печерський районний суд міста києва
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
12 вересня 2017 року Слідчий суддя Печерського районного суду м. Києва ОСОБА_1 за участі секретаря ОСОБА_2 розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м. Києві скаргу ОСОБА_3 на рішення старшого слідчого військової прокуратури Київського гарнізону ОСОБА_4 про відмову в задоволенні клопотання про проведення слідчих (розшукових) дій,

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_3 звернувся до слідчого судді із скаргою, якою просить скасувати постанови старшого слідчого військової прокуратури Київського гарнізону ОСОБА_4 у кримінальному провадженні №0000166 від 13.06.2016 за ознаками кримінального правопоуршення, передбаченого ч2 ст.382, ч2 ст.364 КК України, а саме від 16 серпня 2017 року, якими йому як стороні кримінального провадження- потерпілому, відповлено у задоволенні клопотань .

Скарга підтримана ОСОБА_3 під час її розгляду, обгрунтована тим, що слідчий безпідставно відмовив у задоволенні його клопотань.

Прокурор ОСОБА_5 заперчував протии задоволення скарги, вказуючи на те, що слідчий обгрунтовано відмовив у задоволенні клопотання, про що свідчать видані ним постанови.

Вислухавши сторін, вивчивши надані ними матеріали, слід дійти наступного висновку.

Згідно ст. 110 КПК України постанова слідчого, прокурора складається в тому числі з мотивувальної частини, яка повинна містити відомості про:зміст обставин, які є підставами для прийняття постанови;мотиви прийняття постанови, їх обґрунтування та посилання на положення цього Кодексу;

Згідно ст. 91,92,93 КПК України у кримінальному провадженні підлягають доказуванню:1) подія кримінального правопорушення (час, місце, спосіб та інші обставини вчинення кримінального правопорушення);2) винуватість обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, форма вини, мотив і мета вчинення кримінального правопорушення;3) вид і розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, а також розмір процесуальних витрат;4) обставини, які впливають на ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, характеризують особу обвинуваченого, обтяжують чи пом`якшують покарання, які виключають кримінальну відповідальність або є підставою закриття кримінального провадження;5) обставини, що є підставою для звільнення від кримінальної відповідальності або покарання;6) обставини, які підтверджують, що гроші, цінності та інше майно, які підлягають спеціальній конфіскації, одержані внаслідок вчинення кримінального правопорушення та/або є доходами від такого майна, або призначалися (використовувалися) для схиляння особи до вчинення кримінального правопорушення, фінансування та/або матеріального забезпечення кримінального правопорушення чи винагороди за його вчинення, або є предметом кримінального правопорушення, у тому числі пов`язаного з їх незаконним обігом, або підшукані, виготовлені, пристосовані або використані як засоби чи знаряддя вчинення кримінального правопорушення;7) обставини, що є підставою для застосування до юридичних осіб заходів кримінально-правового характеру. Доказування полягає у збиранні, перевірці та оцінці доказів з метою встановлення обставин, що мають значення для кримінального провадження.

Обов`язок доказування обставин, передбачених статтею 91 цього Кодексу, за винятком випадків, передбачених частиною другою цієї статті, покладається на слідчого, прокурора та, в установлених цим Кодексом випадках, - на потерпілого. Обов`язок доказування належності та допустимості доказів, даних щодо розміру процесуальних витрат та обставин, які характеризують обвинуваченого, покладається на сторону, що їх подає. Збирання доказів здійснюється сторонами кримінального провадження, потерпілим, представником юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, у порядку, передбаченому цим Кодексом.

Згідно ст. 22 КПК України кримінальне провадження здійснюється на основі змагальності, що передбачає самостійне обстоювання стороною обвинувачення і стороною захисту їхніх правових позицій, прав, свобод і законних інтересів засобами, передбаченими цим Кодексом. Сторони кримінального провадження мають рівні права на збирання та подання до суду речей, документів, інших доказів, клопотань, скарг, а також на реалізацію інших процесуальних прав, передбачених цим Кодексом.

Встановлено, що потерпілим ОСОБА_3 було заявлено ряд клопотань, зокрема:

- про виконання процесуального рішення судді Печерського районного суду м. Києва ;

- про призначення і проведення психологічної експертизи ;

- про повідомлення службовим особам ГСУ СБУ про підозру у вчиненні кримінальних правопорушеннях, передбачених ч2 ст.382, ч2 ст.364 КК України;

- про проведення допитів підозрюваних у вчиненні кримінальних правопорушеннях, передбачених ч2 ст.382, ч2 ст.364 КК України;

Старший слідчий військової прокуратури Київського гарнізону ОСОБА_4 відмовляючи 16 серпня 2017 року в задоволенні вказаних клопотань, посилався на те, що у кримінальному провадженні №0000166 від 13.06.2016 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч2 ст.382, ч2 ст.364 КК України, жодна особа не має процесуального статусу підозрюваного, а тому проведення допитів підозрюваних не є можливим; під час досудового розслідування не встановлено даних, які б свідчили про прагнення службових осіб Головного слідчого управління Служби безпеки України шляхом зловживання своїм службовим становищем одержати матеріальні блага для себе чи інших осіб, одержати або зберегти певні майнові права, уникнути матеріальних витрат, досягти іншої матеріальної вигоди. Також, відсутнє і прагнення шляхом використання службового становища здобути різноманітні вигоди нематеріального характеру (просунутися за службою, одержати нагороду, уникнути відповідальності за недоліки у роботі тощо), що могли б бути обумовлені такими спонуканнями, як кар`єризм, протекціонізм, помста, заздрість, пихатість тощо. Крім цього, не встановлено і інтереси третіх осіб, що полягали б, наприклад, у прагненні догодити начальству, надати переваги пільги та привілеї або звільнити від обов`язків родичів, членів сім`ї, знайомих та інших осіб. Під час досудового розслідування встановлено, що службові особи Головного слідчого управління Служби безпеки України при розгляді звернень ОСОБА_3 та виконання ухвал суду за скаргами останнього діють відповідно до вимог законодавства, свої службові обов`язки виконують належним чином, істотної шкоди охоронюваним законом правам, свободам та інтересам окремих громадян, державним чи громадським інтересам або інтересам окремих юридичних осіб чи тяжких наслідків не спричинено.

Також станом на 16.08.2017 ухвала слідчого судді від 25.07.2017 до військової прокуратури не надходила. Та на даний час у ході досудового розслідування кримінального провадженні не здобуто матеріалів необхідних для призначення і проведення психологічної експертизи.

Вирішуючи подану скаргу слід визнати те, що обґрунтованими слід визнати постанови слідчого , якими відмовлено у задоволення клопотання потерпілого щодо про виконання процесуального рішення судді Печерського районного суду м. Києва ; про проведення допитів підозрюваних у вчиненні кримінальних правопорушеннях, передбачених ч2 ст.382, ч2 ст.364 КК України; оскільки слідчим викладено мотиви, які є зрозумілими та відповідають обставинам кримінального провадження. При цьому відмова слідчого у задоволенні клопотань ОСОБА_3 щодо повідомлення службовим особам Головного слідчого управління Служби безпеки України підозри у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч2 ст.382, ч2 ст.364 КК України та про призначення і проведення психологічної експертизи є передчасними та необґрунтованими.

Так, відмова слідчого про повідомлення службовим особами про підозру ґрунтується на відсутності ознак кримінального правопорушення, що в свою чергу виключає можливість досудового розслідування у даному кримінальному провадженні. Відмова у проведення експертизи не вмотивована, а отже не є переконливою.

За викладених обставин скаргу слід задовольнити частково.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 2,8,22,56,110,303,307,309 КПК України, слідчий суддя -
У Х В А Л И В :
скаргу задовольнити частково. скасувати постанову старшого слідчого військової прокуратури Київського гарнізону ОСОБА_4 від 16 серпня 2017 року про відмову у задоволенні клопотання ОСОБА_3 про повідомлення службовим особам Головного слідчого управління Служби безпеки України підозри у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч2 ст.382, ч2 ст.364 КК України;

скасувати постанову старшого слідчого військової прокуратури Київського гарнізону ОСОБА_4 від 16 серпня 2017 року про відмову у задоволенні клопотання ОСОБА_3 про призначення і проведення психологічної експертизи.

Зобов`язати старшого слідчого військової прокуратури Київського гарнізону ОСОБА_4 вирішити подані ОСОБА_3 клопотання у відповідності до вимог ст. 220 КПК України.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1