Справа № 581/101/18
Провадження № 1-кп/581/24/18
В И Р О К
і м е н е м У к р а ї н и
14 березня 2018 року сел. Липова Долина
Липоводолинський районний суд Сумської області в складі судді ОСОБА_1 ,
за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,
в присутності прокурора ОСОБА_3 ,
обвинуваченого ОСОБА_4 ,
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , місце народження: с. Часниківка Лохвицького району Полтавської області, місце проживання: АДРЕСА_1 , громадянина України, пенсіонера, одруженого, з середньою освітою, на обліку у лікарів нарколога та психіатра не перебуваючого, раніше не судимого,
за обвинуваченням у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України

в с т а н о в и в :
9 грудня 2017 року в обідній час ОСОБА_4 перебував на території цвинтаря в с. Мельники Липоводолинського району Сумської області, де організував поховання померлої за проханням свого знайомого ОСОБА_5 . Приїхав туди за кермом автомобіля, належного ОСОБА_5 марки ГАЗ 330232, державний номер НОМЕР_1 . Перебуваючи на території цвинтаря ОСОБА_4 побачив металеву огорожу, що стояла у розібраному стані біля дерева поряд з могилами рідних ОСОБА_6 , жительки с. Мельники та належала їй. По закінченню робіт по похованню, діючи умисно, таємно, попередньо пересвідчившись, що жителі с. Мельники розійшлися, переслідуючи мету протиправного збагачення, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння та передбачаючи настання суспільно-небезпечних наслідків ОСОБА_4 дав вказівку ОСОБА_7 , ОСОБА_8 та ОСОБА_9 , які допомагали йому в похованні, погрузити металеву огорожу на автомобіль. При цьому ОСОБА_4 запевнив останніх у тому, що огорожа нікому не належить. Надалі викраденим розпорядився на власний розсуд, а саме перевіз металеву огорожу до сел. Липова Долина, де зберігав в оглядовій ямі гаражу ОСОБА_5 без відома останнього. Загальна вартість викраденого становить 586 грн.
Допитаний обвинувачений ОСОБА_4 вину у скоєному ним кримінальному правопорушенні визнав повністю, щиро покаявся, надав суду показання, які повністю співпадають з викладеною фабулою кримінального правопорушення.
Оскільки в ході судового розгляду обвинувачений ОСОБА_4 повністю визнав вину у скоєному ним злочині, суд визнав недоцільним проведення повного дослідження доказів та обставин провадження, які ніким не оспорюються, та з`ясувавши думку учасників судового провадження щодо розуміння змісту цієї процесуальної дії, пересвідчившись у добровільності та істинності їх позиції, роз`яснивши наслідки таких процесуальних дій, керуючись вимогами ч. 3 ст. 349 КПК України, обмежив дослідження доказів у даному провадженні допитом обвинуваченого та документів, що містять дані, які характеризують особу обвинуваченого та документів щодо речового доказу.
Таким чином, факт скоєння обвинуваченим кримінального правопорушення доведений повністю, а тому його злочинні дії суд кваліфікує за ч. 1 ст. 185 КК України, як таємне викрадення чужого майна (крадіжка) загальною вартістю 586 грн.
При призначенні обвинуваченому виду і міри покарання суд враховує наявність обставини, що пом`якшує покарання (щире каяття), відсутність обставин, що обтяжують покарання, ступінь тяжкості вчиненого злочину, дані про особу ОСОБА_4 , який є пенсіонером, одружений, раніше не судимий, на обліку в лікарів нарколога та психіатра не перебуває, відсутність претензій майнового характеру з боку потерпілої, завдання крадіжкою збитків, які за обсягом не є значними, повернення викраденого, досудову доповідь, згідно якої на думку органу пробації, виправлення особи без позбавлення волі або обмеження волі на певний строк можливе та не становить високої небезпеки для суспільства, та вважає, що обвинуваченому слід призначити покарання у виді штрафу в межах санкції статті КК України.
На думку суду, саме таке покарання є необхідним та достатнім для виправлення обвинуваченого та попередження вчинення ним нових злочинів.
Цивільний позов не заявлявся.
Запобіжні заходи на стадії досудового розслідування не обирались, під час судового розгляду клопотань про це не заявлялось.
На підставі ч. 2 ст. 124 КПК України необхідно стягнути з обвинуваченого на користь держави витрати за проведення експертизи.
Долю речових доказів необхідно вирішити відповідно до ст. 100 КПК України.
Керуючись ст. 368, 370, 373, 374 КПК України, суд
у х в а л и в :
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України та призначити йому покарання у виді штрафу в розмірі 50 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян 850 грн.
Речовий доказ: металеву огорожу з могили, пофарбовану в синій колір, що складається з 6 частин, яка передана на зберігання законному володільцю ОСОБА_6 , залишити в її володінні.
Стягнути з ОСОБА_4 на користь держави судові витрати на залучення експерта для проведення експертизи в сумі 286 грн.
Запобіжний захід до вступу вироку в законну силу ОСОБА_4 не обирати.
Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

На вирок може бути подано апеляційну скаргу до Апеляційного суду Сумської області через Липоводолинський районний суд Сумської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

На виконання вимог ч. 6 ст. 376 КПК України копію вироку після його проголошення негайно вручити прокурору, обвинуваченому та потерпілій.

Суддя ОСОБА_1