Справа № 522/3689/18
Провадження № 1-кп/522/665/18
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
12 березня 2018 року Приморський районний суд м. Одеси у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

за участю прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4

розглянувши у підготовчому судовому засіданні клопотання прокурора Одеської місцевої прокуратури № 3 ОСОБА_3 про продовження раніше обраного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000596 від 28 січня 2018 року, відносно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , місце народження с. Стрюкове, Миколаївського району, Одеської області; зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , громадянина України, раніше судимого: 20 квітня 2004 року засуджений Апеляційним судом Одеської області за п. 6 ч. 2 ст. 115, ч. 4 ст. 187 КК України до 12 років 6 місяців позбавлення волі з конфіскацією майна; 23 березня 2016 року звільнений умовно-достроково на невідбутний строк 1 місяць 5 днів позбавлення волі за ст. 81 КК України на підставі ухвали Сокирянського районного суду Чернівецької області від 15.03.2016, обвинуваченого у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 152, ч. 1 ст. 122 КК України, -

ВСТАНОВИВ:
До Приморського районного суду м. Одеси надійшов обвинувальний акт у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000596 від 28 січня 2018 року, відносно ОСОБА_4 , у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 152, ч. 1 ст. 122 КК України.
У судовому засіданні прокурор заявив клопотання про продовження раніше обраного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою ОСОБА_4 , посилаючись на те, що ризики, передбачені ст. 177 КПК України подовжують існувати на даний час, у ході досудового розслідування встановлені ризики, передбачені п. 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме можливість підозрюваного ОСОБА_4 переховуватись від органів досудового розслідування, з метою уникнення покарання, незаконно впливати на свідків, потерпілого а також вчинити інший злочин. Застосування до ОСОБА_4 більш м`яких запобіжних заходів не зможуть забезпечити належної поведінки обвинуваченого, оскільки останній підозрюється у вчиненні злочинів, передбачених ч. 1 ст. 152, ч. 1 ст. 122 КК України. Також, ОСОБА_4 не має постійної роботи, ніде не працює, не має міцних соціальних зв`язків, постійного заробітку, раніше притягувався до кримінальної відповідальності та має не зняту і не погашену у установленому законом порядку судимість, що вказує на схильність особи до вчинення інших злочинів.

Обвинувачений заперечував проти продовження строку тримання обвинуваченого під вартою.
Заслухавши думку учасників процессу, суд вважає за необхідне строк тримання під вартою обвинуваченого ОСОБА_4 , продовжити.
Застосування до обвинуваченого ОСОБА_4 більш м`якого запобіжного заходу неможливе, оскільки ризики передбачені ст. 177 КПК України, які були враховані судом при обранні міри запобіжного заходу не відпали та останній перебуваючи на свободі може переховуватися від суду, незаконно впливати на потерпілу та свідків яких на теперішній час ще не було допитано, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином.
Обставин, передбачених ч. 2 ст. 183 КПК України, які є перешкодою для застосування ОСОБА_4 , запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, судом не встановлено.
Вирішуючи питання про продовження строку тримання під вартою обвинуваченого, суд враховує положення ст. 9 Конституції України, та ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», згідно яких тривале тримання під вартою обвинуваченого може бути виправданим у зазначеній справі, так як є специфічні ознаки суспільного інтересу, який, незважаючи на презумпцію невинуватості, переважає правило поваги до свободи особи (рішення Європейського суду «W. v/ Switherlandjudgement» of 26 January 1993. SeriesAno.254-A, p.15, §30).
Керуючись ст.ст. 176, 177, 178, 183 КПК України,
УХВАЛИВ:
Запобіжний захід обвинуваченому ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , тримання під вартою продовжити до 11.05.2018 р.
Ухвала оскарженню не підлягає.
Суддя:

12.03.2018