Справа № 461/1896/17 Головуючий у 1 інстанції: ОСОБА_1
Провадження № 11-кп/783/663/17 Доповідач: ОСОБА_2
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 вересня 2017 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду Львівської області у складі:

головуючої - судді ОСОБА_2 ,

суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

секретаря ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Львові апеляційну скаргу обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.186 КК України, ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Львова, проживаючого та зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , на вирок Галицького районного суду м.Львова від 31 березня 2017 року відносно нього,
з участю прокурора ОСОБА_7 ,

обвинуваченого ОСОБА_6 ,

адвоката ОСОБА_8 ,

в с т а н о в и л а:
вищевказаним вироком ОСОБА_6 визнано винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.186 КК України, та обрано покарання 4 роки позбавлення волі.
Строк відбуття покарання ОСОБА_6 рахується з дня взяття його під варту 20.02.2017 року.
Перебування під вартою ОСОБА_6 з 20.02.2017 року по дату вступу вироку Галицького районного суду м. Львова від 31.03.2017 року в законну силу, зараховано у строк покарання з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.
Запобіжний захід ОСОБА_6 до вступу вироку в законну силу залишено тримання під вартою.
Вирішено питання з речовими доказами.
Згідно з вироком, ОСОБА_6 визнано винним у тому, що він 03.05.2016 року о 03.00 год., перебуваючи поблизу буд. АДРЕСА_2 , маючи умисел на викрадення чужого майна, з корисливих мотивів, з метою протиправного збагачення, відкрито, шляхом ривка, викрав у ОСОБА_9 срібний ланцюжок вартістю 3 000,00 грн., чим спричинив потерпілому ОСОБА_9 матеріальну шкоду у розмірі 3 000,00 грн.
Не погоджуючись із даним вироком, обвинувачений ОСОБА_6 подав апеляційну скаргу, зі змісту якої вбачається, що апелянт просить пом`якшити йому покарання та застосувати положення ст.69 КК України.

В обґрунтування своїх апеляційних вимог обвинувачений покликається на те, що призначене йому покарання є надто суворим, оскільки він щиро розкаявся у вчиненому, сприяв слідству у розкритті злочину, а також відшкодував потерпілому заподіяні збитки.

На його переконання, суд першої інстанції належним чином не взяв до уваги те, що у нього є неповнолітня дитина, а також його стан здоров`я.

Заслухавши доповідача, обвинуваченого та адвоката на підтримання поданої апеляційної скарги, думку прокурора, який вважає рішення суду першої інстанції законним й обгрунтованим, прослухавши звукозаписи на технічних носіях, перевіривши матеріали кримінального провадження та доводи скарги, колегія суддів вважає, що така не підлягає до задоволення.
Згідно зі ст.404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає судове рішення в межах апеляційної скарги.
Висновки суду про доведеність винуватості ОСОБА_6 у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення та правильність кваліфікації його діянь за обставин, викладених у вироку, є обґрунтованими, відповідають фактичним обставинам кримінального провадження та підтверджуються наявними в ньому доказами, що ніким не оспорюється.
Відповідно до загальних засад призначення покарання, визначених ст.65 КК України, особі, яка вчинила злочин, зокрема, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів, поряд з тим враховуються не лише наявність та кількість обставин, що обтяжують й пом`якшують покарання, а й ступінь тяжкості вчинених кримінальних правопорушень, при цьомузначну роль відіграють дані про особу обвинуваченого, його поведінку, зокрема й наявність судимостей.

Відповідно до вимог ст. 69 КК України, за наявності кількох обставин, що пом`якшують покарання та істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого злочину, з урахуванням особи винного, суд, умотивувавши своє рішення, може призначити основне покарання, нижче від найнижчої межі, встановленої в санкції статті (санкції частини статті) Особливої частини цього Кодексу.

На переконання колегії суддів апеляційного суду, суд першої інстанції при призначенні покарання ОСОБА_6 в повній мірі дотримався вимог закону України про кримінальну відповідальність, відповідно до вимог ст.ст. 65-67 КК України, врахував ступінь тяжкості вчиненого злочину, дані про особу обвинуваченого, який вину у вчиненні злочину визнав повністю, шкоду потерпілому відшкодував повністю, а також щиро розкаявся у скоєному, позитивно характеризується за місцем проживання, незадовільний стан здоров`я обвинуваченого, наявність у обвинуваченого малолітньої дитини - сина ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , та обґрунтовано зробив висновок про призначення йому покарання у виді позбавлення волі строком на чотири роки, що за своїм видом та мірою відповідає основним засадам призначення покарання.

З огляду на те, що ані судом першої інстанції, ані апеляційним судом у ході розгляду апеляційної скарги не встановлено обставин, що пом`якшують покарання та істотно знижують ступінь тяжкості скоєного кримінального правопорушення, а вказані обвинуваченим такі обставини, як наявність малолітньої дитини, щире розкаяння у вчиненому, сприяння слідству та відшкодування збитків, були враховані місцевим судом при обранні ОСОБА_6 покарання, такі за своєю сутністю істотно не знижують ступінь тяжкості вчиненого ним кримінального правопорушення, відтак їх наявність, а також захворювання на туберкульоз, самі по собі не можуть бути безумовною підставою для застосування ст.69 КК України та пом`якшення покарання.
Ураховуючи вищенаведене, колегія суддів апеляційного суду не вбачає підстав для застосування ст.69 КК України, відтак і для задоволення апеляційних вимог.

Колегія суддів апеляційного суду вважає, що покарання призначене ОСОБА_6 відповідно до вимог ст. 65 КК України із забезпеченням принципу індивідуалізації покарання, і підстав його вважати таким, що не відповідає тяжкості кримінального правопорушення та особі обвинуваченого немає.
Оскаржуваний вирок суду першої інстанції є законним й обґрунтованим, а отже підстав для його зміни чи скасування та для задоволення вимог апеляційної скарги не вбачається.
Керуючись ст.ст.404, 405, 407, 419 КПК України, колегія суддів
постановила:
вирок Галицького районного суду м.Львова від 31 березня 2017 року відносно ОСОБА_6 залишити без змін, його апеляційну скаргу без задоволення.
Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її оголошення та може бути оскаржена у касаційному порядку протягом трьох місяців з дня її оголошення.

Судді:
ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4