Справа № 461/4394/17
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
02.11.2017 Галицький районний суд міста Львова в складі:
головуючого - судді - ОСОБА_1 ,
при секретарі - ОСОБА_2
з участю прокурора - ОСОБА_3 ,
обвинуваченого - ОСОБА_4 ,
захисника - ОСОБА_5 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Львові кримінальне провадження про обвинувачення
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Львова, громадянина України, українця, з середньою освітою, перебуває в незареєстрованому шлюбі, офіційно не працюючого, волонтер в Благодійному фонді «Подаруй життя малятку», раніше судимого Жовківським районним судом Львівської області 22.08.2017 року за ст. 293, ч. 2 ст. 345 КК України, який зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1
у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 28 - ч. 2 ст. 125 КК України,
ОСОБА_4 16 травня 2014 року близько 22 години 00 хвилин, в групі з ОСОБА_6 та ОСОБА_7 , (кримінальне провадження відносно, яких закрито на підставі ст. 49 КК України, у зв`язку із закінченням строків давності) перебуваючи на спортивному майданчику середньої загальноосвітньої школи № 34, що знаходиться за адресою: м. Львів, вул.. Замкнена, 8, на ґрунті раптово виниклого конфлікту, діючи умисно, в групі, нанесли ОСОБА_8 удари кулаками та ногами по голові, тулубу та кінцівках, чим спричинили останньому перелом кісток носа, закриту черепно мозкову травму, рану на нижній губі, синці на обличчі, в ділянці лівого вуха, на слизовій оболонці нижньої губи, крововилив в білковій оболонці лівого ока, садна на обличчі, на нижній губі, в поперековій ділянці, на лівій руці, що згідно з висновком судово медичної експертизи №797 від 16.06.2014 року відноситься до легкого тілесного ушкодження з короткочасним розладом здоров`я.
Допитаний в судовому засіданні ОСОБА_4 свою вину визнав повністю, дав пояснення, які в повній мірі відповідають зазначеним обставинам, щиро розкаявся у скоєному, просив його суворо не карати.
Враховуючи те, що обвинувачений не заперечує фактичні обставини справи та судом було встановлено, що він правильно розуміє зміст цих обставин, переконавшись у добровільності та істинності його позиції, суд, роз`яснивши всім учасникам судового провадження правові наслідки ч. 3 ст. 349 КПК України та отримавши на це їх згоду, визнав недоцільним дослідження інших доказів по справі.
З огляду на наведене, суд приходить до висновку, що винність ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, яке йому інкриміновано, доведена повністю.
Виходячи з вимог ст. 337 КПК України, зокрема те, що судовий розгляд проводиться лише в межах висунутого обвинувачення відповідно до обвинувального акту, суд, розглянувши дане кримінальне провадження приходить до висновку, що кваліфікація дій ОСОБА_4 за ч. 1 ст. 28 - ч. 2 ст. 125 КК України є правильною.
Відповідно до п.1 ч.1 ст. 66 КК України обставинами, що пом`якшують покарання, суд визнає щире каяття ОСОБА_4 у скоєному злочині.
Обставин, що обтяжують покарання, судом не встановлено.
Згідно положень ч. ч. 1, 2 ст. 1 Закону України «Про застосування амністії в Україні» амністія є повне або часткове звільнення від відбування покарання осіб, визнаних винними у вчиненні злочину, або кримінальні справи стосовно яких розглянуті судами, але вироки стосовно цих осіб не набрали законної сили; амністія оголошується законом про амністію, який приймається відповідно до положень Конституції України, Кримінального Кодексу України та цього Закону.
07.09.2017 набрав чинності Закон України «Про амністію у 2016 році» від 22 грудня 2016 року №1810-VII. Дія цього Закону поширюється на осіб, які вчинили злочини до дня набрання ним чинності включно.
Згідно ст. 10 Закону України «Про амністію у 2016 році» питання про застосування амністії суд вирішує за ініціативою особи, яка підтримує публічне обвинувачення в суді чи здійснює нагляд за додержанням законів при виконанні судових рішень у кримінальних справах, а також при застосуванні інших заходів примусового характеру, пов`язаних з обмеженням особистої свободи громадян, органу або установи виконання покарань, а також за ініціативою обвинуваченого (підсудного) чи засудженого, їх захисників чи законних представників.
Відповідно до п. «в» ст. 1 Закону України «Про амністію у 2016 році» від 22 грудня 2016 року, який набрав чинності 07 вересня 2017 року, звільненню від відбування покарання у виді позбавлення волі на певний строк та від інших покарань, не пов`язаних з позбавленням волі, осіб, визнаних винними у вчиненні умисного злочину, який не є тяжким або особливо тяжким відповідно до ст. 12 КК України, осіб, визнаних винними у вчиненні необережного злочину, який не є особливо тяжким відповідно до ст. 12 КК України, а також осіб, кримінальні справи стосовно яких з зазначеними злочинами розглянуті судами, але вироки стосовно них не набрали законної сили: підлягають особи, які на момент вчинення злочину не позбавлені батьківських прав, які на день набрання чинності цим Законом мають дітей, яким не виповнилося 18 років, дітей-інвалідів та/або повнолітніх сина, дочку, визнаних інвалідами.
З матеріалів кримінального провадження вбачається, що на момент вчинення злочину мав і має на утриманні сина ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , що стверджується свідоцтвом про народження Серії НОМЕР_1 , виданим Залізничним відділом реєстрації актів цивільного стану Львівського міського управління юстиції, вчинив кримінальне правопорушення, яке не є тяжким або особливо тяжким відповідно до ст. 12 КК України.
Вказане кримінальне правопорушення ОСОБА_4 вчинив 16.05.2014, тобто до дня набрання чинності Закону України «Про амністію у 2016 році».
Обмежень щодо застосування відносно обвинуваченого ОСОБА_4 амністії, передбачених ст. 9 Закону України «Про застосування амністії в Україні» та ст. 9 Закону України «Про амністію у 2016 році», судом не встановлено, амністія до нього не застосовувалась.
За таких обставин суд вважає, що на обвинуваченого ОСОБА_4 поширюється дія Закону України «Про амністію у 2016 році», а тому він підлягає звільненню від відбування покарання.
Провадження за цивільним позовом ОСОБА_8 до ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_4 про відшкодування шкоди, заподіяної злочином закрити, у зв`язку із смертю позивача.
Відповідно до вимог ст. 128 ч. 5 КПК України, цивільний позов у кримінальному провадженні розглядається судом за правилами, встановленими КПК України. Якщо процесуальні відносини, що виникли у зв`язку з цивільним позовом, КПК України не врегульовані, до них застосовуються норми ЦПК України за умови, що вони не суперечать засадам кримінального судочинства.
У відповідності до вимог п. 6 ч.1 ст. 205 ЦПК України суд своєю ухвалою закриває провадження у справі, якщо померла фізична особа, яка була однією із сторін у справі, якщо спірні правовідносини не допускають правонаступництва.
Приймаючи до уваги, що після постановлення вироку судом встановлено, що ОСОБА_4 винен ще в інших злочинах, вчинених ним до постановлення попереднього вироку Жовківського районного суду Львівської області від 22.08.2017 року, остаточне покарання слід призначити за правилами, передбаченими ч. 4 ст. 70 КК України за сукупністю злочинів.
Процесуальних витрат по справі немає.
Арешт на майно обвинуваченого не накладався.
Запобіжний захід до обвинуваченого не застосовувався.
Керуючись ст.ст.368,370,374 КПК України, суд
ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 28 - ч. 2 ст. 125 КК України та призначити йому покарання у виді обмеження волі строком на 2 (два) роки.
На підставі ч. 4 ст. 70 КК України за сукупністю злочинів шляхом поглинення більш суворим покаранням, що призначено за даним вироком, менш суворого покарання, що частково не відбуте і яке призначено за вироком Жовківського районного суду Львівської області від 22.08.2017 року, та призначити покарання у виді обмеження волі на строк 2 (два) роки.
Відповідно до ст. 75 КК України ОСОБА_4 звільнити від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком на 1 (один) рік з покладенням на нього обов`язків згідно ст. 76 КК України, а саме:
- повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання,
- періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації,
- не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації;
Відповідно до п. «в» ст. 1 Закону України «Про амністію у 2016 році» від 22 грудня 2016 року звільнити засудженого ОСОБА_4 від призначеного покарання.
Провадження за цивільним позовом ОСОБА_8 до ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_4 про відшкодування шкоди, заподіяної злочином закрити, у зв`язку із смертю позивача.
Вирок може бути оскаржений в Апеляційний суд Львівської області через Галицький районний суд м. Львова протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Суддя ОСОБА_1