Апеляційний суд міста Києва
У Х В А Л А
про залишення апеляційної скарги без руху

22 травня 2017 року м. Київ

Суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду міста Києва ОСОБА_1 , розглянувши апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_2 на вирок Печерського районного суду м. Києва від 13 березня 2017 року,

в с т а н о в и в:

Вироком Печерського районного суду м. Києва від 13 березня 2017 року ОСОБА_2 визнано винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України та засуджено до покарання у виді 5 (п`яти) років позбавлення волі з позбавленням права керувати транспортними засобами строком на 2 (два) роки.

На підставі ст.ст. 75, 76 КК України суд звільнив ОСОБА_2 від відбування призначеного покарання з випробуванням, встановивши іспитовий строк 3 (три) роки, та поклавши на нього обов`язки, передбачені законом.

По справі вирішено питання щодо процесуальних витрат.

Не погоджуючись із зазначеним судовим рішенням, обвинувачений ОСОБА_2 подав апеляційну скаргу, в якій просить дослівно:

«1. Постановити ухвалу про відкриття апеляційного провадження.

2. Скасувати ухвалу Печерського районного суду міста Києва від 13.03.2017 р. по справі № 757/42359/16-к у частині позбавлення мене права керувати транспортними засобами строком на 2 (два) роки. »

Перевіркою вказаної скарги на предмет її відповідності вимогам ст. 396 КПК України, встановлено, що вона не в повній мірі відповідає вимогам закону, а тому підлягає залишенню без руху, виходячи з наступного.

Так, у відповідності до вимог, передбачених пунктом 4 ч. 2 ст. 396 КПК України, в апеляційній скарзі, поряд з іншими даними, повинні бути зазначені вимоги особи, яка подає апеляційну скаргу, та їх обґрунтування із зазначенням того, у чому полягає незаконність чи необґрунтованість судового рішення.

Між тим, як вбачається зі змісту апеляційної скарги, обвинуваченим ці вимоги додержані не були.

Зокрема, а апеляційній скарзі ОСОБА_2 зазначається про оскарження судового рішення, а саме ухвали Печерського районного суду міста Києва від 13.03.2017 р. по справі № 757/42359/16-к, яке фактично не виносилось, оскільки за результатами розгляду цієї справи було постановлено вирок, а не ухвалу.
Вимоги апелянта щодо скасування ухвали, а не вироку Печерського районного суду м. Києва від 13.03.2017 в частині позбавлення його права керування транспортним засобом на 2 (роки) не узгоджуються з положеннями ст. 407 КПК України, якою визначені повноваження суду апеляційної інстанції за наслідками розгляду апеляційної скарги, з урахуванням положень ст. 408 цього Кодексу, яка передбачає, що у разі пом`якшення призначеного покарання, з тих підстав, що це покарання за своєю суворістю не відповідає тяжкості кримінального правопорушення та особі обвинуваченого, суд апеляційної інстанції змінює, а не скасовує вирок.

Крім того, всупереч вимогам ч. 6 ст. 396 КПК України, до апеляційної скарги та доданих до неї письмових матеріалів, обвинуваченим не надано копії в кількості, необхідній для їх надіслання сторонам кримінального провадження та іншим учасникам судового провадження, інтересів яких стосується апеляційна скарга.

Наведені в ухвалі судді-доповідача недоліки апеляційної скарги є перешкодою для відкриття апеляційного провадження, а тому, відповідно до вимог, передбачених ч. 1 ст. 399 КПК України, вона підлягає залишенню без руху, з наданням обвинуваченому достатнього строку для усунення зазначених недоліків.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 396, 399 КПК України,

у х в а л и в :

Апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_2 на вирок Печерського районного суду м. Києва від 13 березня 2017 року залишити без руху, встановивши строк для усунення виявлених недоліків десять днів з дня отримання копії цієї ухвали особою, яка подала апеляційну скаргу.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Апеляційного суду м. Києва
ОСОБА_1

Справа № 11-кп/796/1288/2017