Справа № 509/4543/15-к
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
16 березня 2018 року Овідіопольський районний суд Одеської області у складі :

головуючого судді ОСОБА_1
при секретарі ОСОБА_2
за участю прокурора ОСОБА_3
потерпілого ОСОБА_4
захисника ОСОБА_5
розглянувши у відкритому судовому засіданні, в залі суду, в смт. Овідіополь матеріали кримінального провадження за обвинуваченням ОСОБА_6 за ст. 185 ч. 3 КК України, -

ВСТАНОВИВ :
Ухвалою Овідіопольського районного суду Одеської області від 07.02.2018 р. відносно обвинуваченого ОСОБА_7 , був продовжений строк запобіжного заходу у виді тримання під вартою до 07.04.2018 р.

Згідно з ч. 3 ст. 331 КПК України - незалежно від наявності клопотань, суд зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою до спливу двомісячного строку з дня надходження до суду обвинувального акта, клопотання про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру чи з дня застосування судом до обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. За наслідками розгляду питання суд своєю вмотивованою ухвалою скасовує, змінює запобіжний захід у вигляді тримання під вартою або продовжує його дію на строк, що не може перевищувати двох місяців. Копія ухвали вручається обвинуваченому, прокурору та направляється уповноваженій службовій особі місця ув`язнення. До спливу продовженого строку суд зобов`язаний повторно розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою, якщо судове провадження не було завершене до його спливу.

Прокурор у судовому засіданні, просила суд продовжити строк тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_7 до двох місяців, тобто до 16.05.2018 р., враховуючи, що останній обвинувачується у скоєнні умисного корисного тяжкого злочину, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України, який скоїв спільно за попередньою змовою групою осіб, матеріали відносно яких виділені в окреме кримінальне провадження, санкція за який передбачає позбавлення волі строком від 3-х до 6-ти років, не має постійного місця проживання та роботи, міцних соціальних зв`язків, умисно повторно ухилився від суду, у зв`язку з чим був оголошений судом у розшук ухвалою суду від 17.12.2015 р., перебуваючи у розшуку 2 роки та був затриманий органами досудового розслідування 22.12.2017 р., з чим погодився потерпілий і проти чого заперечував обвинувачений, який просив суд змінити йому запобіжний захід з тримання під вартою на домашній арешт, наполягаючи на тому, що він добровільно з`явився до органів поліції і не знав про оголошення його у розшук, якого підтримав його захисник.

Судом встановлено, що ОСОБА_7 обвинувачується у скоєнні умисного корисного тяжкого злочину, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України, який скоїв спільно за попередньою змовою групою осіб, матеріали відносно яких виділені в окреме кримінальне провадження, санкція за який передбачає позбавлення волі строком від 3-х до 6-ти років, не має постійного місця проживання, яке змінивши, не поставив до відома суд та роботи, засобів існування (доходу), міцних соціальних зв`язків, умисно повторно ухилився від суду, у зв`язку з чим був оголошений судом у розшук ухвалою суду від 17.12.2015 р., перебуваючи у розшуку 2 роки, був затриманий органами досудового розслідування 22.12.2017 р., а тому на думку суду, може і в подальшому переховуватися від суду, незаконно впливати на потерпілого та свідків по справі, а також може вчинити інші кримінальні правопорушення та продовжити займатися злочинною діяльністю чи ухилитися від суду, а тому з урахуванням наявності ризиків, зазначених ст. 177 КПК України і у відповідності до порядку, передбаченого ст.ст. 178,183 КПК України, суд вважає необхідним продовжити строки тримання під вартою у відношенні обвинуваченого на строк до двох місяців, оскільки скасування або зміна цього запобіжного заходу на більш м`який з урахуванням особи обвинуваченого та тяжкості скоєного ним злочину, не зможе запобігти ризику вчинення ним інших кримінальних правопорушень, а закінчити розгляд матеріалів кримінального провадження до 07.04.2018 р., коли спливають строки тримання під вартою обвинуваченого неможливо, і з цих підстав, суд вважає необхідним відмовити у задоволенні клопотання обвинуваченого про зміну йому запобіжного заходу з тримання під вартою на домашній арешт.

Продовження строків тримання під вартою обвинуваченому - не суперечить вимогам ст. 5 «Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод», вказаним у п. 79 рішення Європейського суду з прав людини (ЄСПЛ) у справі "Харченко проти України" від 10.02.2011 року, оскільки в матеріалах кримінального провадження існують реальні ознаки справжнього суспільного інтересу, який не зважаючи на презумпцію невинуватості, переважає принцип поваги до особистої свободи, а підстав для застосування більш м`яких запобіжних заходів у відношенні обвинуваченого судом не встановлено.

Керуючись ст.ст. 177,178,183,331 КПК України, суд, -

УХВАЛИВ :

1.В задоволенні клопотання обвинуваченого ОСОБА_7 про зміну йому запобіжного заходу з тримання під вартою на домашній арешт відмовити ;

2.Продовжити строк тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 - в ДУ «Одеська установа виконання покарань № 21» на строк до 16 травня 2018 року.

Ухвала оскарженню не підлягає.
Головуючий суддя ОСОБА_1