Справа № 541/1454/16-к
Провадження № 1-кс/541/19/2018
Миргородський міськрайонний суд Полтавської області
У Х В А Л А
02 лютого 2018 рокум.Миргород

Миргородський міськрайонний суд Полтавської області в складі:

слідчого судді ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2

з участю, представника заявника, адвоката ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засіданні, в залі суду в м. Миргороді скаргу адвоката ФОП ОСОБА_4 на бездіяльність слідчого Миргородського ВП ГУНП в Полтавській області щодо неповерненню тимчасово вилученого майна,-

в с т а н о в и в :

03 січня 2018 року в провадження слідчого судді передано скаргу ФОП ОСОБА_4 на бездіяльність слідчого Миргородського ВП ГУНП в Полтавській області ОСОБА_5 щодо невиконання ним вимог ст. 169 КПК України в частині повернення тимчасово вилученого майна, а саме 8 одиниць системних блоків до ПК марки «НР» та дозвільних документів на 31 арк., особі якій вони належать, ФОП ОСОБА_4 та які були вилучені під час сакціонованого обшуку, так як майно є тимчасово вилученим. Оскільки незважаючи на проведення експертизи та вчинення інших процесуальних дій на вилучених пристроях слідів злочину не виявлено, підозра органом досудового розслідування скаржнику не пред`являлася, тому неповернення вказаного майна просив визнати незаконною бездіяльністю слідчого та зобов`язати останнього повернути системні блоки законному володільцю.

В судовому засіданні представник заявник адвокат ОСОБА_3 скаргу підтримав, просив її задовольнити. Суду пояснив, що зазначене в скарзі майно є тимчасово вилученим при проведенні обшуку, будь-яке процесуальне рішення з приводу вилученого майна слідчим не приймалося, клопотання про арешт цього майна до суду не направлялося і арешт судом на майно не накладався. На вилучених пристроях слідів злочину не виявлено, підозра органом досудового розслідування скаржнику не висувалася, вилучене майно зберігається в неналежних умовах, що може призвести до його псування, тому зазначене майно слідчим не повертається власнику безпідставно.

Слідчий Миргородського ВП ГУНП в Полтавській області ОСОБА_5 в судове засідання не з`явився, про місце та час розгляду належно повідомлений, доказів на заперечення поданої скарги не подав. Відповідно до положень ч. 3 ст. 306 КПК України відсутність слідчого не є перешкодою для розгляду скарги.

Із скарги, додатних документів та пояснень представника заявника вбачається, що в ході досудового розслідування по кримінальному провадженню №60001138 внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань 08.10.2015 року за ознаками кримінального правопорушення передбаченого ч.1 ст.203-2 КК України на підставі ухвали слідчого судді від 13.01.2017 року проведено 04.02.2017 року обшук нежитлового приміщення по АДРЕСА_1 , яке на той час перебувало в оренді ОСОБА_4 .

В орендованому приміщенні знаходилось комп`ютерне обладнання що перебувало в користуванні ФОП ОСОБА_4 згідно договору оренди від 20.07.2016 року.

При проведенні обшуку 04.02.2017 року виявлено та вилучено 8 одиниць системних блоків до ПК марки "НР" та дозвільні документи на «Інтеренет центр» .

Постановою слідчого вилучені речі визнані речовими доказами.

Частиною 7 ст. 236 КПК України визначено, що вилучені речі та документи, які не входять до переліку, щодо якого прямо надано дозвіл на відшукання в ухвалі про дозвіл на проведення обшуку, та не відносяться до предметів, які вилучені законом з обігу, вважаються тимчасово вилученим майном.

Ухвалою слідчого судді про проведення обшуку від 13.01.2017 року прямо надано дозвіл на відшукання комп`ютерної техніки з використанням якої можуть надаватися незаконні послуги в сфері грального бізнесу, документацію та грошові кошти отримані в результаті вказаної діяльності, отже вказане майно, а саме 8 системних блоків «НР» та документація на «Інтернет центр» не являється тимчасово вилученим майном. Так як в ухвалі надано дозвіл на дані предмети для їх відшукання та вилучення.

Враховуючи вищенаведене підстав для задоволення скарги ФОП ОСОБА_4 на бездіяльність слідчого Миргородського ВП ГУНП в Полтавській області ОСОБА_5 по неповерненню 8 одиниць системних блоків до ПК марки «НР» та дозвільних документів, вилучених 04.02.2017 року слідчий суддя не вбачає.

Однак, дослідивши матеріали кримінального провадження №60001138 внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань 08.10.2015 року встановив, що з моменту обшуку пройшов значний проміжок часу й особі, в якої вилучили майно , повідомлення про підозру не було оголошене, будь-яким іншим особам також не було оголошено підозру, протягом тривалого часу по кримінальному провадженню не проводились будь-які слідчі дії. Згідно висновку компютерно-технічної експерта від 06.03.2017 року лише на одному із жорстких диків вилучених системних блоків до ПК марки «НР» під час обшуку міститься програмне забезпечення «iConnect», «Superomatic» та «megasuperomatic».

Статтями 7, 16 КПК установлено, що загальною засадою кримінального провадження є недоторканність права власності. Позбавлення або обмеження права власності під час кримінального провадження здійснюється лише на підставі вмотивованого судового рішення, ухваленого в порядку, передбаченому цим кодексом. Відповідно до усталеної практики ЄСПЛ володіння майном повинно бути законним (див. рішення у справі «Іатрідіс проти Греції»). Поняття «законність» у розумінні Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод передбачає дотримання відповідних положень національного законодавства та принципу верховенства права, що включає свободу від свавілля (див. рішення у справах «Антріш проти Франції» та «Кушоглу проти Болгарії»).

Правовий статус майна вилученого під час обшуку, яке входить до переліку майна, щодо якого прямо надано дозвіл на відшукання в ухвалі про дозвіл на проведення обшуку має відмінний статус з тимчасово вилученим майном. Так тимчасово вилучене майно відповідно до положень ст. ст. 176-174 КПК України передбачає процедуру його повернення або накладення на нього арешту слідчим суддею, а також можливість повного або часткового скасування арешту тимчасово вилученого майна, якщо буде доведено, що подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано. Щодо майна яке вилученого під час обшуку, яке входить до переліку майна, щодо якого прямо надано дозвіл на відшукання в ухвалі про дозвіл на проведення обшуку положенням чинного Кримінально-процесуального кодексу України не передбачено процедури накладення арешту на таке майно, як не передбачено процедури його скасування та оскарження правомірності його тривалого необґрунтованого утримання. Що вказує на відсутність ефективного засобу юридичного захисту права власності на майно яке вилучено під час обшуку.

У своїх рішеннях Європейський суд з прав людини наголосив, що закон має з достатньою чіткістю визначати межі дискреції, наданої компетентним органам, і порядок її здійснення з урахуванням законної мети відповідного заходу, щоб забезпечити особі належний захист від свавільного втручання.

Будь-яке втручання державного органу у право на мирне володіння майном повинно забезпечити «справедливий баланс» між загальним інтересом суспільства та вимогами щодо захисту основоположних прав конкретної особи. Про необхідність досягнення такого балансу йдеться в ст.1 Першого протоколу. Баланс не буде забезпечений, якщо на особу буде покладено індивідуальний та надмірний тягар (див. рішення у справі «Спорронг та Льонрот проти Швеції»). Інакше кажучи, має існувати обґрунтоване пропорційне співвідношення між засобами, які застосовуються, та метою, якої прагнуть досягти органи державного примусу (див. рішення у справі «Джеймс та інші проти Сполученого Королівства»).

Враховуючи вищевикладене суд приходить до переконання, що незважаючи на законність процедури вилучення майна ОСОБА_4 та законність його утримання, органами державної влади, в особі органу досудового розслідування, тривалий час не повертають його законному володільцю. А він позбавлений можливості в судовому порядку довести правомірність своїх дій шляхом захисту від висунутого обвинувачення в суді, або доведення обставин відсутності підстав для застосування примусових заходів вилучення майна. Тому з метою дотримання справедливого балансу та пропорційного співвідношення між засобами, які застосовані до обмеження права на володіння майном ОСОБА_4 та метою, яку прагнуть досягти орган досудового розслідування, суд вважає за можливе системні блоків до ПК марки «НР» та дозвільні документи, які вилучені під час обшуку, на даний час передати на відповідальне зберігання законному володільцю.

Керуючись ст. ст. 169,171,173,303, 306, 307 КПК України,-

постановив :

В задоволені скарги ФОП ОСОБА_4 на бездіяльність слідчого Миргородського ВП ГУНП в Полтавській області ОСОБА_5 по неповерненню вилученого 04.02.2017 року майна - 08 одиниць системних блоків до ПК марки «НР» та дозвільних документів на 31 аркуші , відмовити.

Зобов`язати слідчого Миргородського ВП ГУНП в Полтавській області ОСОБА_5 у даному кримінальному провадженні передати ФОП ОСОБА_4 для відповідального зберігання 08 одиниць системних блоків до ПК марки «НР» та дозвільні документи на 31 аркуші, вилучені під час санкціонованого обшуку 04.02.2017 року в нежитловому приміщенні в АДРЕСА_1 .

Ухвала в частині зобов`язанні слідчого передати майно на зберігання може бути оскаржена безпосередньо до апеляційного суду Полтавської області протягом 5 днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя: ОСОБА_1