У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
20 вересня 2017 року слідчий суддя Солом`янського районного суду м. Києва ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі засідань суду в м. Києві клопотання адвоката ОСОБА_3 , який діє в інтересах ОСОБА_4 про скасування арешту майна,

ВСТАНОВИВ:
Адвокат ОСОБА_3 , який діє в інтересах ОСОБА_4 звернувся до слідчого судді з клопотанням про скасування арешту майна в рамках кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000166 від 09.03.2017 року.

В обґрунтування доводів клопотання зазначає, що ухвалою слідчого судді Солом`янського районного суду м. Києва від 11.08.2017 було накладено арешт на майно підозрюваного ОСОБА_4 .

Вважає, що накладення арешту на майно ОСОБА_4 не відповідає фактичним обставинам справи, суперечить положенням КПК України і усталеній практиці Європейського суду з прав людини та є необґрунтованим.

Учасники в судове засідання не з`явились, про день, час та місце судового засідання повідомлялись належним чином.

Слід зазначити, що заявник за зазначеним в клопотанні номером телефону не відповідав та у судове засідання, призначене на 20.09.2017 року о 14 год. 00 хв. не з`явився.

Відповідно до ч.2 ст. 174 КПК України клопотання про скасування арешту майна розглядає слідчий суддя, суд не пізніше трьох днів після його надходження до суду. Про час та місце розгляду повідомляється особа, яка заявила клопотання, та особа, за клопотанням якої було арештовано майно.
У зв`язку з неявкою адвоката ОСОБА_3 , який діє в інтересах ОСОБА_4 слідчий суддя вважає за доцільне розглянути клопотання в порядку ст. 306 КПК України, оскільки в умовах існуючих процесуальних строків це може призвести до штучного затягування розгляду справи.

Дослідивши матеріали, вбачається наступне.

Чинне кримінально-процесуальне законодавство України не передбачає можливості розгляду клопотання за відсутності заявника.

Разом з тим, заявник у судове засідання не з`явився, про дату та час засідання повідомлявся належним чином, з часу подання клопотання до суду, а саме з 14.09.2017 року, про рух справи не цікавився.

Стаття 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, ратифікована Україною Законом № 475/97-ВР від 17.07.1997 року, гарантує право на справедливий і публічний розгляд справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом.

Слідчий суддя при цьому враховує, що Європейський суд у своїй практиці широко тлумачить дане питання, основним у якому є доступ до суду в тому розумінні, що особі має бути забезпечена можливість звернутись до суду для вирішення певного питання, і що з боку держави не повинні чинитись правові чи практичні перешкоди для здійснення цього права.

В той же час, Європейський суд у своїх рішеннях неодноразово наголошував, що право на доступ до суду, закріплене у статті 6 Конвенції, не є абсолютним: воно може бути піддане допустимим обмеженням, оскільки вимагає за своєю природою державного регулювання.

КПК України не містить загального положення про заборону зловживання процесуальними правами.

Заборона зловживання процесуальними правами не потребує закріплення у нормах КПК України, оскільки вона є загальноправовим (конституційним) принципом і поширюється на всі галузі права.

За таких обставин, неявка без поважної причини особи, яка подала клопотання, свідчить про фактичне непідтримання поданого клопотання та недоведення вказаних у ньому обставин.

З огляду на наведене, клопотання не підлягає задоволенню.

Керуючись статтями 135, 214, 303-307, 309 КПК України, слідчий суддя,

У Х В А Л И В:
У задоволенні клопотання відмовити.

Ухвала слідчого судді є остаточною та оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя: ОСОБА_1