печерський районний суд міста києва
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

17 січня 2018 року м. Київ

Слідчий суддя Печерського районного суду м. Києва ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2

за участю представника ОСОБА_3 ОСОБА_4 ,

слідчого ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Києва заяву представника ОСОБА_3 ОСОБА_4 про відвід старшого слідчого в особливо важливих справах першого слідчого відділу управління спеціальних розслідувань Департаменту спеціальних розслідувань Генеральної прокуратури України ОСОБА_5 від здійснення досудового розслідування у кримінальному провадженні № 0001067,

В С Т А Н О В И В :
До слідчого судді надійшла заява представника ОСОБА_3 ОСОБА_4 про відвід старшого слідчого в особливо важливих справах першого слідчого відділу управління спеціальних розслідувань Департаменту спеціальних розслідувань Генеральної прокуратури України ОСОБА_5 від здійснення досудового розслідування у кримінальному провадженні № 0001067.

Заява мотивована тим, що слідчим виносилась постанова про відмову у визнанні потерпілим ОСОБА_3 у вказаному кримінальному провадженні, котре здійснюється за фактом вчинення невстановленими особами із застосуванням вогнепальної зброї умисних дій, спрямованих на вчинення умисного вбивства Президента України ОСОБА_3 в період з 21.02.2014 по 22.02.2014 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 15, п. 12 ч. 2 ст. 115 КК України, котра ухвалою слідчого судді від 24 квітня 2017 року скасована. Враховуючи наведене, представники ОСОБА_3 звертались до слідчого з клопотаннями про проведення слідчих дій. Ухвалами слідчих суддів за результатами відповідних скарг на бездіяльність слідчого щодо не розгляду клопотань, скарги представників потерпілого задовольнялись. Незважаючи на це, слідчим неодноразово направлялись слідчим суддям заяви про роз`яснення ухвал про зобов`язання розглянути клопотання з метою уникнення їх виконання. Крім того, слідчим повторно винесено постанову про відмову у залученні ОСОБА_3 як потерпілого у вказаному кримінальному провадженні.

Також представник ОСОБА_3 зауважив, що вказаний слідчий є також слідчим в іншому кримінальному провадженні, де ОСОБА_3 має статус підозрюваного.

З урахуванням наведеного просив відвести вказаного слідчого у зв`язку тим, що слідчий особисто, його близькі родичі чи члени його сім`ї заінтересовані в результатах кримінального провадження або існують інші обставини, які викликають обґрунтовані сумніви в його неупередженості.

У судовому засіданні представник ОСОБА_3 підтримав вказану заяву.

Слідчий заперечив щодо задоволення заяви, мотивуючи тим, що ОСОБА_3 не є потерпілим у вказаному кримінальному провадженні, оскільки постановою слідчого від 5 липня 2017 року відмовлено у визнанні його потерпілим у вказаному кримінальному провадженні і вказана постанова ухвалою слідчого судді від 5 вересня 2017 року залишена без змін. У зв`язку з чим слідчий зазначив, що представник ОСОБА_3 не вправі звертатись із заявою про відвід слідчого.

Заслухавши пояснення учасників судового розгляду за заявою, слідчий суддя дійшов висновку про відмову у задоволенні заяви про відвід слідчого, виходячи з такого.

Відповідно до ч. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1959 р., яка закріплює право на справедливий суд, кожна людина має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, який встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

Важливою процесуальною гарантією реалізації права кожною людиною на справедливий судовий розгляд незалежним і безстороннім судом у кримінальному провадженні є інститут відводів.

Відповідно до п. 18 ст. 3 КПК України слідчий суддя це суддя суду першої інстанції, до повноважень якого належить здійснення у порядку, передбаченому цим Кодексом, судового контролю за дотриманням прав, свобод та інтересів осіб у кримінальному провадженні.

Отже, на слідчого суддю кримінальний процесуальним законодавством покладено обов`язок щодо здійснення судового контролю за дотриманням прав, свобод та інтересів осіб у кримінальному провадженні під час досудового розслідування, зокрема і потерпілого.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 77 КПК України слідчий не має права брати участь у кримінальному провадженні, якщо він особисто, його близькі родичі чи члени його сім`ї заінтересовані в результатах кримінального провадження або існують інші обставини, які викликають обґрунтовані сумніви в його неупередженості.

Матеріалами заяви про відвід підтверджуються обставини, на котрі посилався представник ОСОБА_3 в її обґрунтування та слідчого у її запереченні.

Разом з тим, враховуючи наявність постанови слідчого від 5 липня 2017 року про відмову у визнанні ОСОБА_3 потерпілим у вказаному кримінальному провадженні, котра ухвалою слідчого судді від 5 вересня 2017 року залишена без змін, слідчий суддя погоджується з доводами слідчого про те, що представник ОСОБА_3 не вправі звертатись із заявою про відвід слідчого, оскільки не набув статусу потерпілого.

З урахуванням наведеного слідчий суддя дійшов висновку про відмову у задоволенні заяви про відвід слідчого.

Враховуючи наведене та керуючись ст. 77, 83 КПК України, слідчий суддя,

У Х В А Л И В :
У задоволенні заяви представника ОСОБА_3 ОСОБА_4 про відвід старшого слідчого в особливо важливих справах першого слідчого відділу управління спеціальних розслідувань Департаменту спеціальних розслідувань Генеральної прокуратури України ОСОБА_5 від здійснення досудового розслідування у кримінальному провадженні № 0001067 відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1