АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ПОЛТАВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 534/1480/16-к Номер провадження 11-кп/786/48/18Головуючий у 1-й інстанції ОСОБА_1 Доповідач ап. інст. ОСОБА_2
Категорія: ч.1 ст. 121 КК України
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
18 січня 2018 року м. Полтава

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду Полтавської області у складі:
головуючого судді: ОСОБА_2
суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4
при секретарі ОСОБА_5
за участю прокурора ОСОБА_6
захисника ОСОБА_7
обвинуваченого ОСОБА_8
розглянула у відкритому судовому засіданні в м. Полтави матеріали кримінального провадження за апеляційними скаргами захисника ОСОБА_7 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_8 та обвинуваченого ОСОБА_8 на вирок Комсомольського міського суду Полтавської області від 29 грудня 2016 року,-
В С Т А Н О В И Л А :
Цим вироком:

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с.Біле, Олександрівського району, Луганської області, українця, громадянина України, не одруженого, працюючого в ПП «ВКП» «Енергосталь» слюсарем ремонтником, зареєстрованого та проживаючого : АДРЕСА_1 , раніше не судимого, -

визнано винним та засуджено за ч.1 ст. 121 КК України до 5 років позбавлення волі.

Задовлено повністю цивільний позов прокурора та стягнуто з ОСОБА_8 на користь держави в особі фінасового управління виконавчого комітету Горішньоплавнівської міської ради 3 128 грн.44 коп. на відшкодування витрат держави на стаціонарне лікування потерпілого від кримінального правопорушення .

Цивільний позов потерпілого ОСОБА_9 задоволено частково та стягнуто з ОСОБА_8 на користь ОСОБА_9 майнову шкоду завдану злочином в розмірі 2 437 грн. 28 коп. та моральну шкоду в розмірі 30 000 грн.

За вироком суду, ОСОБА_8 визнаний винним та засуджений за те, що 18.06.2016 року у період часу з 10 год. 00 хв. по 14 год. 40 хв., разом з ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_9 та ОСОБА_12 перебували за адресою його проживання АДРЕСА_1 , де під час розпиття спиртних напоїв між ним ОСОБА_9 , на ґрунті раптово виниклих особистих неприязних стосунків з приводу ревнощів до ОСОБА_12 виникла сварка, під час якої ОСОБА_8 , взяв зі столу кухонно господарський ніж та наніс ним один удар в грудну клітину зліва ОСОБА_9 , чим спричинив останньому: проникаюче колото різане поранення передньої поверхні грудної клітини зліва з ушкодженням нижньої долі лівої легені та розвитку зовнішньої і внутрішньої кровотечі, що згідно висновку судово медичної експертизи № 815 від 22.07.2016 року, є тяжким тілесним ушкодженням, яке небезпечне для життя в момент його спричинення.

В апеляційній скарзі адвокат ОСОБА_7 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_8 та обвинувачений ОСОБА_8 із внесеними змінами прохають вирок суду змінити в частині призначення покарання, пом`якшити покарання застосувавши ст.ст. 69,75 КК України та звільнити ОСОБА_8 від відбування покарання з випробуванням.

Також прохають змінити вирок суду в частині задоволення цивільного позову та стягнути на користь ОСОБА_13 майнову шкоду завдану злочином у сумі 1 000,00 ( одна тисяча) гривень та моральну шкоду у розмірі 5 000,00 ( п`яти тисяч) гривень. В іншій частині вирок залишити без змін.

У судовому засіданні ОСОБА_8 вказав, що визнає себе винним та щиро розкаюється у вчиненому.

Інші учасники процесу вирок суду не оскаржили.

Заслухавши доповідь судді-доповідача; адвоката ОСОБА_7 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_8 , обвинуваченого ОСОБА_8 , думку прокурора; перевіривши вирок суду та матеріали кримінального провадження в межах поданих апеляційних скарг, колегія суддів дійшла висновку про часткове задоволення апеляційних скарг.
Відповідно до ч. 1 ст. 404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.
Висновки суду першої інстанції про винуватість ОСОБА_8 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.121 КК України, за обставин, викладених у вироку, а також правильність кваліфікації його дій за цим законом ніким не оспорюється, а тому в апеляційному порядку не переглядаються.

За змістом ст. 65 КК України особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне і достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів. Суд, призначаючи покарання, зобов`язаний врахувати ступінь тяжкості вчиненого злочину, дані про особу винного та обставини справи, що пом`якшують і обтяжують покарання.
Призначаючи обвинуваченому вид і міру покарання, суд першої інстанції врахував, ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу обвинуваченого, наявність обставини, що обтяжує покарання обвинуваченого, зокрема, вчинення тяжкого злочину у стані алкогольного сп`яніння, стан здоров`я, сімейний стан обвинуваченого, який проживає разом із жінкою без реєстрації шлюбу, думку потерпілого, поведінку обвинуваченого як під час досудового розслідування, так і під час судового розгляду справи, зокрема, щодо не визнання ним вини та відсутністю каяття, ставлення обвинуваченого до вчиненого кримінального правопорушення, спроби обвинуваченого перекласти відповідальність на ОСОБА_12 та/або інших невідомих осіб.
На думку колегії суддів, суд першої інстанції дійшов правильного висновку, що виправлення ОСОБА_8 можливо тільки в умовах ізоляції від суспільства, враховуючи тяжкість вчиненого злочину та наявність обтяжуючої покарання обставини вчинення злочину в стані алкогольного сп`яніння.
Разом з тим, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції не в повній мірі врахував обставини, а саме: вік обвинуваченого, наявність офіційного працевлаштування та позитивних характеристик, а також те, що обвинувачений ОСОБА_8 раніше не притягувався як до адміністративної так і до кримінальної відповідальності.
Крім того, під час апеляційного перегляду вироку Комсомольського міського суду в межах поданих апеляційних скарг, обвинувачений змінив своє ставлення до вчиненого, повністю визнав свою вину та розкаявся у вчиненому.
Відповідно до вимог ч. 1 ст. 69 КК України за наявності кількох обставин, що пом`якшують покарання та істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого злочину, з урахуванням особи винного суд, умотивувавши своє рішення, може призначити основне покарання, нижче від найнижчої межі, встановленої в санкції статті (санкції частини статті) Особливої частини цього Кодексу, або перейти до іншого, більш м`якого виду основного покарання, не зазначеного в санкції статті (санкції частини статті) Особливої частини цього Кодексу за цей злочин.

Врахувавши вищевикладене, колегія суддів вважає за можливе застосувати щодо ОСОБА_8 положення ч. 1 ст. 69 КК України при призначенні покарання за ч. 1 ст. 121 КК України.

Разом з цим, підстав для призначення обвинуваченому ОСОБА_8 покарання із застосуванням ст. 75 КК України колегія суддів не вбачає.
Щодо апеляційних вимог щодо зміни вироку суду в частині задоволення цивільного позову потерпілого ОСОБА_13 колегія суддів вважає за необхідне зазначити наступне.

При вирішенні цивільного позову потерпілого та його частковому задоволенню, судом першої інстанції встановлено, що надані квитанції щодо придбання медикаментів датуються датами перебування потерпілого на стаціонарному лікуванні, а придбані медичні препарати за своїми властивостями відповідають для призначення за діагнозом з яким на лікуванні перебував потерпілий. Разом з тим судом не взято до уваги товарний чек від 25.06.2016 №А2-Чк-0016807, оскільки він не містить обовязкових реквізитів для даного документу та квитанцію від 21.06.2016 №0203456, згідно якої касова операція скасована і іншу суму позову, що документально не підтверджена.
Враховуючи викладене суд прийшов до вірного висновку про те, що цивільний позов у частині відшкодування майнової шкоди належить до задоволення частково, а саме у сумі 2437 грн. 28 коп.
Крім того, судом першої інстанції встановлено, що під час вчинення кримінального правопорушення потерпілому завдано проникаюче колото-різане поранення грудної клітки зліва з пошкодженням нижньої долі лівої легені та розвитку зовнішньої і внутрішньої кровотечі. Малий гемоторакс. Дане ушкодження є тяжке тілесне ушкодження, оскільки є небезпечним для життя в момент його спричинення. Потерпілий після отримання даного тілесного ушкодження міг деякий час здійснювати самостійні дії, але без вчасного надання медичної допомоги останні мали б летальний наслідок.
Колегія суддів погоджується з висновком суду, стосовно того, що розмір грошового відшкодування моральної шкоди вказаних позивачем, є обґрунтованим та таким що відповідає характеру правопорушення, глибині душевних страждань потерпілого, зазнаного фізичного болю та тривоги за своє життя.
Враховуючи викладене, суд прийшов до вірного висновку про стягнення з обвинуваченого на користь потерпілого моральної шкоди у сумі 30000 грн.
При цьому, суд дослідив належним чином обставини провадження, що підлягали доказуванню при розв`язанні цивільного позову, його обгрунтування, доведеності розміру і з огляду на засади розумності й виваженості, навів у вироку достатні мотиви для такого висновку.
Керуючись ст. ст. 376, 404, 405, 407, 419 КПК України, колегія суддів апеляційного суду, -

УХВАЛИЛА :

Апеляційні скарги захисника ОСОБА_7 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_8 та обвинуваченого ОСОБА_8 частково задовольнити.

Вирок Комсомольського міського суду Полтавської області від 29 грудня 2016 року щодо ОСОБА_8 змінити в частині призначення покарання.
Вважати ОСОБА_8 засудженим за ч.1 ст.121 КК України із застосуванням положень ст.69 КК України до покарання у виді 3 років позбавлення волі.
В іншій частині вирок Комсомольського міського суду Полтавської області від 29 грудня 2016 року щодо ОСОБА_8 залишити без змін.
Строк покарання ОСОБА_8 обраховувати з моменту його затримання.
Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення і може бути оскаржена в касаційному порядку протягом трьох місяців з дня її проголошення.

СУДДІ:
ОСОБА_2 ОСОБА_4 ОСОБА_3