_3 заявив клопотання про застосування запобіжного заходу у виді домашнього арешту (цілодобово) відносно обвинуваченого ОСОБА_7 , мотивуючи тим, що обвинувачений незаконно впливає на свідка ОСОБА_9 (вона є і пойнятою по кримінальному провадженню) шляхом розбиття скла у її квартирі, яке мало місце 31.07.2016 року приблизно о 04.00 годині, тобто існує ризик, передбачений ст.177 КПК України. Також ОСОБА_7 обвинувачуються у вчинені тяжкого злочину та злочину середньої тяжкості.

Потерпілий ОСОБА_4 не погодився із заявленим клопотанням прокурора про застосування запобіжного заходу у виді домашнього арешту та заявив зустрічне клопотання про застосування до обвинуваченого міри запобіжного заходу у виді тримання під вартою, мотивуючи тим, що обвинувачені не відшкодували йому ані матеріальну, ані моральну шкоду. Вони не вибачились перед ним, провину не визнають, вчинили злочин групою осіб за попередньою змовою, з особою жорстокістю, міра покарання передбачена у виді позбавлення волі. Обвинувачений ОСОБА_7 залякує свідка ОСОБА_10 та розбив останній вікна в домі.

Захисник ОСОБА_5 підтримав клопотання потерпілого та просив його задовольнити. Вважає, що маються всі підстави для застосування до обвинуваченого ОСОБА_7 міри запобіжного заходу у виді тримання під вартою.

Захисник ОСОБА_8 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_7 заперечував проти задоволення клопотання прокурора, пояснив, що прокурор не надав підстав для застосування міри запобіжного заходу у виді домашнього арешту відносно обвинуваченого ОСОБА_7 . Надані прокурором матеріали до клопотання в якості підтвердження ризиків, є необґрунтованими, оскільки вбачається зовсім другий склад злочину (адміністративного чи кримінального). Не надано прокурором саме доказів в підтвердження впливу обвинуваченого на свідка ОСОБА_10 . Клопотання ґрунтується лише на припущеннях та домислах. Обов`язок по доведенню ризиків покладається на прокурора, які він не довів суду.

Обвинувачений ОСОБА_7 заперечував проти застосування відносно нього запобіжного заходу у виді домашнього арешту. Пояснив, що він нічого не порушував, не має ніякого відношенні до побиття скла свідку ОСОБА_10 у її квартирі, він не неї не впливає.

Обвинувачений ОСОБА_6 також заперечував проти застосування міри запобіжного заходу у відношенні ОСОБА_7 .

Прокурор просив відмовити у задоволені клопотання потерпілого щодо обрання запобіжного заходу у виді тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_7 , наполягав на задоволенні його клопотання.

Заслухавши думку всіх учасників судового провадження, суд вважає, що клопотання прокурора про застосування запобіжного заходу у виді домашнього арешту (цілодобово) щодо обвинуваченого ОСОБА_7 задоволенню не підлягає з наступних підстав.

Суд вважає, що в судовому засіданні прокурором ОСОБА_3 не доведено наявність будь-яких ризиків, які дають достатність підстав вважати, що існують ризики, передбачені ст.177 КПК України для застосування міри запобіжного заходу у виді домашнього арешту (цілодобово) обвинуваченому ОСОБА_7 .

Суд також не може погодитись з думкою прокурора про наявність ризику п.3 ч.1 ст. 177 КПК України, тобто вплив на свідка ОСОБА_10 , оскільки, докази надані прокурором до клопотання не знайшли свого підтвердження саме факту впливу на свідка. Ані свідок ОСОБА_10 не вказує про це в своїй заяві, ані інші докази не підтверджують про факт впливу саме обвинуваченим ОСОБА_7 на свідка.

Інших ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, прокурор в клопотанні не навів.

На підставі вищевикладеного, суд дійшов до висновку, клопотання прокурора про застосування запобіжного заходу у виді домашнього арешту (цілодобово) щодо обвинуваченого ОСОБА_7 на даній стадії задоволенню не підлягає.

Суд також відмовляє в задоволені клопотання потерпілому ОСОБА_4 про застосування до обвинуваченого ОСОБА_7 міри запобіжного заходу у виді тримання під вартою, оскільки потерпілим не доведено підстав для застосування міри запобіжного заходу обвинуваченому.

Керуючись ст. ст. 176, 177, 178, 181, 392, 395 Кримінального процесуального кодексу України, суд, -

УХВАЛИВ:

В задоволенні клопотання прокурора Білгород-Дністровської місцевої прокуратури Одеської області ОСОБА_3 про застосування запобіжного заходу обвинуваченому ОСОБА_7 у виді домашнього арешту (цілободово) відмовити.

Ухвала окремо оскарженню не підлягає.

Суддя