Справа № 699/269/17
Номер провадження 1-кп/699/68/17
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
18.09.2017 м.Корсунь-Шевченківський

Корсунь-Шевченківський районний суд Черкаської області в складі:
головуючого - судді ОСОБА_1 ,
за участю секретаря ОСОБА_2 ,
прокурора ОСОБА_3 ,
представника органу з питань пробації ОСОБА_4 ,
потерпілого ОСОБА_5 ,
обвинуваченого ОСОБА_6 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Корсунь-Шевченківський кримінальне провадження № 0000055 щодо обвинувачення
ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та жителя АДРЕСА_1 , громадянина України, з неповною середньою освітою, неодруженого, непрацюючого, раніше судимого:
- вироком Корсунь-Шевченківського районного суду Черкаської області від 22.04.2010 року за ч.1 ст.121 КК України до 6 роківпозбавлення волі, звільненого 18.11.2011 року на підставі постанови Уманського міського районного суду Черкаської області від 10.11.2011 року на підставі ст.81 КК України умовно-достроково з не відбутим строком 1 рік 9 місяців 6 днів,
у вчиненні злочину, передбаченого ч.3 ст.185 КК України,
ВСТАНОВИВ:
Обвинувачений ОСОБА_6 28.01.2017, близько 18 години 30 хвилин, маючи намір вчинити крадіжку чужого майна, з корисливих мотивів, з метою власного збагачення, підійшов до нежилого будинку, розташованого за адресою: АДРЕСА_2 , де таємно, шляхом розбиття рукою віконного скла проник через отвір віконної рами в середину будинку, звідки здійснив викрадення металевих речей, а саме: дверцят вартістю 220,00 грн., решітки вартістю 95,00 грн., колісника вартістю 120,00 грн., совка вартістю 28,00 грн., ободу до велосипеда вартістю 175,00 грн. Після чого, помістивши викрадене майно до полімерного мішка з місця події зник та в подальшому викраденим розпорядився на свій розсуд, завдавши таким чином потерпілому ОСОБА_5 матеріальну шкоду на загальну суму 638,00 грн.
Будучи допитаним у суді обвинувачений ОСОБА_6 вину у вчиненні злочину, передбаченого ч.3 ст.185 КК України, визнав повністю, розкаявся, вибачився перед потерпілим та показав, що 28.01.2017 року, у вечірній час він зайшов на неогороджену територію будинковолодіння по АДРЕСА_2 , а потім рукою розбив віконне скло. Через отвір у вікні він заліз в будинок з метою вчинення крадіжки. Перебуваючи всередині будинку викрав металеві частини плити пічного опалювання та ободу велосипеда.
Розпорядитися викраденим він не встиг, оскільки на дорозі його затримали громадяни та передали працівникам поліції.
Вартість викраденого майна обвинувачений ОСОБА_6 у суді повністю визнав.

Потерпілий ОСОБА_5 у суді показав, що 28.01.2017 року у вечірній час до нього прийшов сусід і повідомив про вчинення крадіжки ОСОБА_6 з будинку, в яком на теперішній час ніхто постійно не проживає. На місці він виявив крадіжку елементів плити та велосипеда.

Згодом обвинувачений повністю відшкодував заподіяну шкоду, в.т. засклив розбите вікно. Претензій до обвинуваченого у нього немає, а тому просив суворо останнього не карати.

Суд, враховуючи, що обвинувачений та інші учасники кримінального провадження не заперечили і не оспорили встановлені фактичні обставини, правильно розуміють зміст даних обставин, що не викликає у суду сумнівів щодо добровільності та істинності позиції всіх учасників процесу, і після роз`яснення судом суті такого порядку розгляду справи та того, що в такому випадку вони будуть позбавлені права оспорювати фактичні обставини справи в апеляційному порядку, визнав можливим обмежитись допитом обвинуваченого та потерпілого, а також вивченням матеріалів, які характеризують особу обвинуваченого.
Відповідно до ст.17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують Європейську конвенцію з прав людини та основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.
Згідно ч.1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.
Відповідно до ч.2 цієї статті Конвенції кожен, кого обвинувачено у вчиненні кримінального правопорушення, вважається невинуватим доти, доки його вину не буде доведено в законному порядку.
У своїх рішеннях «Ірландія проти Сполученого Королівства» від 18.01.1978 року, «Коробов проти України» від 21.10.2011 року Європейський суд з прав людини повторює, що при оцінці доказів суд, як правило, застосовує критерій доведення «поза розумним сумнівом», така доведеність може випливати із співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків.
Оцінюючи надані стороною обвинувачення докази винуватості ОСОБА_6 у їхній сукупності, суд прийшов до висновку, що винуватість останнього у вчиненні інкримінованих діянь доведена повністю.
За таких обставин суд кваліфікує дії обвинуваченого ОСОБА_6 за ч.3 ст.185 КК України, тобто таємне викрадення чужого майна (крадіжка), поєднана з проникненням у житло.
При призначенні покарання обвинуваченому суд враховує: ступінь тяжкості вчиненого ним злочину, який класифікується як тяжкий, обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання, характеристику останнього, досудову доповідь з інформацією про соціально-психологічну характеристику обвинуваченого, думку потерпілого про суворість покарання.
Обставинами, що пом`якшують покарання обвинуваченому, суд визнає щире каяття, активне сприяння у розкритті злочину, вибачення перед потерпілим, відшкодування завданої шкоди у позасудовому порядку.
Обставин, які обтяжують покарання обвинуваченому, судом не встановлено.
По місцю проживання обвинувачений характеризується посередньо.
Відповідно до висновку досудової доповіді, складеного старшим інспектором Корсунь-Шевченківського районного сектору з питань пробації ОСОБА_4 , відносно обвинуваченого ОСОБА_6 , згідно з якою ризик вчинення повторного кримінального правопорушення останнім оцінюється як високий, ризик небезпеки для суспільства також оцінюється як високий, а тому вважає неможливим перевиховання останнього без ізоляції його від суспільства. На думку органу пробації виконання покарання у громаді можливо лише у винятковому порядку за умови здійснення з боку органу пробації інтенсивного нагляду з покладенням на обвинуваченого обов`язків, передбачених п.п.1, 2 ч.1, п.2 ч.2 ст. 76 КК України (а.к.п. 44-47).
З урахуванням характеристики обвинуваченого ОСОБА_6 , встановлених обставин, що пом`якшують його покарання, суд вважає, що виправлення та перевиховання останнього можливе без ізоляції від суспільства, шляхом призначення покарання за ч.3 ст.185 КК України у виді позбавлення волі та звільнення обвинуваченого від відбування призначеного покарання в порядку ст.75 КК України з випробуванням, з іспитовим строком, що в даному випадку буде достатнім для його виправлення та попередження вчинення нових злочинів.
Цивільний позов у справі не заявлений.
Арешт на майно не накладався.
Речові докази у кримінальному провадженні: металеві дверцята опалення до мурованої лежанки, металева решітка, металевий колісник, металевий совок, металевий обід до велосипеда, металеві конфорки до мурованої плити в кількості 5 штук, металевий прут округлої форми, металевий предмет плоскої прямокутної форми, які передано потерпілому ОСОБА_5 на зберігання на підставі розписки, - підлягають залишенню у розпорядженні останнього.
Процесуальні витрати у кримінальному провадженні відсутні.
Заходи забезпечення кримінального провадження не обирались.
Керуючись ст.ст. 370, 374 КПК України,
Суд
ЗАСУДИВ:
Визнати ОСОБА_7 винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч.3 ст.185 КК України, і призначити йому покарання у виді чотирьох років позбавлення волі.
На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_6 від відбування даного покарання з випробуванням, з іспитовим строком два роки і шість місяців, який рахувати з часу проголошення вироку.
На підставі ст. 76 КК України покласти на ОСОБА_6 обов`язки: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання.
До набрання вироком законної сили обрати відносно ОСОБА_6 запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання.
Речові докази у кримінальному провадженні: металеві дверцята опалення до мурованої лежанки, металева решітка, металевий колісник, металевий совок, металевий обід до велосипеда, металеві конфорки до мурованої плити в кількості 5 штук, металевий прут округлої форми, металевий предмет плоскої прямокутної форми, які передано потерпілому ОСОБА_5 на зберігання на підставі розписки, - залишити у його розпорядженні.
На вирок може бути подана апеляційна скарга до апеляційного суду Черкаської області через Корсунь-Шевченківський районний суд Черкаської області протягом 30 діб з моменту його проголошення.
Копію вироку після проголошення вручити негайно прокурору та обвинуваченому.

Головуючий ОСОБА_1