Справа № 305/1/18
Номер провадження 1-кс/305/5/18
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02.01.2018. Слідчий суддя Рахівського районного суду Закарпатської області ОСОБА_1 ,

з участю секретаря судових засідань ОСОБА_2
прокурора ОСОБА_3
підозрюваного ОСОБА_4
захисника ОСОБА_5 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Рахів клопотання старшого слідчого СВ Рахівського ВП Тячівського ВП ГУНП в Закарпатській області ст. лейтенанта поліції ОСОБА_6 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою у відношенні
ОСОБА_4 ,
ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та мешканця

АДРЕСА_1 , громадянина України,
українця, з середньою освітою, неодруженого, раніше
судимого, непрацюючого, військовозобов`язаного,-
ВСТАНОВИВ:

Старший слідчий СВ Рахівського ВП Тячівського ВП ГУНП в Закарпатській області ОСОБА_6 звернувся до Рахівського районного суду Закарпатської області з клопотанням, погодженим прокурором Рахівського відділу Тячівської місцевої прокуратури ОСОБА_7 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо ОСОБА_4 .

Клопотання мотивує тим, що ОСОБА_4 29 грудня 2017 року близько 23 години, перебуваючи у приміщенні спальної кімнати квартири АДРЕСА_2 та належить ОСОБА_8 , знаходячись у стані алкогольного сп`яніння, діючи умисно, групою осіб спільно із ОСОБА_9 , усвідомлюючи протиправний характер своїх дій, з метою заподіяння тяжких тілесних ушкоджень, під час суперечки з ОСОБА_10 , який також знаходився у вказаному житловому будинку, наніс останньому декілька ударів руками, затиснутими в кулак, та ногами у область голови, тулуба та лівої руки, а ОСОБА_9 у свою чергу окрім ударів ногами та кулаками рук у область тулуба та голови, наносив удари дерев`яним стільцем у область спини та голови, а також ножем, який мав при собі, завдав 13 проникаючих ударів у область сідниць, спричинивши тим самим ОСОБА_10 тілесні ушкодження, від яких останній помер в приміщенні спальної кімнати вказаного житлового будинку.

Під час огляду трупа ОСОБА_10 на тілі останнього були виявлені тілесні ушкодження у вигляді трьох забійних ран колото-вертикального напрямку голови, множинні садна обличчя, спини, перелому 3, 4, 5, 6, 7, 9 та 10 ребер із правого боку, 4, 5, 6, 7 та 8 ребер із лівого боку, закритого перелому кісток передпліччя лівої руки та 13 проникаючих колото-різаних ран сідниць, які є небезпечними для життя в момент заподіяння і відносяться до тяжких тілесних ушкоджень.

Відомості про вказане кримінальне правопорушення внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань 01 січня 2018 року за № 0000002 та розпочато досудове розслідування за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 121 КК України.

02 січня 2018 року в порядку ст.ст. 276-278 КПК України ОСОБА_4 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 121 КК України.

За вчинення правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 121 КК України, у якому підозрюється ОСОБА_4 тобто в умисному тяжкому тілесному ушкодженні, що спричинило смерть потерпілого, передбачене покарання у виді позбавлення волі на строк від 7 до 10 років, і згідно ст. 12 КК України дане правопорушення кваліфікується як тяжкий злочин.

Підозра ОСОБА_4 обґрунтовується зібраними у кримінальному провадженні доказами, а саме, протоколами огляду місця події від 01.01.2018 (огляд житлового будинку АДРЕСА_3 ), протоколом огляду трупа від 01.01.2018, протоколом огляду місця події від 01.01.2018 (огляд житлового будинку АДРЕСА_4 ) показаннями свідка ОСОБА_8 від 01.01.2018, а також іншими матеріалами кримінального провадження.

Відповідно до вимог п. 4 ч. 1 ст. 184 КПК України під час досудового розслідування встановлено наявність ризиків, передбачених п.п. 1, 2, 3, 4 ч. 1 ст. 177 КПК України, зі сторони підозрюваного ОСОБА_4 , а саме те, що він зможе переховуватися від органів досудового розслідування та суду, знищити, сховати або спотворити речі чи документи, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, шляхом погроз, умовлянням чи підкупом незаконно впливати на свідка, іншого підозрюваного, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином або ж вчинити інше кримінальне правопорушення, зокрема це обґрунтовується тим, що ОСОБА_4 разом із ОСОБА_9 , після заподіяння ОСОБА_10 тяжких тілесних ушкоджень, приховали одне із знарядь вчинення злочину, а також протягом трьох діб приховували вчинене ними кримінальне правопорушення. Наявність даних ризиків є обґрунтуванням застосування запобіжного заходу тримання під вартою.

При цьому, ОСОБА_4 розуміє, що за вчинення інкримінованого злочину йому може бути призначено покарання у вигляді реального позбавлення волі на строк від 7 до 10 років, тому враховуючи його незначні соціальні зв`язки, наявність непогашених судимостей, тяжкість покарання, що загрожує йому у разі визнання його винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, наявний ризик, що ОСОБА_4 може переховуватися від органів досудового розслідування та суду,

Дані ризики в неправомірній поведінці ОСОБА_4 підтверджують, що застосування більш м`яких запобіжних заходів, не пов`язаних з ізоляцією його від суспільства, не зможе перешкодити підозрюваному ухилитися від слідства та суду, а також не дасть можливості перешкодити негативному впливу на хід кримінального провадження.

За таких умов з метою забезпечення дієвості даного кримінального провадження буде доцільним застосування до підозрюваного ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді: тримання під вартою строком на 60 діб, без визначення розміру застави. Просить задовольнити клопотання.

Прокурор ОСОБА_3 в судовому засіданні просить задовольнити клопотання, мотивуючи тим, що в даному випадку обрання найсуворішого запобіжного заходу мотивоване наявними ризиками, а саме: ОСОБА_4 , будучи особою раніше судимою за вчинення тяжкого злочину, під час умовно-дострокового звільнення вчинив інший тяжкий злочин, усвідомлює, що за вчинене ним кримінальне правопорушення йому може бути призначене покарання у виді позбавлення волі, перебуваючи на волі він може ухилитися від досудового розслідування, негативно впливати на потерпілих та свідка, що перешкоджатиме встановленню об`єктивних даних в кримінальному провадженні також перебуваючи на волі може прожовжувати свою злочинну діяльність. Просить врахувати, що ОСОБА_4 переховувався від ограну досудового слідства протягом трьох днів. Отже, на його думку, застосування інших більш м`яких запобіжних заходів не забезпечить належної процесуальної поведінки підозрюваного та не дасть змогу запобігти зазначеним ризикам та виконання покладених на нього процесуальних обов`язків. Просить обрати щодо ОСОБА_4 запобіжний захід у виді тримання під вартою без грошової застави.

Захисник ОСОБА_5 не заперечив проти обрання щодо підозрюваного ОСОБА_4 запобіжного заходу у виді тримання під вартою. Однак, просить встановити підозрюваному грошову заставу, оскільки його підзахисний визнає себе винним у тому, що мала місце така подія. Просить взяти до уваги те, що у відповідності до ч. 4 ст. 183 КПК України, визначати чи не визначати розмір застави при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою - право слідчого судді, суду, а не процесуальний обов`язок. Розмір застави залишає на розсуд суду.

Підозрюваний ОСОБА_4 стверджує, що шкодує про те, що вчинив кримінальне правопорушення, наміру ухилятися від слідства і суду немає, навпаки сприятиме об`єктивному розслідуванню кримінального провадження. Просить визначити йому розмір застави.

Заслухавши думку прокурора та слідчого про обставини справи, пояснення підозрюваного та його захисника, вивчивши надані матеріали кримінального провадження, приходжу до висновку, що клопотання підлягає до задоволення через наступне.

Так, згідно статті 5 п.1 підпункт «с» Європейської конвенції про захист прав і основних свобод людини, кожен має право на свободу та особисту недоторканість. Нікого не може бути позбавлено свободи інакше ніж відповідно до процедури, встановленої законом, і в таких випадках, як: законний арешт або затримання особи, здійснені з метою припровадження її до встановленого законом компетентного органу на підставі обґрунтованої підозри у вчиненні нею правопорушення або якщо є розумні підстави вважати за необхідне запобігти вчиненню нею правопорушення чи її втечі після його вчинення.

Відповідно до ст. 29 Конституції України кожна людина має право на свободу та особисту недоторканість.

Статтею 177 КПК України передбачено, що метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується. ідставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.

Відповідно до ст. 176 КПК України запобіжними заходами є: особисте зобов`язання; особиста порука; застава; домашній арешт; тримання під вартою. Запобіжні заходи застосовуються: під час досудового розслідування слідчим суддею за клопотанням слідчого, погодженим з прокурором, або за клопотанням прокурора, а під час судового провадження - судом за клопотанням прокурора.

Згідно ч.1 та п.4 ч.2 ст.183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених ч.5 ст.176 цього Кодексу. Запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як: до раніше не судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років.

Відповідно до ст. 178 КПК України при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу, слідчий суддя, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі: вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання підозрюваного, обвинуваченого винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється, обвинувачується; вік та стан здоров`я підозрюваного, обвинуваченого; міцність соціальних зв`язків підозрюваного, обвинуваченого в місці його постійного проживання, у тому числі наявність в нього родини й утриманців; наявність у підозрюваного, обвинуваченого постійного місця роботи або навчання; репутацію підозрюваного, обвинуваченого; майновий стан підозрюваного, обвинуваченого; наявність судимостей у підозрюваного, обвинуваченого; дотримання підозрюваним, обвинуваченим умов застосованих запобіжних заходів, якщо вони застосовувалися до нього раніше; наявність повідомлення особі про підозру у вчиненні іншого кримінального правопорушення; розмір майнової шкоди, у завданні якої підозрюється, обвинувачується особа, або розмір доходу, в отриманні якого внаслідок вчинення кримінального правопорушення підозрюється, обвинувачується особа, а також вагомість наявних доказів, якими обґрунтовуються відповідні обставини.

Згідно ч. 1 ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

З витягу з єдиного реєстру досудових розслідувань, вбачається, що 01 січня 2018 року до ЄРДР внесені відомості про злочин правова клаліфікація ст. 121 ч. 2 КК України, за №0000002.

02 січня 2018 року підозрюваному ОСОБА_4 було повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.121 КК України, а саме умисне тяжке тілесне ушкодження, що спричинило смерть потерпілого.

ОСОБА_4 обґрунтовано підозрюється у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення, за яке може понести покарання у виді позбавлення волі на строк від семи до десяти років.

Крім цього, встановлено, що ОСОБА_4 на даний час ніде не працює, будь-яких доходів не має, ніяким майном не володіє.

Враховуючи вищевикладене, а також приймаючи до уваги тяжкість покарання що загрожує ОСОБА_4 у разі визнання його винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він обгрунтовно підозрюється, та обставини вчинення цього кримінального правопорушення, прихожу до переконання, що для запобігання вказаних ризиків застосування інших більш м`яких запобіжних заходів, в даному випадку, не може забезпечити виконання процесуальних обов`язків підозрюваного, отже до нього слід застосувати запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

Відповідно до вимог ч.4 ст.183 КПК України слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, враховуючи підстави та обставини, передбачені статтями 177 та 178 цього Кодексу, має право не визначити розмір застави у кримінальному провадженні: щодо злочину, вчиненого із застосуванням насильства або погрозою його застосування; щодо злочину, який спричинив загибель людини; щодо особи, стосовно якої у цьому провадженні вже обирався запобіжний захід у вигляді застави, проте був порушений нею.

Визначення розміру застави є процесуальним правом, а не обов`язком слідчого судді або суду, тому з урахуванням норми ч.4 ст.183 КПК України, вважаю за необхідне не визначати розмір застави відносно підозрюваного ОСОБА_4 .

Керуючись ст. 5 п. 1 підпункт «с» Європейської конвенції про захист прав і основних свобод людини, ст. 29 Конституції України, ст. ст. 176, 177, 178, 183, 193, 194, 196, 197, 395 КПК України, слідчий суддя,-
УХВАЛИВ:

Клопотання задовольнити.

Застосувати щодо підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та мешканця АДРЕСА_1 , громадянина України, українця, з середньою освітою, неодруженого, раніше судимого, непрацюючого, військовозобов`язаного, запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, без визначення розміру застави.
Рахувати ОСОБА_4 строк тримання під вартою з 17 години 20 хвилин 02 січня 2018 року, взявши його негайно під варту в залі суду.
Визначити дату закінчення дії обраного ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою 24 год. 00 хв. 28 лютого 2018 року.
На ухвалу може бути подано апеляційну скаргу безпосередньо до апеляційного суду Закарпатської області протягом п`яти днів з дня її проголошення.

Слідчий суддя Рахівського районного суду: ОСОБА_1