Справа № 404/1573/17
Номер провадження 1-кп/404/304/17
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
08 грудня 2017 року Кіровський районний суд м. Кіровограда у складі:
головуючої судді ОСОБА_1 ,
при секретарі ОСОБА_2 ,
за участю прокурора ОСОБА_3 ,
захисника - адвоката ОСОБА_4
обвинуваченого ОСОБА_5 ,
за участю спеціаліста ОСОБА_6 ,
ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Кропивницький, українця, громадянина України, з неповною середньою освітою, не працюючого, не одруженого, зареєстрованого і проживаючого в АДРЕСА_1 , раніше неодноразово судимого:
- вироком Знам`янського міського суду Кіровоградської області від 04.03.2002 року за ст. 309 ч.2 КК України до 2 років позбавлення волі;
- вироком Кіровського районного суду м.Кіровограда від 23.11.2005 року за ст. 185 ч.3, ст. 69 КК України до 1 року позбавлення волі;
- вироком Кіровського районного суду м.Кіровограда від 16.01.2008 року за ст. 186 ч.2 КК України до 4 років позбавлення волі. Звільнений 11.12.2009 року постановою Казанського районного суду Миколаївської області від 03.12.2009 року на підставі ст.81 КК України умовно-достроково з невідбутою частиною покарання 1 рік 3 місяці 16 днів;
- вироком Кіровського районного суду м. Кіровограда від 22.06.2015 року за ст. 185 ч.2 КК України до 1 року позбавлення волі, на підставі ст.75 КК України звільнений від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком 1 рік,
- у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст.185 ч.2 КК України,
ВСТАНОВИВ:
Кіровським районним судом м. Кіровограда розглядається вказане кримінальне провадження, у якому стосовно обвинуваченого ОСОБА_5 застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, термін дії якого спливає 08.12.2017 року. Проте, завершити судовий розгляд до вказаного часу об`єктивно неможливо у зв`язку з великим обсягом доказів, які підлягають дослідженню.
Згідно зі ст.331 ч.3 КПК України, незалежно від наявності клопотань, суд зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження тримання підозрюваного під вартою до спливу двомісячного строку з дня надходження до суду обвинувального акту чи з дня застосування судом до обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. За наслідками розгляду питання суд своєю вмотивованою ухвалою скасовує, змінює запобіжний захід у вигляді тримання під вартою або продовжує його дію на строк, що не може перевищувати двох місяців. До спливу продовженого строку суд зобов`язаний повторно розглянути питання доцільності продовження тримання підозрюваного під вартою, якщо судове провадження не було завершене до його спливу.
Прокурором в судовому засіданні заявлено клопотання про продовження строків тримання обвинуваченого під вартою, посилаючись на наявність ризиків, передбачених ст.177 КПК України, які продовжують існувати дотепер та потреба в яких не зменшилась.
Обвинувачений заперечив проти продовження строків тримання його під вартою та заявив клопотання про зміну запобіжного заходу з тримання під вартою на домашній арешт, посилаючись на низку хронічних захворювань (туберкульоз легенів, гепатиту «С» та ВІЛ), які відповідно потребують контролю з боку лікарів періодичного лікування в стаціонарі.
Захисник підтримав клопотання свого підзахисного та просив його задовольнити.
Заслухавши учасників судового провадження, дослідивши матеріали кримінального провадження, суд приходить до наступного висновку.
Допитаний у судовому засіданні в якості спеціаліста ОСОБА_6 показав, що він працює на посаді начальника медичної установи УВП (№14) та вказав, що у них на обліку перебуває ОСОБА_5 , 1973 р.н., який має ряд тяжких хронічних захворювань, що перешкоджають та унеможливлюють його подальше утримання в місцях попереднього ув`язнення. Послався на довідку ЛКК №4 від 08.11.2017 року та відповідно видану ним довідку МЧ КУВП №14 від 16.11.2017 року.
Водночас зазначив, що основний курс лікування від туберкульозу легенів обвинувачений пройшов в 2016 році, щодо захворювання ОСОБА_5 на ВІЛ, останній отримує два рази на тиждень ліки за рахунок волонтерської допомоги для підтримання імунітету, а від захворювання на гепатит - «С», лікування якого є затратним, коштів на ліки в медичній частині СІЗО не має.
Між тим, матеріали кримінального провадження містять відповідь КЗ «Кіровоградський обласний туберкульозний диспансер» від 23.02.2017 року про те, що ОСОБА_5 , 1973 р.н., хворіє на туберкульоз легенів з листопаду 2015 року, діагноз: МРТБ (30.11.15) легень (десимінований) Дестр+МБТ+М+МГ+РІФ+К+РЕЗИСТ I (H R E S) РЕЗИСТ II (Аm) ГІСТо кат 4 (ВДТБ ког 4 (2015). Імунодефіцитний стан. Визнаний інвалідом II групи .по загальному захворювання з 14.02.2016 року. З 26.11.2015 року по 01.06.2016 року лікувався в умовах стаціонару КЗ «Обласна туберкульозна лікарня», згідно медичної документації (ТБ 01 МРТБ) лікування не пропускав, включаючи неділі.
З 02.06.2016 року по 25.08.2016 року отримав амбулаторно котрольоване лікування в ДОТ кабінеті КЗ «Кіровоградський обласний туберкульозний диспансер», диспансерне відділення №2 шість днів на тиждень крім неділі. Згідно мед документації (ТБ 01 МРТБ) для отримання лікування не з`явився в такі дні: 11.06, 13.06., 20.06., 27.06, 06.07, 08.07, 11.07, 12.07, 21.07, 22.07, 23.07, 26.07, 29.07, 05.08, 06.08, 08.08, 09.08, 10.08, 11.08, 12.08, 13.08, 16.08, 22.08 та 23.08.2016 року.
З 25.08.2016 року перебуває під медико-соціальним супроводом фахівця Товариства Червонного Хреста України. Лікуання отримує шість раз на тиждень крім неділі. Згідно медичної документації (ТБ 01 МРТБ) пропусків прийому протитуберкульозних препаратів не відмічено. Очікуваний термін лікування 31.07.2017 року. Загальний стан хворого протягом всього періоду лікування в амбулаторних умовах оцінювався як задовільний. Захворювання супроводжувалось виділенням мікобактерій туберкульозу, що становило небезпеку для оточуючих. З травня 2016 року бактеріовиділеня відсутнє. На теперішній час в епідеміологічному відношенні безпечний.
З таких підстав, суд приходить обґрунтованого висновку, що застосований щодо обвинуваченого ОСОБА_5 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою слід продовжити, оскільки обвинувачений основний курс лікування від туберкульозу легенів пройшов, від захворювання на ВІЛ отримує два рази на тиждень ліки за рахунок волонтерської допомоги, а щодо хронічного захворювання на гепатит - «С» поставлений у чергу на отримання лікарських препаратів у 2018 році.
При цьому, спеціаліст в судовому засіданні достовірно пояснити неможливість подальшого утримання ОСОБА_5 в умовах СІЗО не зміг, тому підстав для зміни запобіжного заходу судом не встановлено.
До того ж, будь-яких даних про зменшення чи відсутність ризиків передбачених ст.177 КПК України, для застосування стосовно обвинуваченого більш м`якого запобіжного заходу ніж тримання під вартою в судовому засіданні також не встановлено.
Згідно з обвинувальним актом ОСОБА_5 обвинувачується у вчиненні протягом іспитового строку низки 73 епізодів кримінальних правопорушень (ст.185 ч.2 КК України), санкція статті за який відповідно передбачає покарання у виді позбавлення волі на строк до 5 років, загальна сума спричиненої кримінальними правопорушеннями шкоди становить 200 098 грн. 52 коп., а заявлені представниками потерпілих позови у своїй сукупності становлять 224 346 грн. 15 коп., останній неодружений, дітей на утриманні також не має, не працює та раніше неодноразово притягувався до кримінальної відповідальності, у тому числі за вчинення аналогічних корисливих кримінальних правопорушень, а тому на глибоке переконання суду є достатні підстави вважати, що ОСОБА_5 перебуваючи на волі може вчинити дії направленні на переховування від суду; незаконно впливати на свідків, які в даному кримінальному провадженні ще не допитувалися; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення у якому обвинувачується ОСОБА_5 .
Крім того, ОСОБА_5 порушив покладені на нього заставою процесуальні обов`язки: прибувати за викликом до суду, у зв`язку з чим вона була скасована.
Таким чином, виходячи з положень ст.ст.177, 178, 183, 194 КПК України, ст.ст.5, 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та враховуючи матеріали обвинувального акту, які свідчать, що інші запобіжні заходи не забезпечать належної процесуальної поведінки обвинуваченого під час розгляду справи, тому суд приходить до висновку, що обвинуваченому ОСОБА_5 слід продовжити строк тримання під вартою на два місяці.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст.331, 369-372, 392 КПК України, ст.6 Конвенції про захист прав та основоположних свобод, суд,
ПОСТАНОВИВ:
В задоволенні клопотання обвинуваченого ОСОБА_5 про зміну запобіжного заходу, відмовити.
Продовжити дію запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно обвинуваченого ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , з 08.12.2017 року до 08.02.2018 року, включно.
Ухвала підлягає негайному виконанню після її оголошення та оскарженню окремо від судового рішення, передбаченого ст.392 ч.1 КПК України не підлягає. Заперечення проти ухвали можуть бути включені до апеляційної скарги на судове рішення, передбачене ст.392 ч.1 КПК України.
Суддя Кіровського районного суду
м.Кіровограда ОСОБА_1