Номер провадження: 11-кп/785/1098/17
Номер справи місцевого суду: 521/9390/17
Головуючий у першій інстанції ОСОБА_1
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
30.11.2017 року м. Одеса

Колегія суддів судової палати з кримінальних справ апеляційного суду Одеської області в складі:

головуючого ОСОБА_2 , суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

при секретарі ОСОБА_5 ,

за участю прокурора ОСОБА_6 , обвинуваченого ОСОБА_7 , представника ПВК № 51 ОСОБА_8 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Одесі апеляційну скаргу засудженого ОСОБА_7 на ухвалу Малиновського районного суду м. Одеси від 14.07.2017 року про відмову в задоволенні клопотання начальника Південної виправної колонії № 51 в інтересах засудженого

ОСОБА_7 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 в с. Гуляївка Березівського району Одеської області, громадянина України, з середньо-спеціальною освітою, розлученого,
про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання за вироком Березівського районного суду Одеської області за ст. ст. 186 ч. 2, 152 ч 2, 152 ч. 3, 70 КК України у вигляді 12 років позбавлення волі,

ВСТАНОВИЛА:
До суду першої інстанції надійшло клопотання начальника Південної виправної колонії №51 та висновок комісії Південної виправної колонії №51 про умовно-дострокове звільнення ОСОБА_7 , засудженого Березівським районним судом Одеської області за ст. ст. 186 ч. 2, 152 ч 2, 152 ч. 3 КК України до покарання у вигляді 12 років позбавлення волі.

Засуджений відбуває покарання в ПВК № 51 з 26.08.2011 року. Початок строку покарання 17.12.2008 року, кінець строку покарання 22.04.2018 року.

Відповідно до подання, за період відбування покарання ОСОБА_7 зарекомендував себе позитивно, працевлаштований, має 10 заохочень, провину в скоєному злочині визнає, розкаюється, довів своє виправлення.

Оскаржуваною ухвалою від 14 липня 2017 року в задоволенні вказаного клопотання відмовлено на підставі того, що засуджений не довів своєю поведінкою свого виправлення.

В апеляції засуджений просить скасувати ухвалу Малиновського районного суду м. Одеси від 14 липня 2017 року, посилаючись на те, що суд прийняв необ`єктивне рішення, оскільки він довів своє виправлення, завжди був працевлаштований, має 10 заохочень за зразкову поведінку, свою вину визнав повністю, щиро розкаявся, на теперішній час стан його здоров`я значно погіршився, а також, що у нього є мати інвалід 1 групи по зору, яка потребує постійного догляду, а також донька, яка потребує батьківського піклування.

Вислухавши доповідача, засудженого, який підтримав доводи апеляції, представника установи виконання покарань, який вказав, що засуджений дійсно став на шлях виправлення, має 10 заохочень, за період відбування покарання характеризується зразково, станом на 31.05.2017 року відбув більше ? строку покарання, прокурора, який заперечував проти задоволення апеляції, дослідивши матеріали справи та доводи апеляції, колегія суддів приходить до висновку, що апеляція підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно ч. 2 ст. 81 КК України, умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосовано, якщо засуджений сумлінною поведінкою та ставленням до праці довів своє виправлення. Головною підставою умовно-дострокового звільнення від відбування покарання є виправлення особи.

Згідно до ст. 6 КВК України виправлення засудженого це процес позитивних змін, які відбуваються в його особистості та створюють у нього готовність до самокерованої правослухняної поведінки, свідоме відновлення засудженого в соціальному статусі повноправного члена суспільства, повернення його до самостійного загальноприйнятого соціально-нормативного життя в суспільстві.

При цьому, критерієм сумлінної поведінки є неухильне дотримання всіх вимог режиму місця відбування покарання та всіх покладених на засудженого обов`язків. Чесним ставленням до праці є постійна старанність у роботі, прагнення до кращого виконання дорученої роботи, підвищення кваліфікації, бережливе ставлення до матеріалів, обладнання. Висновок про виправлення засудженого має ґрунтуватися на аналізі даних про його поведінку за весь період відбування покарання, а не за час, що безпосередньо передує розгляду питання про можливість застосування умовно-дострокового звільнення від покарання. На думку колегії суддів, розглядаючи клопотання начальника ПВК № 51 м. Одеси, суд першої інстанції з недостатньою повнотою дослідив обставини даного провадження та не вмотивував належним чином своє рішення по суті подання. А вказівка суду про те, що установою виконання покарань не надано конкретних переконливих даних про досягнення процесу виправлення ОСОБА_7 тієї стадії, подальше його виправлення можливе в умовах перебування на волі, суперечить наданим виправною установою даних про засудженого.
Так, з наданого до суду клопотання про умовно-дострокове звільнення засудженого від відбування покарання та характеристики на засудженого вбачається, що засуджений працевлаштований, має 10 заохочень, стягнення, що були накладені раніше погашені, засуджений провину свою визнав в повному обсязі, розкаявся, відбув більше ? строку покарання, довів своє виправлення, до відбуття покарання залишилося 4 місяці 22 дні позбавлення волі, тож колегія суддів вважає, що відносно засудженого ОСОБА_7 може бути застосовано на підставі п. 3 ч. 3 ст. 81 КК України умовно-дострокове звільнення від подальшого відбування призначеного покарання.

Колегія суддів не може погодитись з доводами прокурора про те, що засуджений не довів своєю поведінкою і ставленням до праці своє виправлення, оскільки вони спростовуються наявними в матеріалах справи доказами, зокрема, характеристикою, висновком комісії виправної установи і спостережної комісії при Малиновській районній адміністрації м. Одеси. Крім того, як пояснив в судовому засіданні апеляційного суду представник виправної колонії, необґрунтована відмова в застосуванні умовно-дострокового звільнення від відбування покарання, в тому числі відносно засудженого ОСОБА_7 , який в даний час розконвойований, перебуває в дільниці ресоціалізації, суперечить вимогам КВК України щодо забезпечення виховного впливу на інших засуджених, які відбувають покарання в установі.

За вказаних обставин доводи апеляційної скарги засудженого ОСОБА_7 є обґрунтованими, у зв`язку з чим підлягають задоволенню, а ухвала суду скасуванню.

Керуючись ст. 81 КК України, ст.405, 407, 419, 537, 539 КПК України, колегія суддів,

ухвалила:

Апеляційну скаргу засудженого ОСОБА_7 - задовольнити. Ухвалу Малиновського районного суду м. Одеси від 14 липня 2017 року про відмову у задоволенні клопотання про умовно-дострокове звільнення засудженого ОСОБА_7 від відбування покарання - скасувати, постановити нову ухвалу, якою задовольнити клопотання начальника ПВК №51 та на підставі ст. 81 КК України звільнити засудженого ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 від подальшого відбування покарання за вироком Березівського районного суду Одеської області від 10.11.2009 року за ч. 2 ст. 186, ч. 3 ст. 152, ч. 2 ст. 152 КК України на 4 (чотири) місяці 22 дні.

Ухвала може бути оскаржена до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ протягом 3 місяців.
Судді апеляційного суду Одеської області:

ОСОБА_2 ОСОБА_4 ОСОБА_3