Справа № 405/2906/17
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
05 вересня 2017 року Ленінський районний суд м. Кіровограда в складі:

головуючого - ОСОБА_1 ,

при секретарі - ОСОБА_2 ,

за участю прокурора - ОСОБА_3 ,

потерпілої - ОСОБА_4 ,

обвинуваченого - ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Кропивницькому кримінальне провадження внесене до єдиного реєстру досудових розслідувань за №0005188 від 05.05.2017 року відносно ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Аджамка Кіровоградського району, Кіровоградської області, українця, громадянина України, працюючого водієм ПП «Екоконтинент», одруженого, маючого середню освіту, зареєстрованого та проживаючого в АДРЕСА_1 , раніше не судимого, у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 286 КК України,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_5 вчинив порушення правил безпеки дорожнього руху, керуючи транспортним засобом, що спричинило потерпілому середньої тяжкості тілесне ушкодження, за наступних обставин.

05.05.2017 року близько 08 години 50 хвилин, керував автомобілем ВАЗ 21114 реєстраційний номер НОМЕР_1 , рухався на перехресті вул. Преображенської та вул. Пашутінської в м. Кропивницькому, ігноруючи вимоги п.п. 1.5, 2.3 (б) ПДР України (п. 1.5. Дії або бездіяльність учасників дорожнього руху та інших осіб не повинні створювати небезпеку чи перешкоду для руху, загрожувати життю або здоров`ю громадян, завдавати матеріальних збитків; п.2.3.Для забезпечення безпеки дорожнього руху водій зобов`язаний: б) бути уважним, стежити за дорожньою обстановкою, відповідно реагувати на її зміну, технічним станом транспортного засобу і не відволікатися від керування цим засобом у дорозі) проявив особисту неуважність і безпечність до забезпечення елементарних вимог безпеки, чим позбавив себе можливості вірно оцінювати дорожню обстановку та безпечно керувати автомобілем. Порушуючи вимоги п. 16.2 ПДР України (на регульованих і нерегульованих перехрестях водій, повертаючи праворуч або ліворуч, повинен дати дорогу пішоходам, які переходять проїзну частину, на яку він повертає, а також: велосипедиста, які рухаються прямо в попутному напрямку) здійснюючи маневр повороту праворуч допустив наїзд на пішохода ОСОБА_4 , яка переходила проїзну частину вул. Преображенської по пішохідному переходу позначеному дорожньою розміткою 1.14.1 (нерегульований пішохідний перехід) з ліва на право відносно руху автомобіля.

У результаті дорожньо-транспортної пригоди пішохід ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_2 отримала тілесні ушкодження у вигляді: внутрішньо-суглобового уламкового перелому лівої променевої кістки в типовому місці зі зміщенням; закритого перелому основи другої, третьої плюснових кісток правої ступні з задовільним стоянням уламків які відносяться до категорії середнього ступеня тяжкості.

Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_5 вину у вчиненому кримінальному правопорушенні визнав повністю та пояснив, що 05.05.2017 року біля 09:00 год. їхав по вул. Пашутінській. Під`їхав до перехрестя з вул. Преображенська та зупинився, пропустив автомобілі, під`їхав ще на метри два в перед, пішоходів не було. З лівої сторони на пішохідний перехід вийшла потерпіла, яку не бачив раніше. Збив її автомобілем. Викликав швидку, яка приїхала та забрала потерпілу до лікарні. У вчиненому розкаюється. Через 5 днів передав потерпілій на лікування 2 000 грн. Вказав, що відшкодував потерпілій ОСОБА_4 завдану матеріальну шкоду в повному обсязі. Змінену суму цивільного позову в частині відшкодування моральної шкоди в розмірі 96 000 грн. визнав частково, так як вважає суму завищеною.

Потерпіла ОСОБА_4 в судовому засіданні вказала, що матеріальну шкоду в сумі 1881,41 грн. обвинувачений ОСОБА_5 відшкодував в повному обсязі, тому відмовилась від цивільного позову в цій частині. Позовні вимоги в частині моральної шкоди, завданої вчиненим кримінальним правопорушення в зв`язку з частковим відшкодуванням обвинуваченим, зменшила до 96 000 грн., в обґрунтування якої пояснила, що проживає в селі, тримає господарство, має дві крови, город. Після ДТП не могла обробляти город, доїти корів, тому винаймала людей, щоб все робили. На даний час також присутній постійний біль, нервові переживання, стривоженість.

Враховуючи, що обвинувачений повністю визнав свою вину у скоєному кримінальному правопорушенні, не оспорює фактичні обставини справи, погоджується з кваліфікацією вчиненого ним діяння, встановивши відсутність будь яких сумнівів добровільності та істинності його позиції, суд, зі згоди учасників кримінального провадження, відповідно до ч.3 ст.349 КПК України, обмежився допитом обвинуваченого, потерпілої в частині заявленого цивільного позову та дослідженням характеризуючи даних щодо обвинуваченого, визнавши недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються, роз`яснивши учасникам судового розгляду, що у такому випадку вони будуть позбавленні права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.

Суд кваліфікує діяння ОСОБА_5 за ч.1 ст.286 КК України, як порушення правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що спричинило потерпілому середньої тяжкості тілесне ушкодження.

Вирішуючи питання щодо призначення покарання ОСОБА_5 , суд враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного, пом`якшуючі та обтяжуючі покарання обставини.

ОСОБА_5 вчинив необережний злочин невеликої тяжкості, працює водієм в ПП «Екоконтинент», одружений, як особа за місцем проживання та за місцем роботи характеризується позитивно, на обліку в КЗ «Кіровоградська обласна психіатрична лікарня» та КЗ «Обласний наркологічний диспансер» не перебуває, раніше не судимий, в повному обсязі відшкодував завдану кримінальним правопорушенням матеріальну шкоду та частково моральну шкоду.

Згідно досудової доповіді про обвинуваченого у кримінальному провадженні, наданої Подільським районним сектором Кропивницького міського відділу з питань пробації Південного Міжрегіонального управління з питань виконання кримінальних покарань та пробації Міністерства юстиції України поведінка ОСОБА_5 відповідає загальноприйнятим нормам суспільства, соціальне оточення характеризує ОСОБА_5 як людину неконфліктну та відповідальну. Згідно з висновком органу пробації, результати оцінки ризику вчинення повторного кримінального правопорушення відносно обвинуваченого показали низький ступінь ризику небезпеки для суспільства, а отже існує ймовірність виправлення правопорушника без ізоляції від суспільства.

Обставинами, пом`якшуючими покарання, суд визнає щире каяття, активне сприяння розкриттю злочину, добровільне відшкодування завданого збитку.

Обставин, обтяжуючих покарання, судом не встановлено.

Під час судового розгляду детально проаналізувавши поведінку обвинуваченого після вчинення злочину, наслідки суспільно небезпечного діяння, дослідивши досудову доповідь про обвинуваченого у кримінальному провадженні надану органом з питань пробації та беручи до уваги характер, ступінь тяжкості та суспільну небезпеку скоєного ОСОБА_5 кримінального правопорушення, особу обвинуваченого, суд вважає, що виправлення та перевиховання обвинуваченого можливе з призначенням покарання в межах санкції с.1 ст.286 КК України у виді штрафу. Таке покарання буде необхідним і достатнім для попередження вчинення ним нових злочинів та відповідатиме цілям покарання.

Моральна шкода, спричинена злочином, яку потерпіла ОСОБА_4 визначає в розмірі 96 000 гривень підлягає частковому відшкодуванню. Так, відповідно до ч.1 ст.1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній особі неправомірними діями відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини.

Відповідно до ст.23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода, крім іншого, полягає у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї та близьких родичів. При визначенні розміру шкоди, яка підлягає відшкодуванню, суд враховує те, що потерпілій ОСОБА_4 дійсно спричинено моральну шкоду, яка полягає у душевних переживаннях у зв`язку з отриманою травмою, у порушенні нормальних життєвих зв`язків через погіршення самопочуття на цьому ґрунті, потерпіла перенесла фізичний біль, а тому суд вважає за необхідне, керуючись принципами розумності, виваженості і справедливості, стягнути з обвинуваченого ОСОБА_5 на користь потерпілої ОСОБА_4 в рахунок відшкодування спричиненої злочином моральної шкоди 13 000 гривень.

Долю речових доказів, суд вирішує згідно з вимогами ст.100 КПК України.

Витрати за проведення експертних досліджень в сумі 2372,88 грн. підлягають стягненню з ОСОБА_5 на користь держави.

Керуючись ст.ст.331, 368, 371, 374 КПК України, суд,

У Х В А Л И В:

ОСОБА_5 визнати винним за ч.1 ст.286 КК України і призначити покарання у виді штрафу у розмірі триста неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 5100 (п`ять тисяч сто) гривень.

Запобіжний захід відносно ОСОБА_5 не обирався.

Цивільний позов потерпілої ОСОБА_4 про відшкодування моральної шкоди, завданої кримінальним правопорушенням - задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_5 на користь потерпілої ОСОБА_4 13000 (тринадцять тисяч) гривень в рахунок відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Речовий доказ: автомобіль марки ВАЗ 21114, реєстраційний номер НОМЕР_1 , переданий на зберігання ОСОБА_5 згідно постанови про передачу речового доказу на зберігання від 30.05.2017 року, залишити останньому, як йому належний.

Стягнути з ОСОБА_5 на користь держави процесуальні витрати за проведення експертиз в сумі 2372 (дві тисячі триста сімдесят дві) гривні 88 копійок.

На вирок може бути подано апеляцію до Апеляційного суду Кіровоградської області протягом 30 днів з моменту його проголошення через Ленінський районний суд м. Кіровограда. Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, а у разі її подання, якщо його не скасовано, після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

Суддя Ленінського районного

суду м. Кіровограда ОСОБА_1