Провадження № 1-кп/679/28/2018
Справа № 679/1359/17
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
01 лютого 2018 року м. Нетішин

Нетішинський міський суд Хмельницької області в складі:

головуючої судді ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

за участю прокурора ОСОБА_3 ,

потерпілої ОСОБА_4 ,

обвинуваченого ОСОБА_5

захисника ОСОБА_6

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Нетішин кримінальне провадження №0000351 про обвинувачення ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Прип`ять Київської області, громадянина України, українця, неодруженого, непрацюючого, з середньою спеціальною освітою, який зареєстрований та проживає по АДРЕСА_1 , раніше судимого:

- 02.09.1999 року Нетішинським міським судом Хмельницької області за ч. 3 ст. 140, ч. 3 ст. 42 КК України до позбавлення волі на 3 роки і 6 місяців;

- 22.06.1999 року Хмельницьким міським судом за ч. 2 ст. 140 КК України до позбавлення волі на 1 рік;

- 19.06.2002 року Шепетівським районним судом Хмельницької області за ст. 391 КК України до штрафу в розмірі 800 грн.;

- 02.02.2004 року Нетішинським міським судом Хмельницької області за ч. 2 ст. 185, ст. 15, ч. 2 ст. 185 КК України до позбавлення волі на 2 роки;

- 17.01.2007 року Нетішинським міським судом Хмельницької області за ч. 2 ст. 186, ст. 395, ч. 2 ст. 190, ч. 2 ст. 185 КК України до позбавлення волі на 5 років;

- 10.12.2012 року Нетішинським міським судом Хмельницької області за ч. 2 ст. 185 КК України до арешту терміном 3 місяці;

- 12.06.2013 року Нетішинським міським судом Хмельницької області за ч. 1 ст. 125 КК України до штрафу в розмірі 850 грн.;

- 13.09.2013 року Нетішинським міським судом Хмельницької області за ч. 1 ст. 122 КК України до позбавлення волі на 1 рік, на основі ст. 75 КК України від відбування покарання звільнений з іспитовим терміном 1 рік;

- 29.04.2015 року Апеляційним судом Хмельницької області за ч. 3 ст. 185 КК України до позбавлення волі на 2 роки і 3 місяці;

- 05.12.2016 року Нетішинським міським судом Хмельницької області за ч. 1 ст. 309 КК України до 2 місяців арешту;

- 23.05.2017 року Славутським міськрайонним судом Хмельницької області за ч. 3 ст. 185 КК України до 3 років 6 місяців позбавлення волі, на підставі ч. 4 ст. 70 КК України, із застосуванням ст. 72 КК України, остаточне покарання, шляхом часткового складання покарань із попереднім вироком - 3 роки 7 місяців позбавлення волі,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України,-

В С Т А Н О В И В:

21 вересня 2017 року, близько 11 год. 15 хв., ОСОБА_5 , перебуваючи на загальному коридорі шостого поверху будинку АДРЕСА_2 , побачив електроплиту марки «Електра 1002», моделі «ЭБЧТШ 6-4-8,5/5-220», належну ОСОБА_4 , та у нього виник умисел на вчинення крадіжки. Реалізуючи свій злочинний намір, будучи обізнаним про те, що дана електроплита належить ОСОБА_4 та остання має намір нею користуватися, але з побутових причин тимчасово зберігає на загальному коридорі, усвідомлюючи, що його ніхто не бачить, оскільки жодних осіб в той момент у коридорі не було, з корисливих мотивів, з метою власного збагачення, шляхом вільного доступу, умисно, таємно, повторно викрав електроплиту «Електра 1002» моделі «ЭБЧТШ 6-4-8,5/5-220» та переніс її до ліфту. Після цього ОСОБА_5 за допомогою ліфту транспортував викрадену електроплиту на перший поверх, виніс її із під`їзду та поставив у смітник. Продовжуючи свої злочинні дії, спрямовані на реалізацію викраденого майна, ОСОБА_5 покликав своїх знайомих ОСОБА_7 та ОСОБА_8 та повідомив їм, що знайшов електроплиту на смітнику, обманувши, та запропонував продати її, що вони утрьох в подальшому і зробили, а виручені кошти в сумі 185 грн. витратили на спиртні напої.

Своїми незаконними діями ОСОБА_5 заподіяв потерпілій ОСОБА_4 матеріальну шкоду на загальну суму 598 грн. 33 коп.

Вказані дії ОСОБА_5 органом досудового розслідування кваліфіковані за ч. 2 ст.185 КК України, як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинена повторно.

31 січня 2018 року між потерпілою ОСОБА_4 та обвинуваченим ОСОБА_5 укладено угоду про примирення, згідно якої обвинувачений повністю визнав свою винуватість у вчиненні зазначеного вище діяння. Сторони погодилися на призначення покарання ОСОБА_5 за ч. 2 ст. 185 КК України у виді одного року позбавлення волі та на підставі ст. 71 КК України до покарання, призначеного за даним вироком, частково приєднати невідбуту частину покарання за вироком Славутського міськрайонного суду Хмельницької області від 23 травня 2017 року і за сукупністю вироків визначити ОСОБА_5 остаточне покарання у виді позбавлення волі на строк три роки вісім місяців.

Під час судового розгляду потерпіла ОСОБА_4 підтримала угоду про примирення, укладену з обвинуваченим ОСОБА_5 , просила суд її затвердити та пояснила, що укладення угоди з її сторони є цілком добровільним і вона розуміє наслідки затвердження угоди, передбачені п. 2 ч. 1 ст. 473 КПК України. Також вказала на те, що заподіяна їй шкода обвинуваченим відшкодована, матеріальних претензій до нього вона не має.

Обвинувачений ОСОБА_5 та його захисник ОСОБА_6 підтримаи угоду про примирення з потерпілою і просили її затвердити. При цьому ОСОБА_5 пояснив, що укладення угоди є цілком добровільним, він повністю розуміє права, передбаченні п. 1 ч. 5 ст. 474 КПК України, наслідки укладення та затвердження угоди, передбачені п. 1 ч. 1 ст. 473 КПК України, характер обвинувачення, вид покарання, а також інші заходи, які будуть застосовані до нього у разі затвердження угоди судом.

Прокурор вважає за можливе затвердження угоди про примирення, укладену між потерпілою та обвинуваченим, і така угода не суперечить вимогам закону, кваліфікація кримінального правопорушення є правильною, умови угоди не порушують прав, свобод та інтересів сторін чи інших осіб.

Заслухавши думку учасників судового засідання, суд приходить до висновку, що угода про примирення підлягає затвердженню, з наступних підстав.

Відповідно до ч. 1 і ч. 3 ст. 469 КПК України за ініціативою потерпілого, підозрюваного або обвинуваченого може бути укладена угода про примирення між потерпілим та підозрюваним чи обвинуваченим у провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості та у кримінальному провадженні у формі приватного обвинувачення.

Як вбачається з матеріалів кримінального провадження № 0000351, дії обвинуваченого ОСОБА_5 обґрунтовано кваліфіковані за ч. 2 ст. 185 КК України. Дане діяння відповідно до ст. 12 КК України відноситься до злочинів середньої тяжкості.

В судовому засіданні судом з`ясовано, що обвинувачений ОСОБА_5 в повній мірі розуміє права, визначені п. 1 ч. 5 ст. 474 КПК України, наслідки укладення та затвердження даної угоди, передбачені п. 1 ч. 1 ст. 473 КПК України, характер обвинувачення, вид покарання, а також інші заходи, які будуть застосовані до нього у разі затвердження угоди судом.

Судом встановлено, що потерпіла розуміє наслідки затвердження даної угоди, визначені п. 2 ч. 1 ст. 473 КПК України.

За таких обставин, суд дійшов до переконання, що укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дій будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.

При вирішенні питання про відповідність угоди вимогам КПК України та закону, суд, враховує, що умови угоди про примирення не суперечать вимогам КПК України та закону, правова кваліфікація дій кримінального правопорушення вірна, умови угоди відповідають інтересам суспільства та не порушують прав, свобод чи інтересів сторін або інших осіб, не встановлено підстав вважати, що укладення угоди не було добровільним, або сторони не примирилися, не встановлено очевидної неможливості виконання обвинуваченим взятих на себе зобов`язань за угодою, а також відсутні фактичні підстави для невизнання винуватості.

Таким чином, в судовому засіданні встановлено, що діяння, у вчиненні якого обвинувачується ОСОБА_5 , містить склад кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України.

Також судом встановлено, що зміст, умови та порядок укладення угоди про примирення відповідають вимогам ст.ст. 469, 471 КПК України, міра покарання, узгоджена потерпілим та обвинуваченим, визначена у межах санкції ч. 2 ст.185 КК України, з урахуванням вимог ч. 1 ст. 71 КК України до покарання за новим вироком, частково приєднано невідбуту частину покарання за попереднім вироком Славутського міськрайонного суду Хмельницької області від 23.05.2017 року, яким ОСОБА_5 засуджено за ч. 3 ст. 185 КК України до покарання у виді позбавлення волі строком на три роки сім місяців.

Підстав для відмови у затвердженні угоди про примирення, передбачених ч.7 ст.474 КПК України, не встановлено.

Відповідно до ч. 1 ст. 475 КПК України, якщо суд переконається, що угода може бути затверджена, він ухвалює вирок, яким затверджує угоду і призначає узгоджену сторонами міру покарання.

З врахуванням всіх обставин справи та особи обвинуваченого, суд вважає, що узгоджене сторонами покарання відповідає не тільки тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, обставинам справи, але й особі обвинуваченого, є обґрунтованим та буде відповідати цілям покарання.

На підставі вищевикладеного, суд прийшов до висновку про можливість затвердження угоди про примирення, укладеної між потерпілою ОСОБА_4 та обвинуваченим ОСОБА_5 , а також призначення останньому остаточної узгодженої сторонами міри покарання.

Керуючись ст.ст.373, 374, 468, 469, 475 КПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

Затвердити угоду про примирення від 31 січня 2018 року між потерпілою ОСОБА_4 та обвинуваченим ОСОБА_5 .

ОСОБА_5 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України, і призначити йому узгоджене в угоді про примирення покарання у виді одного року позбавлення волі.

На підставі ст. 71 КК України до покарання, призначеного за даним вироком, частково приєднати невідбуту частину покарання за вироком Славутського міськрайонного суду Хмельницької області від 23 травня 2017 року і за сукупністю вироків визначити ОСОБА_5 остаточне покарання у виді позбавлення волі на строк три роки вісім місяців.

Речовий доказ електроплиту марки «Електра 1002», моделі «ЭБЧТШ 6-4-8, 5/5-220», яка знаходяться в кімнаті зберігання речових доказів Нетішинського ВП Славутського ВП ГУ НП у Хмельницькій області, повернути потерпілій ОСОБА_4 .

Стягнути з ОСОБА_5 на користь держави витрати на проведення товарознавчої експертизи в розмірі 296 гривень 61 копійку.

Вирок може бути оскаржений з підстав, передбачених ст.394 КПК України, до апеляційного суду Хмельницької області через Нетішинський міський суд шляхом подачі апеляції протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

Роз`яснити учасникам судового провадження їх право на отримання в суді копії вироку.

Головуюча ОСОБА_1