УКРАЇНА
Апеляційний суд Житомирської області

Категорія ч. 1 ст. 115 КК України Доповідач ОСОБА_2

В И Р О К
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
12 вересня 2017 року колегія суддів Судової палати у кримінальних справах апеляційного суду Житомирської області в складі:
головуючого судді: ОСОБА_2
суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4
секретаря: ОСОБА_5
прокурора: ОСОБА_6
потерпілої: ОСОБА_7
захисника: ОСОБА_8
обвинуваченого: ОСОБА_9

ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Мотовилівка, Любарського району, Житомирської області, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,
- за ч. 1 ст. 115 КК України з застосуванням ст. 69 КК України на 5 (п`ять) років позбавлення волі.
Відповідно до ст.ст. 75, 76 КК України ОСОБА_9 звільнено від відбування призначеного покарання з випробуванням, встановлено іспитовий строк 3 (три) роки з покладенням на нього обов`язків: періодично з`являтися на реєстрацію в орган пробації, повідомляти орган пробації про зміну місця проживання, роботи.
Зараховано ОСОБА_9 в строк покарання час попереднього ув`язнення з 07.09.2016 по 09.09.2016 відповідно до вимог ч. 5 ст. 72 КК України з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.
Стягнуто з ОСОБА_9 на користь держави процесуальні витрати за залучення експерта в розмірі 5292,40грн.
Речові докази: чоловічий годинник повернуто потерпілій; змив речовини бурого кольору, ніж, футболки голубого та світлого кольору, шорти червоного кольору знищено.
в с т а н о в и л а:
Згідно вироку, 07.09.2016 р. близько 12 год. ОСОБА_9 у стані алкогольного сп`яніння знаходився в підвальному приміщенні будинку АДРЕСА_2 , разом зі своїм сином ОСОБА_11 , де між ними на ґрунті раптово виниклих неприязних відносин стався конфлікт. Під час даного конфлікту у ОСОБА_9 виник злочинний умисел, направлений на умисне протиправне заподіяння смерті ОСОБА_11 . Реалізуючи свій злочинний умисел, ОСОБА_9 в цей же день, час, місці та за вказаних обставин, з дивану, який стояв у вказаному вище приміщенні, взяв ножа та наніс ним 4 удари ОСОБА_11 в місця розташування життєво важливих органів: в область грудної клітини, чим спричинив останньому тілесні ушкодження у виді насічки правого плеча, насічки грудини, двох проникаючих ран грудної клітини з пошкодженням серцевої сорочки та серця, правої легені, діафрагми та печінки з гемоперикардом (кров в серцевій сорочці), гемоперитонеумом (кров в черевній порожнині), внаслідок яких настала смерть останнього.
Своїми умисними діями, які виразились в умисному протиправному заподіянні смерті іншій людині - ОСОБА_11 - ОСОБА_9 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 115 КК України.
В апеляційній скарзі прокурор у кримінальному провадженні ОСОБА_10 не оспорюючи фактичних обставин кримінального провадження, кваліфікацію та доведеності його вини вважає, що вирок суду щодо ОСОБА_9 підлягає скасуванню у зв`язку з неправильним застосуванням закону України про кримінальну відповідальність, невідповідністю призначеного покарання тяжкості кримінального правопорушення та особі обвинуваченого через м`якість.
Вважає, що суд першої інстанції призначаючи ОСОБА_9 покарання за вчинення злочину, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК з застосуванням ст. 69 КК України України, безпідставно врахував обставину, яка пом`якшує його покарання активне сприяння розкриттю злочину, оскільки він під час досудового розслідування будь-якої допомоги в установленні невідомих слідству обставин вказаного кримінального провадження органам досудового слідства не надавав.
Крім цього, несправедливим та незаконним внаслідок м`якості є призначення обвинуваченому ОСОБА_9 покарання зі звільненням від його відбування на підставі ст. 75 КК України.
Вказує, що рішення суду про звільнення засудженого від відбування покарання з випробуванням має бути належним чином мотивоване. Однак суд першої інстанції, звільняючи обвинуваченого від відбування покарання з випробуванням недостатньо обґрунтував висновок про можливість виправлення останнього без відбування покарання.
На його думку, суд при призначенні покарання ОСОБА_9 з застосуванням ст.ст. 69, 75 КК України недостатньо врахував те, що останній вчинив злочин у стані алкогольного сп`яніння.
Просить вирок суду щодо ОСОБА_9 в частині призначеного покарання скасувати та ухвалити новий вирок, яким призначити йому покарання за ч. 1 ст. 115 КК України 7 (сім) років позбавлення волі.
Заслухавши доповідача, прокурора, який підтримав апеляційну скаргу, пояснення обвинуваченого ОСОБА_9 , захисника ОСОБА_8 , потерпілої ОСОБА_7 , які заперечили щодо задоволення апеляційної скарги, перевіривши матеріали провадження відповідно до вимог ст. 404 КПК України, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.
Висновки суду першої інстанції про фактичні обставини кримінального провадження та доведеність вини ОСОБА_9 у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення підтверджується сукупністю досліджених під час судового розгляду і наведених у вироку доказів, є обґрунтованими і законними та апелянтом не оспорюються.
Не оспорюється в апеляційній скарзі також правильність кваліфікації дій ОСОБА_9 ч. 1 ст. 115 КК України.
Що стосується призначеного обвинуваченому ОСОБА_9 покарання, то воно на думку колегії суддів є явно несправедливим через його м`якість.
Призначаючи покарання ОСОБА_9 , з застосуванням положень ст. 69 КК України, судом першої інстанції було враховано наявність декількох обставин, які пом`якшують покарання ОСОБА_9 та істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого ним злочину: щире каяття, активне сприяння розкриттю злочину, протиправну поведінку загиблого ОСОБА_11 , похилий вік обвинуваченого, позитивну характеристику за місцем проживання, місцем роботи та служби, характеризуючі дані про особу обвинуваченого, який раніше не притягувався до кримінальної відповідальності, є ветераном військової служби, незважаючи на похилий вік приймає активну участь у громадському житті міста (ГО «Ветерани повітрянодесантних військ», Союз десантників Житомирської області та Житомирської обласної організації учасників Міжнародних Миротворчих операцій «Солдати Миру»).
За змістом статті 69 КК України призначення більш м`якого покарання ніж передбачено законом можливе за наявності кількох обставин, що пом`якшують покарання та істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого злочину, з урахуванням особи винного.
Суд апеляційної інстанції, зважаючи на обставини вчинення діяння ОСОБА_9 , думку потерпілої ОСОБА_7 , яка просила не позбавляти волі обвинуваченого вказавши, що син на протязі тривалого часу зловживав спиртним, ображав та бив обвинуваченого, а також враховуючи протиправну поведінку загиблого ОСОБА_11 , який перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння важкого ступеню ініціював конфлікт та завдав тілесних ушкоджень обвинуваченому, що підтверджується висновком №2285 від 07.09.2016 р., незадовільний стан здоров`я ОСОБА_9 (наслідки черепно мозкової травми) вважає, що у суду першої інстанції були достатні підстави для застосування положень ст. 69 КК України та призначення покарання нижче від найнижчої межі, передбаченої санкцією ч.1 ст. 115 КК України.
Разом із тим, доводи прокурора про безпідставність звільнення обвинуваченого від відбування призначеного йому покарання з випробуванням є слушними.
Згідно з вимогами ст. 75 КК України в разі, якщо при призначенні покарання у виді позбавлення волі на строк не більше п`яти років з урахуванням тяжкості злочину, особи винного та інших обставин справи суд дійде висновку про можливість виправлення засудженого від відбування покарання, він приймає рішення про звільнення від відбування покарання з випробуванням. Таке рішення суд має належним чином мотивувати у вироку.
З мотивувальної частини вироку щодо ОСОБА_9 вбачається, що рішення про можливість виправлення обвинуваченого без реального відбування покарання суд виніс без достатнього обґрунтування. Крім того, суд при звільнення ОСОБА_9 від відбування покарання з випробуванням послався на ті ж обставини, які врахував при призначенні покарання із застосуванням ст. 69 КК України і не сформулював висновок про можливість його виправлення та перевиховання без відбування покарання.
Крім цього, на думку колегії суддів судом першої інстанції при звільненні ОСОБА_9 від відбування покарання з випробуванням не в повній мірі враховано тяжкість вчиненого злочину та його наслідки смерть молодої людини, вчинення кримінального правопорушення обвинуваченим у стані алкогольного сп`яніння.
Застосування звільнення від відбування покарання з випробуванням за вказаних обставин на переконання колегії суддів не досягне мети покарання визначеної у ч.2 ст. 50 КК України, а саме виправлення засудженого та запобігання вчиненню нових злочинів як засудженим, так і іншими особами.
За таких обставин, колегія суддів вважає, що вирок суду першої інстанції, в частині призначеного покарання підлягає скасуванню у зв`язку з невідповідністю призначеного покарання ступеню тяжкості вчиненого кримінального правопорушення та особі обвинуваченого внаслідок його м`якості та неправильного застосування судом положень ст. 75 КК України з ухваленням нового вироку.
На підставі наведеного, керуючись ст.ст. 404, 405, 407, 420 КПК України, колегія суддів,-
Апеляційну скаргу прокурора у кримінальному провадженні ОСОБА_10 задовольнити частково.
Вирок Богунського районного суду м. Житомира від 21.04.2017 року щодо ОСОБА_9 в частині призначення покарання скасувати.
Ухвалити новий вирок, яким призначити ОСОБА_9 за ч. 1 ст. 115 КК України з застосуванням ст. 69 КК України покарання у виді 5 (п`яти) років позбавлення волі.
Початок строку відбування покарання обчислювати з моменту приведення вироку до виконання.
В решті вирок залишити без змін.
Касаційна скарга на судове рішення може бути подана безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом трьох місяців з дня проголошення судового рішення судом апеляційної інстанції, а засудженим, який тримається під вартою, - в той самий строк з дня вручення копії вироку.
Судді: