Справа № 203/232/17
Провадження № 1-кп/0203/76/2018
У Х В А Л А
26.03.2018 року м. Дніпро

Суд присяжних Кіровського районного суду м. Дніпропетровська
в складі: головуючого судді: ОСОБА_1 ,
судді: ОСОБА_2 ,
присяжних: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5
при секретарі - ОСОБА_6
за участю прокурора - ОСОБА_7
потерпілої - ОСОБА_8
представників потерпілих- ОСОБА_9 , ОСОБА_10
захисника - ОСОБА_11
обвинуваченого - ОСОБА_12
розглянувши у відкритому судовому засіданні питання про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_12 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчинені кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст. 263, ч.3 ст. 262, п.1 ч.2 ст. 115, ч.2 ст. 15, п.13 ч.2 ст. 115, 348 КК України,
В С Т А Н О В И В:
В провадженні Кіровського районного суду м. Дніпропетровська знаходиться вищезазначений обвинувальний акт.
Прокурор в судовому засідання заявив клопотання про продовження обвинуваченому ОСОБА_12 міри запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів, посилаючись на практику ЄСПЛ та на те, що ОСОБА_12 обґрунтовано обвинувачується у скоєнні особливо тяжких злочинів, за яке передбачене покарання на строк від десяти до п`ятнадцяти років або довічним позбавленням волі. Закінчити судовий розгляд до спливу строку дії запобіжного заходу обраного обвинуваченому є неможливим. Ризики передбачені ст. 177 КПК України, встановлені щодо обвинуваченого не зменшилися та продовжують існувати, а саме обвинувачений зможе переховуватися від суду з метою уникнення кримінальної відповідальності. Під час скоєння злочину обвинувачений перебував в розшуку, змінював зовнішність та анкетні дані, тому є підстави вважати, що існує ризик втечі обвинуваченого. Окрім того, просив врахувати особу обвинуваченого, який офіційно не працевлаштований та не навчається, проходив військову службу, володіє навичками поводження з вогнепальною зброєю, тому є підстави вважати, що обвинувачений зможе вчинити інше кримінальне правопорушення. Враховуючи обставини даної конкретної справи, перебування ОСОБА_12 під вартою значний проміжок часу, в даному випадку не є надмірним та невиправданим, оскільки викликаний не тільки тяжкістю обвинувачення, але й дійсними наявними ризиками. З урахуванням вищевикладеного, вважає, що підстав для застосування більш м`якого запобіжного заходу не вбачається та не зможе забезпечити належної процесуальної поведінки обвинуваченого.
Потерпіла та представники потерпілих підтримали думку прокурора, просили продовжити обвинуваченому ОСОБА_12 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.
Захисник обвинуваченого заперечував проти задоволення клопотання прокурора, та висловив думку, що прокурор не навів та не обґрунтував ризики, які на теперішній час існують, лише кожного разу перелічив та жодного разу не підтвердив документально, наведені ризики є суб`єктивної думкою прокурора. Посилаючись на практику Європейського суду з прав людини просив змінити ОСОБА_12 запобіжний захід на домашній арешт з покладення обов`язків, передбачених ч.5 ст. 194 КПК України,
Обвинувачений підтримав доводи захисника.
Заслухавши учасників судового провадження, суд присяжних приходить до наступного.
Згідно вимог ч.3 ст.331 КПК України незалежно від наявності клопотань суд зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою до спливу двомісячного строку з дня надходження до суду обвинувального акта чи з дня застосування судом до обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. За наслідками розгляду питання суд своєю вмотивованою ухвалою скасовує, змінює запобіжний захід у вигляді тримання під вартою або продовжує його дію на строк, що не може перевищувати двох місяців.
Ухвалою Кіровського районного суду м. Дніпропетровська від 01 лютого 2018 року обвинуваченому продовжено обраний запобіжний захід, строк дії якого закінчується 01 квітня 2018 року.
Обвинувачений ОСОБА_12 обвинувачується у вчиненні особливо тяжких кримінальних правопорушень, пов`язаних із заподіянням насильницької смерті двом особам, за яке передбачене покарання на строк від десяти до п`ятнадцяти років або довічним позбавленням волі. Незважаючи на те, що всі свідки, заявлені обвинуваченням, допитані та речові докази досліджені, судовий розгляд у кримінальному провадженні не закінчено, окрім того, суд приймає до уваги особу обвинуваченого, який немає міцних соціальних зв`язків, має навички володіння вогнепальною зброєю, перебував у розшуку за підозрою у вчиненні злочинів та змінював зовнішність, з метою унеможливлення його ідентифікації та притягнення до кримінальної відповідальності.
Суд приходить до висновку, що обвинувачений перебуваючи на волі, може переховуватися від суду з метою уникнути відповідальності, продовжити вчинення кримінальних правопорушень, або іншим чином перешкодити встановленню істини у справі.
Крім того, суд приймає до уваги практику Європейського суду з прав людини, а саме рішення «Лабіта проти Італії», за яким питання розумності строків тримання особи під вартою вирішуються судом, зважаючи на наявність дійсного публічного інтересу у триманні особи під вартою, що переважає над приватним правом особи на особисту недоторканність.
З огляду на вищевикладене, суд вважає необхідним задовольнити клопотання прокурора та продовжити строк запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_12 строком на 60 днів.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 177, 178, 331 КПК України, суд присяжних -

У Х В А Л И В:

Клопотання прокурора, щодо продовження ОСОБА_12 міри запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою - задовольнити повністю.
Продовжити ОСОБА_12 міру запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою на 60 днів, тобто до 24 травня 2018 року.
Ухвала апеляційному оскарженню не підлягає і набирає законної сили в момент ухвалення.
Головуючий - суддя ОСОБА_1