Справа № 364/828/17
Провадження № 1-кп/364/72/17
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
12.12.2017 р. Володарський районний суд Київської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

за участю:

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинувачених ОСОБА_4 ,

ОСОБА_5 ,

потерпілої ОСОБА_6 ,

а також представника персоналу органу пробації Володарського районного сектора з питань пробації Центрального міжрегіонального управління з питань виконання кримінальних покарань та пробації Міністерства юстиції ОСОБА_7 ,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі суду Володарського районного суду Київської області в смт Володарка Київської області кримінальне провадження, внесене 08.06.2017 р. до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000254, по обвинуваченню:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Новофастів Погребищенського району Вінницької області, громадянина України, фактично проживаючого без реєстрації за адресою: АДРЕСА_1 , непрацюючого, неодруженого, на утриманні неповнолітніх дітей не має, раніше судимого вироком Погребищенського районного суду Вінницької області від 08.01.2013 р. за частиною першою статті 121, статтею 69 Кримінального кодексу України (далі КК України) до 3 років позбавлення волі, звільненого 13.03.2015 р. Крижопільським районним судом Вінницької області умовно-достроково з невідбутим строком покарання 10 місяців 13 днів,

та ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця с. Новофастів Погребищенського району Вінницької області, громадянина України, зареєстрованого та фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , непрацюючого, неодруженого, на утриманні неповнолітніх дітей не має, раніше не судимого,

у вчиненні злочину, передбаченого частиною другою статті 185 КК України,

ВСТАНОВИВ:
До Володарського районного суду Київської області 24.07.2017 р. разом з ухвалою Апеляційного суду Київської області від 17.07.2017 р. щодо визначення підсудності розгляду зазначеного кримінального провадження надійшов затверджений прокурором Сквирського відділу Білоцерківської місцевої прокуратури Київської області ОСОБА_3 обвинувальний акт у кримінальному провадженні, внесеному 08.06.2017 р. до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000254, стосовно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , обвинувачених у вчиненні злочину, передбаченого частиною другою статті 185 КК України.

Крім того, разом з обвинувальним актом до суду надійшла угода про примирення, укладена 27.06.2017 р. між потерпілою ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , з одного боку, та підозрюваними ОСОБА_4 та ОСОБА_5 , з іншого боку.

Кримінальне провадження підсудне Володарському районному суду Київської області згідно з ухвалою Апеляційного суду Київської області від 17.07.2017 р.

У підготовчому судовому засіданні 12.12.2017 р., призначеному ухвалою Володарського районного суду Київської області від 24.07.2017 р. у порядку статті 314 Кримінального процесуального кодексу України (далі КПК України) на 17.08.2017 р., відкладеному на 06.09.2017 р., 05.10.2017 р., 21.11.2017 р. і 12.12.2017 р. через неявки і не забезпечення приводу обвинуваченого ОСОБА_4 , судом встановлено, що згідно з обвинувальним актом 31.05.2017 р., точного часу досудовим розслідуванням не встановлено, ОСОБА_4 за попередньою змовою з ОСОБА_5 , проїжджаючи на підводі поблизу земельної ділянки домоволодіння АДРЕСА_3 , таємно від оточуючих з метою незаконного збагачення за рахунок чужого майна, зайшли на город, що розташований на зазначеній земельній ділянці та зібрали зелену масу із рослин люцерни, що використовується для корму великої рогатої худоби, частину люцерни викосили. Загальна маса викраденої люцерни складає 1 000 кг.

Згідно з висновком судової товарознавчої експертизи від 14.06.2017 р. ринкова вартість 1 000 кг зеленої маси із рослин люцерни, що використовується для великої рогатої худоби, становить 750 (сімсот п`ятдесят) грн.

Після вчиненого кримінального правопорушення ОСОБА_4 спільно з ОСОБА_5 з місця вчинення злочину зникли, розпорядившись викраденим на власний розсуд, чим завдали потерпілій ОСОБА_6 матеріального збитку на вказану суму.

Разом з тим, 27.06.2017 р. між потерпілою ОСОБА_6 , з одного боку, та підозрюваними ОСОБА_4 і ОСОБА_5 , з іншого, укладено угоду про примирення відповідно до вимог статей 468, 469, 471 КПК України.

Згідно з умовами зазначеної угоди сторони цієї угоди дійшли згоди щодо правової кваліфікації дій обвинувачених за частиною другою статті 185 КК України та істотних для даного кримінального провадження обставин вчинення злочину, ідентично викладених як в обвинувальному акті, так і в угоді про примирення.

Згідно з угодою ОСОБА_4 повністю визнав свою винуватість у зазначеному діянні, та зобов`язався в судовому засіданні попросити вибачення в потерпілої, зобов`язався відшкодувати шкоду потерпілій.

У підготовчому судовому засіданні 12.12.2017 р. обвинувачений ОСОБА_4 повністю визнав свою винуватість у вчиненні злочину, передбаченого частиною другою статті 185 КК України, ствердив викладені в обвинувальному акті та в угоді про примирення обставини його вчинення, попросив вибачення в потерпілої.

Надані в підготовчому судовому засіданні обвинуваченим ОСОБА_4 показання є логічними і послідовними, а тому не викликають у суду сумніву щодо правильності розуміння ним змісту обставин кримінального правопорушення, добровільності та щирості його позицій.

За таких обставин суд вважає доведеним те, що обвинувачений ОСОБА_4 своїми умисними діями вчинив таємне викрадення чужого майна (крадіжку), вчиненого за попередньою змовою групою осіб, та кваліфікує такі дії за частиною другою статті 185 КК України.

Крім того, угодою про примирення від 27.06.2017 р. сторонами цієї угоди погоджено покарання, яке слід призначити обвинуваченому ОСОБА_4 за частиною другою статті 185 КК України, а саме: 2 роки позбавлення волі та на підставі статті 75 КК України звільнення від призначеного покарання з випробуванням, встановивши іспитовий строк 1 рік та поклавши обов`язки, передбачені пунктами 1, 2 частини першої статті 76 КК України.

Згідно з угодою ОСОБА_5 також повністю визнав свою винуватість у зазначеному діянні, та зобов`язався в судовому засіданні попросити вибачення в потерпілої.

У підготовчому судовому засіданні 12.12.2017 р. обвинувачений ОСОБА_5 повністю визнав свою винуватість у вчиненні злочину, передбаченого частиною другою статті 185 КК України, ствердив викладені в обвинувальному акті та в угоді про примирення обставини його вчинення, попросив вибачення в потерпілої, повідомив про відшкодування потерпілій завданої ним шкоди.

Надані в підготовчому судовому засіданні обвинуваченим ОСОБА_5 показання є логічними і послідовними, а тому не викликають у суду сумніву щодо правильності розуміння ним змісту обставин кримінального правопорушення, добровільності та щирості його позицій.

За таких обставин суд вважає доведеним те, що обвинувачений ОСОБА_5 своїми умисними діями вчинив таємне викрадення чужого майна (крадіжку), вчиненого за попередньою змовою групою осіб, та кваліфікує такі дії за частиною другою статті 185 КК України.

Крім того, угодою про примирення від 27.06.2017 р. сторонами цієї угоди погоджено покарання, яке слід призначити обвинуваченому ОСОБА_5 за частиною другою статті 185 КК України, а саме: 1 рік позбавлення волі та на підставі статті 75 КК України звільнення від призначеного покарання з випробуванням, встановивши іспитовий строк 1 рік та поклавши обов`язки, передбачені пунктами 1, 2 частини першої статті 76 КК України.

Також в укладеній сторонами угоді про примирення передбачені наслідки її укладення і затвердження, визначені статтею 473 КПК України, та наслідки невиконання цієї угоди, передбачені статтею 476 КПК України.

Розглядаючи питання про затвердження угоди про примирення, суд виходить з такого.

Відповідно до пункту 1 частини третьої статті 314 КПК України суд у підготовчому судовому засіданні має право прийняти, зокрема, рішення про затвердження угоди. Згідно зі статтею 468 КПК України у кримінальному проваджені може бути укладена угода про примирення між потерпілим та підозрюваним чи обвинуваченим. За вимогами частини третьої статті 469 КПК України така угода може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості та у кримінальному провадженні у формі приватного обвинувачення.

Судом встановлено, що ОСОБА_4 та ОСОБА_5 обґрунтовано обвинувачуються у вчиненні злочину, передбаченого частиною другою статті 185 КК України, який за визначенням статті 12 КК України є злочином середньої тяжкості.

На виконання вимог статті 474 КПК України судом з`ясовано обставини, які дають змогу впевнитися в тому, що обвинувачені цілком усвідомлюють свої права, визначені пунктом 1 частини п`ятої статті 474 КПК України, наслідки укладення та затвердження даної угоди, передбачені частиною другою статті 473 КПК України, характер обвинувачення, вид покарання, а також інші заходи, які будуть застосовані до них у разі затвердження угоди судом.

Крім того, судом з`ясовано у потерпілої ОСОБА_6 , що вона цілком розуміє наслідки затвердження угоди, передбачені статтею 473 КПК України, претензій до обвинувачених вона не має, просила суд затвердити угоду.

Суд переконався, що укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дій будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.

Також судом встановлено, що умови укладеної сторонами угоди про примирення відповідають вимогам КПК України та КК України, підстави для відмови в затверджені цієї угоди, передбачені частиною сьомою статті 474 КПК України, відсутні.

Ухвалюючи вирок на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, суд дійшов висновку, що мало місце діяння, у вчиненні якого обвинувачуються ОСОБА_4 та ОСОБА_5 , а узгоджене сторонами покарання кожному з обвинувачених відповідає загальним правилам призначення покарань, передбачених КК України.

З огляду на викладене та враховуючи наявність обставини, що згідно зі статтею 66 КК України пом`якшує покарання обвинуваченому ОСОБА_4 щире каяття, відсутність передбачених статтею 67 КК України обставин, що обтяжують йому покарання, а також наявність обставини, що пом`якшує покарання обвинуваченому ОСОБА_5 щире каяття, належну поведінку останнього під час судового провадження, добровільне відшкодування ним завданого збитку, відсутність обставин, що обтяжують йому покарання, а також враховуючи позиції прокурора та потерпілої, висловлені в підготовчому судовому засіданні, суд дійшов до висновку про можливість затвердження угоди про примирення, укладеної 27.06.2017 р. між потерпілою ОСОБА_6 та обвинуваченими ОСОБА_4 та ОСОБА_5 і призначення останнім узгодженого сторонами покарання.

Завдана обвинуваченими ОСОБА_4 та ОСОБА_5 матеріальна шкода відшкодована потерпілій ОСОБА_6 частково обвинуваченим ОСОБА_5 , проте претензій до ОСОБА_4 та ОСОБА_5 потерпіла не має.

Вирішуючи питання про обрання запобіжного заходу обвинуваченим ОСОБА_4 та ОСОБА_5 до набрання вироком законної сили, суд бере до уваги те, що прокурором перед судом таке питання не порушувалося, з учасниками процесу не обговорювалось, а також враховуючи, що обвинувачені не становить собою суспільної небезпеки, суд за таких обставин вважає недоцільним обрання обвинуваченим запобіжного заходу до набрання вироком законної сили.

Цивільний позов по кримінальному провадженню не заявлявся.

Процесуальні витрати та речові докази відсутні.

Керуючись статтями 75, 76, частиною другою статті 185 КК України, статтями 314, 369-371, 373, 374, 376, 392, 393, частиною третьою статті 394, статтями 395, 474, 475, 532 КПК України, суд

УХВАЛИВ:
Затвердити угоду про примирення, укладену 27.06.2017 р. між потерпілою ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , з одного боку, та підозрюваними ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , з іншого, у кримінальному провадженні, внесеному 08.06.2017 р. до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000254.

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винним у вчиненні злочину, передбаченого частиною другою статті 185 КК України, призначити йому узгоджене сторонами в угоді про примирення від 27.06.2017 р. покарання у виді позбавлення волі строком на 2 (два) роки, та на підставі статті 75 КК України звільнити його від відбування покарання з випробуванням, встановивши іспитовий строк 1 (один) рік.

Відповідно до частини першої статті 76 КК України покласти на ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , обов`язки періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації за місцем його проживання, а також повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , визнати винним у вчиненні злочину, передбаченого частиною другою статті 185 КК України, призначити йому узгоджене сторонами в угоді про примирення від 27.06.2017 р. покарання у виді позбавлення волі строком на 1 (один) рік, та на підставі статті 75 КК України звільнити його від відбування покарання з випробуванням, встановивши іспитовий строк 1 (один) рік.

Відповідно до частини першої статті 76 КК України покласти на ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , обов`язки періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації за місцем його проживання, а також повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

Запобіжний захід до набрання вироком законної сили ОСОБА_4 та ОСОБА_5 не обирати.

Копію вироку суду негайно після його проголошення вручити обвинуваченим ОСОБА_4 і ОСОБА_5 , прокурору ОСОБА_3 та потерпілій ОСОБА_6 .

Вирок суду може бути оскаржено до Апеляційного суду Київської області через Володарський районний суд Київської області протягом 30 (тридцяти) днів з дня його проголошення з підстав, передбачених частиною третьою статті 394 КПК України.

Вирок набирає законної сили після закінчення зазначеного строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Суддя ОСОБА_1