Апеляційний суд Рівненської області
_____________________________________________________
У Х В А Л А
Іменем України
22 лютого 2018 року м. Рівне

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду Рівненської області в складі:

головуючого:судді ОСОБА_1 ,

суддів: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_4 ,

прокурора ОСОБА_5 ,

засудженого ОСОБА_6

розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції у залі засідань апеляційного суду Рівненської області апеляційну скаргу засудженого ОСОБА_6 на ухвалу Володимирецького районного суду Рівненської області від 11 грудня 2017 року про заміну йому невідбутої частини покарання більш м`яким покаранням у вигляді обмеження волі, -

встановила :

Цією ухвалою ОСОБА_6 , 1979 року народження, засудженому 23.02.2016 року Березнівським районним судом Рівненської області за ч.3 ст.15 і ч.3 ст.185, ст.71 КК України до покарання - 4 роки позбавлення волі, та якому частково приєднано невідбуте покарання за вироком суду від 10.10.2014 року й зараховано строк попереднього ув`язнення з 11.10.2015 року по 07.12.2015 року включно, й якому ухвалою Апеляційного суду Рівненської області 19.04.2016 року на підставі ч.5 ст.72 КК України зараховано строк попереднього ув`язнення з 23.02.2016 року по 19.04.2016 року з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі, - замінено невідбуту частину покарання (за клопотанням адміністрації ДУ «Полицька ВК-76» та спостережної комісії Володимирецької РДА) покаранням у виді обмеження волі строком 1 рік 10 місяців 21 день.

Також зараховано період перебування ОСОБА_6 з часу винесення ухвали до часу прибуття у виправну установу, за правилами ст.72 КК України.

Згідно ухвали суду адміністрація ПВК №76 та спостережна комісія Володимирецької РДА звернулись до суду зі спільним поданням про заміну невідбутої частини покарання більш м`яким ОСОБА_6 , який відбув ? строку покарання. Вивченням матеріалів особової справи ОСОБА_6 судом встановлено, що за час відбуття покарання засуджений зарекомендував себе з позитивної сторони. Дотримується норм встановленого режиму відбування покарання. Раніше допустив одне стягнення, яке погашене в установленому законом порядку. Має два заохочення. Засуджений працевлаштований в ФОП ОСОБА_7 різноробочим. До роботи відноситься добре. Вину у вчиненому злочині визнає та розкаюється. На думку суду, подання обґрунтоване й підлягає до задоволення.

В поданій на вирок суду апеляційній скарзі засуджений ОСОБА_6 , вважає рішення суду таким, що підлягає скасуванню. Стверджує, що ні адміністрація Полицької ВК №76, ні він особисто не подавав до суду клопотання про заміну невідбутої частини покарання більш м`яким у вигляді обмеження волі, а було подання щодо переведення на виправні роботи. Додає, що за час відбування покарання не порушував режиму утримання, постійно сумлінно працював й зарекомендував себе з позитивної сторони. Зазначає, що застосування щодо нього режиму обмеження волі, а не виправних робіт, погіршує його становище. Вважає, що став на шлях виправлення, а тому просить ухвалу суду скасувати, та ухвалити нову, якою замінити йому невідбуту частину покарання більш м`яким у вигляді виправних робіт.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення засудженого, який підтримав свою апеляційну скаргу з наведених у ній мотивів, пояснення представника органу пробації який заперечив вимоги поданої засудженим апеляційної скарги та просив залишити ухвалу суду в силі як обґрунтовану і законну, думку прокурора який просив залишити ухвалу в силі, перевіривши матеріали за спільним поданням виправної колонії та спостережної комісії РДА щодо заміни невідбутої частини покарання більш м`яким та доводи поданої апеляційної скарги, колегія суддів приходить до наступного.

Відповідно до ст.2 КПК України, завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Згідно ст. 370 КПК України, судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим. Законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до статті 94 цього Кодексу. Вмотивованим є рішення, в якому наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення.

Проте, зазначених вимог закону суддею дотримано не було.

Так, відповідно до ч.2 ст.318 КПК України, судовий розгляд здійснюється у судовому засіданні з обов`язковою участю сторін кримінального провадження, крім випадків, передбачених КПК України.

Відповідно до ч.ч.5,6 ст.22 КПК України захист здійснюється підозрюваним або обвинуваченим, його захисником або законним представником. Суд, зберігаючи об`єктивність та неупередженість, створює необхідні умови для реалізації сторонами їхніх процесуальних прав та виконання процесуальних обов`язків.

Статтею 42 КПК України визначено права обвинуваченого та передбачено, що він має інші процесуальні права, передбачені цим Кодексом. Відповідно до ч.2 ст.43 КПК України засудженим у кримінальному провадженні є обвинувачений, обвинувальний вирок суду щодо якого набрав законної сили.

Статтею 365 КПК України передбачено право обвинуваченого на останнє слово, встановлено порядок його надання та передбачено дії суду у разі повідомлення нових обставин, які мають істотне значення для кримінального провадження.

Як вбачається з матеріалів кримінального провадження та носія, на якому зафіксовано судове засідання технічними засобами - після оголошення складу суду, засудженому ОСОБА_6 всупереч положень ст.345 КПК України не було повідомлено прав та обов`язків, а після з`ясування судом думки учасників процесу щодо заявленого органом пробації подання, не провівши судових дебатів (проведення яких передбачено ст.364 КПК України) та проголосивши рішення про видалення до нарадчої кімнати, засудженому ОСОБА_6 не було надано слово для виступу в судовому засіданні з останнім словом, що є істотним порушенням вимог кримінального процесуального закону й порушує його права, в тому числі право на захист. Також, суд всупереч положень ст.366 КПК України, не здійснив вихід до нарадчої кімнати для ухвалення рішення у справі, а заявлене засудженим клопотання щодо залучення йому захисника не вирішено. На думку колегії суддів, наведені обставини перешкодили суду ухвалити законне та обґрунтоване судове рішення.

Крім того, статтею 365 КПК України передбачено невід`ємне право обвинуваченого на останнє слово, яке до того ж не може бути обмеженим певним часом.

На думку колегії суддів, таке порушення кримінального процесуального закону, допущене судом першої інстанції не може бути виправлене під час апеляційного розгляду, оскільки має особливу природу здійснення засудженим своїх прав під час судового розгляду у кримінальному провадженні щодо нього, закріплених в КПК України, зокрема що стосується їх реалізації під час судового провадження у суді першої інстанції.

Таким чином, допущені істотні порушення вимого кримінального процесуального закону є підставою для скасування вироку й враховуючи наведене, колегія суддів в даному випадку позбавлена можливості прийняти кінцеве рішення у справі.

Відповідно до вимог ч.6 ст.9 КПК України, у випадках, коли положення цього Кодексу не регулюють або неоднозначно регулюють питання кримінального провадження, застосовуються загальні засади кримінального провадження, визначені частиною першою ст.7 цього Кодексу.

Діючим КПК України визначені повноваження суду апеляційної інстанції, й ст.415 КПК України містить лише вичерпний перелік підстав, для призначення нового розгляду в суді першої інстанції через істотні порушення кримінального процесуального закону. Беручи до уваги викладене та виходячи з загальних засад кримінального провадження, а саме з вимог п.15), п.16) ч.1 ст.7 КПК України, колегія суддів вважає, що ухвала Володимирецького районного суду Рівненської області від 11 грудня 2017 року, ухвалена стосовно ОСОБА_6 , підлягає скасуванню з призначенням нового розгляду у суді першої інстанції в іншому складі суду, а апеляційна скарга засудженого підлягає частковому задоволенню.

При новому розгляді кримінального провадження суду першої інстанції, з дотриманням прав учасників кримінального провадження та вимог кримінального процесуального закону слід ухвалити законне, обґрунтоване та справедливе судове рішення.

Керуючись п.15), п.16) ст.7, ст.ст.9, 376, 404, 407, 409, 412, 415 КПК України, колегія суддів, -

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу засудженого ОСОБА_6 задовольнити частково.

Ухвалу Володимирецького районного суду Рівненської області від 11 грудня 2017 року щодо ОСОБА_6 скасувати та призначити новий розгляд справи по суті у суді першої інстанції.

Ухвала апеляційного суду оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді :

__________ ____________ __________

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3