Справа № 405/4878/17
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12.09.2017 року слідчий суддя Ленінського районного суду м. Кіровограда ОСОБА_1 , за участю секретаря ОСОБА_2 , заявника ОСОБА_3 , прокурора ОСОБА_4 розглянувши скаргу ОСОБА_3 на умисну бездіяльність прокурора Кіровоградської області

ВСТАНОВИВ:

Заявниця з даною скаргою звернулася до Ленінського районного суду м. Кіровограда, в обґрунтування якої вказала, що кримінальне провадження № 0001408 неодноразово закривалося. Зокрема, ухвалою Апеляційного суду Кіровоградської області від 22.08.2017 року скасовано ухвалу Кіровського районного суду м. Кіровограда від 13.07.2017 року, якою заявниці судом було відмовлено в задоволенні її скарги на постанову прокурора про закриття кримінального провадження. Цією ж ухвалою постанову прокурора Кіровоградської місцевої прокуратури від 04.07.2017 року про закриття кримінального провадження № 0001408 від 07.08.2013 року скасовано та матеріали кримінального провадження направлені керівнику Кіровоградської місцевої прокуратури для організації досудового розслідування.

Крім того, заявниця зазначила, що на її думку замість виконання своїх функцій, прокуратура, під керівництвом ОСОБА_5 умисно порушує закони, умисно не виконує ухвали судів, що вказує на заінтересованість прокуратури області під керівництвом ОСОБА_5 .

З урахуванням вказаних вище обставин заявниця з даною скаргою звернулася до суду.

Заявниця у судове засідання з`явилася, надала пояснення, згідно з якими скаргу підтримала та просила задовольнити.

Прокурор у судове засідання з`явився, надав пояснення, відповідно до яких в задоволенні скарги просив відмовити.

Заслухавши заявницю та прокурора, вивчивши матеріали скарги, слідчий суддя дійшов висновку, що скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

Відповідно до ч. 1 ст. 303 КПК України на досудовому провадженні, зокрема заявником можуть бути оскаржені, бездіяльність слідчого, прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення, у неповерненні тимчасово вилученого майна згідно з вимогами статті 169 цього Кодексу, а також у нездійсненні інших процесуальних дій, які він зобов`язаний вчинити у визначений цим Кодексом строк.

У відповідності до п. 19 ч. 1 ст. 3 КПК України сторони кримінального провадження - з боку обвинувачення: слідчий, керівник органу досудового розслідування, прокурор, а також потерпілий, його представник та законний представник у випадках, установлених цим Кодексом; з боку захисту: підозрюваний, обвинувачений (підсудний), засуджений, виправданий, особа, стосовно якої передбачається застосування примусових заходів медичного чи виховного характеру або вирішувалося питання про їх застосування, їхні захисники та законні представники.

Відповідно до п. 25 ч. 1 ст. 3 КПК України учасники кримінального провадження - сторони кримінального провадження, потерпілий, його представник та законний представник, цивільний позивач, його представник та законний представник, цивільний відповідач та його представник, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, третя особа, щодо майна якої вирішується питання про арешт, особа, стосовно якої розглядається питання про видачу в іноземну державу (екстрадицію), заявник, свідок та його адвокат, понятий, заставодавець, перекладач, експерт, спеціаліст, представник персоналу органу пробації, секретар судового засідання, судовий розпорядник.

Керівник органу прокуратури - Генеральний прокурор, керівник регіональної прокуратури, керівник місцевої прокуратури та їх перші заступники і заступники, які діють у межах своїх повноважень (п.9 ч. 1 ст. 3 КПК України).

Прокурор - особа, яка обіймає посаду, передбачену статтею 17 Закону України "Про прокуратуру", та діє у межах своїх повноважень (п.15 ч.1 ст. 3 КПК України).

Згідно ч. ч. 1-3 ст. 17 Закону України «Про прокуратуру» прокурори здійснюють свої повноваження у межах, визначених законом, і підпорядковуються керівникам виключно в частині виконання письмових наказів адміністративного характеру, пов`язаних з організаційними питаннями діяльності прокурорів та органів прокуратури.

Адміністративне підпорядкування прокурорів не може бути підставою для обмеження або порушення незалежності прокурорів під час виконання ними своїх повноважень.

Керівник регіональної прокуратури має право видавати письмові накази адміністративного характеру, що є обов`язковими до виконання першим заступником, заступниками, керівниками та заступниками керівників підрозділів, прокурорами відповідної регіональної прокуратури та керівниками місцевих прокуратур, розташованих у межах адміністративно-територіальної одиниці, що підпадає під територіальну юрисдикцію відповідної регіональної прокуратури.

Під час здійснення повноважень, пов`язаних з реалізацією функцій прокуратури, прокурори є незалежними, самостійно приймають рішення про порядок здійснення таких повноважень, керуючись при цьому положеннями закону, а також зобов`язані виконувати лише такі вказівки прокурора вищого рівня, що були надані з дотриманням вимог цієї статті.

Прокурори вищого рівня мають право давати вказівки прокурору нижчого рівня, погоджувати прийняття ним певних рішень та здійснювати інші дії, що безпосередньо стосуються реалізації цим прокурором функцій прокуратури, виключно в межах та порядку, визначених законом. Генеральний прокурор має право давати вказівки будь-якому прокурору.

Як з`ясовано під час розгляду скарги прокурор Кіровоградської області ОСОБА_5 не є процесуальним прокурором у вказаному кримінальному провадженні, а тому в розумінні глави 26 КПК України його бездіяльність, дії або рішення оскаржені бути не можуть.

За результатами розгляду скарг на рішення, дії чи бездіяльність слідчого чи прокурора постановляється ухвала згідно з правилами цього Кодексу (ч. 1 ст. 307 КПК України).

Ухвала слідчого судді за результатами розгляду скарги на рішення, дії чи бездіяльність під час досудового розслідування може бути зокрема про відмову у задоволенні скарги (п.4 ч. 2 ст. 307 КПК України).

Отже, проаналізувавши положення статей 3, 303 КПК України, якою регламентовано порядок оскарження рішень, дій чи бездіяльності слідчого або прокурора, Закону України "Про прокуратуру", слідчий суддя не вбачає правових підстав для задоволення скарги.

Керуючись ст.ст. 303-307, 309 КПК України, -

ПОСТАНОВИВ:

В задоволенні скарги ОСОБА_3 на умисну бездіяльність прокурора Кіровоградської області відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя Ленінського
районного суду
м. Кіровограда ОСОБА_1