Справа № 417/4751/17
Провадження № 11-сс/782/27/18
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
«07» лютого 2018 року місто Сєвєродонецьк
Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду Луганської області у складі:
Головуючого судді - ОСОБА_1
суддів - ОСОБА_2 , ОСОБА_3
секретаря судового засідання - ОСОБА_4
за участю прокурора - ОСОБА_5
захисника - ОСОБА_6
підозрюваного - ОСОБА_7
розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Апеляційного суду Луганської області апеляційну скаргу процесуального керівника у кримінальному провадженню заступника начальника Марківського відділу Старобільської місцевої прокуратури Луганської області ОСОБА_5 на ухвалу слідчого судді Марківського районного суду Луганської області від 18.01.2018 року, якою відмовлено у задоволенні клопотання про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно:
ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, уродженця м.Лозова, Харківської області, в силу ст.89 КК України не судимий, одружений, має на утриманні трьох малолітніх дітей, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , який проходить військову службу за контрактом у військовій частині НОМЕР_1 на посаді механіка-водія 3 відділення 3 гірсько-штурмового взводу 2 гірсько-штурмової роти,-
підозрюваного в скоєнні кримінальних правопорушень, передбачених ч.3 ст.187, ч.3 ст.289 КК України, -
В С Т А Н О В И Л А:
18 січня 2018 року до слідчого судді Марківського районного суду Луганської області із клопотанням про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_7 , підозрюваного у скоєнні кримінальних правопорушень, передбачених ч.3 ст.187, ч.3 ст.289 КК України, звернувся слідчий СВ Марківського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Луганській області ОСОБА_8 , погоджене заступником начальника Марківського відділу Старобільської місцевої прокуратури Луганської області ОСОБА_5 , з якого вбачається наступне.
Органом досудового розслідування ОСОБА_7 обгрунтовано підозрюється в тому, що 23.08.2014 року, приблизно о 14 год. 00 хв., ОСОБА_7 разом з п`ятьма невстановленими в ході досудового слідства особами, в військовій формі невідомого походження, озброєні автоматичною зброєю, за попередньою змовою групою осіб, маючи сумісний умисел на напад з метою заволодіння чужим майном, поєднаний із погрозою застосування насильства, що є небезпечним для життя чи здоров`я потерпілого, яка зазнала нападу, поєднаний з проникненням в інше приміщення, проникли до офісу свиноферми, яка розташована за адресою: АДРЕСА_2 , власником якої є потерпілий ОСОБА_9 .
Реалізуючи свій злочинний умисел, діючи за попередньою змовою групою осіб, ОСОБА_7 разом з п`ятьма невстановленими в ході досудового слідства особами, демонструючи потерпілому ОСОБА_9 заряджену вогнепальну зброю, тим самим вчинивши психологічне насильство, що виразилося в погрозі вбивства зброєю, яка була при них, що є небезпечним для життя та здоров`я потерпілого, за допомогою заздалегідь приготовленого пластикового джгута, зв`язали руки потерпілому ОСОБА_9 .
Крім цього, 23.08.2014 року, приблизно о 14:00 годині, ОСОБА_7 разом з п`ятьма невстановленими в ході досудового слідства особами, в військовій формі невідомого походження та озброєними автоматичною зброєю, шляхом вільного доступу прийшли на територію свиноферми, яка розташована за адресою: АДРЕСА_2 , де реалізовуючи свій злочинний умисел, діючи за попередньою змовою групою осіб, демонструючи потерпілому ОСОБА_9 заряджену вогнепальну зброю, тим самим вчинивши психологічне насильство, що виразилося погрозі вбивства зброєю, яка була при них, що є небезпечним для життя та здоров`я потерпілого, за допомогою заздалегідь приготовленого пластикового джгута, зв`язали руки потерпілому ОСОБА_9 .
Знаходячись на території свиноферми, яка належить ОСОБА_10 , у ОСОБА_7 та п`ятьох невстановлених в ході досудового слідства осіб, в військовій формі невідомого походження, виник умисел на незаконне заволодіння автомобілем К1А Optima, 2011 року випуску, державний номер НОМЕР_2 ,чорного кольору, VIN- НОМЕР_3 та автомобілем КІА Сееd, державний номер НОМЕР_4 , 2010 року випуску, сірого кольору, V1N- НОМЕР_5 , які зареєстровані на ім`я ОСОБА_9 .
Реалізуючи свій злочинний умисел, направлений на незаконне заволодіння транспортними засобами, поєднаного з погрозою застосування насильства, а саме в погрозі вбивства, що є небезпечним для життя та здоров`я потерпілого в момент скоєння злочину, шляхом вільного доступу, скориставшись тим, що ОСОБА_9 знаходився в стані сильного душевного хвилювання та перебував під сильним психологічним впливом ОСОБА_7 та п`ятьох озброєних невстановлених осіб в військовій формі невстановленого походження, заволоділи вищевказаними автомобілями.
Згідно висновку судово-автотоварознавчої експертизи №040/15 від 04.11.2015 року вартість автомобіля КІА Optima, 2011 року випуску, державний номер НОМЕР_2 , чорного кольору, VIN- НОМЕР_3 станом на 23.08.2014 року складає 211820 грн.
Ухвалою Марківського районного суду Луганської області від 18.01.2018 року відмовлено у задоволенні клопотання про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_7 . При цьому суд задовольнив клопотання заступника командира в/ч НОМЕР_1 ОСОБА_11 , командира 2-ї гірсько-штурмової роти військової частини НОМЕР_1 ОСОБА_12 , головного старшини в/ч НОМЕР_1 ОСОБА_13 , помічника командира в/ч НОМЕР_1 з правової допомоги ОСОБА_14 про взяття на поруки офіцерського колективу військової частини НОМЕР_1 механіка - водія 3 відділення 3 гірсько - штурмового взводу 2 гірсько-штурмової роти ОСОБА_7 тазастосував до підозрюваного ОСОБА_7 запобіжний захід у вигляді особистої поруки. Також суд визначив поручителями підозрюваного ОСОБА_7 : заступника командира в/ч НОМЕР_1 капітана ОСОБА_11 , командира 2-ї гірсько-штурмової роти в/ч НОМЕР_1 ОСОБА_12 та головного старшину в/ч НОМЕР_1 старшину ОСОБА_13 .
Не погоджуючись з рішенням слідчого судді прокурором подана апеляційна скарга, в якій він вказує на незаконність та необгрунтованість ухвали суду у зв`язку з порушенням вимог ст.370 КПК України та, з посиланням на положення ч.1 ст.194 КПК України, зазначає, що суд, відмовляючи в задоволенні клопотання органу досудового розслідування не прийняв до уваги те, що підозрюваний ОСОБА_7 скоїв злочини, які відповідно до ст.12 КК України віднесені до особливо тяжких злочинів, переховувався від органів досудового розслідування, може незаконно впливати на потерпілого та свідків у цьому ж кримінальному провадженні, в тому числі на ОСОБА_15 , ОСОБА_16 та інших.
Крім того, як зазначається в апеляційній скарзі, судом не надано правової оцінки новим ризикам, які виникли в ході досудового розслідування та про які вказував прокурор. Зокрема, судом не враховано, що підозрюваний ОСОБА_7 може перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, тобто може безперешкодно спілкуватися з невстановленими в ході досудового розслідування особами, разом з якими вчинив кримінальні правопорушення, передбачені ч.3 ст.187, ч.3 ст.289 КК України, розголошувати відомості, які йому стали відомі під час досудового розслідування, вчинити інше кримінальне правопорушення, а також знищити, сховати або спотворити будь-які із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, які є підставою для обрання запобіжного заходу, що свідчить про неможливість запобігання ризикам шляхом застосування більш м`яких запобіжних заходів.
Крім цього, як вважає апелянт, судом не взято до уваги те, що контракт про проходження військової служби у ОСОБА_7 фактично закінчився 07.01.2018 року, а підписаний нібито 07.01.2018 року ОСОБА_7 новий контракт, викликає сумнів з огляду на те, що в цей час підозрюваний перебував під вартою та взагалі цей день був вихідним. Вказані аргументи приводились прокурором під час судового розгляду, проте слідчим суддею дані обставини не були взяті до уваги при ухваленні рішення.
З урахуванням наведеного прокурор просить апеляційний суд скасувати ухвалу слідчого судді та постановити нову ухвалу, якою обрати ОСОБА_7 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів.
Заслухавши суддю-доповідача, вислухавши пояснення прокурора на підтримку доводів поданої ним апеляційної скарги, який просив апеляційний суд обрати стосовно підозрюваного ОСОБА_7 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою у межах строків досудового розслідування, тобто до 22 лютого 2018 року, вислухавши думку підозрюваного ОСОБА_7 та його захисника ОСОБА_6 , які заперечували проти задоволення апеляційної скарги прокурора та просили залишити рішення слідчого судді без змін, перевіривши матеріали судового провадження та обговоривши доводи апеляційної скарги колегія суддів дійшла наступного висновку.
Відповідно до п.3 ч.1 ст.309 КПК України під час досудового розслідування можуть бути оскаржені в апеляційному порядку ухвали слідчого судді, зокрема, про продовження строку тримання під вартою або відмову в його продовженні.
Згідно з положеннями частини третьої, четвертої та п`ятої статті 199 КПК України клопотання про продовження строку тримання під вартою, крім відомостей, зазначених у статті 184 цього Кодексу, повинно містити:
1) виклад обставин, які свідчать про те, що заявлений ризик не зменшився або з`явилися нові ризики, які виправдовують тримання особи під вартою;
2) виклад обставин, які перешкоджають завершенню досудового розслідування до закінчення дії попередньої ухвали про тримання під вартою.
Слідчий суддя зобов`язаний розглянути клопотання про продовження строку тримання під вартою до закінчення строку дії попередньої ухвали згідно з правилами, передбаченими для розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу.
Слідчий суддя зобов`язаний відмовити у продовженні строку тримання під вартою, якщо прокурор, слідчий не доведе, що обставини, зазначені у частині третій цієї статті, виправдовують подальше тримання підозрюваного, обвинуваченого під вартою.
Мотивуючи своє рішення про відмову у задоволенні клопотання органів досудового розслідування про продовження строку тримання під вартою підозрюваного ОСОБА_7 , слідчий суддя, з посиланням на положення ч.1,2 ст.180 КПК України та поданого клопотання офіцерського колективу в/ч НОМЕР_1 , в ухвалі зазначив, що доводи слідчого та прокурора про те, що підозрюваний може незаконно впливати на свідків, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином не знайшли свого підтвердження у судовому засіданні. При цьому слідчий суддя послався на наявні в матеріалах судового провадження відомості щодо особи підозрюваного ОСОБА_7 , який одружений, має малолітніх дітей, є учасником бойових дій, нагороджений нагрудним знаком «За зразкову службу» в грудні 2017 року, обіцяє співпрацювати зі слідством та вважав за можливе застосувати до нього більш м`який запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання.
Як вбачається з матеріалів судового провадження, запобіжний захід у вигляді тримання під вартою стосовно ОСОБА_7 , який підозрюється у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.3 ст.187, ч.3 ст.289 КК України, було застосовано згідно ухвали слідчого судді Марківського районного суду Луганської області від 21.12.2017 року стоком на 30 днів, з 20 грудня 2017 року до 18 січня 2018 року, включно, та в якій було зазначено про наявність обгрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_7 інкримінованих йому кримінальних правопорушень, а також про наявність ризиків, передбачених п.1,3,5 ч.1 ст.177 КПК України, а саме можливості підозрюваного переховуватись від органів досудового розслідування та/або суду; вчинення інших кримінальних правопорушень та незаконного впливу на потерпілого ОСОБА_17 (а.с.83-86).
Обгрунтовуючи своє клопотання про необхідність продовження строку дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно підозрюваного ОСОБА_7 , слідчий СВ Марківського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Луганській області ОСОБА_8 зазначив, що обгрунтованість підозри у вчиненні ОСОБА_7 кримінальних правопорушень, передбачених ч.3 ст.187, ч.3 ст.289 КК, підтверджується наявними в матеріалах кримінального провадження доказами та 17 жовтня 2017 року ОСОБА_7 повідомлено про підозру за ч.3 ст.187, ч.3 ст.289 КК. Також слідчим зазначено, що ризики, передбачені п.1-5 ст.177 КПК України продовжують мати місце та під час досудового розслідування виникли нові ризики, а саме: підозрюваний ОСОБА_7 07.07.2017 року на підставі Закону України «Про військову службу» прийнятий на військову службу за контрактом на строк 6 місяців, тобто строк контракту закінчився 07.01.2018 року у зв`язку з чим ОСОБА_7 зможе безперешкодно змінювати місце свого знаходження та не зявлятися за першим викликом до слідчого чи суду. Також підозрюваному на теперішній час стало відомо про хід досудового розслідування та перебуваючи на волі підозрюваний ОСОБА_7 може безперешкодно спілкуватися з невстановленими в ході досудового розслідування особами, разом з якими вчинив кримінальні правопорушення, передбачені ч.3 ст.187, ч.3 ст.289 КК України, розголошувати відомості, які йому стали відомі під час досудового розслідування, а також сховати чи знищити викрадене майно у потерпілого ОСОБА_9 . Крім того, ОСОБА_18 обгрунтовано підозрюється у скоєнні особливо тяжких злочинів. Вказані факти дають підстави вважати, що ОСОБА_7 , перебуваючи на волі, може переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду, продовжити свою злочинну діяльність, перешкоджати встановленню істини у справі, знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, а вжиття менш суворих заходів недостатньо для запобігання вищевказаним ризикам.
Відповідно до положень ст.ст.177, 178 КПК України підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; продовжити кримінальне правопорушення чи вчинити інше.
При цьому слідчий суддя, суд зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі: тяжкість можливого покарання, вік та стан здоров`я підозрюваного, обвинуваченого; міцність соціальних зв`язків підозрюваного, обвинуваченого в місці його постійного проживання, у тому числі наявність в нього родини й утриманців; наявність у підозрюваного, обвинуваченого постійного місця роботи або навчання; репутацію підозрюваного, обвинуваченого; майновий стан підозрюваного, обвинуваченого; наявність судимостей у підозрюваного, обвинуваченого тощо.
Відповідно до ч.1 ст.194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.
Колегія суддів апеляційного суду погоджується з висновками слідчого судді щодо наявності обгрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_7 кримінальних правопорушень, передбачених ч.3 ст.187, ч.3 ст.289 КК України, оскільки це підтверджується наведеними у клопотанні слідчого доказами, не спростовувалась самим підозрюваним ОСОБА_7 та його захисником під час розгляду клопотання у суді першої інстанції та не оспорюється в апеляційній скарзі прокурора.
Крім того, колегія суддів вважає обгрунтованими висновки слідчого судді щодо недоведеності прокурором ризиків, передбачених ч.1 ст.177 КПК України, а саме: можливості незаконного впливу підозрюваного ОСОБА_7 на свідків у даному кримінальному провадженні та перешкоджанню кримінальному провадженню іншим чином, а також того, що застосування до підозрюваного ОСОБА_7 більш м`яких запобіжних заходів не забезпечить його належну процесуальну поведінку.
Згідно ч.1 ст.183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу. Як зазначено у п.4 ч.2 ст.183 КПК України запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як, до раніше не судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років.
Незважаючи на доведеність обгрунтованості підозри у вчиненні підозрюваним ОСОБА_7 кримінальних правопорушень, передбачених за ч.3 ст.187, ч.3 ст.289 КК України, суворість можливого кримінального покарання за їх вчинення - понад десяти років позбавлення волі, та наявність встановлених слідчим суддею ризиків, колегія суддів вважає, що прокурором а ні у суді першої інстанції, а ні під час апеляційного розгляду не було доведено, що тільки запобіжний захід у вигляді тримання під вартою зможе запобігти вищезазначеним ризикам та застосування більш м`яких запобіжних заходів не зможе забезпечити належне виконання підозрюваним ОСОБА_7 покладених на нього процесуальних обов`язків. Натомість під час апеляційного розгляду слідчий ОСОБА_8 , в провадженні якої знаходиться дане кримінальне провадження, показала, що після звільнення підозрюваного ОСОБА_7 з-під варти на підставі оскаржуваної ухвали слідчого судді від 18.01.2018 року та до теперішнього часу якихось нарікань щодо належного виконання підозрюваним його процесуальних обов`язків у неї немає. Згідно укладеного 07 січня 2018 року між МО України в особі командира в/ч НОМЕР_1 ОСОБА_19 та підозрюваним ОСОБА_7 строком на 6 місяців останній на теперішній час проходить військову службу у ЗСУ. При цьому як засвідчив у судовому засіданні заступник командира в/ч НОМЕР_1 ОСОБА_11 , який є одним з поручителів підозрюваного ОСОБА_7 , останній є зразковим військовослужбовцем та сумлінно виконує покладені на нього обов`язки військової служби, просить залишити підозрюваному запобіжний захід у виді особистої поруки.
Відповідно до положень ч.3 ст.407 КПК України, за наслідками апеляційного розгляду за скаргою на ухвалу слідчого судді апеляційний суд має право:
1)залишити ухвалу без змін;
2)скасувати ухвалу і постановити нову ухвалу.
Враховуючи викладене, колегія суддів вважає безпідставними доводи апеляційної скарги прокурора щодо необхідності обрання стосовно підозрюваного ОСОБА_7 запобіжного заходу у виді тримання під вартою та вважає, що слідчий суддя правильно дійшов висновку про можливість застосування до підозрюваного більш м`якого запобіжного заходу у виді особистої поруки із визначенням офіцерів військової частини поручителями підозрюваного ОСОБА_7 .
На підставі викладеного, керуючись ст.ст.404, 405, 407 та ст.ст.418, 419, 422 КПК України, колегія суддів,-
Апеляційну скаргу процесуального керівника у кримінальному провадженню заступника начальника Марківського відділу Старобільської місцевої прокуратури Луганської області ОСОБА_5 залишити без задоволення, а ухвалу слідчого судді Марківського районного суду Луганської області від 18.01.2018 року, якою відмовлено у задоволенні клопотання про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_7 та застосовано запобіжний захід у виді особистої поруки залишити без змін.
Ухвала апеляційного суду є остаточною й касаційному оскарженню не підлягає.
Судді:
ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3