Провадження № 1-кп/643/579/17
Справа № 643/4555/17
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
07.11.2017 року Московський районний суд м. Харкова в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

за участі прокурора ОСОБА_3

за участі обвинуваченого ОСОБА_4 ,

за участі представника потерпілого ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні у залі суду в м. Харкові кримінальне провадження, яке внесене в Єдиний реєстр досудових розслідувань за № 0001610, за обвинуваченням:

попова ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Харкова, громадянина України, має базову середню освіту, не працюючого, не одруженого, раніше судимого: 25.09.2000 року Московським районним судом м. Харкова за ч.2 ст. 215-3 КК України до 2 років позбавлення волі, ст. 45 КК України - випробувальний строк 1 рік, штраф 200 гривень; 09.09.2002 року Московським районним судом м. Харкова за ч.3 ст. 185 КК України до позбавлення волі на строк 3 роки 6 місяців; звільненого умовно-достроково на невідбутий строк 1 рік 22 дні, 05.12.2006 року Московським районним судом м. Харкова за ч.2 ст. 309 КК України до позбавлення волі на строк 3 роки, ст. 75 КК України - звільнений із випробуванням на строк 3 роки; 27.04.2007 року Московським районним судом м. Харкова за ч.2 ст. 309, ст. 71 КК України до 3 років 6 місяців позбавлення волі; 24.03.2010 року звільнений з Олексіївської ВК №25 умовно-достроково на невідбутий строк 3 місяці; 31.05.2012 року Московським районним судом м. Харкова за ч.2 ст. 186 КК України до 4 років 6 місяців позбавлення волі; 25.08.2015 року звільненого умовно-достроково на невідбутий строк 7 місяців 27 днів; який зареєстрований та мешкає за адресою: АДРЕСА_1 , у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 15 ч.2 ст. 185 КК України, -

в с т а н о в и в :

09.03.2017 року, об 11-30 годині, перебуваючи на території ринку ТЦ «Новосалтівський» за адресою м. Харків, вул. Героїв Праці, 15, побачив, що на торгівельному майданчику ведеться реконструкція та поблизу торгівельних павільйонів залишені будівельні матеріали без нагляду, діючи повторно, з корисливих мотивів, за раптово виниклим злочинним умислом, направленим на таємне викрадення чужого майна, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, скориставшись тим, що його протиправних дій ніхто не бачить, таємно викрав два листи заліза розмірами 2,5?0,8?0,4, вартістю, згідно висновку судово-товарознавчої експертизи №92 від 15.03.2017 року - 400,00 грн. кожний, а загальною вартістю 800,00 грн. Після цього ОСОБА_4 , розуміючи. Що самостійно перенести вказані листи до пункту прийому металу він не зможе, зателефонував своєму брату, ОСОБА_7 , та, не повідомляючи про свої злочинні наміри, попросив допомогти їх перенести, пояснивши, що вказані листи він знайшов на смітнику. Тоді ОСОБА_4 разом із ОСОБА_7 , який прибув на місце вчинення злочину приблизно через 15 хвилин, утримуючи викрадене майно при собі, при цьому ОСОБА_7 не усвідомлював злочинних намірів ОСОБА_4 , попрямували по торгівельному ряду у напрямку «Круглого ринку». Однак, злочинний умисел ОСОБА_4 до кінця доведений не був з причин, що не залежали від його волі, оскільки неподалік від місця скоєння злочину, утримуючи викрадене майно при собі, вони були зупинені охоронцями ТЦ «Новосалтівський». Тобто, ОСОБА_4 виконав всі дії, які вважав необхідними для доведення злочину до кінця, але злочин не було закінчено з причин, що не залежали від його волі. Таким чином, ОСОБА_4 своїми злочинними діями намагався заволодіти майном ТОВ «ТЦ «Новосалтівський» на загальну суму 800,00 грн.

Дії обвинуваченого ОСОБА_4 суд кваліфікує за ч. 2 ст. 15 ч.2 ст. 185 КК України, тобто закінчений замах на таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене повторно.

29.03.2017 року в даному кримінальному провадженні між представником юридичної особи, яка є потерпілою за кримінальним провадженням, - ОСОБА_5 та підозрюваним ОСОБА_4 відповідно до вимог ст. 468,469,471,473,474 КПК України, укладено угоду про примирення, за якою сторони дійшли згоди, що обвинувачений зобов`язується повно та беззастережно визнати свою вину в обсязі та за обставин, викладених у повідомленні про підозру та обвинувальному акті в ході судового провадження за кримінальним провадженням № 0001610.

Представник потерпілого - ОСОБА_5 проти цього не заперечує, матеріальних та моральних претензій до підозрюваного потерпіла юридична особа не має.

Зважаючи, що вчинений злочин відноситься до категорії злочинів середньої тяжкості та чинне законодавство України передбачає можливість укладення угоди про примирення у такій категорії справ, а також з урахуванням щирого каяття у вчиненому, відсутність тяжких наслідків від вчиненого правопорушення, сторони вважали за необхідне узгодити розмір покарання, що необхідно призначити підозрюваному ОСОБА_4 в межах санкції, передбаченої ч.2 ст. 15 ч.2 ст.185 КК України у вигляді трьох років позбавлення волі. З урахуванням даних про особу підозрюваного, обставин, що пом`якшують його покарання, вважали за можливе звільнити його від призначеного покарання на підставі ст. 75 КК України із випробуванням та покладенням на нього обов`язків, встановлених ст. 76 КК України.

Сторони також у відповідності до положень частин шостої та сьомої статті 474 КПК України свідчать, що укладення угоди сторонами є добровільним, що умови угоди не порушують інтересів сторін або інших осіб, що вони дійшли повного та безумовного примирення щодо вчиненого злочину, здатні в повному обсязі виконати умови, викладені в цій угоді.

Представник потерпілого та підозрюваний також свідчать, що їм зрозумілі положення частин шостої - сьомої статті 474 КПК України, а також положення ст.476 КПК України щодо умисного невиконання умов угоди.

Прокурор в судовому засіданні вважав, що при укладенні угоди про примирення дотримані вимоги та правила КПК та КК України, просив угоду про примирення затвердити і призначити обвинуваченому узгоджене в угоді покарання.

Представник потерпілого ОСОБА_5 судовому засіданні просив затвердити укладену угоду про примирення та призначити узгоджене сторонами покарання.

Обвинувачений ОСОБА_4 визнав себе винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 15 ч.2 ст.185 КК України в обсязі підозри, дав згоду на застосування узгодженого виду та розміру покарання у разі затвердження угоди та заявив, що здатен реально виконати взяті на себе відповідно до угоди зобов`язання. Просить суд угоду про примирення затвердити та призначити узгоджене покарання.

Суд, заслухавши доводи учасників кримінального провадження, переконався, що укладення сторонами угоди про примирення є добровільним, з наданих суду матеріалів кримінального провадження, суд з`ясував, що скарги обвинувачений під час кримінального провадження не подавав.

Суд, перевіривши угоду про примирення на відповідність вимогам КПК та КК України, встановив, що кваліфікація дій обвинуваченого за ч.2 ст. 15 ч.2 ст.185 КК України є правильною. Злочин у вчиненні якого обвинувачений визнав себе винуватим, відповідно до ст. 12 КК України є злочином середньої тяжкості і відповідно до вимог ч.3 ст.469 КПК України угода про примирення між потерпілим та обвинуваченим може бути укладена у кримінальному провадженні.

Умови угоди про примирення відповідають інтересам суспільства та не порушують права, свободи та інтереси сторін та інших осіб.

Судом встановлені обґрунтовані підстави вважати, що сторони примирились і укладення угоди є добровільним. Взяті обвинуваченим на себе за угодою про примирення зобов`язання можливі для виконання. За таких обставин суд вбачає наявність фактичних підстав для доведення винуватості ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 15 ч.2 ст.185 КК України. За вчинене кримінальне правопорушення обвинувачений підлягає покаранню, яке узгоджене сторонами в угоді про примирення.

Цивільний позов по кримінальному провадженню не заявлений.

Судових витрат не має.

Долю речових доказів суд вирішує у відповідності з положеннями ст. 100 КПК України.

Під час проведення досудового розслідування запобіжний захід стосовно ОСОБА_4 не обирався, суд також не вбачає підстав для обрання запобіжного заходу.

Керуючись ст.ст.370, 373, 374, 475 КПК України, суд -

ЗАСУДИВ:

Затвердити угоду про примирення від 31.03.2017 року, укладену між представником потерпілого ОСОБА_5 та підозрюваним ОСОБА_4 .

Визнати винним ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 15 ч.2 ст. 185 КК України і призначити йому узгоджене сторонами угоди про примирення від 29.03.2017 року покарання за цією статтею у вигляді трьох років позбавлення волі.

В силу ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбуття призначеного покарання із випробуванням строком на два роки.

Згідно ст. 76 КК України покласти на ОСОБА_4 обов`язки протягом іспитового строку періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації, повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.
Роз`яснити ОСОБА_4 наслідки невиконання угоди про примирення, передбачені ч.1, ч.5 ст. 476 КПК України.

Речові докази по справі - два листи заліза, вважати такими, що повернуті потерпілому - ТОВ «ТЦ «Новосалтівський».

Вирок може бути оскаржений до апеляційного суду Харківської області протягом 30 днів через районний суд.

Копію вироку після його проголошення вручити обвинуваченому, представнику потерпілого та прокурору.

Учасники судового розгляду мають право отримати в суді копію вироку.

Суддя ОСОБА_1