Справа № 731/66/18
Провадження № 1-кп/731/9/18

В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
07 березня 2018 року Варвинський районний суд Чернігівської області в складі
судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря ОСОБА_2 ,
прокурора ОСОБА_3 ,
обвинуваченого ОСОБА_4 ,

захисника ОСОБА_5 ,

потерпілої ОСОБА_6 ,

представника потерпілої ОСОБА_7 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду № 3 в с.м.т. Варва кримінальне провадження, внесене в Єдиний реєстр досудових розслідувань за № 0000242 від 12 листопада 2016 року, по обвинуваченню

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, уродженця с. Леляки Варвинського району Чернігівської області, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , з повною загальною середньою освітою, одруженого, який має на утриманні двох неповнолітніх дітей, працюючого машиністом підіймача АК-2 цеху технологічного транспорту НГВУ «Чернігівнафтогаз», раніше не судимого, у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_4 11 листопада 2016 року, близько 18 години, керуючи автомобілем марки «ВАЗ-21093», державний реєстраційний номер НОМЕР_1 , рухаючись в населеному пункті с.м.т. Варва по проїзній частині на вулиці Миру в напрямку перехрестя вулиць Зарічна, Шевченка та Пилипенка та проїжджаючи біля магазину «Наш Дім», виявив неуважність, не керувався дорожніми знаками та розмітками, установленими на даній ділянці дороги, неправильно оцінив дорожню обстановку, яка склалася, у темну пору доби та в умовах недостатньої видимості при виникненні небезпеки для руху своєчасно не вжив заходів для зменшення швидкості перед пішохідним переходом аж до повної зупинки транспортного засобу, внаслідок чого скоїв наїзд на пішохода ОСОБА_6 , яка переходила дорогу по пішохідному переходу вул. Миру в напрямку від магазину «Наш дім» до стадіону «Юність». У даній дорожній обстановці водій ОСОБА_4 грубо порушив вимоги п.п. 2.3 б (Для забезпечення безпеки дорожнього руху водій зобов`язаний: бути уважним, стежити за дорожньою обстановкою, відповідно реагувати на її зміну, стежити за правильністю розміщення та кріплення вантажу, технічним станом транспортного засобу і не відволікатися від керування цим засобом у дорозі), 12.2 (У темну пору доби та в умовах недостатньої видимості швидкість руху повинна бути такою, щоб водій мав змогу зупинити транспортний засіб у межах видимості дороги), 12.3 (У разі виникнення небезпеки для руху або перешкоди, яку водій об`єктивно спроможний виявити, він повинен негайно вжити заходів для зменшення швидкості аж до зупинки транспортного засобу або безпечного для інших учасників руху об`їзду перешкоди), 18.1 г) (водій транспортного засобу, що наближається до нерегульованого пішохідного переходу, на якому перебувають пішоходи, повинен зменшити швидкість, а в разі потреби зупинитися, щоб дати дорогу пішоходам, для яких може бути створена перешкода чи небезпека). Згідно висновку судово-медичної експертизи №544 від 29 серпня 2017 року ОСОБА_6 отримала поєднану травму тулуба та кінцівок у вигляді: травми тулуба у формі закритих переломів лівої ключиці, крижової кістки, лонної кістки справа, лонної та сідничної кісток зліва, травми кінцівок у формі закритих переломів правої плечової кістки, правої малогомілкової кістки, «колотої» рани правого стегна, саден в ділянках обох колінних суглобів, які відносяться до категорії середнього ступеня тяжкості та могли утворитися 11 листопада 2016 року в результаті дорожньо-транспортної пригоди. Описані тілесні ушкодження могли утворитися в результаті не менше п`яти травмуючих дій тупих предметів в поєднанні з дією сил стискання, розтягнення та тертя, а тому, оцінюючи ступінь тяжкості цих ушкоджень в сукупності, експерт дійшов висновку, що вони відносяться до категорії середнього ступеня тяжкості як такі, що спричинили тривалий розлад здоров`я.

Своїми умисними діями, що виразилися в порушенні правил безпеки дорожнього руху або експлуатації транспорту особою, яка керує транспортним засобом, що спричинило потерпілій ОСОБА_6 середньої тяжкості тілесні ушкодження, ОСОБА_4 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 286 КК України.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 визнав себе винним у вчиненні кримінального правопорушення та пояснив, що вчинив його за наведених обставин. У вчиненому щиро кається, просить суворо не карати. Крім того, ОСОБА_4 подав письмове клопотання про застосування щодо нього амністії відповідно до п. «в» ст. 1 Закону України «Про амністію у 2016 році» і звільнення його від відбування призначеного судом покарання в зв`язку з тим, що він має на утриманні двох неповнолітніх дітей, щодо яких не позбавлений батьківський прав.

Потерпіла ОСОБА_6 пояснила, що 11 листопада 2016 року дійсно отримала вищенаведені травми внаслідок того, що на неї здійснив наїзд ОСОБА_4 в той час, коли вона переходила дорогу по пішохідному переходу вул. Миру в напрямку від магазину «Наш дім» до стадіону «Юність». Зазначила, що претензій до обвинуваченого не має.

У відповідності з ч. 3 ст. 349 КПК України суд за згодую учасників судового провадження, переконавшись при цьому, що вони правильно розуміють зміст всіх обставин, не виявивши сумніву у добровільності та істинності їх позиції, а також роз`яснивши правові наслідки такого порядку розгляду справи, визнав недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються, обмежившись допитом обвинуваченої та дослідженням матеріалів кримінального провадження, які її характеризують.
За таких обставин суд вважає, що органи досудового розслідування правильно кваліфікували дії обвинуваченого ОСОБА_4 за ч. 1 ст. 286 КК України як порушення правил безпеки дорожнього руху або експлуатації транспорту особою, яка керує транспортним засобом, що спричинило потерпілій середньої тяжкості тілесні ушкодження.

Обставинами, що пом`якшують покарання, суд визнає щире каяття та активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення.
Обставин, що обтяжують покарання, судом не встановлено.
При обранні виду та міри покарання суд бере до уваги ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, яке відповідно до ст. 12 КК України є злочином невеликої тяжкості, особу обвинуваченого, те, що ОСОБА_4 раніше не судимий, одружений, має на утриманні двох неповнолітніх дітей - дочку ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , та дочку ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , щодо яких він не позбавлений батьківських прав, позитивно характеризується за місцем проживання та роботи, на обліку в лікаря-нарколога та психіатра не перебуває, пом`якшуючі покарання обставини - щире каяття та активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення, відсутність обтяжуючих покарання обставин, зважаючи на позицію потерпілої, яка не наполягає на суворому покаранні, а тому вважає за можливе призначити йому покарання, яке буде необхідне і достатнє для його виправлення та попередження нових злочинів, у виді виправних робіт в межах санкції ч. 1 ст. 286 КК України, з позбавленням права керувати транспортними засобами на строк 1 (один) рік.
Відповідно до п. «в» ст. 1 Закону України «Про амністію у 2016 році» № 1810-VIII від 22 грудня 2016 року, який набрав чинності 07 вересня 2017 року, від відбування покарання у виді позбавлення волі на певний строк та від інших покарань, не пов`язаних з позбавленням волі, осіб, визнаних винними у вчиненні умисного злочину, який не є тяжким або особливо тяжким відповідно до ст. 12 КК України, осіб, визнаних винним у вчиненні необережного злочину, який не є особливо тяжким відповідно до ст. 12 КК України, а також осіб, кримінальні справи стосовно яких за зазначеними злочинами розглянуті судами, але вироки стосовно них не набрали законної сили, можуть бути звільнені особи, не позбавлені батьківських прав, які на день набрання чинності цим Законом мають дітей, яким не виповнилося 18 років, дітей-інвалідів та/або повнолітніх сина, дочку, визнаних інвалідами.
Згідно ч. 1 ст. 10 Закону України «Про амністію у 2016 році» питання про застосування амністії суд вирішує за ініціативою особи, яка підтримує публічне обвинувачення в суді чи здійснює нагляд за додержанням законів при виконанні судових рішень у кримінальних справах, а також при застосуванні інших заходів примусового характеру, пов`язаних з обмеженням особистої свободи громадян, органу або установи виконання покарань, а також за ініціативою обвинуваченого (підсудного), чи засудженого, їхніх захисників чи законних представників.
Відповідно до ст. 15 Закону України «Про амністію у 2016 році» особи, на яких поширюється дія цього Закону, можуть бути звільнені від відбування основного і додаткового покарання, призначеного судом, крім конфіскації майна, у частині вироку, що не була виконана на день набрання чинності цим Законом.
Отже, суд вважає за можливе звільнити обвинуваченого від відбування як основного так і додаткового покарання на підставі п. «в» ст. 1 та ст. 15 Закону України «Про амністію у 2016 році» № 1810-VIII від 22 грудня 2016 року, який набрав чинності 07 вересня 2017 року, оскільки обвинувачений ОСОБА_4 визнаний винним у вчиненні необережного злочину невеликої тяжкості, кримінальна справа стосовно якого за зазначеним злочином розглянута судом, але вирок не набрав законної сили, не позбавлений батьківських прав, який на день набрання чинності цим Законом має двох дітей, яким не виповнилося 18 років, а також не належить до осіб, до яких згідно ст. 9 Закону амністія не застосовується.
Запобіжний захід обвинуваченому не обирався.

Питання про долю речових доказів слід вирішити відповідно до ст. 100 КПК України.
Цивільний позов не заявлено.

Розмір витрат на залучення експерта складає 3758 гривень 86 копійок, які підлягають стягненню з обвинуваченого на користь держави на підставі ст. ст. 118, 124, 126 КК України.
Керуючись ст.ст. 369-371, 373-376, 395 КПК України, суд -

З А С У Д И В:

ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України, і призначити йому покарання у виді 1 (одного) року виправних робіт з відрахуванням 10 (десяти) відсотків із суми заробітку, з позбавленням права керувати транспортними засобами на строк 1 (один) рік.
На підставі п. «в» ст. 1, ст. ст. 10, 15 Закону України «Про амністію у 2016 році» від 22 грудня 2016 року звільнити засудженого ОСОБА_4 від відбування призначеного основного та додаткового покарання.

Запобіжний захід обвинуваченому до набрання вироком законної сили не обирати.
Стягнути з ОСОБА_4 на користь держави понесені витрати на проведення експертиз в сумі 3758 гривень 86 копійок.
Автомобіль марки ВАЗ-21093, д.н.з. НОМЕР_1 , червоного кольору, переданий власнику ОСОБА_4 під зберігальну розписку, залишити в його законному володінні, користуванні та розпорядженні.
Вирок суду не може бути оскаржено в апеляційному порядку з підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювалися під час судового розгляду і дослідження яких було визнано судом недоцільним відповідно до положень ч. 3 ст. 349 КПК України.
Вирок суду може бути оскаржений до Апеляційного суду Чернігівської області через Варвинський районний суд протягом 30 днів з дня його проголошення.

Копію вироку негайно вручити обвинуваченому, прокурору та потерпілій.

Суддя ОСОБА_10