Справа № 346/5118/17
Провадження № 1-кс/346/11/18
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 січня 2018 р. м. Коломия Коломийський міськрайонний суд Івано - Франківської області

Слідчий суддя Коломийського міськрайонного суду Івано-Франківської області ОСОБА_1 , з участю секретаря ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засідання в залі суду в м. Коломиї скаргу ОСОБА_3 на протиправні дії слідчого Коломийського ВП ГУНП в Івано-Франківскій області,-

В С Т А Н О В И В:

Скаржник звернувся до суду із скаргою на на протиправні дії слідчого Коломийськоо ВП ГУНП в Івано-Франківскій області.

Свою скаргу мотивує тим, що Коломийським ВП ГУ НП в Івано-Франківській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0001179 за ч. 1 ст. 286 КК України, розпочатому за фактом дорожно-транспортної пригоди, яка трапилася 19.10.2017 на вулиці Карпатській у м. Коломия за участю належного йому на праві власності автомобіля марки «SEAT IBIZA», реєстраційний номер НОМЕР_1 , яким керувала його дружина ОСОБА_4 .

В ході огляду місця події слідчим Коломийського ВП ГУ НП в Івано-Франківській області ОСОБА_5 вилучено його автомобіль, який було добровільно надано ним для проведення експертиз та встановлення обставин, які мають значення в кримінальному провадженні.

Відповідно до ч. 1 ст. 304 КПК України, скарги на рішення, дії чи бездіяльність слідчого чи прокурора, передбачені частиною першою статті 303 цього Кодексу, можуть бути подані особою протягом десяти днів з моменту прийняття рішення, вчинення дії або бездіяльності. Якщо рішення слідчого чи прокурора оформлюється постановою, строк подання скарги починається з дня отримання особою її копії.

Він дізнався про неправомірність дій слідчого тільки 15.12.2019 у день передачі йому зазначеного вище автомобіля на відповідальне зберігання, оскільки саме тоді слідчий повідомив йому, що не звертався до суду з клопотанням про отримання тимчасового доступу до його автомобіля або про накладення на нього арешту.

Таким чином, вважає, що скарга подана із дотриманням встановлених законом строків.

Крім цього, відповідно до узагальнення ВССУ «Про практику розгляду скарг на рішення, дії чи бездіяльність органів досудового розслідування» (станом на 12.01.2017), неповернення тимчасово вилученого майна є бездіяльністю, яка має триваючий характер. Так, результати аналізу змісту ч. 5 ст. 171 КПК свідчать про те, що вона встановлює обов`язок слідчого, прокурора подати клопотання про арешт тимчасово вилученого майна не пізніше наступного робочого дня після вилучення майна. У свою чергу, за умови невиконання такого обов`язку у зазначених суб`єктів виникає інший обов`язок негайно повернути особі вилучене майно, строк виконання якого не обмежується в часі, а отже, моментом завершення виконання такого обов`язку є винятково його виконання (копія витягу з тексту узагальнення додається) .

Вважає, що слідчим Коломийського ВП ГУНП в області

ОСОБА_5 (далі слідчим) при здійсненні досудового розслідування у зазначеному кримінальному провадженні вчинено протиправні дії щодо нього як володільця тимчасово вилученого майна, які проявилися у неповерненні тимчасово вилученого майна у відповідності до ст. 169 КПК України та протиправній забороні здійснювати ремонт автомобіля.

Зокрема, відповідно до ч. 1. ст. 100 КПК України, речовий доказ, який був наданий стороні кримінального провадження або нею вилучений, повинен бути якнайшвидше повернутий володільцю, крім випадків, передбачених статтями 160-166, 170-174 цього Кодексу, тобто крім випадків отримання ухвали суду про надання тимчасового доступу до речей та документів або накладення арешту на автомобіль.

Незважаючи на те, що жодних законних підстав для утримування його автомобіля органом досудового розслідування не було, на його неодноразові звернення слідчий ОСОБА_5 відмовляв повернути автомобіль протягом майже двох місяців, і тільки коли він письмово звернувся до нього 15.12.2019 він передав автомобіль йому на відповідальне зберігання, зобов`язавши його при цьому надати письмову розписку про те, що він не буду ремонтувати та відчужувати належний йому автомобіль.

Вважає такі дій слідчого незаконними, такими , що виходять за межі його повноважень та порушують його права.

Нормами КПК України не передбачено можливості зберігання слідчим речових доказів інакше, як на підставі ухвали суду, чи то в порядку тимчасового доступу до речей та документів, чи в порядку накладення арешту.

Його автомобіль був вилучений слідчим в порядку ч. 2 ст. 168 КПК України в ході огляду місця події і, згідно з ч. 1 ст. 167 КПК України, є тимчасово вилученим майном.

Відповідно до ч. 5 ст. 171 КПК України, клопотання слідчого, прокурора про арешт тимчасово вилученого майна повинно бути подано не пізніше наступного робочого дня після вилучення майна, інакше майно має бути негайно повернуто особі, у якої його було вилучено.

З усних пояснень слідчого, його автомобіль зберігався ним протягом майже двох місяців та не був повернений йому на підставі винесеної ним же постанови про визнання його речовим доказом, що не передбачено чинним законом. При цьому, вимоги ст. 171 КПК України слідчим не дотримано.

Відповідно до висновків ВССУ, викладених у зазначеному вище узагальненні, при визначенні законності дій органу досудового розслідування щодо визнання речей речовими доказами слід враховувати, що якщо ці докази були одержані під час обшуку і не були визначені в ухвалі про обшук як майно, для виявлення якого надано дозвіл на обшук, визнання такого майна речовими доказами без звернення з клопотанням про його арешт не може вважатись належним порядком забезпечення правомірності володіння відповідним майном органами досудового розслідування.

Таким чином, зберігання стороною обвинувачення вилучених в ході огляду чи обшуку речей можливе виключно на підставі отримання відповідної ухвали слідчого судді.

Враховуючи той факт, що слідчим не отримано ухвали суду про накладення арешту на його автомобіль, він, відповідно до ст. 167 КПК України, впродовж майже двох місяців був тимчасово вилученим майном, що є прямим порушенням ст. ст. 100, 167, 169, 171 КПК України та його конституційних прав.

Більше цього, відповідно до ст. 100 КПК України, на відповідальне зберігання власнику можуть бути передані тільки ті речові докази, які отримані стороною обвинувачення на законних підставах. Враховуючи те, що слідчим не дотримано передбаченої законом процедури щодо володіння моїм автомобілем в порядку ст. ст 160-166, 170-174 КПК України, він не мав права передавати йому автомобіль на відповідальне зберіганння, а зобов`язаний був його якнайшвидше повернути (ч. 1 ст. 100, ст. 167, ч. 5 ст. 171 КПК України).

Таким чином, слідчий Коломийського ВП ГУ НП в Івано-Франківській області ОСОБА_5 фактично замінив одну процесуальну дію на іншу, а саме: замість повернення автомобіля здійснив передачу його йому на відповідальне зберігання, хоча сам не мав законних підстав володіти ним і зобов`язаний був повернути не пізніше наступного дня після вилучення.

Крім того, чинний КПК України не надає слідчому повноважень щодо встановлення обмежень на користування предметами, які є об`єктами права власності. Проте, слідчий протиправно заборонив йому ремонтувати і відчужувати його автомобіль, змусивши написати розписку і попередивши його про кримінальну відповідальність за порушення умов збергіання автомобіля.

Враховуючи той факт, що вказаний автомобіль є єдиним джерелом доходу в сім`ї, він мав на меті якнайшвидше повернути його. Тому, за порадою слідчого, наступного дня після його вилучення він забезпечив прибуття експерта для огляду автомобіля та проведення автотехнічної експертизи.

Висновок автотехнічної експертизи був скерований до слідчого ще до кінця жовтня.

Як йому відомо зі слів слідчого, жодних слідчих дій з його автомобілем надалі не проводилося.

Таким чином, вважає, що орган досудового розслідування мав у своєму розпорядженні достатньо часу для повної фіксації всіх слідів кримінального правопорушення, які збереглися на його автомобілі і причин для заборони його ремонтувати на цей час немає, тим більше, що повноваженнями на встановлення таких зоборон слідчий не наділений.

Його сім`я проживає у с. Пійло Калуського району, однак діти навчаються у м. Калуші і автомобіль потрібен їм не тільки для здійснення підприємницької діяльності, але і для щоденної доставки їхніх трьох дітей до навчальних закладів.

Протиправне і безпричинне утримування слідчим його автомобіля протягом такого тривалого часу не тільки завдало йому значних матеріальних збитків, оскільки увесь цей час доводиться користуватися послугами таксі, але і позбавляє його сім`ю можливості отримати дохід від підприємницької діяльності і забезпечити їхнім дітям прийнятні умови для існування.

Тому, просить скасувати рішення слідчого Коломийського ВП ГУ НП в Івано-Франківській області ОСОБА_5 про передачу йому на відповідальне зберігання автомобіля марки «SEAT IBIZA»,реєстраційний номер НОМЕР_1 та зобов`язати слідчого Коломийського ВП ГУ НП в Івано-Франківській області ОСОБА_5 негайно повернути йому автомобіль марки «SEAT IBIZA», реєстраційний номер НОМЕР_1 без встановлення жодних обмежень щодо його ремонту.

Скаржник в судове засідання не з`явився, однак подав заяву про розгляд скарги у його відсутності. Скаргу підтримав.

Прокурор та слідчий в судове засіданняне з`явились з невідомих для суду причин, про час та місце розгляду справи повідомлялись належним чином.

Дослідивши матеріали кримінального провадження, суд приходить до висновку, що скарга підставна і підлягає до часткового задоволення з таких мотивів.

Згідно ст. 40 ч.1,ч.2 п.8, ч. 5 КПК України слідчий несе відповідальність за законність та своєчасність здійснення процесуальних дій. Слідчий, здійснюючи свої повноваження відповідно до вимог цього Кодексу, є самостійним у своїй процесуальній діяльності, втручання в яку осіб, що не мають на те законних повноважень, забороняється. Слідчий уповноважений приймати процесуальні рішення у випадках, передбачених цим Кодексом, у тому числі щодо закриття кримінального провадження за наявності підстав, передбачених статтею 284 цього Кодексу. Органи державної влади, органи місцевого самоврядування, підприємства, установи та організації, службові особи, інші фізичні особи зобов`язані виконувати законні вимоги та процесуальні рішення слідчого.

Згідно ст. 104 ч.1 КПК України у випадках, передбачених цим Кодексом, хід і результати проведення процесуальної дії фіксуються у протоколі.

Відповідно до ст. 110 ч.3 КПК України рішення слідчого, прокурора приймається у формі постанови. Постанова виноситься у випадках, передбачених цим Кодексом, а також коли слідчий, прокурор визнає це за необхідне.

Відповідно до ч. 1, ч. 6 п.1 ст. 100 КПК України, речовий доказ, який був наданий стороні кримінального провадження або нею вилучений, повинен бути якнайшвидше повернутий володільцю, крім випадків, передбачених статтями 160-166, 170-174 цього Кодексу, тобто крім випадків отримання ухвали суду про надання тимчасового доступу до речей та документів або накладення арешту на автомобіль.

Речові докази, що не містять слідів кримінального правопорушення, у вигляді предметів, великих партій товарів, зберігання яких через громіздкість або з інших причин неможливо без зайвих труднощів або витрати по забезпеченню спеціальних умов зберігання яких співмірні з їх вартістю, а також речові докази у вигляді товарів або продукції, що піддаються швидкому псуванню: повертаються власнику (законному володільцю) або передаються йому на відповідальне зберігання, якщо це можливо без шкоди для кримінального провадження.

Відповідно до ч. 5 ст. 171 КПК України, клопотання слідчого, прокурора про арешт тимчасово вилученого майна повинно бути подано не пізніше наступного робочого дня після вилучення майна, інакше майно має бути негайно повернуто особі, у якої його було вилучено.

З доданої скаржником розписки від 15.12.2017р. вбачається, що слідчий ОСОБА_5 передав йому автомобіль арки «SEAT IBIZA», реєстраційний номер НОМЕР_1 , на відповідальне зберігання. При цьому, слідчий не надав суду і судом не встановлено прийняття слідчим відповідних процесуальних рішень з даного приводу чи оформлення протоколів.

За таких обставин, суд вважає, що слід зобов"язати слідчого Коломийського ВП ГУНП в Івано-Франківській області ОСОБА_5 негайно прийняти процесуальне рішення у формі постанови з приводу повернення автомобіля марки «SEAT IBIZA», реєстраційний номер НОМЕР_1 його власнику.

На підставі викладеного , керуючись ст. 303, 304, 306, 307 КПК України ,

У Х В А Л И В:

Скаргу задоволити частково. Зобов`язати слідчого Коломийського ВП ГУНП в Івано-Франківській області ОСОБА_5 негайно прийняти процесуальне рішення у формі постанови з приводу повернення автомобіля марки «SEAT IBIZA», реєстраційний номер НОМЕР_1 його власнику.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя: ОСОБА_1