Справа №484/3477/17 25.10.2017
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 жовтня 2017 року м. Миколаїв

Апеляційний суд Миколаївської області у складі:

головуючого ОСОБА_1 ,
суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3
за участю секретаря ОСОБА_4

розглянув у відкритому судовому засіданні апеляційні скарги підозрюваного ОСОБА_5 та його захисника ОСОБА_6 на ухвалу слідчого судді Первомайського міськрайонного суду Миколаївської області від 17 жовтня 2017 року, якою задоволено клопотання старшого слідчого СВ Южноукраїнського ВП Первомайського ВП ГУ НП в Миколаївській області ОСОБА_7 та застосовано запобіжний захід у виді цілодобового домашнього арешту строком на два місяці, стосовно

ОСОБА_5 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Южноукраїнська, Миколаївської області, громадянина України, одруженого, маючого на утриманні двох неповнолітніх дітей: 2009 року народження та 2001 року народження, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого

- підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 342 КК України, по кримінальному провадженню № 0000946.

Учасники судового провадження:
прокурор ОСОБА_8
підозрюваний ОСОБА_5
захисники ОСОБА_6 , ОСОБА_9

встановив:
Короткий зміст вимог апеляційних скарг.
В апеляційній скарзі підозрюваний просить ухвалу слідчого судді скасувати.

Ухвалити нову ухвалу, якою обрати запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання.

В апеляційній скарзі захисник просить ухвалу слідчого судді скасувати.

Ухвалити нову, якою відмовити у задоволені клопотання старшого слідчого СВ Южноукраїнського ВП Первомайського ВП ГУНП в Миколаївській області ОСОБА_7 про застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту відносно ОСОБА_5 .

Короткий зміст ухвали слідчого судді.
Ухвалою слідчого судді Первомайського міськрайонного суду Миколаївської області від 17.10.2017р. обрано підозрюваному у кримінальному провадженні № 0000946, ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженцю м. Южноукраїнська Миколаївської області, запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту строком на два місяці, зобов`язано його не залишати своє місце проживання за адресом: АДРЕСА_1 цілодобово.

Узагальнені доводи апеляційних скарг.
Виклавши аналогічні доводи на обґрунтування вимог апеляційних скарг підозрюваний ОСОБА_5 та його захисник вказують, що пред`явлена підозра ОСОБА_5 ґрунтується лише на показах одного свідка, який є працівником поліції та який вказує на присутність у скупченні 15-20 невідомих людей, а саме чоловіка з лисиною та борідкою.
Зазначають, що не згодні із пред`явленою підозрою, вважають її необґрунтованою, а ризики, на які посилається прокурор в клопотанні є надуманими та не підтвердженими.
Зауважують, що задовольняючи клопотання слідчого та застосовуючи запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту, слідчий суддя не врахував особу ОСОБА_5 , його соціальні та родинні зв`язки, те що він одружений, має на утриманні двох неповнолітніх дітей, проживає за однією адресою зі своєю матір`ю, дружиною та дітьми, позитивно характеризується за місцем проживання, раніше до кримінальної відповідальності не притягувався.
Зауважують, що слідчий суддя врахував тільки те, що ОСОБА_5 не працює, проте, в своїй апеляційній скарзі підозрюваний пояснює, що в судовому засіданні наголошував на тому, що виконує роботи по цивільно-правовим договорам, укладеним з фізичними-особами підприємцями та є єдиним утримувачем у сім`ї, копію договору про виконання робіт додає до апеляційної скарги.
Вважають, що висновок суду про недоцільність застосування більш м`якого запобіжного заходу є хибним та не ґрунтується на матеріалах справи.
Крім того вказують, що доводи прокурора про недостатність більш м`якого запобіжного заходу з огляду на можливість незаконно впливати на свідків у зазначеному кримінальному провадженні, вчинення нових кримінальних правопорушень, матеріалами справи не підтверджені, а тому мають характер припущень.
Обставини, встановлені судом першої інстанції.
СВ Первомайського ВП ГУНП в Миколаївській області розслідується кримінальне провадження №0000946 від 14.10.2017 року за ознакам кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 342 КК України, в межах якого встановлено, що 13.10.2017 року начальник СПРПП Южноукраїнського ВП Первомайського ВП ГУНП в Миколаївській області майор поліції ОСОБА_10 , разом з інспектором СРПП Южноукраїнського ВП Первомайського ВП ГУНП в Миколаївській області капітаном поліції ОСОБА_11 о 8.00 годині згідно графіку чергувань Южноукраїнського ВП Первомайського ВП ГУН в Миколаївській області, заступили на добове чергування з охорони громадського порядку на території м. Южноукраїнська Миколаїської області. Під час виконання своїх службових обов`язків, 14.10.2017 близько 03.30 год. від оперативного чергового Южноукраїнського ВП ГУНП в Миколаївській ласті ОСОБА_12 надійшло повідомлення про те, що в районі магазину «Копійка», що розташований по вул. Миру в м. Южноукраїнськ, відбувається бійка.
Прибувши на місце події, працівниками поліції був затриманий громадянин ОСОБА_13 на якого почали одягати спец засіб металеві кайданки. В цей час їх обступила група людей в кількості 10-15 чоловік та почали вимагати звільнення ОСОБА_13 . Після цього ОСОБА_14 , з метою уникнення кримінальної відповідальності ОСОБА_15 силоміць вирвав ОСОБА_13 у працівників поліції та посадив його в автомобілю «Мерседес» сріблястого кольору д.н. НОМЕР_1 , до якого сів і сам. В цей час, водій даного автомобіля ОСОБА_5 , з метою - уникнення кримінальної відповідальності ОСОБА_15 , закрив дверцята автомобіля з середини салону та покинув місце події на автомобілі разом з ОСОБА_14 та ОСОБА_15 . Таким чином, за наведених вище обставин ОСОБА_5 своїми умисними протиправними діями скоїв кримінальне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 342 КК України, тобто опір працівникові правоохоронного органу, під час виконання ним службових обов`язків.
15.10.2017 року ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 342 КК України - опір працівникові правоохоронного органу, під час виконання ним службових обов`язків.
Задовольняючи клопотання слідчого, слідчий суддя вважав, що підозра пред`явлена ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 342 КК України є обґрунтованою. ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні злочину невеликої тяжкості, за яке передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк до 2-х років, що відповідно до ст. 181 КПК України дозволяє застосувати відносно нього запобіжний захід у вигляді домашнього арешту.

Зазначив, що ОСОБА_5 офіційно не працює, тому може переховуватись від органів досудового розслідування або суду; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інші кримінальні правопорушення; незаконно впливати на свідків по кримінальному провадженні.

Обставини, встановлені судом апеляційної інстанції.
Заслухавши доповідь судді, пояснення підозрюваного та його захисників на підтримку доводів апеляційних скарг, думку прокурора який просив залишити без змін ухвалу слідчого судді, вивчивши матеріали судового та кримінального проваджень, апеляційний суд дійшов наступного.

Відповідно до вимог ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.
Судом при розгляді клопотання слідчого про застосування запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту до підозрюваного ОСОБА_5 даних вимог закону не дотримано.

Приймаючи рішення про застосування ОСОБА_5 запобіжного заходу, слідчий суддя в порушення вимог ст. 194 КПК України не встановив та не навів в ухвалі, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним кримінального правопорушення.
Так, в ухвалі про застосування запобіжного заходу ОСОБА_5 слідчий суддя, пославшись на наявність в матеріалах кримінального провадження протоколів допиту свідків ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_16 , протоколів огляду місця події за відповідними датами та протоколів впізнання за відповідними датами, зазначив, що встановлені під час досудового розслідування обставини є достатніми для підозри ОСОБА_5 у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст. 342 КК України, проте не навів які ж надані сторонами кримінального провадження докази доводять про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_5 інкримінованого йому злочину. Так, слідчий суддя не зазначив в ухвалі чи містять протоколи допиту вищевказаних осіб та протоколи впізнання будь які дані які б вказували на причетність ОСОБА_5 до вчинення злочину, передбаченого ч.2 ст. 342 КК України.
Крім того, слідчий суддя не звернув увагу, що таких даних не містить і клопотання слідчого про обрання ОСОБА_5 запобіжного заходу.
Між тим, із витягу з кримінального провадження № 0000946 вбачається, 14.10.2017 до ЄРДР були внесені відомості про вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 342 КК України, згідно яких під час вивчення кримінального провадження № 0000945, було виявлено додатковий епізод злочинної діяльності з боку невстановленої особи за прізвищем « ОСОБА_17 », який 14.10.2017 близько 03-30 год., перебуваючи біля магазину «Копійка», що по вул.. Миру, 14 «Б» в м. Южноукраїнську, вчинив активний опір начальнику СРПП Южноукраїнського ВП ОСОБА_10 та інспектору СРПП Южноукраїнського ВП ОСОБА_11 , чим умисно перешкодив працівникам правоохоронного органу виконувати їх службовий обов`язок по припиненню хуліганських дій з боку ОСОБА_18 та його затримання. Тобто, даний витяг з кримінального провадження містить дані щодо вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 342 КК України особою за прізвищем « ОСОБА_17 » та не містить даних про причетність до вчинення даного злочину інших осіб, в тому числі і ОСОБА_5 . Не містить таких даних про вчинення ОСОБА_5 кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 342 КК України і вручене йому письмове повідомлення, а саме виклад фактичних обставин в повідомленні про підозру не містить будь яких об`єктивних даних про вчинення ОСОБА_5 опору працівникам правоохоронного органу. Таким чином, зазначене свідчить, що прокурором при розгляді клопотання про застосування підозрюваному запобіжного заходу не доведено наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_5 кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 342 КК України.
Не доведено прокурором і наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, і на які вказує слідчий в клопотанні.
Так, обґрунтовуючи наявність ризиків, передбачених п.1,3,4,5 ч.1 ст. 177 КПК України, слідчий в своєму клопотанні зазначив, що ОСОБА_5 підозрюється у скоєнні умисного тяжкого злочину, а тому розуміючи тяжкість злочину, в якому він підозрюється та усвідомлюючи невідворотність покарання, ОСОБА_5 зможе ухилитись від органів досудового розслідування або суду; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інші кримінальні правопорушення; незаконно впливати на свідків по кримінальному провадженні. Тоді як відповідно до вимог ст. 12 КК України, злочин, передбачений ч.2 ст. 342 КК України відноситься до злочинів невеликої тяжкості.
Слідчий суддя в своїй ухвалі, погоджуючись з наявністю зазначених в клопотанні слідчого ризиків, передбачених п.1,3,4,5 ч.1 ст. 177 КПК України послався лише на те, що ОСОБА_5 офіційно не працює.
Разом з тим, із матеріалів кримінального та судового проваджень вбачається, що ОСОБА_5 органами досудового розслідування підозрюється у вчиненні злочину невеликої тяжкості, за яке передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк до 2-х років, має постійне місце проживання, мешкає разом із матір`ю, дружиною та малолітніми дітьми, що вказує на його міцні соціальні та родинні зв`язки, позитивно характеризується за місцем проживання, раніше до кримінальної відповідальності не притягувався.
В апеляційному суді підозрюваний надав копію договору на виконання робіт від 01.10.2017р., укладеним з фізичною-особою підприємцем відповідно до якого він бере на себе зобов`язання виконати певні роботи, що дає підстави суду вважати, що ОСОБА_5 утримує родину та має хоча і не стабільну, але офіційну роботу та спростовує висновки слідчого судді про відсутність і підозрюваного роботи.
Відповідно до пунктів 3, 4 статті 5 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод та практики Європейського суду з прав людини, обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливо лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою.
При цьому, відповідно до установленої практики Європейського суду з прав людини, висновки про ступінь ризиків та неможливості запобігання їм більш м`яких запобіжних заходів, мають бути зроблені за результатами сукупного аналізу обставин злочину та особистості підозрюваного (його характеру, моральних якостей, способу життя, сімейних зв`язків, постійного місця роботи, утриманців), поведінки підозрюваного під час розслідування кримінального правопорушення (наявність або відсутність спроб ухилятися від органів влади) поведінки підозрюваного під час попередніх розслідувань (способу життя взагалі, способу самозабезпечення, системності злочинної діяльності, наявності злочинних зв`язків). Сама лише тяжкість вчиненого кримінального правопорушення, хоча і є визначеним елементом при оцінці ризику ухилення від органу досудового розслідування та/або суду, однак не може бути достатньою підставою для обмеження права особи на свободу і особисту недоторканність.
Відповідно до вимог ч.2 ст. 194 КПК України, слідчий суддя зобов`язаний постановити ухвалу про відмову в застосуванні запобіжного заходу, якщо під час розгляду клопотання прокурор не доведе наявність всіх обставин, передбачених частиною першою цієї статті.
Оскільки, прокурором під час розгляду клопотання не доведено наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні, слідчий суддя не мав підстав для застосування до ОСОБА_5 запобіжного заходу.
Таким чином, ухвала слідчого судді постановлена з порушенням вимог кримінального процесуального закону та підлягає скасуванню, з постановленням нової ухвали, якою слід відмовити в задоволенні клопотання старшого слідчого СВ Южноукраїнського ВП Первомайського ВП ГУ НП в Миколаївській області ОСОБА_7 про застосування запобіжного заходу стосовно ОСОБА_5 з наведених вище підстав.

Керуючись ст.ст. 177, 194, 405, 407, 422, 532 КПК України, апеляційний суд
п о с т а н о в и в:
Апеляційні скарги підозрюваного ОСОБА_5 та його захисника ОСОБА_6 задовольнити.
Ухвалу слідчого судді Первомайського міськрайонного суду Миколаївської області від 17 жовтня 2017 року відносно ОСОБА_5 скасувати.
Постановити нову ухвалу.
В задоволенні клопотання старшого слідчого СВ Южноукраїнського ВП Первомайського ВП ГУ НП в Миколаївській області ОСОБА_7 , погодженого з прокурором Южноукраїнського відділу Первомайської місцевої прокуратури ОСОБА_19 про застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту стосовно ОСОБА_5 відмовити.
Ухвала суду апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Головуючий
Судді