606/276/18
У Х В А Л А
і м е н е м У к р а ї н и

16 квітня 2018 року м. Теребовля

Теребовлянський районний суд Тернопільської області в складі:

головуючої: судді ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

за участю прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі суду в м.Теребовлі кримінальне провадження, внесене 25 листопада 2017 року в Єдиний реєстр досудових розслідувань за № 0000444, про обвинувачення

ОСОБА_5 ,

ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та мешканця АДРЕСА_1 , громадянина України, українця, неодруженого, із середньою освітою, непрацюючого, несудимого,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.286 КК України, -

В С Т А Н О В И В:
До Теребовлянського районного суду Тернопільської області із Теребовлянської місцевої прокуратури Тернопільської області надійшов обвинувальний акт у кримінальному провадженні №0000444, внесеному 25 листопада 2017 року в Єдиний реєстр досудових розслідувань, про обвинувачення ОСОБА_4 в порушенні правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що спричинило потерпілому середньої тяжкості тілесні ушкодження, тобто кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.286 КК України.

Зокрема, органом досудового розслідування ОСОБА_4 повідомлено про підозру та складено обвинувальний акт, згідно з якими ОСОБА_4 24 листопада 2017 року біля 21 год., керуючи технічно справним автомобілем марки «ВАЗ 2109», д.н.з. НОМЕР_1 , з одним пасажиром потерпілим ОСОБА_6 автомобільною дорогою сполученням «Івано-Франківськ-Бучач-Тернопіль» в напрямку смт.Дружба Теребовлянського району Тернопільської області зі швидкістю близько 40 км/год, на 106 км+500 м вказаної автодороги, порушуючи вимог п.2.3 (б), 2.3 (д), 12.1, 14.6 (г) Правил дорожнього руху, не був достатньо уважним та не стежив за дорожньою обстановкою, щоб в разі її зміни своєчасно відреагувати, не вжив усіх заходів щодо не створення своїми діями загрози безпеці дорожнього руху, не вибрав таку швидкість руху, яка б забезпечила безпеку дорожнього руху, обганяючи попереду себе невстановлений автомобіль, перетнув суцільну лінію дорожньої розмітки в умовах недостатньої видимості та допустив зіткнення з технічно справним автомобілем марки «Mazda», д.н.з. НОМЕР_2 , під керуванням ОСОБА_7 , який в той час рухався в напрямку с.Варваринці Теребовлянського району Тернопільської області, тобто назустріч автомобілю під керуванням ОСОБА_4 . В результаті зіткнення вказаних автомобілів пасажир автомобіля «ВАЗ-2109» ОСОБА_6 отримав середньої тяжкості тілесні ушкодження.

Порушення водієм автомобіля марки «ВАЗ-2109», д.н.з. НОМЕР_1 », ОСОБА_4 вимог п.2.3(б), 2.3(д), 12.1, 14.6 (г) Правил дорожнього руху України перебувають у прямому причинно-наслідковому зв`язку із настанням дорожньо-транспортної пригоди та спричиненням тілесних ушкоджень середньої тяжкості потерпілому ОСОБА_6 .

Органом досудового розслідування ОСОБА_4 оголошено підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.286 КК України, тобто у порушенні правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що спричинило потерпілому середньої тяжкості тілесне ушкодження, та складено обвинувальний акт.

У підготовчому судовому засіданні ОСОБА_4 , погодившись із обвинуваченням, звернувся до суду із клопотанням про звільнення його від кримінальної відповідальності за вчинення ним кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.286 КК України, у зв`язку із дійовим каяттям, надавши на це письмову згоду та повністю визнавши свою вину у вчиненні вказаного кримінального правопорушення.

Суд, розглянувши клопотання ОСОБА_4 про звільнення його від кримінальної відповідальності, заслухавши думку прокурора, який не заперечує щодо звільнення обвинуваченого від кримінальної відповідальності у зв`язку із дійовим каяттям, думку потерпілого про незаперечення проти звільнення обвинуваченого від кримінальної відповідальності та відсутність у нього будь-яких майнових чи моральних претензій, викладену ним у письмовій заяві, приходить до переконання, що зазначене кримінальне провадження підлягає закриттю, виходячи з наступного.

Відповідно до ст.45 КК України особа, яка вперше вчинила злочин невеликої тяжкості або необережний злочин середньої тяжкості, крім корупційних злочинів, звільняється від кримінальної відповідальності, якщо вона після вчинення злочину щиро покаялася, активно сприяла розкриттю злочину і повністю відшкодувала завдані нею збитки або усунула заподіяну шкоду.

Згідно з ч.2 ст.12 КК України, злочин, який вчинив ОСОБА_4 і який передбачений ч.1 ст.286 цього Кодексу, є злочином невеликої тяжкості.

Враховуючи зазначені обставини, суд приходить до висновку про можливість звільнення ОСОБА_4 від кримінальної відповідальності у звязку із дійовим каяттям, оскільки злочин, передбачений ч.1 ст.286 КК України, ОСОБА_4 вчинив вперше, раніше не судимий, вчинений ним злочин відноситься до злочинів невеликої тяжкості, після вчинення злочину він щиро покаявся, активно сприяв у його розкритті, повністю усунув заподіяну ним шкоду.

За таких обставин кримінальне провадження стосовно ОСОБА_4 підлягає закриттю.

Під час досудового розслідування Теребовлянською місцевою прокуратурою в інтересах комунальної установи Теребовлянської районної ради «Теребовлянська центральна районна лікарня» пред`явлено цивільний позов про стягнення з ОСОБА_4 5648.54 грн. витрат, понесених закладом охорони здоров`я на лікування осіб, які потерпіли від злочину.

Зі змісту позову вбачається, що КУ ТРР «Теребовлянська центральна районна лікарня» понесено витрати на лікування потерпілого від злочину ОСОБА_6 у розмірі 2179.57 грн., ОСОБА_4 у розмірі 2179.57 грн., ОСОБА_7 1289.40 грн.

Потерпілим у кримінальному провадженні визнано лише ОСОБА_6 .

Відповідно до ч.1 ст.1206 ЦК України особа, яка вчинила злочин, зобов`язана відшкодувати витрати закладові охорони здоров`я на лікування потерпілого від цього злочину, крім випадку завдання шкоди при перевищенні меж необхідної оборони або у стані сильного душевного хвилювання, що виникло раптово внаслідок насильства або тяжкої образи з боку потерпілого.

У підготовчому судовому засіданні ОСОБА_4 долучив платіжні документи, які свідчать про відшкодування ним зазначеному лікувальному закладу витрат на лікування потерпілого ОСОБА_6 від злочину та на лікування водія ОСОБА_7 .

Відповідно до ч.5 ст.129 КПК України цивільний позов у кримінальному провадженні розглядається судом за правилами, встановленими цим Кодексом. Якщо процесуальні відносини, що виникли у зв`язку із цивільним позовом, цим Кодексом не врегульовані, до них застосовуються норми Цивільного процесуального кодексу України за умови, що вони не суперечать засадам кримінального судочинства.

Оскільки процесуальні відносини з питань закриття провадження в частині цивільного позову КПК України не врегульовані, суд вважає за можливе при вирішенні зазначеного позову застосувати п.2 ч.1 ст.255 ЦПК України, якою регулюється питання закриття провадження у справі, якщо відсутній предмет спору.

Враховуючи те, що обвинуваченим на час проведення підготовчого судового засідання відшкодовано витрати на лікування потерпілого ОСОБА_6 від злочину у розмірі 2179.57 грн., суд вважає, що провадження в частині стягнення із ОСОБА_4 в користь КУ ТРР «Теребовлянська центральна районна лікарня» 2179.57 грн. витрат, понесених закладом охорони здоров`я на лікування особи, яка потерпіла від злочину, слід закрити з підстав відсутності предмета спору. Щодо вимоги прокурора про стягнення із ОСОБА_4 в користь КУ ТРР «Теребовлянська центральна районна лікарня» витрат на його лікування від злочину у розмірі 2179.57 грн. та ОСОБА_7 у розмірі 1289.40 грн., то у її задоволенні слід відмовити з підстав відсутності для цього передбачених законом підстав.

На підставі наведеного, керуючись ч.1 ст.126, п.1 ч.2, п.2 ч.3 ст.314 КПК України, ст.45 КК України, суд,-

У Х В А Л И В:

Закрити кримінальне провадження про обвинувачення ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.286 КК України, та звільнити його від кримінальної відповідальності у звязку із дійовим каяттям.

Скасувати арешт на автомобіль марки «Mazda», д.н.з. НОМЕР_2 , який визнано речовим доказом та зберігається на арешт майданчику Теребовлянського ВП ГУНП в Тернопільській області, повернувши його законному власнику ОСОБА_7 .

Скасувати арешт на автомобіль марки «ВАЗ-2109», д.н.з. НОМЕР_3 , який визнано речовим доказом та зберігається на арешт майданчику Теребовлянського ВП ГУНП в Тернопільській області, повернувши його законному власнику ОСОБА_8 .

Стягнути із ОСОБА_4 в користь Державного бюджету України 1430 грн. вартості проведеної Тернопільським НДЕКЦ судової транспортно-трасологічної експертизи від 18 січня 2018 року № 5-50/18.

Стягнути із ОСОБА_4 в користь Державного бюджету України 858 грн. вартості проведеної Тернопільським НДЕКЦ судової автотехнічної експертизи від 17 січня 2018 року № 5-32/18.

Стягнути із ОСОБА_4 в користь Державного бюджету України 858 грн. вартості проведеної Тернопільським НДЕКЦ судової автотехнічної експертизи від 16 січня 2018 року № 5-33/18.

Стягнути із ОСОБА_4 в користь Державного бюджету України 1114 грн. вартості проведеної Тернопільським НДЕКЦ судової автотоварознавчої експертизи від 25 січня 2018 року № 4-4/18.

Стягнути із ОСОБА_4 в користь Державного бюджету України 1114 грн. вартості проведеної Тернопільським НДЕКЦ судової автотоварознавчої експертизи від 1 лютого 2018 року № 4-5/18.

Ухвала може бути оскаржена до апеляційного суду Тернопільської області через Теребовлянський районний суд протягом семи днів з дня її проголошення.

Головуюча ОСОБА_1