печерський районний суд міста києва
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
14 листопада 2017 року слідчий суддя Печерського районного суду м. Києва ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , за участі прокурора ОСОБА_3 , розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання начальника слідчого відділення слідчого відділу Печерського управління поліції Головного управління Національної поліції у місті Києві ОСОБА_4 про арешт майна,-
В С Т А Н О В И В:
Начальник слідчого відділення слідчого відділу Печерського управління поліції Головного управління Національної поліції у місті Києві, ОСОБА_4 , за погодженням з прокурором, звернувся до слідчого судді Печерського районного суду м. Києва з клопотанням про накладення арешту на об`єкти нерухомого майна, а саме на квартиру, що розташована за адресою: АДРЕСА_1 та дачний будинок, що розташований за адресою: АДРЕСА_2 . В обґрунтування клопотання посилається на те, що Слідчим відділом Печерського управління поліції Головного управління Національної поліції у місті Києві здійснюється досудове розслідування кримінального провадження № № 0005536 за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 190 КК України. Встановлено, що під час проведення досудового розслідування за матеріалами кримінального провадження внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0003947 від 10.08.2017, розпочатого за ознаками вчинення злочину (кримінального правопорушення) передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України, встановлено, що невстановлені особи шахрайським шляхом заволоділи майном померлого ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , а саме квартирою, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 . Прокурор ОСОБА_6 в судовому засіданні клопотання підтримав у повному обсязі, з викладених в ньому обставин, просив задовольнити. Слідчий суддя, вивчивши клопотання, заслухавши пояснення прокурора, приходить до наступного висновку. Судовим розглядом встановлено, що Слідчим відділом Печерського управління поліції Головного управління Національної поліції у місті Києві здійснюється досудове розслідування кримінального провадження № № 0005536 за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 190 КК України. Встановлено, що під час проведення досудового розслідування за матеріалами кримінального провадження внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0003947 від 10.08.2017, розпочатого за ознаками вчинення злочину (кримінального правопорушення) передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України, встановлено, що невстановлені особи шахрайським шляхом заволоділи майном померлого ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , а саме квартирою, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 . Під час огляду місця події, слідчим було виявлено та вилучено паспорт громадянина України ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та правовстановлюючі документи на квартиру АДРЕСА_3 а також на дачний будинок, що розташований за адресою: АДРЕСА_2 . Слідчий в своєму клопотанні просить накласти арешт на об`єкти нерухомого майна, а сааме на квартиру, що розташована за адресою: АДРЕСА_1 та дачний будинок, що розташований за адресою: АДРЕСА_2 , посилаючись на те, що об`єкти нерухомого майна, а саме трьохкімнатна квартира, загальною площею 72,2 кв. м., в тому числі жилою площею 49,7 кв. м., що розташована за адресою: АДРЕСА_1 , а також дачний будинок, що розташований за адресою: АДРЕСА_2 , визнано речовим доказом.

Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку. Згідно ч. 2 ст. 170 КПК України (в редакції від 27 лютого 2016 року) арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди. Крім того, відповідно до ч. 10 ст. 170 КПК України арешт може бути накладений у встановленому цим Кодексом порядку на рухоме чи нерухоме майно, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковій формі, в тому числі кошти та цінності, що знаходяться на банківських рахунках чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах, видаткові операції, цінні папери, майнові, корпоративні права, щодо яких ухвалою чи рішенням слідчого судді, суду визначено необхідність арешту майна. Відповідно до п. п. 7 ч. 2 ст. 131 КПК України, арешт майна є одним із видів заходів забезпечення кримінального провадження. При цьому згідно п. 1 ч. 3 ст. 132 КПК України, застосування заходів забезпечення кримінального провадження не допускається, якщо слідчий, прокурор не доведе, що існує обґрунтована підозра щодо вчинення кримінального правопорушення такого ступеня тяжкості, що може бути підставою для застосування заходів забезпечення кримінального провадження. У кожному конкретному кримінальному провадженні слідчий суддя, застосовуючи вид обтяження, в даному випадку арешт майна, має неухильно дотримуватись вимог закону. При накладенні арешту на майно слідчий суддя має обов`язково переконатися в наявності доказів на підтвердження вчинення кримінального правопорушення. При цьому закон не вимагає аби вони були повними та достатніми на даній стадії кримінального провадження, однак вони мають бути такими, щоб слідчий суддя був впевнений у тому, що дані докази можуть дати підстави для пред`явлення обґрунтованої підозри у вчиненні того чи іншого злочину. Крім того, наявність доказів у кримінальному провадженні має давати слідчому судді впевненість в тому, що в даному кримінальному провадженні необхідно накласти арешт з метою уникнення негативних наслідків. Враховуючи викладене мотивування клопотання, слідчий в розумінні вимог ст. 132 КПК України не надав достатніх і належних доказів тих обставин, на які послався у клопотанні. Слідчим суддею не встановлено правової підстави для накладення арешту на нерухоме майно, квартиру, що розташована за адресою: АДРЕСА_1 та дачний будинок, що розташований за адресою: АДРЕСА_2 . Згідно норм Глави 10 та Глави 17 КПК України, правові підстави, з яких слідчим вноситься клопотання про накладення арешту, та відповідно накладається арешт слідчим суддею, мають співвідноситися з обставинами кримінального провадження. З урахуванням викладеного, слідчий суддя вважає, що у даному кримінальному провадженні слідчий не довів необхідності у накладенні арешту, тому у задоволенні клопотання слід відмовити.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 170, 171, 172, 173 КПК України, -
У Х В А Л И В:
В задоволенні клопотання начальника слідчого відділення слідчого відділу Печерського управління поліції Головного управління Національної поліції у місті Києві ОСОБА_4 про арешт майна - відмовити.
Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Апеляційного суду м. Києва протягом 5 днів з дня її проголошення.
Слідчий суддя ОСОБА_1