АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ПОЛТАВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 552/7481/17 Номер провадження 11-сс/786/613/17Головуючий у 1-й інстанції ОСОБА_1 Доповідач ап. інст. ОСОБА_2
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
01 грудня 2017 року м. Полтава

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду Полтавської області в складі:
головуючого-судді ОСОБА_2
суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4
з секретарем судового засідання ОСОБА_5
прокурора ОСОБА_6
за участі
підозрюваного ОСОБА_7
захисника ОСОБА_8
розглянула у відкритому судовому засіданні в м. Полтаві матеріали клопотання про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою в кримінальному провадженні внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0002920 від 17.11.2017 року за апеляційною скаргою прокурора у кримінальному провадженні ОСОБА_6 на ухвалу слідчого судді Київського районного суду м. Полтави від 18.11.2017 року,-
В С Т А Н О В И Л А:
Цією ухвалою відмовлено у задоволені клопотання старшого слідчого ВП №1 Полтавського ВП ГУ НП в Полтавській області про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та обрано запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту із застосуванням електронного засобу контролю на строк 60 днів щодо
ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Полтава, українця, громадянина України, з середньою освітою, розлученого, не працюючого, проживаючого та зареєстрованого: АДРЕСА_1 , раніше судимого, -
підозрюваного у вчиненні злочину, передбаченого ч.3 ст. 185 КК України.
Своє рішення слідчий суддя мотивував тим, що тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, а слідчим і прокурором не доведено, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не може запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України. Зокрема, слідчий суддя постався на те, що ОСОБА_7 працює, проживає з батьками та сестрою, має постійне місце проживання, міцні соціальні зв`язки, а попередня судимість за аналогічні злочини, не є обов`язковою підставою для застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.
В апеляційній скарзі прокурор просить скасувати ухвалу слідчого судді та постановити нову ухвалу, якою застосувати до ОСОБА_7 запобіжний захід у виді тримання під вартою строком на 60 днів із визначенням застави у вигляді 80 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, а саме в сумі 128 000 грн.
При цьому вказує, що слідчим суддею не було належним чином взято до уваги тяжкість вчиненого підозрюваним злочину, те що ОСОБА_7 тривалий час ніде не працював і отримував кошти лише від своєї злочинної діяльності, раніше судимий за квартирні крадіжки, вживає наркотичні засоби, вину не визнав, чим намагається уникнути відповідальності. Вважає, що обраний слідчим суддею запобіжний захід у вигляді домашнього арешту процесуально не виправданий, оскільки існують ризики, передбачені ст. 177 КПК України.
Інші учасники процесу ухвалу слідчого судді не оскаржили.

Колегія суддів, заслухавши суддю доповідача, дослідивши матеріали провадження та обговоривши доводи апеляційної скарги прокурора. вважає, що вона не підлягає задоволенню з таких підстав.

Питання, які слідчий суддя повинен вирішити при застосуванні відносно особи запобіжного заходу у вигляді взяття під варту визначені змістом ст.ст. 177, 178, 183 КПК України.
Відповідно до вимог ст. 177 КПК України підставою для застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді вважати, що підозрюваний може перешкоджати кримінальному провадженню чи вчинити інше правопорушення.
Розглядаючи клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді взяття під варту для прийняття законного і обґрунтованого рішення, суд, відповідно до ст. 178 КПК України та практики Європейського суду з прав людини, крім наявності вищезазначених обставин, повинен врахувати тяжкість кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється особа та особисті обставини життя особи, які можуть свідчити на користь збільшення (зменшення) ризику переховування від правосуддя чи інших способів неналежної процесуальної поведінки.
Європейський суд з прав людини неодноразово зазначав, що наявність "обґрунтованої підозри" у вчинені правопорушення передбачає "наявність фактів або інформації, які б могли переконати об`єктивного спостерігача в тому, що відповідна особа могла - таки вчинити злочин". І такі факти мають бути досить переконливими, щоб суддя на підставі їх розумної оцінки міг визнати причетність особи до вчинення злочину вірогідною.

Перевіркою матеріалів за клопотанням про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою підозрюваному ОСОБА_7 встановлено наявність вагомих доказів, які дають достатні підстави вважати, що підозрюваний міг вчинити кримінальне правопорушення, передбачене ч.3 ст.185 КК України за обставин викладених у повідомленні про підозру.

Як вбачається з матеріалів провадження, слідчим суддею встановлено наявність обґрунтованої підозри ОСОБА_7 у вчиненні злочину, який йому інкримінується, належним чином досліджені матеріали провадження та дана правильна оцінка особі підозрюваного.

Так, з матеріалів провадження вбачається, що ОСОБА_7 обвинувачується лише у одному епізоді кримінального правопорушення, має постійне місце проживання де проживає разом з матір`ю та сестрою, тобто міцні соціальні зв`язки, за місцем попередньої роботи характеризується позитивно.

На час розгляду клопотання слідчим суддею, потерпіла по справі вже дала пояснення, а тому твердження прокурора про можливий тиск на останню зі сторони підозрюваного, не заслуговують на увагу.

Крім того, умови домашнього арешту ОСОБА_7 не порушує, що не заперечував і прокурор у суді апеляційної інстанції.

Більш того, як видно з матеріалів клопотання, в них відсутні об`єктивні дані, що підозрюваний за якихось певних умов чи в якійсь конкретній ситуації може порушити процесуальні обов`язки чи буде продовжувати злочинну діяльність, ухилятися від слідства чи суду та перешкоджати встановленню істини у справі.

У клопотанні слідчого зазначений лише типовий набір підстав для обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_7 , без приведення конкретних доказів щодо конкретної ситуації, про що зазначає Європейський суд з прав людини у справі «Харченко проти України.

За таких обставин, колегія суддів вважає постанову слідчого судді законною та обґрунтованою і підстав для її скасування не вбачає.

Керуючись ст.ст. 183, 193, 194, 196, 309, 376, 404, 405, 407, 419, 422 КПК України, колегія суддів

У Х В А Л И Л А:
Апеляційну скаргу прокурора у кримінальному провадженні ОСОБА_6 залишити без задоволення, а ухвалу слідчого судді Київського районного суду м. Полтави від 18.11.2017 року щодо обрання запобіжного заходу відносно ОСОБА_7 без зміни.
Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту проголошення і оскарженню не підлягає.

Головуючий суддя: ОСОБА_2

Судді: ОСОБА_4

ОСОБА_3