Номер провадження: 11-кп/785/42/18
Головуючий у першій інстанції ОСОБА_1
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
23.01.2018 року м. Одеса

Апеляційний суд Одеської області у складі:

головуючого ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4

секретаря судового засідання ОСОБА_5

з участю прокурора ОСОБА_6

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Одесі апеляційну скаргу обвинуваченої ОСОБА_7 на вирок Приморського районного суду м. Одеси від 12.10.2017 року, за кримінальним провадженням, внесеним в ЄРДР за № 0004637 від 06.08.2017року, яким

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженка м. Одеси, громадянка України, з неповною середню освітою, офіційно не працевлаштована, маюча на утриманні трьох неповнолітніх дітей: ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 ; ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_3 та ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 та фактично проживаюча за адресою: АДРЕСА_2 ,
раніше судима:
- 19.12.2003 р. Приморським районним судом м. Одеси за ст. 186 ч. 1 КК України до 2 років позбавлення волі, на підставі ст. 75 КК України звільнена від відбуття покарання з іспитовим строком 1 рік;
- 20.09.2004 р. Приморським районним судом м. Одеси за ст. 186 ч. 2, ст. 71 КК України до 4 років 2 місяців позбавлення волі;
- 17.05.2016 р. Суворовським районним судом м. Одеси за ст. 185 ч. 2 КК України до 3 років позбавлення волі, на підставі ст. 75 КК України звільнена від відбуття покарання з іспитовим строком 2 роки,

засуджена за ч.2 ст.185 КК України до 1 року позбавлення волі.

На підставі ст.71 КК України, за сукупністю вироків, до призначеного покарання частково приєднано не відбуте покарання за вироком Суворовського районного суду м. Одеси від 17.05.2016 р. та остаточно призначено покарання у вигляді 3 років 1 місяця позбавлення волі.

ВСТАНОВИВ:
Зазначеним вироком суду ОСОБА_7 засуджена за те, що 06.08.2017 року, приблизно о 12:00 год., знаходячись на вуличному майданчику магазину «Дитячий одяг», розташованому за адресою: м. Одеса, вул. Преображенська, 92, таємно викрала майно потерпілої ОСОБА_11 на загальну вартість 975 грн.
В апеляційній скарзі обвинувачена ОСОБА_7 , не оспорюючи встановлені у вироку обставини кримінального правопорушення та кваліфікацію її дій, просить вирок суду змінити в частині призначеного покарання та пом`якшити покарання, посилаючись на те, що призначене покарання є занадто суворим, винесено без врахування всіх пом`якшуючих обставин, а саме, визнання нею вини, відсутності у потерпілої до неї будь-яких претензій, а також без врахування того, що ОСОБА_7 має на утриманні трьох дітей, яких виховує самостійно, злочин вчинений з підстав скрутного матеріального становища.

Заслухавши доповідача, прокурора, який заперечував проти задоволення апеляційної скарги, дослідивши матеріали кримінального провадження та доводи апеляційної скарги, апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню,з наступних підстав.

Вина обвинуваченої ОСОБА_7 в скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 185 ч. 2 КК України, як таємне викрадання чужого майна (крадіжка), вчинене повторно, встановлена судом першої інстанції на підставі показань обвинуваченої яка послідовно, в повному обсязі визнавала пред`явлене обвинувачення, в зв`язку з чим суд першої інстанції визнав недоцільним дослідження інших доказів щодо обставин кримінального провадження, які ніким не оспорювалися, та розглянув кримінальне провадження у спрощеному порядку, передбаченому ст. 349 ч. 3 КПК України.

Як зазначалось, в апеляційній скарзі обвинувачена не оспорює доведеність вини і кваліфікацію її дій, просить змінити вирок суду призначивши їй призначити їй більш м`яке покарання.

Відповідно до ч. 1 ст. 65 КК України, яка передбачає загальні засади призначення покарання, суд призначає покарання в межах, установлених у санкції статті Особливої частини КК України, що передбачає відповідальність за вчинений злочин; відповідно до положень Загальної частини КК України; враховуючи ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Суд першої інстанції при визначенні виду та міри покарання обвинуваченій, відповідно до вимог ст.65 КК України, врахував характер та ступень тяжкості вчиненого злочину, а також особу винної.

У відповідності до вимог ст.66 КК України, суд 1-ї інстанції визнав обставинами, що пом`якшують покарання, зокрема щире каяття, активне сприяння у розкритті злочину, наявність на утриманні у обвинуваченої трьох неповнолітніх дітей, задовільну характеристику, добровільне відшкодування матеріальної шкоди та відсутність матеріальних претензій потерпілої до обвинуваченої.

У відповідності до вимог ст.67 КК України, суд 1-ї інстанції встановив відсутність обставин, що обтяжують покарання.

Таким чином, з урахуванням вимог ст.ст. 65,66 КК України, суд 1-ї інстанції прийшов до обґрунтованого висновку, що обвинуваченій необхідно призначити покарання передбачене санкцією ст. 185 ч. 2 КК України у вигляді 1 року позбавлення волі, яке є необхідним та достатнім для його виправлення та попередження нових злочинів.

Доводи в апеляційній скарзі обвинуваченої про те, що суд першої інстанції при визначенні покарання не врахував всіх обставини, що пом`якшують відповідальність, в зв`язку з чим призначене покарання є занадто суровим, не можуть бути прийняті до уваги, так як спростовуються змістом вироку суду, в якому враховані дані про особу обвинуваченого, в тому числі обставини, що пом`якшують покарання, зазначені в апеляційній скарзі.

Крім того, апеляційний суд звертає увагу на дотримання судом першої інстанції вимог ст. 71 КК України, при призначенні покарання обвинуваченому за сукупністю вироків.
Апеляційний суд вважає, що передбачених законом підстав для призначення більш м`якого покарання не вбачається, з урахуванням даних про особу обвинуваченої, яка раніше судима, вже звільнялись від відбування покарання з іспитовим строком, однак знову вчинила злочин, що свідчить про те, що вона відповідних висновків не зробила на шлях виправлення та переховування не стала.
На підставі наведеного, апеляційний суд приходить до висновку про те, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає, оскільки її доводи підтвердження не знайшли, передбачених законом підстав для зміни вироку суду не вбачається.
Керуючись ст.ст.376 ч.2, 404, 405, 419 КПК України, апеляційний суд Одеської області, -

УХВАЛИЛА:
Апеляційну скаргу обвинуваченої ОСОБА_7 залишити без задоволення.
Вирок Приморського районного суду м. Одеси від 12.10.2017 року, яким ОСОБА_7 засуджена за ст.ст. 185 ч. 2, 71 КК України до 3 років 1 місяця позбавлення волі - залишити без мін.
Ухвала може бути оскаржена до Верховного суду протягом 3 місяців з дня проголошення судового рішення судом апеляційної інстанції, а засудженим, який тримається під вартою,- в той самий строк з дня вручення йому копії судового рішення.

Повний текст ухвали буде оголошений 26.01.2017 року, 13:00 год.

Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4
(підпис) (підпис) (підпис)
Згідно з оригіналом: суддя апеляційного
суду Одеської області ОСОБА_2