У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
Справа № 183/5357/17

№ 1-кс/183/799/17

24 жовтня 2017 року м. Новомосковськ

Слідчий суддя Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області ОСОБА_1 , секретар ОСОБА_2 , за участю прокурора ОСОБА_3 , захисника ОСОБА_4 , розглянувши клопотання слідчого Новомосковського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області ОСОБА_5 , погоджене з прокурором Новомосковської місцевої прокуратури ОСОБА_3 , про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою:

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженцю м. Новомосковська Дніпропетровської області, громадянину України, маючому неповну вищу освіту, офіційно не працюючому, розлученому, що має на утриманні неповнолітню дитину, зареєстрованому та мешкаю чому за адресою: АДРЕСА_1 , на підставі ст. 89 КК України раніше не судимому,

підозрюваному у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 187 КК України, -

ВСТАНОВИЛА:
Згідно до вимог ст. ст. 176-178 КПК України слідчий Новомосковського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області ОСОБА_5 звернулася до суду з клопотанням про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою підозрюваному ОСОБА_7 , згідно якого під час досудового розслідування у кримінальному провадженні встановлено, що 05 вересня 2017 року приблизно о 09.15 годині ОСОБА_7 знаходився у приміщенні «Державна лотерея», розташованого за адресою: вул. Гетьманська № 35 м. Новомосковськ Дніпропетровської області, де побачив раніше йому незнайомого ОСОБА_8 , та у ОСОБА_7 виник злочинний умисел, направлений на вчинення розбійного нападу на ОСОБА_8 з метою заволодіння майном останнього.

Реалізуючи свій злочинний умисел, 05 вересня 2017 року приблизно о 09.17 годині ОСОБА_7 , знаходячись у зазначеному місці, з правого боку підійшов до ОСОБА_8 , який знаходився поблизу касового вікна, де отримував грошові кошти в сумі 1.500 гривень, де, діючи умисно, з корисливих мотивів, усвідомлюючи відкритий характер своїх протиправних дій, передбачаючи і бажаючи настання суспільно небезпечних наслідків, умисно наніс удар ліктем правої руки в голову ОСОБА_8 , від якого останній впав на підлогу та втратив свідомість, а ОСОБА_7 відкрито заволодів належними грошами ОСОБА_8 в сумі 1.500 гривень.

Таким чином, дії ОСОБА_7 слід кваліфікувати за ч. 1 ст. 187 КК України, тобто напад з метою заволодіння чужим майном, поєднаний із насильством небезпечним для життя чи здоров`я особи, яка зазнала нападу (розбій).

22.10.2017 року за даним фактом відомості було внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0003443 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 187 КК України.

22.10.2017 року о 18.00 годині ОСОБА_7 за підозрою у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 187 КК України в порядку ст. 208 КПК України, було затримано співробітниками Новомосковського відділу поліції ГУНП в Дніпропетровській області.

23 жовтня 2017 року ОСОБА_7 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 187 КК України.

Слідчий, згідно клопотання, вважає, що наявні ризики, передбачені п.п. 1, 3 ч. 1 ст. 177 КПК України.

Про наявність ризику, передбаченого п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України, свідчить те, що підозрюваний ОСОБА_7 , є особою, яка не має законного джерела прибутку та підозрюється у вчиненні злочину, який, відповідно до ч. 1 ст. 187 КК України відноситься до категорії тяжких злочинів та санкція передбачає покарання у вигляді позбавлення волі від 3 до 7 років. Також, ОСОБА_7 не працює, розлучений, що свідчить про відсутність стійких соціальних зв`язків. Усвідомлюючи міру покарання за вказаний злочин, ОСОБА_7 може переховуватися від органів досудового розслідування та суду. Тому, існує необхідність запобігти спробам підозрюваного ОСОБА_7 переховуватися від органів досудового розслідування та суду.

Про наявність ризику, передбаченого п. 3 ч. 1 ст. 177 КПК України, свідчить те, що підозрюваний ОСОБА_7 підозрюється у вчиненні злочину, який він вчинив відкрито в громадському місці шляхом нападу, який має характер суспільної небезпеки. Таким чином, враховуючи стійку кримінальну направленість поведінки ОСОБА_7 , є підстави вважати, що останній являється особою, небезпечною для суспільства. Також враховуючи той факт, що підозрюваний ОСОБА_7 мешкає в одному населеному пункті з потерпілим ОСОБА_8 та свідками, є підстави вважати, що, знаходячись на свободі, ОСОБА_7 матиме реальну можливість незаконно впливати на потерпілого та свідків.

Прокурор в судовому засіданні підтримав клопотання та просив його задовольнити з підстав, зазначених у клопотанні. Також прокурор зазначив, що застосування більш м`яких запобіжних заходів до ОСОБА_7 для запобігання ризикам, зазначеним у клопотанні, є недостатніми та недоцільними, оскільки вони не можуть забезпечити виконання ОСОБА_7 покладений на нього процесуальних обов`язків.

Підозрюваний ОСОБА_7 в судовому засіданні заперечував проти застосування відносно нього запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, оскільки нещодавно отримав травму, бажає отримати кваліфіковану медичну допомогу та просив застосувати у зв`язку з цим до нього запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту.

Захисник ОСОБА_4 вважає, що у прокурора немає обґрунтованої підозри у даному кримінальному провадженні, оскільки не проведені процесуальні дії, а саме, не проведено медичної експертизи потерпілого. Крім того вважала, що відсутні ризики, передбачені ст.. 177 КПК України щодо свого підзахисного. А з урахуванням травм, що є у ОСОБА_7 , просила обрати відносно нього цілодобовий домашній арешт, або інший, більш м`який запобіжний захід.

Дослідивши клопотання та надані письмові докази, вислухавши обґрунтування прокурора, пояснення підозрюваного, думку захисника, слідчий суддя прийшла до наступних висновків.

В судовому засіданні встановлено, що ОСОБА_7 обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 187 КК України, яке віднесено законом до категорії тяжких, виходячи з наявних доказів, а саме: протоколу заяви про кримінальне правопорушення ОСОБА_8 від 22.10.2017 року; протоколу допиту потерпілого ОСОБА_8 від 22.10.2017 року; протоколом впізнанням особи за фотознімками за участю потерпілого ОСОБА_8 від 22.10.2017 року; протоколом огляду предметів, а саме: ДВД-диска з приміщення закладу «Державна лотерея», розташованого по вулиці Гетьманській, 35 м. Новомосковська від 23.10.2017 року; постанови про визнання та залучення речового доказу, а саме ДВД-диску; протоколу допиту свідка ОСОБА_9 від 22.10.2017 року; медичної довідки з Новомосковської міської лікарні.

При розгляді письмових доказів, наданих прокурором в підтвердження клопотання, зазначених вище, слідчий суддя вважає на підставі ст. 178 КПК України їх вагомими та обґрунтованими, тому існують всі підстави вважати підозру ОСОБА_7 у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 187 КК України, обґрунтованою. У відповідності до рішення Європейського Суду з прав людини у справі «Фокс, Камбел і Харлі проти Сполученого Королівства», вимога розумної підозри передбачає наявність доказів, які об`єктивно зв`язують підозрюваного з певним злочином, і вони не повинні бути достатніми, щоб забезпечити засудження, але мають бути достатніми, щоб виправдати подальше розслідування або висунення обвинувачення. Таким чином, слідчим суддею було проаналізовано версію сторони захисту щодо відсутності відносно ОСОБА_7 обґрунтованої підозри, та вважає, що прокурором надано достатньо доказів обґрунтованості цієї підозри.

При вирішенні питання про обрання запобіжного заходу ОСОБА_7 , слідчий суддя враховує, що вказаний у клопотанні слідчого ризик, передбачений п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України, дійсно наявні. Так, про його наявність свідчить те, що ОСОБА_7 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, віднесеного законом до категорії тяжких, за який передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк від 3 до 7 років. При цьому слідчий суддя враховує, що ОСОБА_7 не має постійного місця роботи, не має офіційних джерел доходів, розлучений, та, хоча й має неповнолітню дитину, остання з ним не мешкає, тому стійких соціальних зв`язків ОСОБА_7 не має. Розуміючи тяжкість можливого покарання, слідчий суддя вважає, що ОСОБА_7 в подальшому може порушити покладені на нього процесуальні обов`язки та переховуватися від органів досудового розслідування та суду.

Крім того, у відповідності з п. 4 ч. 2 ст. 183 КПК України запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як до раніше не судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років. ОСОБА_7 підозрюється у скоєнні кримінального правопорушення, за яке передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк понад 5 років.

Слідчий суддя при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, крім наявності ризиків, зазначених вище, на підставі наданих слідчим матеріалів, оцінила в сукупності інші обставини, передбачені ст. 178 КПК України, а саме те, що підозрюваний візуально та з його ж слів та слів його захисника ОСОБА_7 потребує медичної допомоги. Так, на прохання самого підозрюваного та його захисника під час судового розгляду була викликана швидка медична допомога. Підозрюваний ОСОБА_7 був оглянутий лікарями та йому була надана первинна медична допомога. Однак лікарі не повідомили захиснику про критичний стан ОСОБА_7 та не надали висновок про неможливість участі останнього під час розгляду клопотання та неможливості його перебування під вартою. Також слідчий суддя враховує тяжкість покарання, що загрожує підозрюваному у разі визнання його винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється.

Все вищевикладене неодмінно свідчить про відсутність підстав для застосування більш м`якого запобіжного заходу ОСОБА_7 , ніж тримання під вартою.

Застосовуючи запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, слідчий суддя виходить з того, що судове рішення повинно забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів. Визначення таких прав, як підкреслює Європейський суд з прав людини, вимагає від суду більшої суворості в оцінці цінностей суспільства. Зважаючи на суспільний інтерес, який, з урахуванням презумпції невинуватості, виправдовує відступ від принципу поваги до особистої свободи, визначеного Конвенцією про захист прав людини та основоположних свобод, що відповідає правовим позиціям, викладеним в п. 35 рішення ЄСПЛ «Летельє проти Франції», слідчий суддя вважає необхідним обрати щодо підозрюваного найбільш тяжкий вид запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, оскільки застосування більш м`яких запобіжних заходів не буде достатнім для забезпечення визначених раніше ризиків.

Крім того, у відповідності з ч. 4 ст. 183 КПК України, слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, враховуючи підстави та обставини, передбачені статтями 177 та 178 КПК України, має право не визначити розмір застави у кримінальному провадженні:

1) щодо злочину, вчиненого із застосуванням насильства або погрозою його застосування;

2) щодо злочину, який спричинив загибель людини;

3) щодо особи, стосовно якої у цьому провадженні вже обирався запобіжний захід у вигляді застави, проте був порушений нею.

ОСОБА_7 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, який був вчинений із застосуванням насильства, а тому слідчий суддя вважає, що у даному кримінальному провадженні розмір застави не визначається.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 177, 178, 182, 183, 194, 196 КПК України, слідчий суддя, -

У Х В А Л И Л А:
ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженцю м. Новомосковська Дніпропетровської області, громадянину України застосувати запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на строк до 18 грудня 2017 року включно.

Копію ухвали направити для виконання начальнику Новомосковського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області, прокурору Новомосковської місцевої прокуратури Дніпропетровської області та начальнику Дніпровської Установи виконання покарань № 4 Управління Державної пенітенціарної служби України в Дніпропетровській області.

На ухвалу може бути подано апеляційну скаргу безпосередньо до апеляційного суду Дніпропетровської області протягом п`яти днів з дня її проголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1