"29" січня 2018 р. Справа № 363/228/18
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
29 січня 2018 року слідчий суддя Вишгородського районного суду Київської області ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , за участю слідчого ОСОБА_3 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Вишгороді клопотання слідчого Вишгородського відділу поліції ГУ Національної поліції в Київській області ОСОБА_3 в кримінальному провадженні №0000016 за ч. 1 ст. 239 КК України про накладення арешту,

встановив:

у вказаному клопотанні слідчий порушує питання про накладення арешту на земельну ділянку з кадастровим номером :07:159:0053, площею 2 га, що розташована на території Демидівської сільської ради Вишгородського району Київської області, яка належить ОСОБА_4 шляхом заборони використання та розпорядження вказаною земельною ділянкою.

Заслухавши слідчого на підтримання клопотання, дослідивши подані матеріали, слідчий суддя дійшов наступного.

Як вбачається з матеріалів поданого клопотання, досудове розслідування проводиться за фактом забруднення невстановленими особами земельної ділянки з кадастровим номером :07:159:0053, площею 2 га, що розташована на території Демидівської сільської ради Вишгородського району Київської області побутовими відходами, яка використовується, як сміттєзвалище, що забруднює довкілля.

Вказана земельна ділянка призначена для особистого селянського господарства, огороджена, до якої незаконно завозиться і складується сміття з інших регіонів.

Згідно Інформації з державного реєстру речових прав на нерухоме майно та реєстру прав власності на нерухоме майно №110617604 від 15 січня 2018 року вказана земельна ділянка належить на праві приватної власності ОСОБА_4 .

Клопотання мотивовано тим, що вказана земельна ділянка є речовим доказом, відповідає критеріям визначеним у ч. 1 ст. 98 КПК України, коли незаконне складування сміття може завдати непоправної шкоди навколишньому природному середовищу, а тому з метою запобіганню можливостей приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження земельної ділянки просить накласти арешт на неї.

У той же час достатніх підстав вважати, що вказана земельна ділянка, як нерухомий об`єкт права власності, може зазнати таких змін і це призведе до втрати речового доказу по справі не має. Докази існування таких обставин в матеріалах клопотання відсутні.

Суд зазначає, що предметом злочину, передбаченого ст. 239 КК України, є насамперед верхній шар земної поверхні у межах відповідної зони, що забруднюється, частина якої може бути вилучена для дослідження й досягнення цілей розслідування, а не вся земельна ділянка, як об`єкт права приватної власності.

Водночас не визначено в клопотанні й обов`язкових для ч. 1 ст. 239 КК України ознак створення небезпеки для життя, здоров`я людей чи довкілля, тобто того ступеню суспільної небезпечності вчиненого діяння, яке вимагає втручання в права і свободи особи згідно ст. 171 КПК України.

Заборона користування й розпорядження земельною ділянкою за таких умов призведе до невиправданого втручання в право власності особи на нерухоме майно і є занадто обтяжливим.

Слід зазначити, що виконання завдань кримінального провадження в цій справі й здійснення швидкого та ефективного розслідування кримінального провадження може відбутися без такого втручання в права і свободи особи.

Таким чином достатніх підстав для задоволення заявленого клопотання судом не встановлено.

На підставі викладеного і керуючись статтями 132, 170-175, 371-372 КПК України;
ухвалив:

у задоволенні клопотання відмовити.
Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Апеляційного суду Київської області протягом п`яти днів з дня її оголошення, а особами, відсутніми при проголошенні в той же строк з моменту отримання її копії.

Слідчий суддя