13 листопада 2017 року Вінницький міський суд Вінницької області
слідчого судді ОСОБА_1 ,
при секретарі ОСОБА_2 ,
за участю захисника ОСОБА_3 ,
підозрюваного ОСОБА_4 ,
слідчого ОСОБА_5 ,
прокурора ОСОБА_6 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Вінниці клопотання адвоката ОСОБА_3 , який діє в інтересах підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 на незаконне затримання та негайне звільнення незаконно затриманого, в порядку передбаченого ст. 206 КПК України,-
13.11.2017 року до Вінницького міського суду Вінницької області надійшло клопотання адвоката ОСОБА_3 , який діє в інтересах підозрюваного ОСОБА_4 про незаконне затримання та негайне звільнення незаконно затриманого, в порядку передбаченому ст. 206 КПК України.
Адвокат ОСОБА_3 мотивував клопотання тим, що зі слів ОСОБА_4 , останнього було доставлено у приміщення Лівобережного ВП ВВП ГУНП у Вінницькій області близько 00.00 год. 12.11.2017 року, з того часу приміщення відділення поліції він покидав лише раз для проведення освідування на стан алкогольного сп`яніння. Згідно журналу обліку доставлених, відвідувачів та запрошених ОСОБА_4 прибув до Лівобережного ВП о 03.40 год. та згодом залишив його, після того в приміщення він не доставлявся, хоча був виявлений адвокатом ОСОБА_3 в кабінеті оперативних працівників поліції. Таким чином, час затримання відповідно до ст. 209 КПК України в протоколі зазначено не вірно, а тому на підставі ст. 206 КПК України адвокат просив негайно звільнити ОСОБА_4 з-під варти та встановити, що ОСОБА_4 було затримано 12.11.2017 року о 03 год. 45 хв.
В судовому засіданні адвокат ОСОБА_3 клопотання підтримав та просив задовольнити.
ОСОБА_4 в судовому засіданні думку адвоката підтримав.
Прокурор та слідчий в судовому засіданні зазначили, що клопотання необґрунтоване, оскільки ОСОБА_4 було затримано у відповідності з кримінально-процесуальним законодавством України, а тому відсутні підстави звільнення з-під варти ОСОБА_4 та встановлення іншого часу затримання останнього.
Вислухавши пояснення захисника, підозрюваного, прокурора, слідчого, дослідивши матеріали клопотання та матеріали кримінального провадження, слідчий суддя встановив наступне.
ОСОБА_4 підозрюється у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України, - умисне тяжке тілесне ушкодження, тобто умисне тілесне ушкодження, небезпечне для життя в момент заподіяння.
Під час дачі показів, ОСОБА_4 , зізнався у вчиненому ним кримінальному правопорушенні та детально розповів про всі обставини вчинення ним даного кримінального правопорушення. Будучи допитаним в якості підозрюваного ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України, вину визнав повністю.
З протоколу затримання особи, підозрюваної у вчиненні злочину встановлено, що ОСОБА_4 було затримано 12 листопада 2017 року о 10 годині 20 хвилин.
Згідно ч. 1-3 ст. 206 КПК України кожен слідчий суддя суду, в межах територіальної юрисдикції якого знаходиться особа, яка тримається під вартою, має право постановити ухвалу, якою зобов`язати будь-який орган державної влади чи службову особу забезпечити додержання прав такої особи. Якщо слідчий суддя отримує з будь-яких джерел відомості, які створюють обґрунтовану підозру, що в межах територіальної юрисдикції суду знаходиться особа, позбавлена свободи за відсутності судового рішення, яке набрало законної сили, або не звільнена з-під варти після внесення застави в установленому цим Кодексом порядку, він зобов`язаний постановити ухвалу, якою має зобов`язати будь-який орган державної влади чи службову особу, під вартою яких тримається особа, негайно доставити цю особу до слідчого судді для з`ясування підстав позбавлення свободи. Слідчий суддя зобов`язаний звільнити позбавлену свободи особу, якщо орган державної влади чи службова особа, під вартою яких тримається ця особа, не надасть судове рішення, яке набрало законної сили, або не доведе наявність інших правових підстав для позбавлення особи свободи.
Слідчим суддею, з досліджених матеріалів кримінального провадження та клопотання адвоката встановлено, що захисником ОСОБА_3 в судовому засіданні та у клопотанні в порядку ст. 206 КПК України не надано належних та достовірних доказів того, що затримання ОСОБА_4 та складання відповідно протоколу затримання особи, підозрюваної у вчиненні злочину відбувалося з порушенням вимог ст.ст. 207-210 КПК України.
Відповідно до п. 10, 12 постанови Пленуму Верховного Суду України №8 від 13.06.2007 «Про незалежність судової влади» зазначено, що ч. 5 ст. 124 Конституції України судові рішення є обов`язковими до виконання на всій території України і тому вважаються законними, доки вони не скасовані в апеляційному чи касаційному порядку або не переглянуті компетентним судом в іншому порядку, визначеному процесуальним законом, в межах провадження справи, в якій вони ухвалені. Виключне право перевірки законності та обґрунтованості судових рішень має відповідний суд згідно з процесуальним законодавством. Прийняття до розгляду будь-якими особами чи органами, крім відповідного апеляційного або касаційного суду, заяв, у яких оскаржуються судові рішення, є порушенням незалежності та самостійності суду.
Отже, слідчий суддя, враховуючи вищевказане, приходить до висновку, що клопотання адвоката ОСОБА_3 , який діє в інтересах підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 на незаконне затримання та негайне звільнення незаконно затриманого, в порядку передбаченого ст. 206 КПК України є необґрунтованим, а тому підстави для звільнення з-під варти підозрюваного ОСОБА_4 відсутні.
Враховуючи викладене, керуючись ст. 206 КПК України, слідчий суддя,
В задоволені клопотання адвоката ОСОБА_3 , який діє в інтересах підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 на незаконне затримання та негайне звільнення незаконно затриманого, в порядку передбаченого ст. 206 КПК України відмовити.
Ухвала слідчого судді не підлягає апеляційному оскарженню.

Слідчий суддя