Справа № 461/821/18
Провадження № 1-кс/461/765/18
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
14.02.2018 року м. Львів
Слідчий суддя Галицького районного суду м.Львова ОСОБА_1 , при секретарі судових засідань ОСОБА_2 , за участю представника заявника - адвоката ОСОБА_3 , прокурора ОСОБА_4 , слідчого ОСОБА_5 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у м.Львові клопотання ОСОБА_6 про скасування арешту майна
Представник заявника в судовому засіданні клопотання підтримав із наведених вище підстав та просив таке задоволити.
Слідчий та прокурор у судовому засіданні проти задоволення клопотання не заперечили.
Суд, заслухавши думки учасників процесу, дослідивши матеріали клопотання, дійшов наступного висновку.
Ухвалою слідчого судді Галицького районного суду м. Львова від 16.06.2016 року накладено арешт, шляхом заборони розпоряджатися та використовувати вантаж (тканину), який був виявлений в автомобілі марки «Renault», д.р.н. НОМЕР_1 з причіпом д.р.н. НОМЕР_2 .
Приймаючи вказану ухвалу суд покликався на наявність доказів, що вказують на вчинення особою кримінального правопорушення.
Відповідно до ч.1 ст.170 КПК України, арештом майна є тимчасове позбавлення підозрюваного, обвинуваченого або осіб, які в силу закону несуть цивільну відповідальність за шкоду, завдану діяннями підозрюваного, обвинуваченого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння, можливості відчужувати певне його майно за ухвалою слідчого судді або суду до скасування арешту майна у встановленому цим Кодексом порядку. Відповідно до вимог цього Кодексу арешт майна може також передбачати заборону для особи, на майно якої накладено арешт, іншої особи, у володінні якої перебуває майно, розпоряджатися будь-яким чином таким майном та використовувати його.
Частиною другою вказаної статті передбачено, що арешт майна допускається з метою забезпечення:
1) збереження речових доказів;
2) спеціальної конфіскації;
3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи;
4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.
Щодо осіб, які не є підозрюваними (яким у порядку, передбаченому ст.ст.276-279 КПК України, повідомлено про підозру, або яка затримана за підозрою у вчиненні кримінального правопорушення), обвинуваченими (особа, обвинувальний акт щодо якої передано до суду в порядку, передбаченому ст.291 КПК України) або особами, які в силу закону несуть цивільну відповідальність за шкоду, завдану діяннями підозрюваного, обвинуваченого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння, не може бути прийнято ухвалу про арешт майна.
Згідно ч.1 ст.174 КПК України підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково.
Відповідно до ч.2 ст.174 КПК України арешт майна може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.
Підставами для скасування заходу забезпечення кримінального провадження є такі обставини, що не перевірено та не встановлено наявності належних підстав для арешту майна; відсутні достатні докази, що вказують на вчинення особою чи особами, на майно яких слідчий просить накласти арешт, кримінального правопорушення; не встановлено розмір шкоди та питання щодо наявності цивільного позову, та співрозмірності обмеження права власності; невідповідність клопотання слідчого вимогам ст.171 КПК України; розгляд клопотання слідчого про арешт майна за відсутності власника майна; накладення арешту на майно особи, яка не є підозрюваним у кримінальному провадженні.
Згідно абз.3 п.1 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ №5 від 03.06.2016 року «Про судову практику в справах про зняття арешту з майна» за наявності кримінального провадження власник чи інший володілець майна може звернутися до суду за захистом свого порушеного, невизнаного чи оспорюваного права власності у загальному порядку. Після підтвердження цього права зазначена особа, як і титульний власник майна, у тому числі й особа, яка не є учасником кримінального провадження, має право на звернення з клопотанням про скасування арешту та вирішення інших питань, які безпосередньо стосуються її прав, обов`язків чи законних інтересів, у порядку, передбаченому статтями 174, 539 КПК України, до суду, що наклав арешт чи ухвалив вирок.
Тобто, такий вид заходу кримінального провадження як арешт майна можливий лише щодо особи, яка підозрюється або обвинувачується або осіб, які в силу закону несуть цивільну відповідальність.
Як вбачається з матеріалів справи, вантаж (трикотажне полотно) TOB «Тіко-Текс» закупило у TOB «Дилер Груп» на підставі договору №25/04 від 25.04.2016 р., а також у TOB «Мікропет» на підставі договору №21/10/15 від 21.10.2015 р. /а.с. 20-29/.
Згідно довіреності №08/06-1 від 08.06.2016 р. ОСОБА_6 є представником TOB «Тіко-Текс» /а.с. 11/ та на підставі договору №08/06-1 від 08.06.2016 року про надання послуг щодо відповідального зберігання, власник вантажу - TOB «Тіко-Текс» передав ОСОБА_6 на відповідальне зберігання вантаж (трикотажне полотно) в кількості 940 одиниць /а.с.9, 10/.
Так, слідчим суддею встановлено, що органом досудового розслідування слідчому судді не надано жодних доказів того, що вказані речі, які були вилучені, можуть містити на собі сліди злочину, а також того, що арештоване майно використовувалось для проведення слідчих дій.
З урахуванням викладеного, беручи до уваги, що вантаж (трикотажна тканина) належить особі,яка не є підозрюваним, обвинуваченим чи засудженим, а також не несе матеріальну відповідальність за злочин, суд вважає клопотання в частині скасування арешту майна є обґрунтованим та таким, що підлягає задоволенню.
Щодо вимоги про повернення вантажу (тканини) відповідальному зберігачу ОСОБА_6 , слідчий суддя зазначає, що таке задоволенню не підлягає, оскільки відповідно до ст.174 КПК України вирішення цього питання не належить до повноважень слідчого судді.
Враховуючи вищевикладене, слідчий суддя дійшов висновку, що клопотання необхідно задоволити частково.
На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 167-174, 372, 376 КПК України, слідчий суддя
Клопотання ОСОБА_6 про скасування арешту майна задоволити частково.
Скасувати арешт, заборону розпоряджатися та використовувати вантаж (трикотажну тканину), який був виявлений в автомобілі марки «Renault», номерний знак НОМЕР_1 з причепом номерний знак НОМЕР_2 , що був накладений згідно ухвали Галицького районного суду м. Львова від 16 червня 2016 р. у справі № 461/3886/16-к
В іншій частині клопотання відмовити.
Ухвала остаточна та оскарженню не підлягає.
Слідчий Суддя ОСОБА_1