Провадження № 11-кп/792/699/17
Справа № 682/894/17 Головуючий в 1-й інстанції ОСОБА_1
Категорія: ч.1 ст.125 КК України Доповідач ОСОБА_2
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
28 грудня 2017 року Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду Хмельницької області у складі:
головуючого-судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

за участю секретаря ОСОБА_5 ,

оператора

відеоконференцзв`язку ОСОБА_6 ,

прокурора ОСОБА_7 ,

потерпілої ОСОБА_8 ,

представника потерпілої

адвоката ОСОБА_9 ,

обвинуваченої ОСОБА_10 ,

захисника ОСОБА_11 ,
розглянула у відкритому судовому засіданні в місті Хмельницькому та в режимі відеоконференції із залу Славутського міськрайонного суду Хмельницької області кримінальне провадження №0000268 від 08 квітня 2016 року за апеляційною скаргою захисника обвинуваченої ОСОБА_10 адвоката ОСОБА_11 на вирок Славутського міськрайонного суду Хмельницької області від 02 жовтня 2017 року,

у с т а н о в и л а :
Вироком Славутського міськрайонного суду від 02 жовтня 2017 року,

ОСОБА_10 ,
ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженка с. Судилків Шепетівського району Хмельницької області, жителька АДРЕСА_1 , громадянка України, з середньою освітою, одружена, не працює, пенсіонерка, не має судимостей,

визнана винуватою у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.125 КК України, та призначено їй покарання у виді штрафу в розмірі 30 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 510 грн.

На підставі п.ґ ст.1 Закону України «Про амністію у 2016 році» звільнено ОСОБА_10 від призначеного покарання.

Стягнуто з ОСОБА_10 на користь ОСОБА_8 1 500 грн. моральної шкоди та 3 000 грн. витрат на правову допомогу.

За вироком суду, 04 квітня 2016 року близько 10-ї години, перебуваючи на городі поблизу домогосподарства АДРЕСА_1 , на ґрунті тривалих неприязних відносин ОСОБА_10 розпочала суперечку з потерпілою ОСОБА_8 , яка в подальшому переросла у бійку. У ході бійки ОСОБА_10 умисно завдала потерпілій ОСОБА_8 один удар дерев`яною палицею в область лоба зліва, спричинивши їй тілесні ушкодження у вигляді синця на поверхні лоба зліва, яке відноситься до тілесного ушкодження легкого ступеня тяжкості.

В апеляційній скарзі захисник обвинуваченої ОСОБА_10 адвокат ОСОБА_11 просив скасувати вирок Славутського міськрайонного суду та закрити щодо ОСОБА_10 кримінальне провадження за відсутністю складу злочину.

Уважав, що вирок місцевого суду підлягає скасуванню з підстав однобічності та неповноти досудового та судового слідства, що призвело до невідповідності висновків суду дійсним фактичним обставинам; вирок ґрунтується на доказах, які мають суб`єктивний та упереджений зміст та не спростовують тих доводів та обставин, на які посилалася обвинувачена під час розгляду справи як на підставу її невинуватості у вчиненні злочину; у зв`язку із недоведеністю її вини у заподіянні тілесних ушкоджень ОСОБА_8 , яка оговорила ОСОБА_12 через неприязні відносини, скориставшись тим, що впала чи якимось іншим чином отримала тілесні ушкодження.

Заслухавши доповідь судді апеляційного суду з викладом змісту судового рішення та доводів апеляційної скарги; пояснення обвинуваченої ОСОБА_10 та її захисника ОСОБА_11 , які підтримали апеляційну скаргу з викладених у ній мотивів; думку потерпілої ОСОБА_8 та її представника адвоката ОСОБА_9 , які просили відхилити апеляційну скаргу; заперечення прокурора проти апеляційної скарги; перевіривши матеріали кримінального провадження та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку про таке.

Висновок суду першої інстанції про доведеність вини ОСОБА_10 у вчиненні кримінального правопорушення відповідає фактичним обставинам кримінального провадження, ґрунтується на всебічному та повному дослідженні всіх обставин, детально викладених у вироку, які узгоджуються між собою та яким суд дав належну оцінку.

У судовому засіданні місцевого та апеляційного суду обвинувачена ОСОБА_10 свою вину у пред`явленому обвинуваченні не визнала. Пояснила, що тривалий час між нею та сусідкою ОСОБА_8 існують неприязні стосунки. 04 квітня 2016 року зранку зникли належні їй дві курки, яких виявила у городі ОСОБА_8 . Щоб забрати їх звідти, вона перелізла на город. ОСОБА_8 вибігла з палицею в руках до неї і вдарила її по спині, а потім ще побігла за нею і впала. У цей час, вона впіймала одну курку і понесла до себе додому, а потім повернулась, щоб забрати другу курку. Проте, ОСОБА_8 та її чоловік ОСОБА_13 стали висловлюватись на її адресу нецензурною лайкою, погрожувати палками та ножем. Вона поїхала у Цвітоську сільську раду та повернулася з сільським головою ОСОБА_14 , який сказав ОСОБА_8 випустити курей. Вона ОСОБА_8 не била, тілесних ушкоджень в неї не бачила, заяву в поліцію щодо протиправних дій ОСОБА_8 не писала. Цивільний позов ОСОБА_8 про відшкодування моральної шкоди та витрат на правову допомогу не визнає.

Свій висновок про винуватість обвинуваченої ОСОБА_10 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.125 КК України, за викладених у вироку обставин, суд першої інстанції обґрунтував наступними доказами.

Так, потерпіла ОСОБА_8 , у суді першої та апеляційної інстанції показала, що проживає по сусідству проживає ОСОБА_10 . Вранці 04 квітня 2016 року вона була на подвір`ї, почула крик чоловіка і побігла до нього. ОСОБА_13 сказав, що до нього підбігла ОСОБА_10 , штовхнула у плечі і побігла на город ловити курей. Вона побігла на город, де в цей час дійсно знаходилась ОСОБА_10 і ловила її курей. Вона стала кричати, а ОСОБА_10 повернулась до неї і вдарила палицею по голові в область лоба зліва. З цього приводу вона отримала медичну допомогу в лікарні та звернулася в поліцію щодо притягнення ОСОБА_10 до відповідальності за скоєне.

Свідок ОСОБА_13 у суді першої інстанції дав аналогічні показання і доповнив, що 04 квітня 2016 року зранку знаходився у своєму господарстві, слідкував за курми. Хтось штовхнув його в спину, тому він став кричати та кликати дружину ОСОБА_8 . Він бачив, як ОСОБА_10 з палицею в руках побігла на його город і стала перекидати через огорожу курей. На його крик прибігла дружина ОСОБА_8 та, побачивши на городі ОСОБА_10 , побігла до неї. Коли вона наблизилась до ОСОБА_10 , то остання вдарила її палицею по голові, перекинула палицю через огорожу до сусідки ОСОБА_15 , вилізла через огорожу на вулицю і побігла геть.
Водночас місцевий суд узяв до уваги показання свідка ОСОБА_15 лише щодо факту самого конфлікту між обвинуваченою ОСОБА_10 та потерпілою ОСОБА_8 , який мав місце на городі потерпілої, навівши аргументовані мотиви такого рішення.

Показання ж свідків ОСОБА_16 та ОСОБА_14 вказують на те, що між сторонами тривалий час існують неприязні відносини і конфлікти вирішуються сільським головою та дільничним інспектором поліції. Під час чергового конфлікту між ОСОБА_8 і ОСОБА_10 , що виник через курей, остання заподіяла потерпілій ОСОБА_8 тілесні ушкодження шляхом нанесення удару палицею по голові.

Вказані обставини стверджуються також дослідженими доказами, зокрема:
- протоколом прийняття заяви та заявою потерпілої ОСОБА_8 від 08 квітня 2016 року про притягнення до відповідальності ОСОБА_10 , яка завдала їй 04 квітня 2016 року тілесні ушкодження;
- висновком судово-медичної експертизи №143 від 08 квітня 2016 року, з якого вбачається, що у ОСОБА_8 виявлене тілесне ушкодження у виді синця на поверхні лоба зліва. Дане тілесне ушкодження виникло від дії тупого твердого предмета, могло виникнути в строк та за обставин, вказаних у постанові та обстежуваною, за своїм характером належить до категорії тілесного ушкодження легкого ступеня тяжкості;
- додатковим висновком судово-медичної експертизи №45 від 08 лютого 2017 року, відповідно до якого у ОСОБА_8 виявлене тілесне ушкодження - синець на поверхні лоба зліва. Дане тілесне ушкодження, ймовірно, виникло від однієї ударної дії тупого твердого предмета з обмеженою травмуючою поверхнею, яким могла бути дерев`яна палиця. Утворення тілесного ушкодження у вигляді синця на поверхні лоба зліва, що мав місце у ОСОБА_8 , внаслідок падіння з висоти власного зросту на землю є малоймовірним;
- додатковим висновком судово-медичної експертизи №112 від 21 березня 2017 року, відповідно до якого у ОСОБА_8 виявлене таке тілесне ушкодження: синець на поверхні лоба зліва. Дане тілесне ушкодження могло виникнути за обставинах, вказаних у протоколі слідчого експерименту від 20 березня 2017 року за участю потерпілої ОСОБА_8 та протоколу слідчого експерименту від 20 березня 2017 р за участю свідка ОСОБА_13 ;
- протоколами проведення слідчого експерименту від 20 березня 2017 року з потерпілою ОСОБА_8 та зі свідком ОСОБА_13 . В них зафіксовано, як потерпіла та свідок показали спосіб нанесення ОСОБА_10 удару дерев`яною палицею по голові ОСОБА_8 та місце нанесення удару на лобі зліва.
Показання наведених вище свідків повністю узгоджуються з висновками судово-медичних експертиз, показаннями експерта ОСОБА_17 у суді першої інстанції, є послідовними, обґрунтованими та спростовують доводи обвинуваченої ОСОБА_10 та її захисника ОСОБА_11 про її невинуватість та відсутність складу вчиненого злочину в її діях.

Колегія суддів приходить до висновку, що ретельно проаналізувавши докази, суд першої інстанції дав їм належну оцінку та дійшов обґрунтованого висновку про доведеність вини обвинуваченої у заподіянні умисного легкого тілесного ушкодження та правильно кваліфікував дії обвинуваченої за ч.1 ст.125 КК України.

Істотних порушень вимог кримінального процесуального закону, які б ставили під сумнів висновки суду першої інстанції та були безумовною підставою для скасування судового рішення, колегією суддів не встановлено.

Покарання обвинуваченій ОСОБА_10 призначено відповідно до вимог ст.65 КК України з урахуванням тяжкості вчиненого нею злочину, особи винної, обставин, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Обставин, що пом`якшують чи обтяжують покарання, не встановлено.

Обвинувачена ОСОБА_10 раніше до кримінальної відповідальності не притягувалася, на обліку у нарколога, невропатолога і психіатра не перебуває, позитивно характеризується за місцем проживання, є пенсіонеркою, ІНФОРМАЦІЯ_1 , вчинила кримінальне правопорушення внаслідок тривалих неприязних відносин з потерпілою ОСОБА_8 .

З огляду на викладене, колегія суддів погоджується та знаходить можливим призначення обвинуваченій ОСОБА_10 покарання, достатнього для її виправлення і попередження вчинення нових злочинів, в межах санкції ч.1 ст.125 КК України у виді штрафу в мінімальному розмірі, визначеному ст.53 КК України.

Ураховуючи те, що обвинувачена ОСОБА_10 на момент вчинення злочину досягла пенсійного віку, встановленого ст.26 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», вчинила умисний злочин, який не є тяжким відповідно до ст.12 КК України, її обґрунтовано звільнено від покарання на підставі п.ґ ст.1 Закону України «Про амністію у 2016 році».

Цивільний позов потерпілої ОСОБА_8 про стягнення моральної та матеріальної шкоди місцевим судом підставно задоволено частково, висновок щодо вимог про відшкодування витрат на правову допомогу та визначення розміру моральної шкоди є переконливим та не підлягає зміні.

Відтак, вирок місцевого суду є законним і обґрунтованим, а тому підстави для його зміни чи скасування відсутні.

Керуючись ст.ст.407, 418, 419, 424, 426, 532 КПК України, колегія суддів,

п о с т а н о в и л а :
Вирок Славутського міськрайонного суду Хмельницької області від 02 жовтня 2017 року щодо ОСОБА_10 залишити без змін, а апеляційну скаргу захисника обвинуваченої ОСОБА_10 адвоката ОСОБА_11 без задоволення.

На ухвалу може бути подана касаційна скарга до касаційного суду протягом трьох місяців з дня її проголошення, а засудженим, який тримається під вартою в той же строк з дня вручення йому її копії.

Головуючий /підпис/ Судді /підписи/
З оригіналом згідно:
Суддя Апеляційного суду
Хмельницької області ОСОБА_2 .