Справа № 309/3190/16-к
Провадження № 1-кп/309/86/17
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

12 жовтня 2017 року м. Хуст

Хустський районний суд Закарпатської області

в складі головуючого: ОСОБА_1

при секретарі: ОСОБА_2

з участю прокурора: ОСОБА_3

захисника ОСОБА_4

обвинуваченого ОСОБА_5

представника потерпілої ОСОБА_6

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Хуст кримінальне провадження № 0011110 у якому оголошено підозру :

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженцю та мешканцю АДРЕСА_1 , українцю, громадянину України, працюючому у Хустському технічному коледжі, одруженому, з середньою-спеціальною освітою, раніше не судимому, у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч.1 ст. 286 КК України,

В С Т А Н О В И В:

Обвинувачений ОСОБА_5 16.10.2014 року біля 08:00 годин, керуючи технічно справним транспортним засобом (вантажопасажирським автомобілем) марки «HYUNDAI Н200», зеленого кольору, 2003 р.в., реєстраційний номер НОМЕР_1 , виконавши маневр повороту праворуч, з вул. Чайковського на вул. Жайворонкова в м. Хуст Закарпатської області, грубо порушуючи вимоги п.п. 2.3(6), 12.1, 12.3, 13.1 та 1.10 (в частині тлумачення термінів) Правил дорожнього руху України, що виразилось у порушенні ним обов`язку бути уважним, стежити за дорожньою обстановкою, відповідно реагувати на її зміну, не ураховував дорожню обстановку, щоб мати змогу постійно контролювати рух транспортного засобу та безпечно керувати ним, при виявленні на правому краю дороги пішохода ОСОБА_7 з велосипедом, яка стояла у його напрямку, негайно не вжив заходів для зменшення швидкості аж до зупинки або безпечного для інших учасників руху об`їзду перешкоди, не дотримався безпечного інтервалу та допустив наїзд правою частиною керованого ним автомобіля на пішохода ОСОБА_7 та праву частину її велосипеду, за який вона трималася руками.

В результаті даної дорожньо-транспортної пригоди пішохід ОСОБА_7 ІНФОРМАЦІЯ_2 отримала, згідно висновку судово-медичної експертизи № 812 від 10.11.2014 року та додаткового висновку судово-медичної експертизи № 96 від 18.03.2016 року, тілесні ушкодження у виді: закритого уламкового імпресійного внутрішньо-суглобового перелому зовнішнього виростка обох великогомілкових кісток зі зміщенням, закритого багатоуламкового внутрішньо-суглобового перелому зовнішнього виростка правої та лівої в/г кісток зі зміщенням уламків, перелому голівки лівої м/г кістки зі зміщенням уламків, які у відповідності до п. 2.2.2. «Правил судово-медичного визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень» затверджених наказом МОЗ України № 6 від 17.01.1995 року кваліфікуються як тілесні ушкодження середнього ступеня тяжкості, які виникли внаслідок удару виступаючими частинами облицювання автомобіля та велосипеда з послідуючим падінням, ударянням та ковзанням її тіла по твердих підлеглих покривах дороги та знаходяться в прямому причинному зв`язку з настанням даної ДТП.

Своїми діями, водій ОСОБА_5 грубо порушив вимоги п.п. 2.3(б), 12.1, 12.3, 13.1 та 1.10 (в частині тлумачення термінів) Правил дорожнього руху України, а саме :

2.3(б) для забезпечення безпеки дорожнього руху водій зобов`язаний: б) бути уважним, стежити за дорожньою обстановкою, відповідно реагувати на її зміну... і не відволікатися від керування цим засобом у дорозі;

12.1 під час вибору в установлених межах безпечної швидкості руху водій повинен ураховувати дорожню обстановку... щоб мати змогу постійно контролювати його рух та безпечно керувати ним.

- 12.3 у разі виникнення небезпеки для руху або перешкоди, яку водій об`єктивно спроможний виявити, він повинен негайно вжити заходів для зменшення швидкості аж до зупинки транспортного засобу або безпечного для інших учасників руху об`їзду перешкоди.

- 13.1 водій залежно від швидкості руху, дорожньої обстановки... повинен дотримувати безпечної дистанції та безпечного інтервалу.

- 1.10. терміни, що наведені у цих Правилах, мають таке значення: безпечний інтервал - відстань між боковими частинами транспортних засобів, що

рухаються, або між ними та іншими об`єктами, за якої гарантована безпека дорожнього руху;

дорожня обстановка - сукупність факторів, що характеризуються дорожніми умовами, наявністю перешкод на певній ділянці дороги, інтенсивністю і рівнем організації дорожнього руху (наявність та стан дорожньої розмітки, дорожніх знаків, дорожнього обладнання, світлофорів), які повинен ураховувати водій під час вибору швидкості, смуги руху та прийомів керування транспортним засобом;

небезпека для руху - зміна дорожньої обстановки (у тому числі поява рухомого об`єкта, який наближається до смуги руху транспортного засобу чи перетинає її) або технічного стану транспортного засобу, яка загрожує безпеці дорожнього руху і змушує водія негайно зменшити швидкість або зупинитися. Окремим випадком небезпеки для руху є рух у межах смуги транспортного засобу іншого транспортного засобу назустріч загальному потоку.

Невиконання водієм ОСОБА_5 вимог п.п. 2.3(б), 12.1, 12.3, 13.1 та 1.10 (в частині тлумачення термінів) ПДР України знаходиться в прямому причинному зв`язку з наслідками ДТП, внаслідок якої потерпіла ОСОБА_7 отримала тілесні ушкодження середнього ступеня тяжкості.

За вказане кримінальне правопорушення передбачена кримінальна відповідальність відповідно до ч. 1 ст. 286 КК України.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_5 свою вину у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України, не визнав. В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_5 суду пояснив, що він не причетний до вчинення даного кримінального правопорушення, оскільки потерпіла ОСОБА_7 сама вийшла на проїзну частину після чого потрапила під колеса його автомобіля, не впевнившись в своїй безпеці.

Виходячи з доказів встановлених та перевірених під час судового розгляду, в частині заперечення обвинуваченого ОСОБА_5 про непричетність його до ДТП, яка сталася 16.10.2014 року, даючи аналіз доказам у їх сукупності, що зібрані під час досудового розслідування та досліджені в судовому засіданні, виходячи з показань потерпілого, свідків, суд вважає, що вина ОСОБА_5 повністю доведена у вчиненні ним злочину, передбаченого ч. 1 ст.286 КК України при обставинах зазначених у обвинувальному акті по даному кримінальному провадженню. Наведені висновки суду ґрунтуються на показах свідків даної пригоди, потерпілої та наявних письмових доказах у матеріалах кримінального провадження.

Допитана в судовому засіданні потерпіла ОСОБА_7 ствердила, що 16 жовтня 2014 року приблизно о 08 годині вона на своєму велосипеді їхала на роботу в Хустський ВУВКГ. В цей час був дощ, туману не було, тобто видимість була нормальна. Вона повернула з вулиці Слав`янська на вул.Жайворонкова м.Хуст та продовжила рух прямо по правій смузі руху. Проїхавши місток, вона побачила велику калюжу, яка покривала більшу ділянки проїжджої частини дороги і закінчувалася на перехресті вулиць Жайворонкова та Чайковського. Вона подумала, що калюжі можуть приховувати вибоїни на дорозі, тому вирішила її обійти пішки через зелену зону, яка розташована на лівій обочині. Вона зупинилася і пішки перейшла через дорогу до лівої обочини. В цю мить побачила як на перехресті з вулиці Чайковського на вулицю Жайворонкова повернув автомобіль мікроавтобус, який почав рух їй на зустріч. В цей час вона знаходилася впритул до бордюри лівої обочини на віддалі приблизно 15-20 метрів до вказаного перехрестя і тримала велосипед з правого боку від себе на проїжджій частині дороги і очікувала, щоб цей автомобіль проїхав. Автомобіль, продовжуючи рух їй на зустріч занадто близько проїжджав повз неї і зачепив педаль велосипеда, після чого почав тягнути велосипед який, свою чергу повалив її, і вона впала на коліна, далі автомобіль продовжував тягнути велосипед, який також потягнув її назад і в цю мить вона відчула різку біль в області лівого колінного суглобу, від чого сильно закричала. Водій автомобіля мабуть почув її крик, тому зупинився, вийшов з автомобіля і підійшов до неї, також підбіг ОСОБА_8 , який також працює в Хустському ВУВКГ та інші громадяни і намагалися їй допомогти. Хтось з громадян викликав швидку допомогу, яка доставила її в Хустську РЛ.

Так, під час досудового слідства та в судовому засіданні, свідок ОСОБА_9 , ствердила, що 16 жовтня 1014 року приблизно о 08 годині вона їхала разом з ОСОБА_10 в його автомобілі марки «ВАЗ 2172» д.з. НОМЕР_2 по вулиці Жайворонкова в м. Хуст в бік вулиці Чайковського. Вони разом їхали по місцю роботи. Вона сиділа на передньому пасажирському сидінні. На вулиці падав дощ, але видимість була нормальна. Приблизно за 50 метрів попереду себе вона побачила ОСОБА_7 , яка наблизилася до перехрестя вулиць Чайковського та Жайворонкова біля правої обочини по ходу їхнього руху та зупинилася, щоб пропустити автомобіль-мікроавтобус, який рухався з вулиці Чайковського та виїжджав на вулицю Жайворонкова. В цей час ОСОБА_7 була обличчям до їхнього автомобіля та зправа від себе тримала велосипед. Коли вони наблизились до перехрестя , вона побачила що вище вказаний автомобіль - мікроавтобус зеленого кольору проїжджав повз ОСОБА_7 , коли він проїхав, то вже побачила, що ОСОБА_7 вже лежала на проїжджій частині дороги і через декілька метрів цей автомобіль запинився. ОСОБА_11 повернув в вулицю Чайковського, де на обочині припаркував свій автомобіль і вона разом з ОСОБА_10 одразу пішла до ОСОБА_7 , яка лежала біля заднього правого колеса вище вказаного мікроавтобусу на асфальтному покритті дороги, на ній лежав велосипед. Також підбігли інші перехожі, хтось викликав швидку. ОСОБА_12 скаржилася на біль в колінних суглобах обох ніг. Далі приїхала карета швидкої допомоги, вони всі допомогли погрузити ОСОБА_7 в автомобіль.

Так, під час досудового слідства та в судовому засіданні, свідок ОСОБА_11 ствердив, що 16 жовтня 2014 року приблизно о 08 годині він рухався на своєму автомобілі марки «ВАЗ 2172» д.з. НОМЕР_2 по вулиці Жайворонкова в м.Хуст в бік вулиці Чайковського. Попереду себе на віддалі приблизно 90 метрів він побачив ОСОБА_7 , яка стояла біля перехрестя вулиць Чайковського та Жайворонкова біля правої обочини по ходу його руху, обличчям до нього тримаючи велосипед. Коли він наблизився до перехрестя, то в цю мить з вулиці Чайковського на вулицю Жайворонкова вправо виїхав автомобіль - мікроавтобус зеленого кольору марки «Хундай Н1», який проїжджав повз ОСОБА_7 , коли він проїхав, то побачив, що ОСОБА_7 вже лежала, на проїжджій частині дороги і через декілька метрів автомобіль зупинився. Він повернув в вулицю Чайковського, де на обочині припаркував свій автомобіль і одразу пішов до ОСОБА_7 , Підійшовши він побачив, що одразу біля заднього правого колеса вище вказаного мікроавтобусу лежала ОСОБА_7 і на ній лежав велосипед. Також підбігли інші перехожі. Водій автомобіля викрикував, що він її не бачив і він не винен в ДТП. Хтось з перехожих відтягнув велосипед з ОСОБА_7 та викликали швидку. ОСОБА_7 скаржилася на біль в колінних суглобах обох ніг. Далі приїхала карета швидкої допомоги, вони всі допомогли погрузити ОСОБА_7 в автомобіль. Далі водій, що скоїв ДТП погрузив велосипед в свій автомобіль і поїхав слідом за каретою швидкої допомоги.

Так, під час досудового слідства та в судовому засіданні, свідок ОСОБА_13 ствердив, що 16 жовтня 2014 року приблизно о 08 годині він їхав на своєму автомобілі марки «ПЕЖО 305» д.з. НОМЕР_3 , і коли він повернув з вулиці Жайворонкова в вулицю Чайковського, то проїхавши метрів 30-40 в нього вимкнувся двигун, тому він припаркувався на правій обочині і намагався запустити двигун. На вулиці падав дощ, але видимість була нормальна. В цей час через декілька хвилин після невдалих спроб запустити двигун йому зателефонували з роботи, і повідомили, що на перехресті вулиць Чайковського та Жайворонкова трапилося ДТП з їхньою працівницею ОСОБА_7 . Він вийшов і побачив позаду себе на віддалі 40 м. натовп людей і пішов подивитись, що там трапилось. Наблизившись, серед натовпу невідомих він побачив ОСОБА_14 та ОСОБА_15 , працівників Хустського ВУВКГ. ОСОБА_7 лежала на асфальтному покритті дороги. Велосипед, який на ній лежав відтягнули в бік і притулили до електроопори та приїхала карета швидкої допомоги, яка відвезла ОСОБА_7 в Хустську РЛ.

Так, під час досудового слідства та в судовому засіданні, свідок ОСОБА_16 ствердив, що 16.10.2014 року біля 08 год. ранку він стояв біля магазину «Хвилинка», що на перехресті вулиці Жайворонкова та Чайковського в м. Хуст, Закарпатської області. ОСОБА_7 стояла біля велосипеду з правої сторони від нього, і трималась за руль руками. В той час він побачив, що з вул. Чайковського на вул. Жайворонкова виїхав автомобіль марки «Hyundаі» мікроавтобус синього кольору, номерних знаків не пригадує, як він потім дізнався, під керуванням ОСОБА_17 . Швидкість у даного автомобіля була невеликою. Чи зупинявся даний автомобіль перед виїздом на перехрестя чи ні, не пригадує, однак пам`ятає, що коли він виконував поворот праворуч у напрямку жінки ОСОБА_7 , то правими колесами прижався до бордюра зправа, і коли проїжджав повз ОСОБА_7 , яка стояла зправа від свого велосипеду, передньою правою стороною автомобіля, зачепив велосипед ОСОБА_7 зліва, від чого велосипед впав і потягнув під автомобіль ОСОБА_7 , яка впала між правими переднім і заднім колесом даного автомобіля. Впавши, ОСОБА_7 почала сильно кричати, однак водій не почув її і продовжував рух прямо по вул. Жайворонкова в напрямку Хустської ЗОШ № З та переїхав заднім правим колесом автомобіля ноги ОСОБА_7 , яка ще сильніше почала кричати, і тоді він побіг до неї. Проїхавши кілька метрів, водій ОСОБА_18 зупинив даний автомобіль та підійшов до них. На місці були ще і сторонні особи, які підійшли на крик ОСОБА_7 , і хтось з них викликав швидку медичну допомогу, яка забрала ОСОБА_7 до лікарні. Коли ОСОБА_18 підійшов до них, то говорив, що не бачив ОСОБА_7 , а тому і допустив на неї наїзд.

Так, під час досудового слідства та в судовому засіданні, свідок ОСОБА_19 , ствердила, що 16.10.2014 року біля 08 год. ранку вона перебувала вдома, тобто в буд. АДРЕСА_2 . Вийшовши з свого дворогосподарства, вона пішла до перехрестя у напрямку вул. Чайковського. В той час, вона побачила, що по вул. Жайворонкова в напрямку вул. Чайковського, з правої сторони дороги, їхала на велосипеді громадянка ОСОБА_7 , мешканка м. Хуст, яку вона знає. Коли вона перебувала приблизно за 5-10 м, до самого перехрестя, то почула крик ОСОБА_7 і озирнулася та побачила, що велосипедист ОСОБА_7 , лежала на лівій стороні тіла, зверху на ній був її велосипед і вона кричала від болю. Також вона побачила, що мікроавтобус синього кольору під керуванням ОСОБА_5 , був на тій же смузі руху, де лежала ОСОБА_7 з велосипедом, приблизно в 5-10 м. за нею. Як саме, велосипедист ОСОБА_7 перетнула проїжджу частину дороги зправа на ліво до перехрестя по вул. Жайворонкова вона не бачила. Також вона не бачила, як велосипедист ОСОБА_7 впала з велосипедом. Чи причетний до даної події водій ОСОБА_18 , їй не відомо так як самого факту ДТП чи падіння велосипедиста ОСОБА_7 з велосипеда на дорогу вона не бачила.

Вина ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення зазначеного у обвинувальному акті підтверджується оглянутими та дослідженими в судовому засіданні письмовими доказами, а саме:

- протоколом огляду місця події від 16.10.2014 року та схемою до нього, з фіксуванням слідів, картини та механізму зіткнення транспортного засобу «HYUNDAI Н200» реєстраційний номер НОМЕР_1 та потерпілої ОСОБА_7 , на місці ДТП 16.10.2014 року на перехресті вул. Чайковського та вул. Жайворонкова в м. Хуст. (а.с.4-13);

- протоколами огляду транспортного засобу HYUNDAI Н200» реєстраційний номер НОМЕР_1 , що приєднаний у якості речового доказу у даній кримінальні справі (53-59);

- висновком судово-медичної експертизи №812 від 10.11.2014 року у потерпілої ОСОБА_7 встановлено тілесні ушкодження у вигляді: - післяопераційна рана в області правої кубової кістки. На ліву та праву нижні кінцівки накладено «ортезиш» пов`язки. Згідно медичної документації стац. карти Хустської РЛ № 12347/1291 та виписки ЗОКЛ м. Ужгород № 17215 заповнених на її ім`я в неї встановлено діагнози: « Закритий уламковий імпресійний внутрі-суглобовий перелом зовнішнього виростка обох велико гомілкових кісток зі зміщенням», «Закритий багатоуламковий внутрішньо суглобовий перелом зовнішнього виростка правої та лівої в/г кісток з зміщенням уламків. Перелом голівки лівої м/г кістки з зміщенням уламків. Дані тілесні ушкодження виникли внаслідок удару виступаючими частинами облицювання автомобіля та велосипеда з послідуючим падінням, ударянням та ковзанням тіла по твердих підлеглих покривах дороги під час ДТП і вкладаються в час події, що мала місце 16.10.2014р. Вище вказані тілесні ушкодження потягли за собою розлад здоров`я більше 21 дня і згідно п. 2.2.2. «Правил судово-медичного визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень затверджених Наказом № 6 МОЗ України від 17.01.1995р. їх слід кваліфікувати як тілесні ушкодження середнього ступеню тяжкості. Тілесне ушкодження у вигляді: післяопераційної рани в області правої клубової кістки є наслідком надання кваліфікованої медичної допомоги і тому при визначенні ступені тяжкості тілесних ушкоджень до уваги не приймається. Після закінчення курсу лікування ступінь тяжкості тілесних ушкоджень може бути змінений. ( а.с. 113-114) ;

- висновком судової автотехнічної експертизи по дослідженню технічного стану систем автомобіля засобу «HYUNDAI Н200» реєстраційний номер НОМЕР_1 за № 22/305 від 28.11.2014 р. встановлено, що робоча гальмівна система та система рульового керування автомобіля марки «HYUNDAI Н200» реєстраційний номер НОМЕР_1 на момент огляду перебували у технічно-справному стані ( а. с. 119-121);

- висновком судової трасологічної експертизи 22/306 від 27.11.2014 року встановлено, що на автомобілі «HYUNDAI Н200» реєстраційний номер НОМЕР_1 наявні пошкодження лакофарбового покриття, які розташовані в передній правій частині бампера. Встановити механізм утворення даних пошкоджень в межах даної експертизи не надалось можливим. Аналіз пошкоджень, виявлених на велосипеді, дає підстави для висновку про те, що на даний транспортний засіб діяло деформуюче зусилля, прикладене на ділянці його середньої частини та направлене справа на ліво. Аналіз трасологічної інформації з наявних пошкоджень на транспортних засобах дає підстави зробити висновок про те, що контакту між правою та передньою частиною велосипеда «Десна-Дорожній» та передньою або правою боковою частиною «HYUNDAI Н200» реєстраційний номер НОМЕР_1 не було. Будь- яких пошкоджень (деформацій елементів кузова, зчосів лакофарбового покриття, залишків матеріалу велосипеда, тощо) біля заднього правого колеса автомобіля «HYUNDAI Н200» реєстраційний номер НОМЕР_1 , які характерні для контактування з велосипедом, наданим на дослідження в процесі огляду не виявлено. Пошкодження на велосипеді, які наявні зі сторони правого борта характерні для дії на елементи велосипеда сил направлених з права на ліво відносно поздовжньої осі велосипеда. Пошкодження та деформація лівої педалі характерні для контактування з твердою поверхнею в процесі руху. У зв`язку з недостатністю слідової інформації в матеріалах кримінального провадження відповісти на дане питання не надається можливим. (а.с. 126-130)

Таким чином, судом встановлено, що своїми діями обвинувачений ОСОБА_5 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1 ст.286 КК України - порушення правил безпеки дорожнього руху України та експлуатації транспорту особою, яка керує транспортним засобом, що спричинило потерпілому середньої тяжкості тілесні ушкодження.

Призначаючи покарання обвинуваченому ОСОБА_5 , суд враховує обставину, яка пом`якшує покарання позитивну характеристику по місцю роботи та по місцю проживання.

Обставин, які обтяжують покарання судом не встановлено.

Суд також враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, яке відповідно до ч. 3 ст. 12 КК України є злочином невеликої тяжкості, особу винного, який за місцем проживання характеризується позитивно і приходить до висновку, що обвинуваченому слід призначити покарання у вигляді штрафу, яке є необхідним і достатнім для його виправлення та попередження вчинення ним нових злочинів.

Разом з тим, обвинувачений підлягає звільненню від покарання, виходячи з наступного.

В судовому засіданні захисником обвинуваченого ОСОБА_4 ОСОБА_6 заявлено клопотання про застосування до обвинуваченого ОСОБА_5 акту амністії та звільнення його від відбування покарання у зв`язку з тим, що обвинувачений на день набрання чинності цим Законом досяг пенсійного віку, встановленого статтею 26 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування".

Обвинувачений ОСОБА_5 в судовому засіданні підтримав клопотання захисника та просив суд звільнити його від кримінальної відповідальності на підставі ст. 1 п. «ґ» Закону України «Про амністію у 2016 році».

Відповідно до ст. 1 п. «ґ» Закону України «Про амністію у 2016 році» від 22.12.2016 року звільняються від відбування покарання у виді позбавлення волі на певний строк та від інших покарань, не пов`язаних з позбавленням волі, засуджені за умисні злочини, які не є тяжкими або особливо тяжкими відповідно до ст. 12 КК України та за злочини, вчинені з необережності, які не є особливо тяжкими відповідно до ст. 12 КК України, особи які на день набрання чинності цим Законом досягли пенсійного віку, встановленого статтею 26 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування".

З матеріалів справи слідує, що на день набрання чинності Законом України «Про амністію у 2016 році» обвинувачений ОСОБА_5 досяг пенсійного віку, встановленого статтею 26 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування".

Відповідно до ст. 12 ч. 3 КК України злочин, у вчиненні якого обвинувачується ОСОБА_5 є злочином невеликої тяжкості.

Враховуючи те, що на день набрання чинності Законом України «Про амністію у 2016 році» обвинувачений ОСОБА_5 досяг пенсійного віку, встановленого статтею 26 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" та заявив клопотання про застосування до нього акту амністії, суд приходить до висновку, що ОСОБА_5 підлягає звільненню від покарання за амністією.

Цивільний позов потерпілої ОСОБА_7 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди завданої злочином, слід залишити без розгляду, оскільки під час судового розгляду потерпіла ОСОБА_7 та її представник ОСОБА_6 не заперечили проти цього.

У кримінальному провадженні наявні судові витрати пов`язані з проведенням судової автотехнічної експертизи та судової трасологічної експертизи, в загальній сумі 737,88 грн., що використана із загального фонду за рахунок Державного бюджету України. А тому вказані витрати слід стягнути із засудженого на користь держави.

Речові докази по справі транспортний засіб автомобіль «HYUNDAI Н200» реєстраційний номер НОМЕР_1 залишити власнику ОСОБА_5 , велосипед «Десна-Дорожній» повернути потерпілій ОСОБА_7 .

На підставі наведеного та керуючись ст.ст.368,370,374 КПК України, суд -

У Х В А Л И В :

Визнати винуватим ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України та призначити йому покарання у вигляді штрафу в розмірі 200 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 3400 гривень, з позбавленням права керування транспортними засобами на один рік.

На підставі ст. 1 п. «ґ» Закону України «Про амністію у 2016 році» звільнити ОСОБА_5 від відбування призначеного покарання.

Речові докази по справі зазначені в постанові слідчого від 16.10.2014 року ( а.с.60) - транспортний засіб, автомобіль марки «HYUNDAI Н200» реєстраційний номер НОМЕР_1 залишити власнику ОСОБА_5 , велосипед «Десна-Дорожній» залишити потерпілій ОСОБА_7 .

Стягнути з ОСОБА_5 на користь держави судові витрати пов`язані з проведенням судової автотехнічної експертизи та судової трасологічної експертизи, в загальній сумі 737,88 грн.

Цивільний позов потерпілої ОСОБА_7 до ОСОБА_5 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди завданої злочином - слід залишити без розгляду.

На вирок може бути подано апеляцію протягом тридцяти днів з дня його проголошення до апеляційного суду Закарпатської області через Хустський районний суд Закарпатської області, а засудженим у цей же строк з моменту отримання копії цього вироку.

Головуючий суддя

Хустського районного суду підпис ОСОБА_1

З оригіналом вірно:

Суддя Хустського

районного суду: ОСОБА_1