АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ПОЛТАВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 545/2139/17 Номер провадження 11-кп/786/484/18Головуючий у 1-й інстанції ОСОБА_1 Доповідач ап. інст. ОСОБА_2
У Х В А Л А
15 січня 2018 року м. Полтава

Суддя Апеляційного суду Полтавської області ОСОБА_2 , перевіривши апеляційну скаргу прокурора Полтавської місцевої прокуратури ОСОБА_3 на вирок Полтавського районного суду Полтавської області від 29 вересня 2017 року, -

в с т а н о в и в:
Вироком Полтавського районного суду Полтавської області від 29 вересня 2017 року затверджено угоду від 16 серпня 2017 року про примирення між обвинуваченим ОСОБА_4 та потерпілим ОСОБА_5 .

ОСОБА_4 визнано винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст.289 КК України та призначено узгоджене сторонами покарання у виді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 1700 грн.

Ухвалою від 03.01.2018 виправлено арифметичну помилку, допущену в тексті вироку Полтавського районного суду щодо ОСОБА_4 за ч.1 ст. 289 КК України від 29.09.2017, а саме, у призначеному покаранні у виді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, указано вважати вірним, що становить 17000 гривень.

Не погодившись з вироком суду, прокурор подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати вирок суду та повернути справу на новий судовий розгляд у суд першої інстанції з початку підготовчого засідання.

Розглянувши матеріали провадження та доводи прокурора викладені в апеляційній скарзі, вважаю, що необхідно відмовити у відкритті апеляційного провадження за апеляційною скаргою прокурора Полтавської місцевої прокуратури виходячи з такого.

Відповідно до ч.1 ст. 392 КПК України предметом оскарження в апеляційному порядку можуть бути вироки, крім випадків, передбачених статтею 394 цього Кодексу.

Так, в апеляційному порядку можуть бути оскаржені судові рішення, які були ухвалені судами першої інстанції і не набрали законної сили, а саме:

1) вироки, крім випадків, передбачених статтею 394 цього Кодексу;

2) ухвали про застосування чи відмову у застосуванні примусових заходів медичного або виховного характеру;

3) інші ухвали у випадках, передбачених цим Кодексом.

Згідно ч.4 ст.475 КПК, постановлений на підставі угоди вирок може бути оскаржений у порядку, передбаченому цим Кодексом, тільки з підстав, передбачених ст.394 КПК.

Відповідно до ч. 3 ст. 394 КПК України вирок суду першої інстанції на підставі угоди примирення між потерпілим та підозрюваним, обвинуваченим може бути оскаржений в апеляційному порядку:

1) обвинуваченим, його захисником, законним представником виключно з підстав: призначення судом покарання, суворішого ніж узгоджене сторонами угоди; ухвалення вироку без його згоди на призначення покарання; невиконання судом вимог, встановлених частинами п`ятою - сьомою статті 474 цього Кодексу, в тому числі нероз`яснення йому наслідків укладення угоди;

2) потерпілим, його представником, законним представником, виключно з підстав: призначення судом покарання, менш суворого, ніж узгоджене сторонами угоди; ухвалення вироку без його згоди на призначення покарання; нероз`яснення йому наслідків укладення угоди; невиконання судом вимог, встановлених частинами шостою чи сьомою статті 474 цього Кодексу;

3) прокурором виключно з підстав затвердження судом угоди у кримінальному провадженні, в якому згідно з частиною третьою статті 469 цього Кодексу угода не може бути укладена.
Згідно з приписами ч.1 ст. 369 КПК України угода про примирення може бути укладена за ініціативою потерпілого, підозрюваного або обвинуваченого. Домовленості стосовно угоди про примирення можуть проводитися самостійно потерпілим і підозрюваним чи обвинуваченим, захисником і представником або за допомогою іншої особи, погодженої сторонами кримінального провадження (крім слідчого, прокурора або судді).

Частиною 3 ст. 469 КПК України передбачено, що угода про примирення між потерпілим та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості та у кримінальному провадженні у формі приватного обвинувачення. Укладення угоди про примирення у кримінальному провадженні щодо уповноваженої особи юридичної особи, яка вчинила кримінальне правопорушення, у зв`язку з яким здійснюється провадження щодо юридичної особи, не допускається.

Як вбачається із матеріалів провадження, між обвинуваченим Бровкіним та потерпілим ОСОБА_5 украдена угода про примирення, та узгоджене між ними покарання.

Поряд з цим, у матеріалах провадження наявна ухвала суду від 03.01.2018 про виправлення арифметичної помилки, допущеної в тексті вироку Полтавського районного суду щодо ОСОБА_4 за ч.1 ст. 289 КК України від 29.09.2017, а саме, у призначеному покаранні у виді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, указано вважати вірним, що становить 17000 гривень.

Більше того, прокурор у ході судового засідання 03.01.2018 під час розгляду питання про виправлення описки, допущеної у вироку суду від 29.09.2017 вважав за необхідне виправити арифметичну помилку.

Як вбачається з матеріалів кримінального провадження, судом першої інстанції виконані всі вимоги, передбачені ст. 474 КПК України щодо порядку судового провадження на підставі угоди про примирення між потерпілим та обвинуваченим.

Із матеріалів кримінального провадження вбачається, що вирок в рамках даного кримінального провадження був ухвалений з дотриманням особливостей передбачених ст. 469 КПК України.

Вирок суду першої інстанції на підставі угоди може бути оскаржений обмеженим колом суб`єктів та з чітко визначених законом підстав, зазначених у ч.ч.3 і 4 ст. 394 КПК України.

Таким чином, на підставі системного аналізу норм чинного КПК України прокурора має право оскаржити вирок суду першої інстанції , яким затверджена угода про примирення між потерпілим та обвинуваченим у виключних випадках, які вказані у п.3 ч.3 ст. 394 КПК України.

Відповідно до ч.4 ст. 399 КПК України суддя-доповідач відмовляє у відкритті провадження лише, якщо апеляційна скарга подана на судове рішення, яке не підлягає оскарженню в апеляційному порядку, або судове рішення оскаржене виключно з підстав, з яких воно не може бути оскарженим згідно з положеннями статті 394 цього Кодексу.

Приймаючи до уваги, що вирок суду першої інстанції оскаржений прокурором з підстав, з яких воно не може бути оскарженим, враховуючи вищевказані вимоги законодавства, тому у відкритті провадження за апеляційною скаргою прокурора слід відмовити.

Керуючись ст. 399 КПК України, суддя-доповідач

У Х В А Л И В :
У відкритті провадження за апеляційною скаргою прокурора Полтавської місцевої прокуратури ОСОБА_3 на вирок Полтавського районного суду Полтавської області від 29 вересня 2017 року - відмовити.

Копію ухвали, апеляційну скаргу та додані до неї матеріали невідкладно надіслати апелянту.

Ухвала про відмову у відкритті апеляційного провадження може бути оскаржена в касаційному порядку протягом трьох місяців з дня її постановлення.

Суддя ОСОБА_2