Дата документу Справа № 335/3511/16-к
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
Єдиний унікальний № 335/3511/16-к Головуючий в 1 інст. ОСОБА_1 Провадження №11-кп/778/361/18 Доповідач в 2 інст. ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ апеляційного суду Запорізької області у складі:
головуючого судді ОСОБА_2 ,
суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
при секретарі ОСОБА_5 ,
за участю:

прокурора ОСОБА_6 ,

обвинуваченого ОСОБА_7 ,

захисника адвоката ОСОБА_8 ,

потерпілих ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14
розглянула 26 березня 2018 року у відкритому судовому засіданні в м. Запоріжжі кримінальне провадження за апеляційними скаргами захисника-адвоката ОСОБА_8 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_7 , потерпілих ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 на вирок Орджонікідзевського районного суду м.Запоріжжя від 14 вересня 2017 року відносно

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, уродженця м. Запоріжжя, маючого середню - спеціальну освіту, фізична особа-підприємець, неодруженого, який не має на утриманні малолітніх дітей, зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,
обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 190 КК України.

Встановлені вироком Орджонікідзевського районного суду м.Запоріжжя від 14 вересня 2017 року обставини:
25 серпня 2015 року в обідній час, ОСОБА_7 , маючи умисел на заволодіння чужим майном, знаходячись 8 приміщенні ювелірної майстерні розташованої за адресою: АДРЕСА_2 , діючи повторно, з корисливих мотивів, шляхом зловживання довірою, під приводом виконання ремонту, отримав від потерпілої ОСОБА_15 золотий браслет загальною вагою 19,3 грам, 585 проби, загальною вартістю 9035,10 гривень, згідно розпорядження №4/159 НБУ «Про закупівельні ціни на дорогоцінні метали в брухті від 25.08.2015 р. за 1 грам 585 проби, після чого не виконавши роботу в подальшому, заволодів вказаним золотим браслетом та використав його у своїх корисливих цілях, чим завдав останній матеріальну шкоду на вказану суму.
Крім того, 11 жовтня 2015 року, у невстановлений час, ОСОБА_7 , маючи умисел на заволодіння чужим майном, знаходячись в приміщенні ювелірної майстерні, розташованої за адресою: м. Запоріжжя, пр. Соборний (Леніна), 153, діючи повторно, з корисливих мотивів, шляхом зловживання довірою, під приводом виготовлення золотого ланцюжка отримав від ОСОБА_16 , якій потерпіла ОСОБА_17 передала фрагменти золотих виробів (фрагменти ланцюжка, каблучку, пару сережок) загальною вагою 20,40 грам, 585 проби, загальною вартістю 9131,04 гривень, згідно розпорядження №4/192 НБУ «Про закупівельні ціни на дорогоцінні метали в брухті від 09.10.2015 р. за 1 грам 585 проби, та не маючи наміру на виготовлення золотого ланцюжка, розпорядився даними йому фрагментами золотих виробів на власний розсуд, чим спричинив потерпілій матеріальну шкоду на вказану суму.
Крім того, 21 грудня 2015 року, в обідній час, ОСОБА_7 , маючи умисел на заволодіння чужим майном, знаходячись в приміщенні ювелірної майстерні, розташованої за адресою: АДРЕСА_2 , діючи повторно, з корисливих мотивів, шляхом зловживання довірою потерпілої ОСОБА_18 , під приводом виконання золотої сережки із золотої каблучки з камінцем «топаз» загальною вагою 3,73 грам, 585 проби, вартістю 1708,50 гривень, зразок якої йому також був наданий, а саме: золота сережка з камінцем «топаз», загальною вагою 3,37 грам, 585 проби, вартістю 1543,60, згідно розпорядження №4/242 НБУ «Про закупівельні ціни на дорогоцінні метали в брухті від 21.12.2015 р. за 1 грам 585 проби, після чого не виконавши роботу в подальшому заволодів вказаними золотими виробами, чим завдав останній матеріальну шкоду на загальну суму 3252,10 гривень.
Крім того, 20 січня 2016 року у денний час доби ОСОБА_19 , маючи умисел на заволодіння чужим майном шляхом зловживання довірою, діючи повторно, з корисливих мотивів, знаходячись у приміщенні ювелірної майстерні за адресою: АДРЕСА_2 , під приводом виконання роботи з переплавки ювелірних виробів, заволодів золотим ланцюжком, золотим хрестиком, золотим кільцем (печаткою) 585 проби, загальною вагою 23.8 грами, загальною вартістю 11840 грн., які на праві власності належать ОСОБА_20 , після чого, не виконавши в подальшому роботу, розпорядився вказаними золотими виробами на власний розсуд, чим спричинив останньому матеріальну шкоду на вказану суму.
Крім того, в середині лютого 2016 року, точну дату досудовим розслідуванням встановити не вдалось, у денний час доби ОСОБА_7 , маючи умисел на заволодіння чужим майном, шляхом зловживання довірою, діючи повторно, з корисливих мотивів, знаходячись у приміщенні ювелірної майстерні за адресою: АДРЕСА_2 , під приводом виконання роботи з переплавки ювелірних виробів, заволодів золотим ланцюжком, загальною вагою 4,31 грами 585 проби, вартістю 2575 грн., які на праві власності належать ОСОБА_11 , після чого, не виконавши в подальшому роботу, розпорядився вказаними золотими виробами на власний розсуд, чим спричинив останній матеріальну шкоду на вказану суму.
Крім того, наприкінці березня 2016 року ОСОБА_7 маючи умисел на заволодіння чужим майном, шляхом зловживання довірою, діючи повторно, з корисливих мотивів, знаходячись у ювелірній майстерні, яка розташована за адресою: АДРЕСА_2 , під приводом ремонту, заволодів золотим хрестом з золотим ланцюгом, загальна вага яких складає 12,83 грам та одну пару золотих сережок з камінням «аметист», вагою 5,68 грам, загальною вартістю 11059 гривень 40 копійок, згідно розпорядження №83/4/62 НБУ «Про закупівельні ціни на дорогоцінні метали в брухті» від 31.03.2016 р. за 1 грам 585 проби, які на праві власності належать ОСОБА_21 , після чого, не виконавши роботу в подальшому, заволодів вказаними золотими виробами та розпорядився ними на власний розсуд, чим спричинив останній матеріальну шкоду на вказану суму.
Крім того, 04 квітня 2016 року у денний час доби ОСОБА_7 , маючи умисел на заволодіння чужим майном, шляхом зловживання довірою, діючи повторно, з корисливих мотивів, знаходячись у приміщенні ювелірної майстерні за адресою: АДРЕСА_2 , під приводом виконання роботи з переплавки ювелірних виробів, заволодів золотим ломом 585 проби, загальною вагою 15,36 грам, загальною вартістю 9108 грн., який на праві власності належать ОСОБА_12 , після чого, не виконавши в подальшому роботу, розпорядився вказаним золотим ломом на власний розсуд, чим спричинив останній матеріальну шкоду на вказану суму.
Крім того, наприкінці квітня 2016 року, у денний час доби, ОСОБА_7 , маючи умисел на заволодіння чужим майном, шляхом зловживання довірою, діючи повторно, з корисливих мотивів, знаходячись у приміщенні ювелірної майстерні, яка розташована за адресою: АДРЕСА_2 , під приводом переплавки, заволодів одним золотим ланцюгом загальною вагою 2,69 грам, 585 проби, загальною вартістю 1568 гривень 70 копійок, згідно розпорядження №986-р НБУ «Про закупівельні ціни на дорогоцінні метали в брухті» від 29.04.2016 р. за 1 грам 585 проби, який на праві власності належить ОСОБА_22 , після чого не виконавши роботу в подальшому, заволодів вказаним золотим ланцюгом та розпорядився ним на власний розсуд, чим спричинив останній матеріальну шкоду на вказану суму.
Крім того, наприкінці квітня 2016 року ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , маючи умисел на заволодіння чужим майном, шляхом зловживання довірою, діючи повторно, з корисливих мотивів, знаходячись у ювелірній майстерні, яка розташована за адресою: АДРЕСА_2 , під приводом ремонту, заволодів золотим браслетом плетіння «бісмарк», вагою 6,35 грам, 585 проби, вартістю 3703 гривень 00 копійок, згідно розпорядження №986-р НБУ «Про закупівельні ціни на дорогоцінні метали в брухті» від 29.04.2016 р. за 1 грам 585 проби, які на праві власності належать ОСОБА_9 , після чого, не виконавши роботу в подальшому, заволодів вказаним золотим браслетом та розпорядився ним на власний розсуд, чим спричинив останній матеріальну шкоду на вказану суму.
Крім того, 03 травня 2016 року приблизно о 13 годині 00 хвилин ОСОБА_7 , маючи умисел на заволодіння чужим майном, шляхом зловживання довірою, діючи повторно, з корисливих мотивів, знаходячись у ювелірній майстерні, яка розташована за адресою: АДРЕСА_2 , під приводом переплавки, заволодів двома золотими ланцюгами, однією парою золотих сережок, золотими кільцями у кількості трьох штук, загальною вагою 15,49 грам, 585 проби, загальною вартістю 9171 гривень 20 копійок, згідно розпорядження №1024-р НБУ «Про закупівельні ціни на дорогоцінні метали в брухті» від 04.05.2016 р. за 1 грам 585 проби, які на праві власності належать ОСОБА_23 , після чого не виконавши роботу в подальшому, заволодів вказаними золотими виробами та розпорядився ними на власний розсуд, чим спричинив останній матеріальну шкоду на вказану суму.
Крім того, 17 травня 2016 року ОСОБА_7 , маючи умисел на заволодіння чужим майном, шляхом зловживання довірою, діючи повторно, з корисливих мотивів, знаходячись у ювелірній майстерні, яка розташована за адресою: АДРЕСА_2 , під приводом ремонту, заволодів золотими сережками з червоним камінням, вагою 5,25 грам, 585 проби, вартістю 3160 гривень, згідно розпорядження №1242-р НБУ «Про закупівельні ціни на дорогоцінні метали в брухті» від 17.05.2016 р. за 1 грам 585 проби, які на праві власності належать ОСОБА_24 , після чого, не виконавши роботу в подальшому, заволодів вказаними золотими сережками та розпорядився ними на власний розсуд, чим спричинив останній матеріальну шкоду на вказану суму.
Крім того, на початку червня 2016 року, точну дату досудовим розслідуванням встановити не вдалось, у денний час доби, ОСОБА_7 , маючи умисел на заволодіння чужим майном, шляхом зловживання довірою, діючи повторно, з корисливих мотивів, знаходячись у приміщенні ювелірної майстерні за адресою: АДРЕСА_2 , під приводом виконання роботи з переплавки ювелірних виробів, заволодів золотими виробами, а саме: двома обручальними кільцями, трьома золотими сережками, чотирма золотими коронками, золотою застібкою, золотим кулоном 585 проби, загальною вагою 15,06 грам, загальною вартістю 8460 грн., які на праві власності належать ОСОБА_25 , після чого, не виконавши в подальшому роботу, розпорядився вказаними золотими виробами на власний розсуд, чим спричинив останній матеріальну шкоду на вказану суму.
Крім того, на початку червня 2016 року, точну дату досудовим розслідуванням встановити не вдалось, у денний час доби, ОСОБА_7 , маючи умисел на заволодіння чужим майном, шляхом зловживання довірою, діючи повторно, з корисливих мотивів, знаходячись у приміщенні ювелірної майстерні за адресою: АДРЕСА_2 , під приводом виконання роботи з переплавки ювелірних виробів, заволодів золотими сережками, 585 проби, загальною вагою 6,53 грам, загальною вартістю 3668 грн., які на праві власності належать ОСОБА_26 , після чого, не виконавши в подальшому роботу, розпорядився вказаними золотими виробами на власний розсуд, чим спричинив останній матеріальну шкоду на вказану суму.
Крім того, на початку червня 2016 року, точну дату досудовим розслідуванням встановити не вдалось, у денний час доби, ОСОБА_7 , маючи умисел на заволодіння чужим майном, шляхом зловживання довірою, діючи повторно, з корисливих мотивів, знаходячись у приміщенні ювелірної майстерні за адресою: АДРЕСА_2 , під приводом виконання роботи з ремонту ювелірних виробів, заволодів однією золотою сережкою, фрагментами шкіряного ланцюжка із золота 585 проби, загальною вагою 2,43 грами, загальною вартістю 1365 грн., які на праві власності належать ОСОБА_27 , після чого, не виконавши в подальшому роботу, розпорядився вказаними золотими виробами на власний розсуд, чим спричинив останній матеріальну шкоду на вказану суму.
Крім того, 16 червня 2016 року у денний час доби ОСОБА_7 , маючи умисел на заволодіння чужим майном, шляхом зловживання довірою, діючи повторно, з корисливих мотивів, знаходячись у приміщенні ювелірної майстерні за адресою: АДРЕСА_2 , під приводом виконання роботи з переплавки ювелірних виробів, заволодів золотим кільцем 585 проби, загальною вагою 4,49 грами, вартістю 2643 грн. 50 коп., які на праві власності належать ОСОБА_14 , після чого, не виконавши в подальшому роботу, розпорядився вказаними золотими виробами на власний розсуд, чим спричинив останній матеріальну шкоду на вказану суму.
Крім того, в середині червня 2016 року, у денний час доби, ОСОБА_7 , маючи умисел на заволодіння чужим майном, шляхом зловживання довірою, діючи повторно, з корисливих мотивів, знаходячись у приміщені ювелірної майстерні, яка розташована за адресою: АДРЕСА_2 , під приводом ремонту, заволодів одним золотим ланцюгом загальною вагою 5,93 грам, 585 проби, загальною вартістю 3505 гривень 60 копійок, згідно розпорядження №1914-р НБУ «Про закупівельні ціни на дорогоцінні метали в брухті» від 15.06.2016 р. за 1 грам 585 проби, які на праві власності належать ОСОБА_28 , після чого не виконавши роботу в подальшому, заволодів вказаним золотим ланцюгом та розпорядився ним на власний розсуд, чим спричинив останній матеріальну шкоду на вказану суму.
Крім того, 01 липня 2016 року, у денний час доби, ОСОБА_7 , маючи умисел на заволодіння чужим майном, шляхом зловживання довірою, діючи повторно, з корисливих мотивів, знаходячись у приміщенні ювелірної майстерні за адресою: АДРЕСА_2 , під приводом виконання роботи з переплавки ювелірних виробів, заволодів одним золотим кільцем, однією золотою чоловічою печаткою, двома золотими сережками (пусетами), фрагментом золотого кільця, однією парою золотих сережок 585 проби загальною вагою 10,36 грам, загальною вартістю 6262 грн. 50 коп., які на праві власності належать ОСОБА_29 , після чого, не виконавши в подальшому роботу, розпорядився вказаними золотими виробами на власний розсуд, чим спричинив останній матеріальну шкоду на вказану суму.
Крім того, 15 липня 2016 року приблизно об 11.00 годині ОСОБА_7 , маючи умисел на заволодіння чужим майном, шляхом зловживання довірою, діючи повторно, з корисливих мотивів, знаходячись у приміщенні ювелірної майстерні за адресою: АДРЕСА_2 , під приводом виконання роботи з переплавки ювелірних виробів, заволодів двома золотими кільцями 585 проби, загальною вагою 4,96 грам, двома елементами золотих виробів у вигляді лому 585 проби, вагою 0,7 грама, золотим ланцюжком та золотим кільцем 585 проби, загальною вагою 2,45 грам, загальною вартістю 4907 грн., які на праві власності належать ОСОБА_30 , після чого, не виконавши в подальшому роботу, розпорядився вказаними золотими виробами на власний розсуд, чим спричинив останній матеріальну шкоду на вказану суму.
Крім того, наприкінці липня 2016 року, точну дату встановити досудовим розслідуванням не вдалось, у денний час доби, ОСОБА_7 , маючи умисел на заволодіння чужим майном, шляхом зловживання довірою, діючи повторно, з корисливих мотивів, знаходячись у приміщенні ювелірної майстерні за адресою: АДРЕСА_2 , під приводом виконання роботи з ремонту ювелірних виробів, заволодів золотим ланцюжком 585 проби, вагою 9,92 грам, вартістю 6003 грн. 80 коп., який на праві власності належать ОСОБА_31 , після чого, не виконавши в подальшому роботу, розпорядився вказаними золотими виробами на власний розсуд, чим спричинив останній матеріальну шкоду на вказану суму.
Крім того, наприкінці липня 2016 року ОСОБА_7 маючи умисел на заволодіння чужим майном, шляхом зловживання довірою, діючи повторно, з корисливих мотивів, знаходячись у ювелірній майстерні, яка розташована за адресою: АДРЕСА_2 , під приводом ремонту, заволодів золотими виробами у вигляді кріплення шкіряного ланцюжка, загальною вагою 2,3 грам, загальною вартістю 1410 гривень 70 копійок, згідно розпорядження №2753-р НБУ «Про закупівельні ціни на дорогоцінні метали в брухті» від 29.07.2016 р. за 1 грам 585 проби, які на праві власності належать ОСОБА_13 , після чого, не виконавши роботу в подальшому, заволодів вказаними золотими кріпленнями та розпорядився ними на власний розсуд, чим спричинив останній матеріальну шкоду на вказану суму.
Крім того, 14. серпня 2016 року у денний час доби ОСОБА_7 , маючи умисел на заволодіння чужим майном, шляхом зловживання довірою, діючи повторно, з корисливих мотивів, знаходячись у приміщенні ювелірної майстерні за адресою: АДРЕСА_2 , під приводом виконання роботи з ремонту ювелірних виробів, заволодів золотими виробами, а саме: підвіскою (кулоном) та кільцем 585 проби, загальною вагою 2,35 грами, загальною вартістю 1450 грн., які на праві власності належать ОСОБА_32 , після чого, не виконавши в подальшому роботу, розпорядився вказаними золотими виробами на власний розсуд, чим спричинив останній матеріальну шкоду на вказану суму.
Крім того, 16 серпня 2016 року у денний час доби ОСОБА_7 , маючи умисел на заволодіння чужим майном, шляхом зловживання довірою, діючи повторно, з корисливих мотивів, знаходячись у приміщенні ювелірної майстерні за адресою: АДРЕСА_2 , під приводом виконання роботи з переплавки ювелірних виробів, заволодів золотим кільцем 585 проби, вагою 2,75 грами, вартістю 1705 грн., яке на праві власності належить ОСОБА_33 , після чого, не виконавши в подальшому роботу, розпорядився вказаними золотими виробами на власний розсуд, чим спричинив останньому матеріальну шкоду на вказану суму.
Вироком Орджонікідзевського районного суду м.Запоріжжя від 14 вересня 2017 р.:
ОСОБА_7 визнано винним в скоєнні злочину, передбаченого ч.2 ст.190 КК України та йому призначено покарання у вигляді 1 (одного) року позбавлення волі.
Строк відбування покарання постановлено рахувати з моменту фактичного затримання.
Цивільні позови, заявлені потерпілими ОСОБА_34 , ОСОБА_21 задоволено.
Постановлено стягнути з ОСОБА_7 в рахунок відшкодування майнової шкоди на користь: ОСОБА_35 - 1705 грн., ОСОБА_21 - 10 100 грн..
Цивільні позови, заявлені потерпілими: ОСОБА_10 , ОСОБА_17 , ОСОБА_29 , ОСОБА_25 , ОСОБА_36 ; ОСОБА_14 , ОСОБА_30 , ОСОБА_26 , ОСОБА_37 , ОСОБА_20 , ОСОБА_27 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_28 - 3505,60 грн., ОСОБА_22 , ОСОБА_9 , ОСОБА_13 , ОСОБА_24 , ОСОБА_23 задоволено частково.
Постановлено стягнути з ОСОБА_7 в рахунок відшкодування майнової шкоди на користь ОСОБА_10 - 9035,10 грн., ОСОБА_17 - 9131,04 грн., ОСОБА_29 - 6262,50 грн., ОСОБА_25 - 8460 грн., ОСОБА_38 - 1450 грн., ОСОБА_14 - 2643,50 грн., ОСОБА_30 - 4907 грн., ОСОБА_26 - 3668 грн., ОСОБА_39 - 6003 грн., ОСОБА_20 - 11840 грн., ОСОБА_27 - 1365 грн., ОСОБА_11 - 2575 грн., ОСОБА_12 - 9108 грн., ОСОБА_28 - 3505,60 грн., ОСОБА_22 - 1568,70 грн., ОСОБА_9 - 3703 грн., ОСОБА_13 - 1410,70 грн., ОСОБА_24 - 3160 грн.. ОСОБА_23 - 9171, 20 грн..
В іншій частині позовних вимог відмовлено.
В задоволенні позовних вимог ОСОБА_18 відмовлено.
Запобіжний захід до обвинуваченого не застосовано.
Доля речових доказів вирішена в порядку ст. 100 КПК України.

В апеляційній скарзі адвокат ОСОБА_8 в інтересах обвинуваченого, не оспорюючи доведеність вини ОСОБА_7 у вчиненні кримінального правопорушення та правильність кваліфікації судом його дій, вважає вирок в частині призначеного покарання занадто суворим. Вважає, що судом першої інстанції не в повній мірі враховано суттєві обставини справи, ступінь тяжкості злочину та особу обвинуваченого. Вказує, що кримінальне правопорушення, скоєне обвинуваченим, відноситься до злочинів середньої тяжкості, негативних наслідків не настало, ОСОБА_7 щиро покаявся, повністю відшкодував матеріальну шкоду потерпілій ОСОБА_18 , позитивно характеризується за місцем мешкання, має на утриманні неповнолітню дитину. Просить вирок суду змінити та призначити покарання з випробування із застосуванням ст. 75 КК.
В апеляційних скаргах потерпілі ОСОБА_9 та ОСОБА_10 з вироком суду не згодні та в частині призначеного покарання вважають його занадто м`яким та таким, що не відповідає нормам закону, оскільки судом не враховано особу обвинуваченого, наявність фактів неодноразового притягнення його до аналогічних корисних злочинів та невідшкодування завданих збитків. Просять скасувати вирок суду та призначити ОСОБА_7 максимальний термін покарання у вигляді позбавлення волі строком на 3 роки.

В апеляційній скарзі потерпіла ОСОБА_11 з висновком суду не погоджується, вважає, що вирок суду в частині призначеного покарання не відповідає тяжкості скоєних злочинів та особі обвинуваченого, також судом було неправомірно зменшено суму завданої матеріальної шкоди. Просить змінити вирок суду та призначити ОСОБА_7 покарання у вигляді позбавлення волі строком на 3 роки, а також стягнути на її користь матеріальну шкоду у розмірі 4500 грн.

У запереченнях потерпіла ОСОБА_11 просить апеляційну скаргу захисника обвинуваченого залишити без задоволення.
Встановлені судом апеляційної інстанції обставини та мотиви, з яких суд виходив при постановленні ухвали.
Заслухавши доповідача, обвинуваченого та його захисника, які підтримали вимоги апеляційної скарги сторони захисту та заперечували проти апеляційних скарг потерпілих, прокурора, який заперечував доводам апеляційних скарг, позиції потерпілих, які підтримали подані ними апеляційні скарги, а проти апеляційної скарги захисника обвинуваченого заперечували, перевіривши матеріали кримінального провадження та обговоривши доводи викладені в апеляційній скарзі, колегія суддів приходить до наступних висновків.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 404 КПК України та загальної засади змагальності кримінального провадження, суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

У відповідності до вимог ч. 2 ст. 394, ч. 1 ст. 404 КПК України, враховуючи, що фактичні обставини кримінального провадження ніким не оспорювалися і докази щодо них на підставі ч. 3 ст. 349 КПК України не досліджувалися, висновки суду першої інстанції щодо цих обставин перевірці апеляційним судом не підлягають.
Виходячи з визнаних судом доведеними фактичних обставин справи, дії ОСОБА_7 кваліфіковані за ч.2 ст. 190 КК України як заволодіння чужим майном щляхом зловживання довірою (шахрайство), вчинене повторно та, оскільки в апеляційних скаргах не оспорюється кваліфікація дій обвинуваченого, ці обставини апеляційним судом не перевіряються.
При вирішенні питання щодо виду та строку призначеного ОСОБА_7 скаржуваним вироком покарання, судова колегія виходить з положень ст.ст. 50, 65 КК України.
Згідно зі ст.65 КК України особі, яка вчинила злочин, має бути призначено покарання необхідне й достатнє для її виправлення і попередження нових злочинів.

Виходячи з указаної мети й принципів справедливості, співмірності та індивідуалізації, покарання повинно бути адекватним характеру вчинених дій, їх небезпечності та даним про особу винного. Отже ці дані підлягають обов`язковому врахуванню.

Крім того, під час вибору покарання мають значення обставини, які його пом`якшують та обтяжують, відповідно до положень ст.ст. 66, 67 КК України.

Так, вчинені обвинуваченим кримінальні правопорушення, згідно ст. 12 КК України, відносяться до категорій злочинів середньої тяжкості.

Обставинами, що пом`якшують покарання суд визнав щире каяття у вчиненому, активне сприяння розкриттю злочину та визнання вини, і встановив відсутність обтяжуючих обставин покарання.

Одночасно, призначаючи покарання, районний суд обґрунтовано врахував відомості стосовно особистості ОСОБА_7 , який раніше притягався до кримінальної відповідальності за вчинення аналогічних злочинів та відшкодував завдану майнову шкоду потерпілій ОСОБА_18 .
Колегія суддів вважає, що місцевий суд також обґрунтовано врахував характер і ступінь тяжкості скоєних злочинів, кількість епізодів злочинної діяльності ОСОБА_7 .
З урахуванням сукупності всіх наведених вище обставин, судова колегія погоджується із висновком суду першої інстанції про можливість виправлення ОСОБА_7 лише в умовах ізоляції від суспільства та вважає, що призначенеОСОБА_7 покарання відповідає вимогам ст. ст. 50, 65 КК України, є домірним скоєному.

Колегія суддів не вбачає підстав для звільнення ОСОБА_7 від призначеного покарання з випробуванням.
Наявність обставин щодо кількості скоєних епізодів злочинної діяльності, вчинення кримінальних правопорушень, що на думку судової колегії, засвідчує системний характер протиправної поведінкиОСОБА_7 , а також беручи до уваги вище наведені відомості відносно особистості обвинуваченого, який суспільно-корисною працею не займається, притягався до кримінальної відповідальності за аналогічні злочини, але висновків для себе не зробив, давали суду підстави для призначення покарання, пов`язаного з ізоляцією від суспільства.
Стосовно обставин, на які посилається адвокат ОСОБА_8 , як на підстави для звільнення ОСОБА_7 від призначеного покарання з випробуванням, ті обставини вже були належним чином враховані судом першої інстанції під час призначення обвинуваченому покарання.

Підстав вважати покарання явно несправедливим через його суворість, про що фактично зазначається в апеляційній скарзі захисника, не вбачається, наслідком чого є відмова у задоволенні апеляційної скарги обвинуваченого.

Стосовно вимог апеляційних скарг потерпілих щодо збільшення розміру призначеного ОСОБА_7 покарання, саме таке покарання, на думку судової колегії, з урахуванням вище наведених обставин є справедливим, достатнім для перевиховання обвинуваченого і недопущення вчинення ним нових злочинів, тобто досягнення мети, передбаченої ст. 50 КК України та відповідає принципу індивідуалізації покарання.
Виходячи з викладеного, колегія суддів вважає, що потерпілі не навели переконливих даних, які б давали підстави для посилення призначеного покарання, а зазначені доводи потерпілих, викладені в апеляційних скаргах з приводу неврахування судом певних обставин та неможливості виправлення ОСОБА_7 при призначеному судом реальному відбуванню покарання спростовуються вище наведеним.
Зміст оскаржуваного вироку засвідчує взяття судом до уваги при призначенні відносно ОСОБА_7 покарання усіх обставин, що стосуються даного кримінального провадження та особистості обвинуваченого.
З урахуванням наведеного, колегія суддів вважає, що місцевим судом покарання призначене з дотриманням вимог кримінального законодавства, відповідає засадам кримінального судочинства та меті призначення покарання і є достатнім.
Отже, доводи як сторони захисту, так і потерпілих щодо призначеного обвинуваченому покарання слід визнати непереконливими.
Що стосуються доводів апеляційної скарги потерпілої ОСОБА_11 в частині збільшення матеріальної шкоди, то судова колегія вважає їх такими, що заслуговують на увагу.
Згідно з положеннями ч.2 ст. 127 КПК України шкода, завдана кримінальним правопорушенням або іншим суспільно небезпечним діянням, може бути стягнута судовим рішенням за результатами розгляду цивільного позову в кримінальному провадженні.

Частиною 5 ст. 128 КПК України передбачено, що цивільний позов у кримінальному провадженні розглядається судом за правилами, встановленими цим Кодексом та із застосуванням норм ЦПК України, якщо вони не суперечать засадам кримінального судочинства.

Відповідно до ч. 1 ст. 1166 ЦК України, майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

При цьому, як слідує зі змісту ч.3 ст.374 КПК України, суд в мотивувальній частині ухваленого вироку повинен навести докази на підтвердження доведеності обставин, визначених в ст.91 КПК України, мотиви їх оцінки й зазначити підстави для задоволення цивільного позову.

При вирішенні цивільного позову ОСОБА_11 вказаних вимог кримінального процесуального закону, суд першої інстанції в повній мірі не дотримався.

Так, за матеріалами кримінального провадження вбачається, що потерпілою ОСОБА_11 до початку судового розгляду провадження, подано цивільний позов про стягнення з обвинуваченого ОСОБА_7 на її користь матеріальної шкоди у розмірі 4500,00 грн. (т.1 а.п. 64-65).

При вирішенні цивільного позову, судом першої інстанції встановлена майнова шкода, спричинена кримінальним правопорушенням потерпілий ОСОБА_11 , лише в розмірі 2575,00 грн., у зв`язку з чим, було частково задоволено цивільний позов потерпілої ОСОБА_11 .
Проте, судова колегія вважає, що місцевий суд не в повній мірі оцінив розмір матеріальної шкоди, оскільки ринкова вартість золотого ланцюжка, загальною вагою 4,31 грами 585 пробистановить саме 4500,00 грн., з урахуванням чого і була заявлена потерпілою ОСОБА_11 саме така сума позову.

Відповідно до п.3 ч.1 ст. 408 КПК України, суд апеляційної інстанції змінює вирок у разі зменшення сум, які підлягають стягненню, або збільшення цих сум, якщо таке збільшення не впливає на обсяг обвинувачення і правову кваліфікацію кримінального правопорушення.

Приймаючи до уваги позицію обвинуваченого ОСОБА_7 щодо повного визнання цивільного позову потерпілої ОСОБА_11 , про що останній також зазначав і при судовому розгляді в суді першої інстанції та враховуючи ринкову вартість ювелірного виробу золотого ланцюжка 585 проби загальною вагою 4,31 г., колегія суддів вважає, що вирок в частині вирішення цивільного позову потерпілої ОСОБА_11 про стягнення майнової шкоди з обвинуваченого підлягає зміні.
Отже, з урахуванням наведеного колегія суддів вважає розмір відшкодування матеріальної шкоди на користь потерпілої ОСОБА_11 необхідно збільшити, стягнувши з обвинуваченого на користь ОСОБА_11 4500,00 грн.

Крім того, колегія суддів звертає увагу на те, що під час апеляційного перегляду вироку обвинувачений ОСОБА_7 звернувся до суду з клопотанням про застосування до нього положень Закону України «Про амністію у 2016 році». Зазначив, що він має на неповнолітню дочку ОСОБА_40 , 2002 року народження, а тому він має бути звільнений від відбування призначеного судом покарання.

Прокурор висловив позицію про необхідність задоволення заявленого стороною захисту клопотання, потерпілі з цього приводу висловили незгоду.

Натомість, пунктом «в» ст. 1 Закону України «Про амністію у 2016 році» передбачена можливість звільнення від відбування покарання, визнаних винними у вчиненні умисного злочину, який не є тяжким або особливо тяжким відповідно до статті 12 КК України, осіб, не позбавлених батьківських прав, які на день набрання чинності цим Законом мають дітей, яким не виповнилось 18 років, дітей-інвалідів та/або повнолітніх сина, дочку, визнаних інвалідами.

ОСОБА_7 , відповідно до статті 12 КК України, вчинив злочини середньої тяжкості, має доньку ОСОБА_40 , 2002 року народження, якій на день набрання чинності Законом України «Про амністію у 2016 році» не виповнилось 18 років та стосовно якої за перевірених обставин обвинувачений не позбавлений батьківських прав (т. 2 а.п.238).

Обвинувачений ОСОБА_7 погодився на застосування до нього амністії. В зв`язку з чим, колегія суддів вважає необхідним звільнити обвинуваченого від відбування призначеного йому покарання, оскільки останній є суб`єктом застосування Закону України «Про амністію у 2016 році».

Керуючись ст.ст. 404, 405, 407, 408, 409, 419 КПК України, колегія суддів

у х в а л и л а :
апеляційні скарги захисника-адвоката ОСОБА_8 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_7 , потерпілих ОСОБА_9 , ОСОБА_10 залишити без задоволення.

Апеляційну скаргу потерпілої ОСОБА_11 задовольнити частково.

Вирок Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 14 вересня 2017 року відносно ОСОБА_7 змінити.

Збільшити стягнуту з ОСОБА_7 суму матеріальної шкоди за позовом ОСОБА_11 , стягнувши з ОСОБА_7 на користь ОСОБА_11 матеріальну шкоду в розмірі 4500 (чотири тисячі п`ятсот) грн.
Клопотання ОСОБА_7 про застосування до нього Закону України «Про амністію у 2016 році» задовольнити.

На підставі п. «в» ст. 1 Закону України «Про амністію у 2016 році» звільнити ОСОБА_7 від відбування призначеного вироком Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 14 вересня 2017 р. покарання.

Ухвала набирає законної сили з моменту оголошення, може бути оскаржена до Верховного Суду протягом трьох місяців з дня оголошення.

Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4