Справа № 646/1380/17
№ провадження 1-кс/646/1253/2017
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
23.10.2017 року м.Харків
Слідчий суддя Червонозаводського районного суду м. Харкова ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань місцевого суду, скаргу ОСОБА_3 на постанову старшого слідчого першого слідчого відділу слідчого управління прокуратури Харківської області ОСОБА_4 від 16.08.2016 про закриття кримінального провадження № №0000082 від 21.01.2016,

ВСТАНОВИВ :
Скаржник звернувся до слідчого судді із скаргою на постанову старшого слідчого про закриття кримінального провадження, мотивуючи тим, що постанова про закриття кримінального провадження є передчасною, невмотивованою, незаконною та необґрунтованою у зв`язку з чим просив скасувати постанову слідчого про закриття кримінального провадження.

Заявник в судове засідання повідомлений належним чином про день та час слухання справи не з`явився, звернувся до суду із заявою в якій скаргу підтримав та просив її задовольнити.

Прокурор ОСОБА_5 в судове засідання не прибула подавши заяву в якій просила проводити розгляд скарги за її відсутністю, проти задоволення скарги заперечувала, вважаючи постанову законною обґрунтованою та такою що відповідає вимогам чинного законодавства.

Слідчий суддя, вивчивши матеріали справи за скаргою та матеріали кримінального провадження, приходить до наступного.

Слідчим суддею встановлено, що в провадженні старшого слідчого першого слідчого відділу слідчого управління прокуратури Харківської області ОСОБА_4 знаходилось кримінальне провадження внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань на підставі ухвали слідчого судді Червонозаводського районного суду м. Харкова, 21.01.2016 за № 0000082 з правовою кваліфікацією ч. 2 ст. 162, ч. 1 ст. 364 КК України за зверненням ОСОБА_3 .

Під час досудового розслідування слідчим 16.08.2016 винесено постанову про закриття кримінального провадження № 0000082, у зв`язку з відсутністю в діях заступника начальника другого слідчого відділу слідчого управління прокуратури Харківської області ОСОБА_6 складу кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 162, ч. 1 ст. 364 КК України.

Як вбачається з матеріалів кримінального провадження №0000082 з метою перевірки вищевказаних даних органом досудового розслідування проведено ряд слідчих дій, направлених на повне, всебічне та об`єктивне здійснення досудового розслідування.

Ухвалою апеляційного суду Харківської області від 16.12.2013 з кримінальної справи № 17100039 за обвинуваченням ОСОБА_3 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 у скоєнні злочинів, передбачених ч.ч.2, 3 ст.307, ч.3 ст.27, ч.3 ст.307, ч.1 ст.309, ч.2 ст.185, ч.2 ст.190, ч.2 ст.311 КК України, в частині скоєння злочинів організованою групою виділені матеріали в окреме провадження та направлені прокурору області для проведення додаткового розслідування.

Відповідно до вказаної ухвали ОСОБА_3 змінено запобіжний захід з тримання під вартою на підписку про невиїзд.

При цьому, ОСОБА_3 , згідно з вимогами КПК України (у редакції 1960 року) під час досудового розслідування у кримінальній справі №17100039 обирався запобіжний захід у вигляді тримання під вартою з 03.09.2010, який продовжувався 28.10.2010 до 4 місяців, 22.02.2011 до 7 місяців 27 днів, 21.04.2011 до 10 місяців, тобто до 27.06.2011, а 25.06.2011 справу передано в порядку ст.232 КПК України (у редакції 1960 року) до суду, тобто під час досудового слідства ОСОБА_3 перебував під вартою 10 місяців.

16.05.2014 вказані виділені матеріали надійшли до прокуратури області та відомості про вчинення зазначених кримінальних правопорушень слідчим внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000242 від 22.05.2014 та розпочато досудове розслідування.

Під час здійснення досудового розслідування у кримінальному провадженні № 0000242 від 22.05.2014 ОСОБА_3 з клопотаннями та скаргами щодо скасування йому запобіжного заходу у вигляді підписки про невиїзд не звертався, що в свою чергу свідчить про те, що права ОСОБА_3 під час застосування до нього запобіжного заходу у вигляді підписки про невиїзд органом досудового розслідування не обмежувалися.

Постановою від 21.09.2014, винесеною заступником начальника другого слідчого відділу слідчого управління прокуратури області ОСОБА_6 , який здійснював досудове розслідування у кримінальному провадженні №0000242 від 22.05.2014, запобіжний захід у вигляді підписки про невиїзд стосовно ОСОБА_3 скасовано, у зв`язку з тим, що на час прийняття зазначеного рішення ОСОБА_3 про підозру не повідомлялося, тобто вказане рішення прийнято на стадії досудового слідства та ним ухвала апеляційного суду Харківської області від 16.12.2013 ніяким чином не скасована, а рішення прийнято лише в частині скасування запобіжного заходу у вигляді підписки про невиїзд.

Відповідно до постанови про скасування запобіжного заходу від 21.09.2014 зазначене рішення прийнято органом досудового розслідування у зв`язку з тим, що станом на 21.09.2014 процедура повідомлення про підозру ОСОБА_3 не виконана та запобіжний захід стосовно останнього не обрано.

Згідно з п.9 Перехідних положень КПК України (в редакції 2012 року) запобіжні заходи, застосовані під час дізнання та досудового слідства до набрання чинності КПК України 2012 року продовжують свою дію до моменту їх заміни, скасування чи припинення у порядку, що діяв до набрання чинності КПК 2012 року.

Відповідно до вимог ч.1 ст.165 КПК України (в редакції 1960 року) міра запобіжного заходу у вигляді взяття під варту застосовується лише за вмотивованою постановою судді або ухвалою суду. Інші запобіжні заходи застосовуються за постановою органу дізнання, слідчого, прокурора, судді або за ухвалою суду. Заміна одного запобіжного заходу іншим або його скасування здійснюється органом дізнання, слідчим, прокурором, суддею чи судом з дотриманням вимог, передбачених ч.1 ст.165 КПК України (в редакції 1960 року).

Вказане також передбачено ч.1 ст. 165-1 КПК України (в редакції 1960 року), оскільки іншого порядку скасування закон не передбачає.

Відповідно до ст.176 КПК України (в редакції 2012 року) такого запобіжного заходу як підписка про невиїзд не передбачено.

Таким чином, аналізом зібраних доказів встановлено, що заступник начальника другого слідчого відділу слідчого управління прокуратури області ОСОБА_6 при здійсненні досудового розслідування у кримінальному провадженні №0000242 від 22.05.2014 та прийнятті рішення щодо скасування запобіжного заходу у вигляді підписки про невиїзд стосовно ОСОБА_3 діяв у межах своїх посадових повноважень та у відповідності з вимогами законодавства України.

Крім того, досудовим розслідуванням встановлено, що заступником начальника другого слідчого відділу слідчого управління прокуратури області ОСОБА_6 , у відповідності з вимогами ст.ст.276-278 КПК України, 22.09.2014 повідомлено ОСОБА_3 про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.307, ч.3 ст.307, ч.2 ст.15, ч.3 ст.311, ч.3 ст.28, ч.2 ст.317, ч.1 ст.364 КК України та 22.09.2014 звернувся з клопотанням, погодженим з прокурором, до слідчого судді Червонозаводського районного суду м.Харкова про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно підозрюваного ОСОБА_3 . Підставою для звернення органу досудового розслідування із зазначеним клопотанням стала наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_3 особливо тяжкого злочину та наявність ризиків, передбачених ст. 177 КПК України.

Ухвалою слідчого судді Червонозаводського суду м. Харкова від 22.09.2014 встановлено доведеність прокурором наявних ризиків та клопотання органу досудового розслідування задоволено, внаслідок чого ОСОБА_3 обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою з одночасним визначенням розміру застави.

Ухвалою апеляційного суду від 29.09.2014 апеляційні скарги підозрюваного ОСОБА_3 та його захисника адвоката ОСОБА_13 залишені без задоволення, а рішення суду першої інстанції від 22.09.2014 без зміни.

При цьому, предметом дослідження у судовому засіданні від 22.09.2014 був також факт скасування заступником начальника другого слідчого відділу слідчого управління прокуратури області ОСОБА_6 запобіжного заходу стосовно ОСОБА_3 у вигляді підписки про невиїзд.

30.09.2014 ОСОБА_3 внесено заставу у розмірі 121800 грн. та останнього звільнено з Харківського СІЗО.

Тобто, заступник начальника другого слідчого відділу слідчого управління прокуратури області ОСОБА_6 , прийнявши 21.09.2014 процесуальне рішення постанову про скасування запобіжного заходу стосовно ОСОБА_3 , ніяким чином не порушив права останнього, про що його також було повідомлено прокуратурою області 06.11.2014 при розгляді скарги, поданої ним на особистому прийомі у прокурора області. Крім того, ухвалою слідчого Червонозаводського районного суду від 24.09.2014 ОСОБА_3 відмовлено у відкритті провадження за його скаргою на постанову органу досудового розслідування від 21.09.2014 про скасування запобіжного заходу у вигляді підписки про невиїзд, яка останнім в апеляційному порядку не оскаржена та набрала чинності.

Крім того, за даним фактом слідчим управлінням прокуратури області раніше вже проводилось досудове слідство, за результатами якого 25.11.2014 року було прийнято рішення про закриття кримінального провадження на підставі п.2 ч.1 ст.284 КПК України, у зв`язку з відсутністю в діях заступника начальника другого слідчого відділу слідчого управління прокуратури Харківської області ОСОБА_6 складу кримінального правопорушення.

Не погодившись з вказаним рішенням ОСОБА_3 звернувся зі скаргою до слідчого судді Червонозаводського районного суду про скасування зазначеної постанови.

Ухвалою слідчого судді від 11.12.2014 скаргу ОСОБА_3 залишено без задоволення.

Таким чином, враховуючи те що доводи заявника вже були предметом розгляду під час здійснення досудового слідства по кримінальному провадженню № 0000636 від 12.11.2014, підстави для подальшого проведення досудового слідства за даним фактом відсутні.

Щодо доводів ОСОБА_3 стосовно незаконного проведення процесуальних дій заступником начальника другого слідчого відділу слідчого управління прокуратури області ОСОБА_6 19.03.2015 необхідно зазначити наступне.

Під час досудового слідства по кримінальному провадженню №000000242 від 22.05.2014 ОСОБА_3 викликався до прокуратури області повістками, в яких прямо вказувалось мету виклику для отримання обвинувального акту та реєстру матеріалів досудового розслідування, однак останній умисно ухилявся від отримання обвинувального акту та реєстру матеріалів досудового розслідування.

До обвинувального акту було додано розписку підозрюваного ОСОБА_3 , в якій вказано, що останній відмовився отримувати обвинувальний акт з реєстром матеріалів досудового розслідування.

У розписці прямо вказано, що вручення прокурором управління 21 ОСОБА_14 обвинувального акту відбувалось в приміщенні прокуратури і фіксувалось за допомогою відеозапису відеокамерою «Sопу НС-22Е» та з одночасною присутністю 2 понятих, які підписали зазначену розписку.

Крім того, до вказаної розписки суду було надано протокол, складений у присутності 2 понятих, також під відеозапис, про те, що пізніше ще один примірник обвинувального акту та реєстру було за дорученням прокурора слідчим особисто передано в квартиру за вказаним в обвинувальному акті місцем постійного проживання ОСОБА_3 АДРЕСА_1 . Це здійснювалось за згодою його батьків, оскільки самого ОСОБА_3 дома не було і у телефонній бесіді він відмовився повідомити, коли саме буде дома. Після цього від батьків жодних скарг щодо незаконного проникнення до приміщення не було.

Про це ОСОБА_3 та його захиснику 18.03.2015 було поштою направлено відповідне повідомлення за встановленою КПК України формою.

Також ще один примірник обвинувального акту та реєстру було вручено захиснику підозрюваного ОСОБА_3 , який його отримав та підписав розписку.

На виконання ухвали апеляційного суду Харківської області від 05.06.2016, якою скасовано ухвалу Червонозаводського районного суду міста Харкова від 07.04.2016 та постанову слідчого прокуратури Харківської області від 23.02.2016 про закриття кримінального провадження №0000082, де вказаного на необхідність допиту батьків ОСОБА_3 , понятих, які були присутні під час вказаних подій за місцем проживання ОСОБА_3 , а також дослідження відеозапису цих подій, на які посилався у свідченнях ОСОБА_6 , проведено наступне.

Допитано в якості свідків батьків ОСОБА_3 ОСОБА_15 та ОСОБА_16 , які пояснили, що 18.03.2015 вони разом знаходилися вдома, і приблизно о 20.00 у двері подзвонили. ОСОБА_15 відкрила двері, на порозі стояли декілька чоловіків, один з яких представився слідчим ОСОБА_17 і запитав де ОСОБА_3 , на що та повідомила що, його вдома немає і запропонувала зателефонувати йому. Після того як слідчий кудись зателефонував, він повідомив їм, що йому необхідно зайти до них в квартиру. ОСОБА_15 повідомила останньому, що всі дії йому потрібно узгодити із сином, але той повідомив, що в нього є доручення прокурора і не зважаючи на її зауваження зайшов до квартири, до коридору. Далі слідчий щось поклав на тумбочку, щось знімав на відео та фотографував. Після їх уходу вони викинули у смітник усі залишені ним речі, які саме не знають.

В ході тимчасового доступу до речей і документів на підставі ухвали слідчого судді з матеріалів кримінального провадження №0000242 вилучено копії розписки від 17.03.2015 про отримання підозрюваним ОСОБА_3 обвинувального акту та реєстру матеріалів досудового розслідування та протоколу від 18.03.2015 про вручення заступником начальника другого слідчого відділу прокуратури Харківської області ОСОБА_6 матері ОСОБА_3 ОСОБА_15 за адресою її проживання копії обвинувального акту та реєстру матеріалів досудового розслідування.

Крім того, в ході тимчасового доступу отримано відеозаписи вказаних процесуальних дій у кримінальному провадженні №0000242, оглядом яких встановлено, що вручення обвинувального акту та реєстру матеріалів досудового розслідування здійснювалось 18.03.2015 заступником начальника другого СВ СУ прокуратури Харківської області ОСОБА_6 у квартирі ОСОБА_3 у присутності матері останнього ОСОБА_15 , двох понятих, інших осіб. З відеозапису встановлено, що ОСОБА_6 зайшов до квартири зі згоди ОСОБА_15 , яка не заперечувала ( ОСОБА_6 представився, запитав чи можна увійти, ОСОБА_15 дозволила), ОСОБА_6 залишив обвинувальний акт і реєстр у коридорі квартири, після чого вийшов та подзвонив по телефону ОСОБА_3 , якому повідомив, що залишив вказані документи у квартирі його матері, протокол ОСОБА_15 підписувати відмовилася. Протиправних дій з боку будь-яких з вказаних осіб на відеозаписі не виявлено.

Встановлено та допитано понятих, які 18.03.2015 залучались до вказаної процесуальної дії вручення обвинувального акту і реєстру, а саме ОСОБА_18 та ОСОБА_19 , які підтвердили, що були понятими на прохання працівників СБУ та прокуратури Харківської області. Вони пройшли до багатоповерхового будинку по пр.Тракторобудівників до однієї з квартир на 3-му поверсі, працівник СБУ здійснював безперервну відео фіксацію процесуальної дії. Працівник прокуратури подзвонив у дзвінок до квартири, де проживав підозрюваний, відкрила жінка років 60-70 років, яка сказала що її сина немає, і на запитання працівника прокуратури представилася, сказала, що вона мати підозрюваного. Працівник прокуратури представився, пред`явив жінці службове посвідчення, назвав мету візиту, а саме для вручення документів, після чого з дозволу вказаної жінки пройшов до коридору квартири, поклав на тумбочці обвинувальний акт та реєстр, після чого вийшов з квартири, а також одразу зателефонував підозрюваному, якому повідомив, що залишив вказані документи його матері. Після цього жінці було запропоновано розписатись у протоколі щодо вручення вказаних документів, на що вона відмовилась. Після цього працівник прокуратури складений протокол зачитав, надав їм на ознайомлення, де вони і розписались як поняті. Жодних протиправних дій з боку працівників прокуратури чи СБУ до вказаної жінки чи інших осіб не було. Також вказані свідки підтвердили відповідність відомостей, що вказані у протокол про проведення вказаної слідчої дії від 18.03.2015, а також, які зафіксовані на відеозаписі вказаних процесуальних дій.

Таким чином беззаперечним є те, що ОСОБА_3 отримав обвинувальний акт та реєстр матеріалів досудового розслідування і його права на захист та на недоторканість житла жодним чином не порушено.

При цьому зазначений факт не є порушенням права на захист, оскільки органом досудового слідства виконані вимоги ст.136 КПК України про долучення відомостей, якими підтверджується факт відмови від отримання обвинувального акту та відмови від складання розписки, як наприклад відеозапис та інше.

Крім того, діючим КПК України не передбачена процедура примусового вручення обвинувального акту підозрюваному.

За результатами розслідування кримінальне провадження №0000242 від 22.05.2014 за підозрою ОСОБА_3 та інших з обвинувальним актом направлено для розгляду по суті до Московського районного суду м.Харкова 19.03.2015, судовий розгляд наразі триває.

На підставі викладеного слідчий прийшов до висновку про відсутність складу кримінальних правопорушень злочинів, передбачених ч. 1 ст. 364, ч. 2 ст. 162 КК України, в діях заступника начальника другого слідчого відділу слідчого управління прокуратури Харківської області ОСОБА_6 та виніс постанову про закриття кримінального провадження.

Таким чином, слідчий суддя приходить до висновку, що слідчим було здійснено всебічне, повне і неупереджене дослідження всіх обставин кримінального провадження та безпосереднього досліджено всі показання, документи, які стосуються цього провадження, у їх сукупності.

Статтею 2 КПК України визначено, що завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Згідно з положеннями ч.2 ст. 93 КПК України сторона обвинувачення здійснює збирання доказів шляхом проведення слідчих (розшукових) дій та негласних слідчих (розшукових) дій, витребування та отримання від органів державної влади, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ та організацій, службових та фізичних осіб речей, документів, відомостей, висновків експертів, висновків ревізій та актів перевірок, проведення інших процесуальних дій, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до ст. 94 КПК України слідчий, прокурор, слідчий суддя, суд за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінюють кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення. Жоден доказ не має наперед встановленої сили.

За правилами п.2 ч.1 ст. 284 КПК України кримінальне провадження закривається у разі, якщо встановлена відсутність в діянні складу кримінального правопорушення.

Викладені обставини в заявах ОСОБА_3 не знайшли свого об`єктивного підтвердження, недоліки, на які вказав слідчий суддя в ухвалі про скасування попередньої постанови про закриття даного кримінального провадження, усунуті.

З урахуванням вищенаведеного, слідчий суддя вважає, що висновки, встановлені в постанові від 16.08.2016 про закриття кримінального провадження № 0000082 від 21.01.2016 відповідають вимогам статей 2, 40, 93, 94 КПК України та фактично встановленим обставинам і їм дана правильна кримінально-правова оцінка, тому слідчий суддя відмовляє в задоволенні скарги про скасування постанови слідчого.

На підставі викладеного, керуючись статтями 303-307 КПК України, слідчий суддя

У Х В А Л И В:
У задоволенні скарги ОСОБА_3 на постанову старшого слідчого першого слідчого відділу слідчого управління прокуратури Харківської області ОСОБА_4 від 16.08.2016 про закриття кримінального провадження № №0000082 від 21.01.2016 - відмовити.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до апеляційного суду Харківської області протягом 5 днів після отримання копії даної ухвали.

Слідчий суддя: ОСОБА_1