Справа № 526/2645/17
Провадження № 1-кп/526/41/2018

В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

22 січня 2018 року Гадяцький районний суд Полтавської області у складі:

головуючої судді ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2

за участю прокурора ОСОБА_3

обвинуваченого ОСОБА_4

потерпілої ОСОБА_5

розглянувши у підготовчому судовому засіданні в залі суду міста Гадяч кримінальне провадження на підстави угоди зареєстроване в Єдиному реєстрі досудових розслідувань за № 0000988 від 9 грудня 2017 року відносно

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Стурзени Ришканського району Молдова, громадянина України, освіта середня, розлучений, проживає АДРЕСА_1 , працює « ОСОБА_6 », раніше не судимий

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст.164 КК України,

в с т а н о в и в:

згідно з рішенням Гадяцького районного суду Полтавської області від 31 липня 2003 року з ОСОБА_4 стягнуто аліменти на користь колишньої дружини ОСОБА_5 на утримання неповнолітнього сина ОСОБА_7 в розмірі 1 / 4 частини всіх видів заробітку (доходу), але не менше 1 / 2 частини неоподаткованого мінімуму доходів громадян на дитину, починаючи з вступу рішення в законну силу, тобто з 17 липня 2003 року до досягнення дитиною повноліття.

Однак ОСОБА_4 в період з 25 травня 2016 року по 13 липня 2017 року кошти на утримання малолітньої дитини не сплачував, тим самим злісно ухилився від сплати встановлених рішенням суду коштів на утримання дитини, маючи дохід у вигляді заробітної плати та виплат по безробіттю. Так, у період часу з 22 липня 2016 року по 4 серпня 2016 року ОСОБА_4 працював на посаді сторожа (з виконання обов`язків тваринника) у Гадяцькій філії ПрАТ «Райз-Максимко», у період часу з 5 серпня 2016 року по 3 жовтня 2016 року ОСОБА_4 працював на посаді слюсаря ремонтника з обслуговування гноєтранспортерів у Гадяцькій філії ПрАТ «Райз-Максимко», де за увесь період отримав заробітну плату в сумі 4179,38 грн. У період часу з 12 жовтня 2016 року по 19 квітня 2017 року ОСОБА_4 працював на посаді машиніста (кочегара) котельні та сторожа Ціпківської ЗОШ-І-ІІ ступенів, де за увесь період роботи отримав заробітну плату в сумі 16102,59 грн. У період часу з травня 2017 року по жовтень 2017 року ОСОБА_4 перебував на обліку у Гадяцькому РЦЗ як безробітний і за вказаний період отримав доходи у вигляді допомоги по безробіттю з державного бюджету в сумі 9479,91 грн. Проте, про обов`язок сплачувати аліменти за рішенням Гадяцького районного суду від 31.07.03р. адміністрації Ціпківської ЗОШ І-ІІ ступенів, Гадяцької філії ПрАТ «Райз-Максимко» та Гадяцького РЦЗ не повідомив, як і не повідомив про свої доходи ВДВС Гадяцького РУЮ Полтавської області.

Внаслідок умисного ухилення від виконання рішення суду про стягнення аліментів з боку ОСОБА_4 за період з 25.05.16р. по 13.07.17р. з`явилася заборгованість по їх сплаті на користь ОСОБА_5 на утримання ОСОБА_7 в сумі 13829,50 грн., що перевищує заборгованість із сплати таких коштів у розмірі, що сукупно складають суму виплат за три місяці відповідних платежів.

Суд визнає винним ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч.1 ст. 164 КК України і кваліфікує його дії як злісне ухилення від сплати встановлених рішенням суду коштів на утримання дітей (аліментів).

22 грудня 2017 року між обвинуваченим та потерпілою була укладена угода про примирення у кримінальному провадженні у відповідності до вимог ст.471 КПК України.

Згідно даної угоди обвинувачений ОСОБА_4 та потерпіла ОСОБА_5 дійшли згоди щодо правової кваліфікації дій обвинуваченого за ч. 1 ст.164 КК України та погодили покарання, яке повинен понести ОСОБА_4 у вигляді громадських робіт строком 80 годин. Наслідки укладання та затвердження даної угоди згідно ст.ст. 473, 394, 424, 474, 476 КПК України оговорені сторонами.

Обвинувачений ОСОБА_4 в судовому засіданні пояснив, що права, надані йому законом у зв`язку з укладенням Угоди про примирення розуміє, з наслідками укладення та затвердження Угоди про примирення обізнаний, характер обвинувачення та його суть зрозумілі, обраний вид покарання, який застосовується до нього у разі затвердження угоди з ним узгоджено та є цілком зрозумілим, виконати взяті на себе відповідно до Угоди про примирення зобов`язання він може виконати реально, свою вину у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 164 КК України визнав повністю.

Суд, виконуючи вимоги ст.474 КПК України, не має сумнівів у добровільності та істинності позиції обвинуваченого ОСОБА_4 та потерпілої ОСОБА_5 і переконаний, що укладення Угоди про примирення є добровільним та не вбачає необхідності витребовувати додаткові документи та викликати в судове засідання інших осіб, а також досліджувати докази.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 468 КПК України у кримінальному провадженні може бути укладена угода про примирення між потерпілим та обвинуваченим.

Згідно з ч. 3 ст. 469 КПК України угода про примирення між потерпілим та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості та у кримінальному провадженні у формі приватного обвинувачення.

Злочин, вчинений ОСОБА_4 віднесений до злочинів невеликої тяжкості, тому укладення угоди не суперечить закону.

При вирішенні питання про відповідність Угоди вимогам ст.474 КПК України, суд враховує, що умови Угоди про примирення не суперечать вимогам КПК України, правова кваліфікація дій кримінального правопорушення вірна, умови угоди відповідають інтересам суспільства та не порушують прав, свобод чи інтересів сторін або інших осіб, укладення угоди сторонами відбулося добровільно і не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дії будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді; кримінальне провадження свідчить про наявність фактичних підстав для визнання винуватості та примирення.

Згідно ч.5 ст.65 КК України у випадку затвердження вироком угоди про примирення, суд призначає покарання, узгоджене сторонами угоди.

Виходячи з викладеного, суд дійшов висновку про наявність підстав для затвердження угоди про примирення між потерпілою ОСОБА_5 та обвинуваченим ОСОБА_4 і призначення останньому узгодженого сторонами покарання у вигляді громадських робіт на строк - 80 годин.

Обставинами, що пом`якшують покарання обвинуваченого є щире каяття, активне сприяння розкриттю злочину.

Обставин, що обтяжують покарання, судом не встановлено.

Цивільний позов по справі не заявлений, процесуальних витрат по справі немає.

Керуючись ст.373,374, ч.3 ст. 394, 475 КПК України, суд -

з а с у д и в:
- Угоду про примирення від 22 грудня 2017 року по кримінальному провадженню № 0000988 від 9 грудня 2017 року, укладену між обвинуваченим ОСОБА_4 та потерпілою ОСОБА_5 затвердити.

ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 164 КК України та призначити узгоджене сторонами покарання у вигляді громадських робіт на строк 80 годин.

Вирок може бути оскаржено до апеляційного суду Полтавської області через Гадяцький районний суд протягом тридцяти днів з моменту його проголошення з підстав передбачених ч.4 ст.394 КПК України:

- обвинуваченим: виключно з підстав призначення судом покарання суворішого, ніж узгоджене сторонами угоди, ухвалення вироку без його згоди на призначення покарання, невиконання судом вимог, встановлених частинами 4, 6, 7 ст.474 КПК України, у тому числі не роз`яснення йому наслідків укладення угоди;

- потерпілим: виключно з підстав призначення судом покарання менш суворого, ніж узгоджене сторонами угоди, ухвалення вироку без його згоди на призначення покарання, не роз`яснення наслідків укладення угоди, невиконання вимог ч.6, 7 ст. 474 КПК України;

- прокурором: виключно з підстав призначення судом покарання менш суворого, ніж узгоджене сторонами угоди, затвердження судом угоди у провадженні, в якому угода не може бути укладена.

Копію вироку суду негайно після його проголошення вручити засудженому та прокурору.

Головуюча: ОСОБА_1