Справа № 466/5934/17
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
«08» листопада 2017 року Шевченківський районний суд м. Львова

в складі: головуючого - судді ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2

з участю: прокурора ОСОБА_3

обвинуваченого ОСОБА_4

потерпілого ОСОБА_5

розглянувши у судовому засіданні в залі суду в м. Львові кримінальне провадження, яке внесене в Єдиний реєстр досудових розслідувань за № 0002306 від 01 червня 2017 року, про обвинувачення

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Гологори Золочівського району Львівської області, українця, громадянина України, з професійною технічною освітою, розлученого, працюючого водієм в ЛК АТП №1, згідно з ст. 89 КК України раніше не судимого, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 та зареєстрованого за адресою АДРЕСА_2

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України,

в с т а н о в и в:

обвинувачений ОСОБА_4 01 червня 2017 року приблизно о 10 год. 00 хв., керуючи автобусом «Електрон», реєстраційний номер НОМЕР_1 , та рухаючись ним по проїзній частині вул. Мазепи від вул. Орлика в напрямку вул. Замарстинівської у м. Львові, поблизу будинку №3, порушив чинні вимоги ПДР України, затверджені постановою КМУ №1306 від 10.10.2001 року зі змінами та доповненнями відповідно до постанови КМУ №136 від 06.03.2013 року, а саме Р.1п.1.5; Р.2 п.п.2.3 «б», 2.3 «д»; Р.12 п. 12.3; Р.13 п.13.1, які виразилися в тому, що він своїми діями створив небезпеку для руху, був неуважним та не стежив за дорожньою обстановкою, відповідно не реагував на її зміну, в залежності від швидкості руху та стану керованого ним транспортного засобу, не дотримався безпечної дистанції, під час виявлення перешкоди в русі не зменшив швидкості руху аж до повної зупинки транспортного засобу або безпечного для інших учасників руху її об`їзду, що призвело до зіткнення з автомобілем марки «ВАЗ 1117», реєстраційний номер НОМЕР_2 , під керуванням водія ОСОБА_6 . Внаслідок ДТП транспортні засоби зазнали технічних пошкоджень, а пасажир автобуса «Електрон» ОСОБА_5 отримав тілесні ушкодження у вигляді закритого перелому задніх відділів плато правої великогомілкової кістки у верхній третині, забій розтяг зв`язок правого променево зап`ястного суглобу, які згідно з висновку судово медичної експертизи №167/2017 від 09.06.2017 року відносяться до тілесного ушкодження середньої тяжкості за ознакою тривалого розладу здоров`я.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 свою винуватість у вчиненні злочину визнав повністю та пояснив, що 01 червня 2017 року приблизно о 10 год. 00 хв., керував автобусом «Електрон», реєстраційний номер НОМЕР_1 , та у дорожній ситуації вчасно не відреагував на зміну дорожньої обстановки, а саме не застосував вчасно гальмування і як наслідок здійснив зіткнення з автомобілем марки «ВАЗ 1117», реєстраційний номер НОМЕР_2 , під керуванням водія ОСОБА_6 , що рухався попереду. Крім того, в результаті різкого гальмування в салоні автобуса, яким він керував, отримав травму пасажир ОСОБА_5 . У вчиненому щиро розкаюється.

На підставі ч. 3 ст. 349 КПК України суд при визначенні обсягу доказів, що підлягають дослідженню щодо тих обставин, які ніким із учасників кримінального провадження не оспорюються, і немає сумнівів у добровільності їх позиції, обмежився допитом обвинуваченого. Крім повного визнання обвинуваченим своєї винуватості, його винуватість у вчиненні злочину повністю і об`єктивно стверджується зібраними в ході досудового розслідування доказами, які знаходяться в матеріалах кримінального провадження № 0002306.

Оцінюючи зібрані по справі докази в їх сукупності, суд приходить до висновку, що винуватість обвинуваченого ОСОБА_4 у вчиненні злочину повністю і об`єктивно доведена та його дії органом досудового розслідування правильно кваліфіковано за ч. 1 ст. 286КК України, оскільки, керуючи транспортним засобом, він своїми діями порушив правила безпеки дорожнього руху, що спричинило потерпілому тілесні ушкодження середнього ступеня тяжкості.

Призначаючи обвинуваченому ОСОБА_4 покарання, суд враховує характер і тяжкість вчиненого ним злочину, відсутність обставин, що обтяжує покарання та негативних наслідків, особу винуватого, позитивну характеристику з місця його проживання, щире каяття, що є обставиною, яка пом`якшує покарання, та приходить до висновку, що йому слід призначити покарання в межах санкції ч. 1 ст. 286 КК України.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 заявив клопотання про застосування до нього Закону України «Про амністію у 2016 році», звільнивши його від відбування покарання, оскільки він має на утриманні двох дітей, вчинив кримінальне правопорушення середньої тяжкості, з наслідками застосування амністії ознайомлений.

Прокурор та потерпілий ОСОБА_5 в судовому засіданні не заперечували проти звільнення обвинуваченого ОСОБА_4 від відбування покарання на підставі п. "в" ст. 1 Закону України «Про амністію у 2016 році».

З довідки № 733 від 05.07.2017 року, виданої Перемишлянським МКП «Комунальник», вбачається, що в обвинувачений ОСОБА_4 має двох синів: ОСОБА_7 , 1999 року народження та ОСОБА_8 , 2012 року народження. Обмежень щодо застосування відносно обвинуваченого ОСОБА_4 Закону України «Про амністію у 2016 році», передбачених ст. 4 Закону України «Про застосування амністії в Україні» та ст. 9 Закону України «Про амністію у 2016 році», судом не встановлено, амністія до нього не застосовувалась.

Відповідно до ст. 1 Закону України «Про застосування амністії в Україні» амністія є повне або часткове звільнення від відбування покарання осіб, визнаних винними у вчиненні злочину, або кримінальні справи стосовно яких розглянуті судами, але вироки стосовно цих осіб не набрали законної сили. Амністія оголошується законом про амністію, який приймається відповідно до положень Конституції України, Кримінального кодексу України та цього Закону.

Пунктом «в» статті 1 Закону України «Про амністію у 2016 році» передбачено від відбування покарання у виді позбавлення волі на певний строк та від інших покарань, не пов`язаних з позбавленням волі, осіб, визнаних винними у вчиненні умисного злочину, який не є тяжким або особливо тяжким відповідно до статті 12 Кримінального кодексу України, осіб, визнаних винними у вчиненні необережного злочину, який не є особливо тяжким відповідно до статті 12 Кримінального кодексу України, а також осіб, кримінальні справи стосовно яких за зазначеними злочинами розглянуті судами, але вироки стосовно них не набрали законної сили, не позбавлених батьківських прав, які на день набрання чинності цим Законом мають дітей, яким не виповнилося 18 років, дітей-інвалідів та/або повнолітніх сина, дочку, визнаних інвалідами.

За таких обставин суд вважає, що на обвинуваченого ОСОБА_4 поширюється дія Закону України «Про амністію у 2016 році», а тому він підлягає звільненню від відбування призначеного покарання.

Запобіжний захід обвинуваченому ОСОБА_4 по справі не обирався.

Керуючись п. «в» ст. 1 Закону України «Про амністію у 2016 році» ст.ст. 370, 373, 374 КПК України, суд ,

з а с у д и в:

визнати ОСОБА_4 винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України, та призначити йому покарання у виді штрафу в доход держави в розмірі двісті неоподатковуваних мінімумів доходів громадян (три тисячі чотириста гривень).

Відповідно до п. "в" ст. 1 Закону України «Про амністію у 2016 році» від 22 грудня 2016 року звільнити ОСОБА_4 від призначеного покарання.

Речові докази: автомобіль марки «ВАЗ 1117», реєстраційний номер НОМЕР_2 , який переданий на зберігання ОСОБА_6 повернути ОСОБА_6 ; автобус марки «Електрон», реєстраційний номер НОМЕР_1 , який переданий на зберігання ОСОБА_4 повернути ОСОБА_4 .

Стягнути з ОСОБА_4 в дохід держави судові витрати за проведення інженерно - транспортної експертизи №1/615 від 11.07.2017 у розмірі 1113,40 грн., інженерно - транспортної експертизи №1/617 від 11.07.2017 у розмірі 1113,30 грн., інженерно - транспортної експертизи №1/615 від 11.07.2017 у розмірі 2474 грн., інженерно - транспортної експертизи №1/827 від 18.07.2017 у розмірі 1237 грн., а всього - 5937,60 грн. ( п`ять тисяч дев`ятсот тридцять сім гривень шістдесят копійок).

На вирок може бути подана апеляція до апеляційного суду Львівської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення через Шевченківський районний суд м. Львова з підстав, передбачених ст. 394 КПК України.

Суддя ОСОБА_1