АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ПОЛТАВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 552/1267/17 Номер провадження 11-кп/786/321/18Головуючий у 1-й інстанції ОСОБА_1 Доповідач ап. інст. ОСОБА_2
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
22 березня 2018 року м. Полтава

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду Полтавської області у складі:

головуючого ОСОБА_2
суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4
з участю:
секретаря судового засідання ОСОБА_5 , ОСОБА_6
прокурора ОСОБА_7
захисника ОСОБА_8
засудженого ОСОБА_9
представника органу пробації ОСОБА_10
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Полтаві провадження за апеляційною скаргою засудженого ОСОБА_9 на ухвалу Київського районного суду м. Полтави від 05 листопада 2017 року, -

ВСТАНОВИЛА:
Ухвалою Київського районного суду м. Полтави від 05 листопада 2017 року ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , направлено для відбування покарання у виді 3 років 6 місяців позбавлення волі згідно вироку Октябрського районного суду м. Полтави від 23.12.2015 року.

Згідно ухвали 07.03.2017 року до Київського районного суду м. Полтави надійшло подання інспектора Київського РВ м. Полтави КВІ УДПтСУ в Полтавській області ОСОБА_11 про скасування іспитового строку та направлення в місця позбавлення волі для відбування призначеного судом покарання, яке обґрунтоване тим, що ОСОБА_9 на шлях виправлення не став, продовжував порушувати порядок та умови відбування іспитового строку, обов`язки покладені на нього вироком суду не виконував, а саме: будучи повідомленим, вчасно не з`явився за викликами до інспекції для постановки на облік та роз`яснення йому порядку та умов відбування іспитового строку; притягувався до адміністративної відповідальності, не з`являвся до інспекції на реєстрацію причин неявки не повідомляв.

Суд дійшов висновку про необхідність направлення ОСОБА_9 для відбування покарання у виді позбавлення волі призначеного вироком Октябрського районного суду м. Полтави від 23.12.2015 року, оскільки судом встановлено, що засуджений ухиляється від виконання покладених на нього вироком суду обов`язків, а саме: не з`являється на реєстрацію до органу пробації без поважних причин, змінив без відому органу пробації місце проживання, що свідчить про його небажання стати на шлях виправлення.

В апеляційній скарзі засуджений просить ухвалу суду скасувати. Зазначає, що він не з`являвся для реєстрації до органу пробації з поважних причин, про що надасть суду довідки з медичних закладів та реабілітаційних центрів, а тому вважає, що підстави для скасування іспитового строку відсутні.

Заслухавши доповідача, засудженого ОСОБА_9 , та його захисника ОСОБА_8 які підтримали мотиви апеляційної скарги, прокурора та представника органу пробації які ухвалу суду вважаютьє законною та обґрунтованою, тому просять залишити її без змін, перевіривши доводи поданої апеляційної скарги та перевіривши матеріали провадження, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Як вбачається з матеріалів провадження, ОСОБА_9 засуджений вироком Октябрського районного суду м. Полтави від 23.12.2015 року за ч. 1, 4 ст. 358, ч. 1 ст. 263 КК України на 3 роки позбавлення волі, на підставі ст. 75 КК України звільнено від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком 2 роки.

05.02.2016 засудженого ОСОБА_9 взято на облік кримінально-виконавчої інспекції для проведення індивідуально-профілактичої роботи, роз`яснено значення та сутність іспитового строку та обов`язки, покладені на нього судом.

Відповідно до ч. 2 ст. 78 КК України якщо засуджений не виконує покладені на нього обов`язки або систематично вчинює правопорушення, що потягли за собою адміністративні стягнення і свідчать про його небажання стати на шлях виправлення, суд направляє засудженого для відбування призначеного покарання.

Відповідно до ч.3 ст.166 Кримінально-виконавчого кодексу України невиконанням обов`язків вважається невиконання засудженим хоча б одного з обов`язків, покладених на нього судом.

Судом першої інстанції вірно встановлено, що ОСОБА_9 систематично не виконував покладені на нього судом обов`язки.

Так, засуджений ОСОБА_9 вчасно не з`явився за викликами до інспекції на реєстрацію з 29.06.2016 року по 23.08.2016 року, 25.10.2016 року та 08.11.2016 року, тобто систематично порушував умови відбування покарання з випробуванням, про що неодноразово останньому було винесено попередження.

Що стосується доводів апеляційної скарги засудженого про перебування його на лікуванні, то слід зазначити, що така обставина не скасовує встановленого судом обов`язку періодично з`являтися для реєстрації в органи кримінально-виконавчої інспекції після завершення лікування. Так само про проходження лікування та зміну місця проживання засуджений зобов`язаний повідомляти орган пробації.

Матеріалами особової справи встановлено, що засуджений ОСОБА_9 востаннє з`являвся до інспекції 22.11.2016, в цей день у нього відібрано пояснення, в якому він зазначив, що перебував на стаціонарному лікуванні з 27 по 28.10.2016 в Полтавській районній лікарні, з 28.10. по 04.11.2016 в 2-й МКЛ та з 13 по 22.11.2016 в 3-й МКЛ, надавши копії лікарняних виписок.

Однак, після 22.11.2016 засуджений ОСОБА_9 жодного разу до інспекції не з`явився, не відреагував на вказані попередження, не реагував на заходи впливу виховного характеру, продовжував порушувати громадський порядок, за що неодноразово притягувався до адміністративної відповідальності Полтавським ВП ГУНП в Полтавській області, що свідчить про його стійке небажання стати на шлях виправлення.

На переконання колегії суддів, засуджений ОСОБА_9 веде спосіб життя, який не сприяє його виправленню, що не виключає ймовірності продовження його протиправної поведінки та можливості вчинення ним нових злочинів, підтвердженням чому є факт систематичного притягнення його до адміністративної відповідальності.

Більше того, ОСОБА_9 змінив місце свого проживання, не повідомивши працівників інспекції.

Так, сам засуджений у ході судового засідання визнав порушення умов відбування покарання з іспитовим строком та пояснив, що дійсно залишив місце свого проживання, спочатку проживав у м. Кривий ріг, де проходив лікування в християнській школі, після цього, виїхав до м. Хмельницька, де влаштувався на роботу.

Таким чином, з урахуванням усіх вище наведених обставин, колегія суддів вважає, що зважаючи на допущені засудженим під час відбування покарання порушення, суд першої інстанції вірно прийшов до висновку, що виправлення та перевиховання ОСОБА_9 не можливе без направлення в місця позбавлення волі відповідно до вироку суду.

За таких обставин, колегія суддів дійшла до переконливого висновку про законність ухвали суду першої інстанції та безпідставність поданої апеляційної скарги.

Керуючись ст.ст. 404, 405 КПК України, колегія суддів, -

УХВАЛИЛА :
Апеляційну скаргу засудженого ОСОБА_9 залишити без задоволення, а ухвалу Київського районного суду м. Полтави від 05 листопада 2017 року про направлення останнього для відбування покарання у виді 3 років 6 місяців позбавлення волі згідно вироку Октябрського районного суду м. Полтави від 23.12.2015 року без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її оголошення та може бути оскаржена в касаційному порядку протягом 3-х місяців з дня її оголошення, а засудженим, який тримається під вартою в той же строк з дня отримання копії цієї ухвали.

Головуючий суддя ОСОБА_2
Судді ОСОБА_3
ОСОБА_4