Справа № 520/3935/17
Провадження № 1-кс/520/778/17
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
04.04.2017 року м.Одеса

Слідчий суддя Київського районного суду м. Одеси ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , за участю слідчого СВ Київського ВП в м.Одесі ГУНП в Одеській області ОСОБА_3 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду клопотання слідчого СВ Київського ВП в м.Одесі ГУНП в Одеській області ОСОБА_3 , погоджено з прокурором Одеської місцевої прокуратури №1 ОСОБА_4 про арешт майна, -

ВСТАНОВИВ:

Як вбачається з клопотання, в провадженні СВ Київського ВП в м.Одесі ГУНП в Одеській області перебувають матеріали кримінального провадження внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000014 від 14.03.2017 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ст. 190 ч.3 КК України.
Як вбачається з клопотання, під час досудового розслідування було встановлено що посадові особи ТОВ «ВАСАБІКА» шляхом обману заволоділи грошовими коштами ПП «Південь-Плюс», які були перераховані на поточний рахунок № НОМЕР_1 ТОВ «ВАСАБІКА» у якості передплати за постачання продукції згідно з договором поставки. Проте, після отримання грошових коштів ТОВ «ВАСАБІКА» продукція за домовленістю на визначену адресу ПП «Південь-Плюс» не прибула, а номери телефонів посадових осіб ТОВ «ВАСАБІКА» не відповідають.

Слідчий звернувся до суду з клопотанням про накладання арешту на банківський рахунок відкритий на ТОВ «ВАСАБІКА» та зареєстрований у ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» за № НОМЕР_1 , та грошові кошти на ньому, з метою збереження речових доказів - грошових коштів, запобігання можливості їх відчуження, приховування, перетворення, передачі, а також з метою в подальшому забезпечити відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення.

Слідчий в судовому засіданні просив задовольнити клопотання, посилаючись на викладені в ньому доводи.

Вивчивши клопотання та матеріали які обґрунтовують доводи клопотання, а також вислухавши думку слідчого, вважаю, що клопотання слідчого не підлягає задоволенню наступних підстав:

Відповідно до ст.. 170 ч.2 п.п.1, 4, арешт майна допускається з метою забезпечення зокрема, збереження речових доказів, відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Згідно до ст.170 ч.3 КПК України, у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Згідно до ст.. 170 ч.6 КПК України, у випадку, передбаченому пунктом 4 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, фізичної чи юридичної особи, яка в силу закону несе цивільну відповідальність за шкоду, завдану діями (бездіяльністю) підозрюваного, обвинуваченого, засудженого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння, а також юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, за наявності обґрунтованого розміру цивільного позову у кримінальному провадженні, а так само обґрунтованого розміру неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою, щодо якої здійснюється провадження
Згідно ст. 173 ч. 2 КПК України при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: 1) правову підставу для арешту майна; 2) можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу); 3) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (якщо арешт майна накладається у випадках, передбачених пунктами 3, 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); 3-1) можливість спеціальної конфіскації майна (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 2 частини другої статті 170 цього Кодексу); 4) розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); 5) розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; 6) наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.

Під час розгляду клопотання в судовому засіданні слідчим не надано будь-яких обґрунтованих доказів, про належність вказаного рахунку саме ТОВ «ВАСАБІКА», зокрема відомостей з ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» щодо особи на яку відкрито рахунок № НОМЕР_1 , а також наявність грошових коштів на вказаному рахунку, які визнано речовими доказами. Посилання в клопотанні на належність рахунку ТОВ «ВАСАБІКА» відповідно до договору поставки з ПП «Південь-Плюс» не може бути прийнято до уваги, оскільки як вбачається з клопотання, відомості про юридичну адресу ТОВ «ВАСАБІКА» не відповідають дійсності, оскільки за зазначеною адресою у вказаному договорі, ТОВ «ВАСАБІКА» не знаходиться, тобто висновок про належність рахунку ТОВ «ВАСАБІКА» та наявність на ньому грошових коштів, передчасний та зроблений без достатніх підстав.

За таких обставин, вважаю, що клопотання слідчого не обґрунтовано та не підлягає задоволенню.

Керуючись ст. ст. 172, 173, 309, 395 КПК України, -

УХВАЛИВ:

В задоволенні клопотання слідчого СВ Київського ВП в м.Одесі ГУНП в Одеській області ОСОБА_3 відмовити.

Ухвала може бути оскаржена протягом п`яти діб з дня її проголошення до апеляційного суду Одеської області.

Слідчий суддя ОСОБА_1