Апеляційний суд Рівненської області
_____________________________________________________
У Х В А Л А
Іменем України
24 січня 2018 року м. Рівне

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду Рівненської області в складі:

Суддів - ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 секретаря судового засідання ОСОБА_4 Прокурора ОСОБА_5

Підозрюваного ОСОБА_6

Захисника - адвоката ОСОБА_7

Слідчого ОСОБА_8

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Рівне апеляційну скаргу захисника підозрюваного ОСОБА_6 адвоката ОСОБА_7 на ухвалу слідчого судді Рівненського міського суду Рівненської області від 10 січня 2018 року в кримінальному провадженні № 0000196, -

ВСТАНОВИЛА:

Цією ухвалою задоволено клопотання слідчого СВ Рівненського ВП Головного управління Національної поліції в Рівненській області ОСОБА_8 , погоджене прокурором, щодо обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою строком 60 діб стосовно ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та зареєстрованого в АДРЕСА_1 , мешканця АДРЕСА_2 , раніше неодноразово судимого, підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 15, ч. 3 ст. 185 КК України, з визначенням застави в сумі 88100 грн.

Як вбачається з клопотання, ОСОБА_6 підозрюється в тому, що 07 січня 2018 року близько 21 год. 30 хв, за попередньою змовою із невстановленою досудовим розслідуванням особою, діючи повторно, з корисливих мотивів, маючи умисел на таємне викрадення чужого майна, шляхом віджиму пластикового вікна проник у квартиру АДРЕСА_3 , звідки викрав майно гр. ОСОБА_9 : мобільні телефони марки Samsung GT S 5620, LG F80, Sony Ericson J-100, дев`ять найменувань золотих виробів загальною вагою приблизно 14 грам, вартістю 12000 грн. та кошти в сумі 8800 грн, однак не довів свої злочинні дії до кінця, будучи затриманим працівниками поліції, про що 08 січня 2018 року ОСОБА_6 оголошено ( а. с. 8-9).

В апеляційній скарзі захисник-адвокат ОСОБА_7 , покликаючись на незаконність ухвали, доводить, що ОСОБА_6 , який має постійне місце проживання і є студентом Національного університету водного господарства та природокористування, згідно ст. 89 КК України, рахується таким, що не має судимості, а слідчий та прокурор, на його думку, не довели наявність ризиків, які дають достатні підстави вважати, що підозрюваний може здійснити дії, передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України. Просить скасувати оскаржувану ухвалу і обрати ОСОБА_6 більш м`який запобіжний захід.
Заслухавши суддю-доповідача, доводи захисника-адвоката ОСОБА_10 та підозрюваного ОСОБА_6 на підтримання поданої апеляційної скарги, пояснення слідчого Водяного ОСОБА_11 , думку прокурора про залишення ухвали слідчого судді без зміни, перевіривши матеріали клопотання й обговоривши викладене в апеляційній скарзі захисника-адвоката ОСОБА_10 , колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню.

У відповідності до вимог ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Згідно положень ст. 5 Європейської Конвенції з прав людини ( 1995 р.) законним та обґрунтованим вважається арешт особи, коли він є необхідним для запобігання вчиненню нею правопорушення чи її втечі після його вчинення, а також для забезпечення виконання будь-якого обов`язку, встановленого законом.

Відповідно до ч. 1 ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу, слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про:

1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення;

2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор;

3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

У рішенні Європейського Суду з прав людини ( справа "Мацнеттер проти Австрії" ) зазначено, що підставами для обрання запобіжного заходу у вигляді взяття під варту, крім обґрунтованої підозри у вчиненні правопорушення, є наявність ризиків, зокрема, вчинення обвинуваченим подальших правопорушень.

При визначенні ризиків має враховуватися особистість обвинуваченого, його моральні переконання, майновий стан і зв`язки з державою, в якій він зазнає судового переслідування, а також міжнародні контакти.

Перевіряючи доводи клопотання слідчого на предмет наявності ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, слідчий суддя встановив, що ОСОБА_6 обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення за ознаками ч. 3 ст. 15, ч. 3 ст. 185 КК України, за яке законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк від трьох років, та існує ризик вчинення ним іншого кримінального правопорушення.

Як вбачається з матеріалів провадження, ОСОБА_6 дійсно має місце проживання, однак не має постійного джерела прибутку і раніше неодноразово притягувався до кримінальної відповідальності за вчинення корисливого тяжкого злочину: 29.11.2011 року - за ч. 3 ст. 185; 31.05.2012 року - за ч.3 ст.15, ч.3 ст. 185; 3.09.2012 року - за ч. 3 ст. 185; 25.12.2013 року - за ч. 3 ст.185 КК України КК України.

Після звільнення 05.01.2015 року з місць позбавлення волі був притягнутий до кримінальної відповідальності за ч. 2 ст. 263 КК України, і на даний час, будучи обвинуваченим у кримінальному провадженні за ч.2 ст.187, ч. 2 ст. 289 КК України, яке розглядається місцевим судом, обґрунтовано підозрюється у тяжкому корисливому злочині з проникненням в житло, що свідчить про схильність ОСОБА_6 до вчинення кримінальних правопорушень.

За таких обставин, на думку колегії суддів, суд належно дотримався вимог закону і вірно прийшов до висновку про необхідність обрання підозрюваному ОСОБА_6 запобіжного заходу саме у вигляді тримання під вартою, визначивши, відповідно до положень ч. 4, п. 2 ч. 5 ст. 182 КПК України, розмір застави у встановлених законом межах.

Враховуючи викладене, колегія суддів не вбачає підстав для скасування оскаржуваної ухвали і обрання ОСОБА_6 більш мякого запобіжного заходу.

На підставі наведеного, керуючись ст. ст. 407, 422 КПК України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:
Ухвалу слідчого судді Рівненського міського суду Рівненської області від 10 січня 2018 року про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо ОСОБА_6 залишити без зміни, а апеляційну скаргу захисника-адвоката ОСОБА_10 - без задоволення.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення і оскарженню не підлягає.

С У Д Д І:
ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3