Справа № 569/599/18
УХВАЛА

18 січня 2018 року
Слідчий суддя Рівненського міського суду Рівненської області ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 прокурора ОСОБА_3 слідчого ОСОБА_4 , розглянувши клопотання слідчого СВ Рівненського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Рівненській області капітана поліції ОСОБА_4 , яке погоджено із прокурором Рівненської місцевої прокуратури юристом 1 класу ОСОБА_5 про арешт майна , -
ВСТАНОВИВ:
Слідчий СВ Рівненського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Рівненській області капітан поліції ОСОБА_4 , звернувся до суду з клопотанням яке погоджено із прокурором Рівненської місцевої прокуратури юристом 1 класу ОСОБА_5 у якому просить накласти арешт на майно.
В обґрунтуванні клопотання зазначає, що 14 січня 2018 року, близько 04:00 год. ОСОБА_6 , перебуваючи поблизу будинку № 34, що по вул. Київській, в м. Рівне, маючи умисел на відкрите викрадення чужого майна, діючи з корисливих мотивів, повторно, із застосування насильства, яке не є небезпечним для життя та здоров`я, що виразилось у нанесені удару кулаком руки в обличчя потерпілого ОСОБА_7 , відкрито заволодів належним йому майном, а саме: мобільним телефоном марки «Lenovo A6020a40» вартістю 3500 грн., грошовими коштами в сумі 700 гривень та сумкою марки «РUМА», яка для потерпілого жодної цінності не становить , чим завдав потерпілому фізичної та майнової шкоди у розмірі 4200 грн.
14.01.2018 року, близько 04.00 години працівниками патрульної поліції м. Рівне під час несення служби по вул. Ст. Бандери було зупинено громадянина ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в ході огляду якого останній добровільно видав працівникам поліції мобільний телефон марки «Lenovo A6020a40» ІМЕІ НОМЕР_1 , НОМЕР_2 .
У зв`язку із тим, що мобільний телефон марки «Lenovo A6020a40» ІМЕІ НОМЕР_1 , НОМЕР_2 є речовим доказом у кримінальному провадженні виникла необхідність у накладенні на них арешту.
Слідчий та прокурор в судовому засіданні клопотання підтримали та просили його задоволити.
Заслухавши пояснення слідчого, думку прокурора, дослідивши матеріали кримінального провадження, слідчий суддя приходить до наступного висновку.
Відповідно до ст.237 КПК України з метою виявлення та фіксації відомостей щодо обставин вчинення кримінального правопорушення слідчий, прокурор проводять огляд місцевості, приміщення, речей та документів. При проведенні огляду допускається вилучення лише речей і документів, які мають значення для кримінального провадження, та речей, вилучених з обігу.
Відповідно до ч.2 ст.167 КПК України тимчасово вилученим майно є речі, документи, гроші тощо, щодо яких є достатні підстави вважати, що вони підшукані, виготовлені, пристосовані чи використані як засоби чи знаряддя вчинення кримінального правопорушення та (або) зберегли на собі його сліди; є предметом кримінального правопорушення, у тому числі пов`язаного з їх незаконним обігом.
Відповідно до ч.1 ст. 170 КПК України Арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна.
Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.
Відповідно до ч.2 ст.170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів; спеціальної конфіскації; відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов) чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди; конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи.
Відповідно до ч.3 ст. 170 КПК України , у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.
Відповідно до ч.1 ст. 173 КПК України, слідчий суддя, суд відмовляють у задоволенні клопотання про арешт майна, якщо особа, що його подала, не доведе необхідність такого арешту, а також наявність ризиків, передбачених абзацом другим частини першої статті 170 цього Кодексу.
Судом встановлено, що в провадженні слідчого СВ Рівненського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Рівненській області перебувають досудового розслідування, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000340 від 14.01.2018 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України.
14.01.2018 року, близько 04.00 години працівниками патрульної поліції м. Рівне під час несення служби по вул. Ст. Бандери було зупинено громадянина ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в ході огляду якого останній добровільно видав працівникам поліції мобільний телефон марки «Lenovo A6020a40» ІМЕІ НОМЕР_1 , НОМЕР_2 .
У зв`язку із тим, що мобільний телефон марки ««Lenovo A6020a40» ІМЕІ НОМЕР_1 , НОМЕР_2 є речовим доказом у кримінальному провадженні виникла необхідність у накладенні на них арешту.
Досудовим слідством встановлено, що мобільний телефон марки «Lenovo A6020a40» ІМЕІ НОМЕР_1 , НОМЕР_2 , відповідає критеріям, викладеним ст.98 КПК України, зокрема, зберегли на собі сліди кримінального правопорушення та містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження. Окрім того, не накладення арешту на вказане майно може призвести до його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення або відчуження, а також в подальшому значним чином ускладнить повернення майна до законного власника.
З метою всебічного, повного і неупередженого дослідження всіх обставин кримінального правопорушення, у ході досудового розслідування виникла необхідність у накладенні арешту на вищевказане майно, з метою позбавлення власників можливості використовувати вказане майно, розпоряджатись будь-яким чином, оскільки незастосування вказаних заходів може призвести до зникнення, втрати відповідного майна або настання інших наслідків, які можуть перешкоджати кримінальному провадженню, суд вважає клопотання слідчого є обґрунтованим, наведені у ньому обставини свідчать про наявні усі підстави для його задоволення.
На підставі вищенаведеного та керуючись ст.ст.170, 171, 173,309 КПК України,
УХВАЛИВ:
Клопотання слідчого - задоволити.
Накласти арешт на мобільний телефон марки «Lenovo A6020a40» ІМЕІ НОМЕР_1 , НОМЕР_2 , власником якого є потерпілий ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , житель АДРЕСА_1 , що було вилучено у підозрюваного ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , жителя АДРЕСА_2 та позбавити можливості розпоряджатись будь-яким чином вказаним майном та використовувати його до прийняття процесуального рішення у кримінальному провадженні.
Встановити заборону власнику чи будь-якій іншій особі користуватися та розпоряджатися мобільним телефон марки «Lenovo A6020a40»ІМЕІ 90910, НОМЕР_2 до прийняття кінцевого рішення у кримінальному провадженні.
Виконання ухвали доручити слідчому СВ Рівненського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Рівненській області капітану поліції ОСОБА_4 .
На ухвалу може бути подана апеляційна скарга до Апеляційного суду Рівненської області протягом п`яти днів з дня її оголошення.
Слідчий суддя Рівненського міського суду ОСОБА_1