Доманівський районний суд Миколаївської області
Справа № 475/567/16-к
Провадження № 1-кп/475/65/17
Провадження слідчих органів № 2016 15 021 0000304
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
01.12.2017смт. Доманівка

Доманівський районний суд Миколаївської області в складі:

головуючої судді: ОСОБА_1 ,

за участю секретаря: ОСОБА_2 ,

прокурора: ОСОБА_3 ,

обвинуваченого: ОСОБА_4 ,

захисника: ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду кримінальне провадження за обвинуваченням:

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с.Вербка Монастирського району Тернопільської області, українця, громадянина України, з базовою загальною середньою освітою, раніше судимого:

1) 14.09.1993 р. Одеським обласним судом за ч.4 ст.117 КК України (в ред.1960 р.) до 8 років позбавлення волі; звільненого 28.07.2001 р. за відбуттям строку покарання;

2) 19.03.2002 р. Комінтернівським районним судом Одеської області за ч.3 ст.185, ч.1 ст.289, ст.70 КК України до 3 років 3 місяців позбавлення волі;

3) 26.04.2002 р. тим же судом за ст.15, ч.3 ст.186, ст.70 ч.4 КК України до 4 років 3 місяців позбавлення волі;

4) 25.01.2008 р. тим же судом за ч.1 ст.122 КК України з застосуванням ст.75 КК України до 3 років позбавлення волі з випробуванням з іспитовим строком 2 роки;

5) 22.04.2008 р. тим же судом за ч.3 ст.185, ст.71 КК України до 4 років позбавлення волі; звільненого 20.04.2012 р. за відбуттям строку покарання;

6) 20.02.2013 р. тим же судом за ч.3 ст.185 КК України до 3 років позбавлення волі, звільненого 19.02.2016 р. за відбуттям строку покарання, до арешту проживаючого та по АДРЕСА_1

у вчиненні злочинів, передбачених ст.186 ч.2, ст.185 ч.2, ст.187 ч.1 КК України,

В С Т А Н О В И В:
ОСОБА_4 , будучи раніше неодноразово судимим, в тому числі за скоєння корисливих злочинів, на шлях виправлення не став та вчинив злочини за наступних обставин.
27 червня 2016 р. близько 16.30 год. ОСОБА_4 разом з ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , та ОСОБА_10 знаходилися на території Доманівської ЦРЛ за адресою: смт. Доманівка Миколаївської області, вул.Пирогова, 6, де у парку неподалік хірургічного відділення вживали алкогольні напої. У ході розпивання спиртних напоїв ОСОБА_10 , знаходячись в стані алкогольного сп`яніння, ліг біля вказаних осіб відпочивати та заснув.
ОСОБА_4 , достовірно знаючи, що у правій кишені штанів ОСОБА_10 є мобільний телефон з сімкартою та флеш картою, фотоапарат, вирішив заволодіти цим майном.
Скориставшись тим, що ОСОБА_8 та ОСОБА_9 пішли у своїх потребах, а ОСОБА_7 і ОСОБА_10 , перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, заснули, ОСОБА_4 , будучи впевненим, що його дії є непомітними для сторонніх осіб, реалізуючи свій злочинний корисливий намір, спрямований на заволодіння чужим майном, присів біля ОСОБА_10 та, просунувши руку в його кишеню, викрав мобільний телефон «Samsung GT-C3011», з сім карткою мобільного оператору «Київстар» та флеш картою micro-SD об`ємом 2 Гб вартістю 495 грн., фотоапарат фірми «Nikon Coolpix S3000» вартістю 765 грн. Викрадене ОСОБА_4 одразу поклав до своєї кишені, тим самим розпорядився ним на власний розсуд. У результаті скоєного злочину ОСОБА_4 завдав потерпілому шкоди на загальну суму 1260 грн.
Того ж дня близько 21 год. ОСОБА_4 з ОСОБА_7 , ОСОБА_9 та ОСОБА_10 за місцем проживання останнього по АДРЕСА_2 , продовжили вживати спиртні напої. Після сварки ОСОБА_4 зі ОСОБА_9 вони всі пішли від ОСОБА_10 , а ОСОБА_10 лишився в будинку.
27 червня 2016 р. близько 22 год. ОСОБА_4 разом з ОСОБА_7 вирішили повернутися до ОСОБА_10 , щоб продовжити розпивати спиртні напої.
Прийшовши до його будинку, ОСОБА_4 один зайшов усередину, ОСОБА_7 лишився надворі.
Перебуваючи у будинку, ОСОБА_4 побачив, що господар, перебуваючи в стані сп`яніння, спить, вирішив викрасти належне йому майно.
Реалізуючи свій злочинний намір, спрямований на таємне заволодіння чужим майном, розуміючи протиправний характер своїх дій, будучи впевненим, що за його діями ніхто не спостерігає, до поліетиленового пакету, знайденого у будинку, помістив: мобільний телефон «Nokia E66», вартістю 400 грн., мобільний телефон «Motorola Razer V3i» вартістю 640 грн., картридер фірми «Smаrtbuy» вартістю 190 грн., зарядні пристрої фірми Multi-charger вартістю 174 грн., «Samsung» вартістю 80 грн. та 44 грн., «Nokia» вартістю 68 грн., DVD- програвач фірми Philips DVP5102KX/51 з аудіо і відео дротами до нього вартістю 400 грн., пульт дистанційного керування до телевізора фірми Sharp вартістю 121 грн., чоловічу сумку з синтетичного матеріалу вартістю 140 грн., туалетну воду фірми «Бостон» вартістю 58 грн., чоловічий пояс вартістю 150 грн., навушники вартістю 192 та 54 грн., металеву попільничку вартістю 200 грн., 8 виделок з нержавіючої сталі вартістю 84 грн. та грошові кошти в сумі 45 грн.
Вказані речі, помістивши до пакету, ОСОБА_4 виніс з будинку, маючи тим самим змогу розпорядитися викраденим на власний розсуд. Про скоєну крадіжку ОСОБА_7 не сказав.
У результаті крадіжки ОСОБА_10 завдана майнова шкода на загальну суму 3040 грн., яка повністю відшкодована шляхом повернення викраденого.
Таким чином, своїми діями ОСОБА_4 вчинив таємне викрадення чужого майна (крадіжку), вчинене повторно, тобто злочин, передбачений ч.2 ст.185 КК України.
Крім того, 27 червня 2016 року близько 23:20 год. ОСОБА_4 , перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння та проходячи повз відділення «ПриватБанку», що по вул. Зеленій, 68, в смт. Доманівка Миколаївської області, побачив ОСОБА_11 , яка йшла, тримаючи в руках мобільний телефон. У ОСОБА_4 виник умисел на заволодіння телефоном потерпілої, реалізуючи який, він вчинив розбійний напад на ОСОБА_11 , застосувавши до неї фізичне насильство, яке є небезпечним для здоров`я потерпілої: наніс їй два удари кулаком в обличчя, а саме в область нижньої щелепи, від яких вона впала на дорожнє асфальтне покриття. При падінні ОСОБА_11 упустила телефон МІ ІМЕІ1 НОМЕР_1 , ІМЕІ2 НОМЕР_2 , з картками мобільних операторів МТС та Київстар, а ОСОБА_4 підняв його з землі та з викраденим зник, тим самим розпорядившись викраденим на власний розсуд та завдавши потерпілій матеріальної шкоди на загальну суму 1540 грн.
Унаслідок розбійного нападу ОСОБА_11 спричинені тілесні ушкодження середнього ступеня тяжкості, які викликали за собою тривалий розлад здоров`я, у виді потрійного перелому нижньої щелепи, подряпини правої гомілки, припухлість (забій) нижньої щелепи справа.
Таким чином, своїми умисними діями ОСОБА_4 вчинив злочин, передбачений ч.1 ст.187 КК України, тобто напад з метою заволодіння чужим майном, поєднаний із насильством, небезпечним для здоров`я особи, яка зазнала нападу (розбій).
У судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 вину свою в інкримінованих йому злочинах визнав частково: повністю визнав себе винним за пред`явленою підозрою у вчиненні злочинів, передбачених ч.1 ст.187 КК України (розбійний напад на ОСОБА_11 ) та ч.2 ст.185 КК України (викрадення речей з будинку ОСОБА_10 ). За підозрою у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.186 КК України, щодо викрадення мобільного телефону та фотоапарату з кишені ОСОБА_10 не погодився з кваліфікацією своїх дій органом досудового розслідування, як грабіж.
У судовому засіданні ОСОБА_4 пояснив, що 27 червня 2016 р. він разом з ОСОБА_7 , ОСОБА_9 та ОСОБА_8 були в смт.Доманівка, де близько 10 год. познайомилися з ОСОБА_10 . Останній запропонував разом вжити спиртні напої, на що всі погодилися. Спиртні напої вони вживали на території районної лікарні у парку неподалік хірургічного відділення. Під час спільного вживання спиртного, коли ОСОБА_8 та ОСОБА_9 відійшли у своїх потребах, а ОСОБА_10 та ОСОБА_7 через сп`яніння заснули, він присів біля ОСОБА_10 та, будучи впевненим, що його дії ніхто не бачить, з кишені останнього витягнув мобільний телефон із сім картою та флеш картою і фотоапарат. Ці речі одразу ж поклав до своєї кишені. Через деякий час усі, крім ОСОБА_10 , пішли з парку, а ОСОБА_10 лишився там спати. Дійшовши до школи, вони вирішили продовжити розпиття спиртних напоїв, придбали горілки, повернулися в парк, де розбудили ОСОБА_10 та усі разом пішли до потерпілого додому, де продовжили вживати спиртні напої. Знаходячись на території домоволодіння ОСОБА_10 , між ним та ОСОБА_9 сталася сварка, у ході якої він її вдарив. Після сварки через деякий час усі, крім господаря, покинули його будинок. Трохи згодом ОСОБА_4 з ОСОБА_7 вирішили повернутися до домоволодіння потерпілого ОСОБА_10 . Зайшовши на подвір`я потерпілого, вони побачили, що двері будинку відкриті. Так, як вони вже були в гостях у потерпілого і разом з ним вживали в будинку спиртні напої, ОСОБА_4 зайшов у будинок, а ОСОБА_7 лишився надворі. Зайшовши у будинок, обвинувачений побачив, що ОСОБА_10 , знаходячись в стані алкогольного сп`яніння, спить. Скориставшись тим, що потерпілий спить, ОСОБА_4 здійснив крадіжку речей, перелічених в обвинувальному акті, які склав у пакет та виніс з будинку. ОСОБА_7 про вчинену крадіжку він не повідомив.
Йдучи від ОСОБА_10 через центр смт.Доманівка, обвинувачений ОСОБА_4 , проходячи біля відділення ПриватБанку, помітив потерпілу ОСОБА_11 , яка йшла, розмовляючи по мобільному телефону. У цей момент ОСОБА_4 вирішив заволодіти її мобільним телефоном, для чого пішов слідком за потерпілою, яка йшла в напрямку автовокзалу. Наблизившись до потерпілої, він двічі вдарив її кулаком в обличчя, від чого вона впала і упустила мобільний телефон на дорогу. Обвинувачений підняв телефон і пішов з місця події. У скоєному розкаюється, просив суворо його не карати, при призначенні покарання врахувати його стан здоров`я.
Потерпіла ОСОБА_11 у судове засідання не з`явилася, у письмовій заяві просила провадження розглядати без її участі, претензій до обвинуваченого не має, просила призначити суворе покарання.
Потерпілий ОСОБА_10 у судове засідання не з`явився, за даними Доманівського ВП вибув до Росії на заробітки.
Допитавши підсудного, дослідивши письмові докази, суд прийшов до висновку про повне доведення вини ОСОБА_4 у вчиненні злочинів, передбачених ч.2 ст.185, ч.1 ст.187 КК України.
Крім його пояснень, його вина у скоєнні зазначених злочинів повністю підтверджена долученими прокурором письмовими доказами, а саме:
за обвинуваченням за ч.1 ст.187 КК України:
протоколом огляду місця події від 28.06.2016 р. зі схемою та фотозображеннями, якими зафіксоване місце вчинення нападу на потерпілу ОСОБА_11 з метою викрадення мобільного телефону;
довідкою приватного підприємця, згідно якої вартість мобільного телефону «МІ» складає 1500 грн.;
випискою із журналу амбулаторного прийому Доманівської ЦРЛ, відповідно до якої ОСОБА_11 звернулася за медичною допомогою 28.06.2016 р. о 01.45 год.;
протоколом пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 28.06.2016 р., згідно якого потерпіла ОСОБА_11 на фотознімку впізнала ОСОБА_4 , як особу, яка вчинила відносно неї розбійний напад;
висновком судово-медичної експертизи № 425 від 30.06.2016 р., згідно якого у ОСОБА_11 виявлені: перелом кута нижньої щелепи зліва, перелом основи нижньої щелепи справа, подряпини правої гомілки, припухлість (забій) нижньої щелепи справа. Дані тілесні ушкодження могли виникнути в строк зазначений потерпілою від дії тупого твердого предмету і відносяться до категорії середньої тяжкості, як такі, що викликали за собою тривалий розлад здоров`я. Зазначені тілесні ушкодження при падінні з висоти власного зросту виникнути не могли;
висновком додаткової судово-медичної експертизи № 482-М від 19.07.2016 р., згідно якого у ОСОБА_11 виявлені: потрійний перелом нижньої щелепи, подряпини правої гомілки, припухлість (забій) нижньої щелепи справа. Дані тілесні ушкодження могли утворитися в строк зазначений у постанові від дії тупого твердого предмету та відносяться до категорії середньої тяжкості, як такі, що викликали за собою тривалий розлад здоров`я. Зазначені тілесні ушкодження при падінні з висоти власного зросту виникнути не могли;
протоколом огляду місця події від 28.06.2016 р. із фотозображеннями, з якого вбачається, що в ході огляду, розпочатого о 3.00 год. в домоволодінні ОСОБА_12 в с.Лідіївка Доманівського району за участю понятих був виявлений та вилучений мобільний телефон марки «Мі» із сім картою;
протоколом проведення слідчого експерименту від 28.06.2016 р., за участю обвинуваченого ОСОБА_4 , в ході якого останній розказав та показав на місці, як він вчинив злочин відносно потерпілої ОСОБА_11 ;
за обвинуваченням за ч.2 ст.185 КК України:
заявою ОСОБА_7 про добровільну видачу викрадених у ОСОБА_10 речей;
протоколом огляду від 30.06.2016 р. із фотозображеннями виданих добровільно речей на території домоволодіння в с.Лідіївка Доманівського району, викрадених із будинку ОСОБА_10 та із кишені його штанів;
довідкою приватного підприємця про вартість виделок;
висновком товарознавчої експертизи з визначення залишкової вартості майна від 05.07.2016 р., згідно якого вартість мобільного телефону Nokia E66 400 грн., мобільного телефону Motorola Razer V3i 640 грн., телефону Samsung GT-C3011 495, фотоапарату фірми «Nikon Coolpix S3000» 765 грн., картридеру фірми Smartbuy 190 грн., універсального зарядного пристрою фірми Multi-charger 174 грн., зарядного пристрою до телефону фірми Samsung чорного кольору 80 грн., зарядного пристрою до телефону фірми Samsung сірого кольору 44 грн., зарядного пристрою до телефону фірми Nokia 68 грн., DVD-програвача фірми Philips DVP5102KX/51 з аудіо- і відеодротами до нього 400 грн., пульту дистанційного керування до телевізора фірми Sharp 121 грн., чоловічої сумки з синтетичного матеріалу чорного кольору 140 грн., туалетної води фірми Бостон ємкістю 100 мл 58 грн., чоловічого поясу з логотипом FСВ 150 грн, навушників чорного кольору фірми Axtel 192 грн., навушників чорного кольору фірми S-music 54 грн., металевої попільнички у вигляді змії-кобри 200 грн.
У діях обвинуваченого щодо епізоду вчинення крадіжки мобільного телефону та фотоапарату у потерпілого ОСОБА_10 на території районної лікарні суд вбачає помилкове кваліфікування його дій органом досудового розслідування як злочин, передбачений ч.2 ст.186 КК України, замість ч.2 ст.185 КК України.
Так, у ході судового розгляду ОСОБА_4 стверджував, що вказані речі він викрав у потерпілого, коли той спав. Він був упевнений, що його дії не міг ніхто бачити, оскільки ОСОБА_8 та ОСОБА_9 відійшли на досить далеку відстань, а ОСОБА_7 також спав. Зазначені його ствердження не спростовані стороною обвинувачення.
У п.3 Постанови Пленуму Верховного Суду України №10 від 06 листопада 2009 р. Про судову практику у справах про злочини проти власності зазначено, що крадіжка (таємне викрадення чужого майна) - це викрадення, здійснюючи яке, винна особа вважає, що робить це непомітно для потерпілого чи інших осіб.
Грабіж - це відкрите викрадення чужого майна у присутності потерпілого або інших осіб, які усвідомлюють протиправний характер дій винної особи, яка у свою чергу усвідомлює, що її дії помічені і оцінюються як викрадення.
У ході судового розгляду встановлено, що умисел обвинуваченого був направлений на таємне викрадення чужого майна.
Реалізуючи свій умисел, ОСОБА_4 , скориставшись слушним моментом, коли потерпілий ОСОБА_10 та ОСОБА_7 , перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, спали, а ОСОБА_8 і ОСОБА_9 відлучилися у своїх потребах, вчинив закінчений злочин, будучи впевненим, що за його діями ніхто не спостерігає, маючи реальну можливість розпорядитися викраденим.
Його свідчення у цій частині доказами не спростовані.
Згідно ст.62 Конституції України усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.
Відповідно до ч.1 ст.337 КПК України судовий розгляд проводиться лише стосовно особи, якій висунуте обвинувачення, і лише в межах висунутого обвинувачення відповідно до обвинувального акта, крім випадків, передбачених цією статтею.
Згідно з положеннями ч.3 ст.337 КПК України з метою ухвалення справедливого судового рішення та захисту прав людини і її основоположних свобод, суд має право вийти за межі висунутого обвинувачення, зазначеного в обвинувальному акті, лише в частині зміни правової кваліфікації кримінального правопорушення, якщо це покращує становище особи, стосовно якої здійснюється кримінальне провадження.
За такого суд дії ОСОБА_4 щодо викрадення телефону та фотоапарату з кишені ОСОБА_10 кваліфікує за ч.2 ст.185 КК України, як таємне викрадення чужого майна (крадіжку), вчинене повторно.
Вирішуючи питання про призначення покарання, суд бере до уваги ступінь тяжкості вчинених злочинів та особу винного, пом`якшуючі і обтяжуючі покарання обставини.

Підсудний ОСОБА_4 вчинив умисні закінчені тяжкий та середньої тяжкості злочини, за місцем проживання характеризується позитивно, не потребує примусового лікування від алкоголізму чи наркоманії.

Обставиною, що пом`якшує покарання ОСОБА_4 відповідно до ч.1 ст.66 КК України суд визнає щире каяття, активне сприяння розкриттю злочину, добровільне відшкодування завданих збитків. Відповідно до ч.2 ст.66 КК України суд визнає пом`якшуючими обставинами: визнання вини, стан його здоров`я: наявність ряду хронічних захворювань.

Обставинами, що обтяжують покарання підсудному, суд визнає вчинення злочину особою, що перебуває в стані алкогольного сп`яніння, та рецидив злочинів.

Відповідно до ч. 2 ст. 65 КК України та п.1 постанови Пленуму Верховного Суду України Про практику призначення судами кримінального покарання №7 від 24.10.2003 року зі змінами, призначаючи покарання, у кожному конкретному випадку суди мають дотримуватися вимог кримінального закону й зобов`язані враховувати ступінь тяжкості вчиненого злочину, дані про особу винного та обставини, що пом`якшують і обтяжують покарання. Таке покарання має бути необхідним і достатнім для виправлення засудженого та попередження нових злочинів.

З урахуванням особи підсудного, обставин, що пом`якшують та обтяжують його покарання, скоєння злочинів через нетривалий проміжок часу після звільнення з місць позбавлення волі, суд вважає за можливе виправлення та перевиховання ОСОБА_4 лише в умовах, пов`язаних з ізоляцією від суспільства, у виді позбавлення волі.

При обчисленні строку відбуття покарання ОСОБА_4 підлягають застосуванню положення ч.5 ст.72 КК України в редакції станом на 28.06.2016 р. - на дату його затримання, а саме у строк відбуття покарання підлягає зарахуванню строк попереднього ув`язнення з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі, оскільки ОСОБА_4 утримується під вартою з 28.06.2016 р. до теперішнього часу.

Відповідно до ч.2 ст.5 КК України закон про кримінальну відповідальність, що встановлює злочинність діяння, посилює кримінальну відповідальність або іншим чином погіршує становище особи, не має зворотної дії в часі.
Внесені до ч.5 ст.72 КК України Законом України № 2046-VIII від 18.05.2017 р. зміни погіршують становище ОСОБА_4 , а тому не мають зворотної дії у часі.

Цивільні позови по справі не заявлені.

Речові докази у провадженні: викрадене майно підлягає поверненню потерпілим.

Керуючись ст.ст.371, 373, 374 КПК України, суд

У Х В А Л И В:
ОСОБА_6 визнати винним у вчиненні злочинів, передбачених ч.2 ст.185, ч.1 ст.187 КК України, та призначити йому покарання за:
ч.2 ст.185 КК України у виді 3 років позбавлення волі;
ч.1 ст.187 КК України у виді 4 років позбавлення волі.
Відповідно до ч.1 ст.70 КК України призначити ОСОБА_13 остаточне покарання за сукупністю злочинів шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим у виді 4 (чотирьох) років позбавлення волі.
Строк відбуття покарання рахувати з 28 червня 2016 р.
На підставі ст.72 ч.5 КК України (в редакції станом на 28.06.2016 р.) зарахувати засудженому ОСОБА_4 у строк покарання строк попереднього ув`язнення з 28 червня 2016 р. по 1 грудня 2017 р. включно з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.
Запобіжний захід у виді тримання під вартою, обраний у відношенні обвинуваченого ОСОБА_4 , до набрання вироком законної сили залишити без змін.
Речові докази: мобільний телефон «МІ» з карткою мобільного оператора МТС та карткою мобільного оператора Київстар, що знаходяться на зберіганні у ОСОБА_11 , їй залишити;
мобільні телефони: «Nokia Е66» без задньої кришки, «Motorola «Райзер V3і», фотоапарат фірми «NIKON Coolpix S3000", картридер фірми «Smаrtbuy», універсальний зарядний пристрій фірми «Multi-charger», зарядні пристрої «Самсунг» чорного та сірого кольорів, зарядний пристрій до телефону фірми «Nokia», DVD- програвач фірми Philips DVP5102KX/51 з аудіо і відео дротами до нього, пульт дистанційного керування до телевізору фірми Sharp, чоловічу сумку з синтетичного матеріалу чорного кольору, туалетну воду фірми «Бостон» ємкістю 100 мл, чоловічий пояс з логотипом «FCB», навушники чорного кольору фірми Axtel та S-music, металеву попільничку у вигляді змії-кобри, 8 виделок з нержавіючої сталі та грошові коши у сумі 25 грн., які передані на зберігання ОСОБА_10 , повернути потерпілому.
Вирок може бути оскаржений до апеляційного суду Миколаївської області через Доманівський районний суд протягом 30 днів з дня його проголошення, а засудженими в той же строк з дня вручення його копії, особами, які не були присутні при його оголошенні, в той же строк з дня отримання копії вироку.
Суддя ОСОБА_1