Ухвала
іменем україни

11 грудня 2017 року м. Київ

Колегія суддів судової палати у кримінальних справах
Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних
і кримінальних справ у складі:

головуючого ОСОБА_1 ,

суддів: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

розглянула у судовому засіданні касаційну скаргу прокурора, який брав участь у кримінальному провадженні № 0013699 в суді апеляційної інстанції, на вирок Дніпровського районного суду м. Києва від 23 травня 2017 року та ухвалу Апеляційного суду міста Києва від 06 вересня 2017 року щодо ОСОБА_4 ,
в с т а н о в и л а:
З доданих до касаційної скарги копій судових рішень вбачається, що вироком Дніпровського районного суду м. Києва від 23 травня 2017 року затверджено угоду про примирення, укладену 24 березня 2017 року між обвинуваченим ОСОБА_4 та потерпілим ОСОБА_5 . ОСОБА_4 визнано винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 289 КК України та йому призначено покарання у виді штрафу в розмірі 1 000 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17 000 грн., а ухвалою Апеляційного суду міста Києва від 06 вересня 2017 року зазначений вирок суду залишено без змін. У касаційній скарзі прокурор порушує питання про перегляд вказаних судових рішень. Перевіривши відповідність касаційної скарги вимогам ст. 427 КПК України, касаційний суд дійшов висновку, що скаргу подано без додержання вимог вказаної статті. Згідно з п. 4 ч. 2 ст. 427 КПК України у касаційній скарзі вказується обґрунтування вимог особи, яка подала касаційну скаргу, із зазначенням того, у чому полягає незаконність чи необґрунтованість судових рішень. Проте, наведених положень процесуального закону не дотримано, оскільки касаційна скарга прокурора не містить належного обґрунтування скасування вироку та ухвали, з урахуванням виключних підстав визначених п. 3 ч. 3 ст. 424 КПК України, з яких вирок суду першої інстанції на підставі угоди після його перегляду в апеляційному порядку, а також судове рішення суду апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги на такий вирок можуть бути оскаржені прокурором у касаційному порядку лише щодо призначення покарання менш суворого, ніж узгоджене сторонами угоди або затвердження судом угоди у провадженні, в якому згідно з частиною 4 статті 469 цього Кодексу угода не може бути укладена. Поряд з цим, вказуючи про незаконність ухвали апеляційного суду, прокурор у касаційній скарзі конкретно не зазначив, якими нормами кримінального процесуального закону передбачено право прокурора оскаржувати судові рішення на підставі угод про примирення і яким чином це узгоджується з положеннями ст. 394 КПК України. Наявність вказаних недоліків унеможливлює відкриття касаційного провадження за касаційною скаргою прокурора. У зв`язку із вищенаведеним, керуючись вимогами ч. 1 ст. 429 КПК України, суд касаційної інстанції вважає, що касаційну скаргу прокурора слід залишити без руху, надавши йому п`ятиденний строк з дня отримання копії ухвали для усунення вказаних недоліків. При повторному зверненні до суду прокурором має бути підтверджено, що ним не пропущено цей строк. На підставі викладеного та керуючись ч. 1 ст. 429 Кримінального процесуального кодексу України, колегія суддів
п о с т а н о в и л а :

Касаційну скаргу прокурора, який брав участь у кримінальному провадженні в суді апеляційної інстанції залишити без руху, надавши йому п`ятиденний строк з дня отримання ним копії даної ухвали для усунення вказаних недоліків.

У разі неусунення недоліків касаційної скарги, залишеної без руху, в установлений строк, така скарга повертається особі, яка її подала.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення й оскарженню не підлягає.

С у д д і :

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3