Справа №705/3218/17
1-кп/705/498/17
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
13 листопада 2017 року м. Умань
Уманський міськрайонний суд Черкаської області в складі :
головуючого - судді ОСОБА_1
при секретарі ОСОБА_2
з участю прокурора ОСОБА_3
обвинуваченої ОСОБА_4
потерпілої ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Умань Черкаської області кримінальне провадження по обвинуваченню:
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки м. Умані Черкаської області, українки, громадянки України, з вищою освітою, одруженої, яка в даний час перебуває у відпустці по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку, має на утриманні двох малолітніх дітей ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , та ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , зареєстрованої та проживаючої по АДРЕСА_1 , раніше не судимої,
-у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України,
В провадженні Уманського міськрайонного суду Черкаського району перебуває кримінальне провадження відносно ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1ст. 286 КК України.
ОСОБА_4 , 19.05.2017 року близько 13 години 20 хвилин, керуючи автомобілем марки «Renault-Trafic», д.н.з. НОМЕР_1 , та здійснюючи рух заднім ходом, від паркувального майданчика, що розташований біля території ринку «Вечірній» на Івангородській площі м. Умань, порушуючи вимоги п. 2.3. б) (для забезпечення безпеки дорожнього руху водій зобов`язаний бути уважним, стежити за дорожньою обстановкою, відповідно реагувати на її зміну); п. 10.9 (Під час руху транспортного засобу заднім ходом водій не повинен створювати небезпеки чи перешкод іншим учасникам руху. Для забезпечення безпеки руху він у разі потреби повинен звернутись за допомогою до інших осіб) Правил дорожнього руху України, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 р. за № 1306, не врахувала дорожню обстановку, не забезпечила безпеки для руху пішоходів та допустила наїзд на пішохода ОСОБА_5 , 1949 року народження, яка рухалась позаду автомобіля, яким керувала ОСОБА_4 , на паркувальному майданчику в напрямку вулиці Незалежності в м. Умані.
Внаслідок вказаної дорожньо-транспортної пригоди пішохід ОСОБА_5 отримала тілесні ушкодження у вигляді закритого перелому лівих стегнової і плечової кісток, які згідно висновку експерта № 05-7-01/584 від 21.07.2017 року відносяться до ушкоджень середнього ступеня тяжкості, що спричинили тривалий розлад здоров`я.
Порушення правил безпеки дорожнього руху водієм автомобіля марки «Renault-Trafic», д.н.з. НОМЕР_1 , ОСОБА_4 , а саме вимог п.п. 2.3 б), 10.9 Правил дорожнього руху України, знаходиться в причинному зв`язку з виникненням дорожньо-транспортної пригоди та настанням наслідків у вигляді заподіяння потерпілій ОСОБА_5 ушкодження середнього ступеня тяжкості, що спричинили тривалий розлад здоров`я.
Таким чином, своїми діями ОСОБА_4 вчинила кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 286 КК України, тобто порушення правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що спричинило потерпілому середньої тяжкості тілесне ушкодження.
В судовому засіданні обвинувачена ОСОБА_4 свою вину в інкримінованому її кримінальному правопорушенні, при обставинах встановлених судом, визнала повністю. Вона пояснила, що дійсно 19.05.2017 року близько 13 год чи 13 години 20 хвилин, на зупинці біля ринку «Вечірній», вона керуючи автомобілем марки «Renault-Trafic», д.н.з. НОМЕР_1 , та здійснюючи автомобілем рух заднім ходом, здійснила наїзд на пішохода ( вона вказала, що перед початком руху дивились в дзеркало і нікого не побачила, мабуть пішохід в цей момент була у «мертвій зоні» поганої оглядовості, і почавши рух вона почула удар). Після зіткнення вона вказувала, що зразу надала допомогу потерпілій, яка трималася за коліно і сказала, що вона погано себе почуває та зразу ж викликала швидку. Також обвинувачена в своїх поясненнях в суді вказувала, що вона відшкодувала потерпілій шкоду в повному обсязі, що підтверджується відповідною розпискою, щиро розкаюється у вчиненому та просить суд застосувати до неї положення Закону України «Про амністію в 2016 році» у зв`язку з тим, що у неї на утримання перебуває 2 малолітніх дітей.
З матеріалами справи обвинувачена ознайомлена в повному обсязі, визнає усі докази, які є у справі, у вчиненому щиро кається.
Показання обвинуваченої повністю відповідають фактичним обставинам справи, які вона не заперечує. З урахуванням повного визнання вини у вчиненні вище наведеного кримінального правопорушення, а також враховуючи думку учасників судового провадження, за відсутності заперечень та сумнівів у добровільності їх позиції, суд на підставі ч. 3 ст. 349 КПК України визнає недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються.
Таким чином, суд прийшов до висновку, що факт вчинення злочину обвинуваченою ОСОБА_4 , знайшов своє підтвердження в суді, її дії вірно кваліфіковано за ч.1 ст.286 КК України, тобто порушення правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що спричинило потерпілому середньої тяжкості тілесне ушкодження.
При призначенні покарання, суд у відповідності з вимогами ст.65 КК України, враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу обвинуваченої, обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.
Зокрема, суд враховує, що скоєний обвинуваченою злочин належить до категорії злочинів невеликої тяжкості.
Обставиною, що пом`якшує покарання ОСОБА_4 , у відповідності до ст. 66 КК України, суд визнає його щире каяття та добровільне відшкодування шкоди.
Обставин, які обтяжують покарання ОСОБА_4 ,в межах предявленого обвинувачення, передбачених ст. 67 КК України, судом не встановлено.
Відповідно до п. 2 ст. 65 КК України - особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів.
За таких обставин, враховуючи характер та ступінь суспільної небезпеки вчиненого кримінального правопорушення, дані, що характеризують особу обвинуваченої, суд приходить до висновку про можливість призначення покарання, у вигляді штрафу, що буде необхідним і достатнім для її виправлення та попередження вчинення нею нових злочинів.
Обвинуваченою ОСОБА_4 , було заявлено клопотання про застосування відносно неї Закону України "Про амністію у 2016 році", оскільки на день набрання чинності цим Законом вона є матір`ю неповнолітніх дітей, що підтверджується свідоцтвами про народження дітей, де вона зазначена мамою, і вона надала до суду довідку про те, що батьківських прав вона не була позбавлена відносно них, що є безумовною підставою для застосування відповідного Закону.
Прокурор та потерпіла в судовому засіданні вказували на наявність підстав для застосування відносно обвинуваченої Закону України «Про амністію в 2016 році» і відповідно задоволення її клопотання про застосування відносно неї амністії та звільнення її від покарання.
Відповідно до копії свідоцтва про народження серії НОМЕР_2 , виданого Відділом реєстрації актів цивільного стану по м.Умані Уманського міськрайонного управління юстиції Черкаської області 04 жовтня 2011 року, ОСОБА_4 має неповнолітнього сина, ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .
Згідно копії свідоцтва про народження серії НОМЕР_3 , виданого Відділом реєстрації актів цивільного стану по м.Умані Уманського міськрайонного управління юстиції Черкаської області 28 травня 2016 року, ОСОБА_4 має неповнолітнього сина, ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_3 .
В свою чергу, як встановлено судом згідно з положеннями ст.85 КК України, на підставі закону про амністію засуджений може бути повністю або частково звільнений від основного і додаткового покарань. Також законом про амністію особи, визнані винними у вчиненні злочину обвинувальним вироком суду, або кримінальні справи стосовно яких розглянуті судами, але вироки стосовно цих осіб не набрали законної сили, можуть бути повністю або частково звільнені від відбування покарання (ч.2ст.86 КК України).
Відповідно до ч.ч.1, 2 ст.1 ЗУ "Про застосування амністії в Україні" - амністія це повне або часткове звільнення від відбування покарання осіб, визнаних винними у вчиненні злочину, або кримінальні справи стосовно яких розглянуті судами, але вироки стосовно цих осіб не набрали законної сили; амністія оголошується законом про амністію, який приймається відповідно до положеньКонституції України,Кримінального Кодексу України та цього Закону. Статтею 3 вказаного Закону встановлено, що установивши в стадії судового розгляду кримінальної справи наявність акту амністії, що усуває застосування покарання за вчинене діяння, суд, за доведеності вини особи, постановляє обвинувальний вирок із звільненням засудженого від відбування покарання.
07.09.2017 року набрав чинності Закон України «Про амністію у 2016 році» № 1810-VIII від 22.12.2016. Дія цього Закону поширюється на осіб, які вчинили злочини до дня набрання ним чинності включно (ст.13 Закону).
Відповідно до п. «в» ст. 1 Закону України «Про амністію в 2016 році», звільняються від відбування покарання у виді позбавлення волі на певний строк та від інших покарань, не пов`язаних з позбавленням волі, особи, визнані винними у вчиненні умисного злочину, який не є тяжким або особливо тяжким відповідно до статті 12 Кримінального кодексу України, особи, визнані винними у вчиненні необережного злочину, який не є особливо тяжким відповідно до статті 12 Кримінального кодексу України, а також особи, кримінальні справи стосовно яких за зазначеними злочинами розглянуті судами, але вироки стосовно них не набрали законної сили, не позбавлені батьківських прав, які на день набрання чинності цим Законом мають дітей, яким не виповнилося 18 років, дітей-інвалідів та/або повнолітніх сина, дочку, визнаних інвалідами.
Судом встановлено, що ОСОБА_4 скоїла злочин, який є злочином невеликої тяжкості, вказаний злочин вона вчинила 19.05.2017 року, тобто до дня набрання чинності Закону України «Про амністію у 2016 році», і на день набрання цим Законом чинності є матір`ю двох неповнолітніх дітей, ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , відносно яких вона не позбавлена батьківських прав, що підтверджується письмовими матеріалами справи, просить суд застосувати відносно неї амністію, наслідки застосування амністії її роз`яснені, обставини передбачені ст. 4 Закону України «Про застосування амністії в Україні» та ст. 9 Закону України «Про амністію в 2016 році», які виключали б можливість застосування до засудженої ОСОБА_4 відсутні, амністія раніше до неї не застосовувалась.
Врахувавши обставини справи та особу обвинуваченої, суд прийшов до висновку, що на обвинувачену ОСОБА_4 поширюється дія Закону України «Про амністію у 2016 році», а тому вона підлягає звільненню від відбування покарання, що не є підставою для закриття провадження по справі, у відповідності до вимог чинного законодавства.
Цивільний позов по справі не заявлявся.
Запобіжний захід відносно обвинуваченої не обирався.
В процесі проведення досудового розслідування по даному кримінальному провадженні 24 травня 2017 року відповідно до ухвали слідчого судді Уманського міськрайонного суду ОСОБА_8 на речовий доказ - автомобіль «Renault-Trafic», д.н.з. НОМЕР_1 , 2004 року випуску, номер кузова НОМЕР_4 , було накладено арешт і в послідуючому 14.06.2017 року даний автомобіль під зберігальну розписку був повернутий власнику, що підтверджується письмовими матеріалами, долученими прокурором до матеріалів провадження під час розгляду кримінального провадження в суді. Тому доля речового доказу повинна бути вирішена відповідно до положень ст. 100 КПК України, а накладений арешт повинен бути знятий.
Процесуальні витрати по справі відсутні.
На підставі наведеного, керуючись п. «в» ст. 1 Закону України «Про амністію у 2016 році» від 22.12.2016 року, ст. ст. 368-371, 373-374,392 КПК України, суд
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винною у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України та призначити її покарання у виді двохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 3 400 (три тисячі чотириста) гривень.
На підставі п. «в» ст. 1 Закону України «Про амністію у 2016 році» звільнити ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , від відбування покарання у виді двохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 3 400 (три тисячі чотириста) гривень
Речовий доказ - автомобіль «Renault-Trafic», д.н.з. НОМЕР_1 , 2004 року випуску, номер кузова НОМЕР_4 , який переданий під зберігальну розписку ОСОБА_4 , залишити власнику ОСОБА_4 , за належністю.
Вирок може бути оскаржений з підстав, передбачених ст. 394 КПК України, до Апеляційного суду Черкаської області через Уманський міськрайонний суд Черкаської області шляхом подачі апеляції протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.
Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Обвинуваченому та прокурору копія вироку вручається негайно після його проголошення. Учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні, копія судового рішення надсилається не пізніше наступного дня після ухвалення.

Суддя: ОСОБА_1