1-кп/381/160/17
У Х В А Л А
02 листопада 2017 року м. Фастів
Колегія суддів Фастівського міськрайонного суду Київської області в складі:
головуючого судді ОСОБА_1 ,
суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
за участі секретаря ОСОБА_4 ,
прокурора ОСОБА_5 ,
обвинувачених ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 ,
захисників обвинувачених адвокатів ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 ,
під час судового засідання з розгляду кримінального провадження № 0000464 від 03.02.2015 року по обвинуваченню ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , кожного, у вчиненні злочину, передбаченого ч.3 ст.187 КК України, -
встановив:
01.11.2017 року до Фастівського міськрайонного суду Київської області надійшла заява ОСОБА_8 про скасування арешту тимчасово вилученого майна та його повернення. Свої вимоги обґрунтовує тим, що 26.03.2015 рокув його помешканні слідчими Білоцерківського СВ були вилучені речі, а саме: бейсболка чорна з написом «Bleck pearl»; бейсболка чорна тряпчана з літерою «М»; бейсболка чорна тряпчана з написом «Bad boy»; упаковка від стартового пакету «Київстар» 4); мобільний телефон «Nokia 225 Dual sim» з коробкою (ІМЕІ: НОМЕР_1 , ІМЕІ 2: НОМЕР_2 ); мобільний телефон «Sony Ericsson К700І» S/n НОМЕР_3 ; планшет «Crony CN997» з упаковкою, зарядним пристроєм та USB кабелем; одна пара шкіряних перчаток чорного кольору; коробка з - під стартового пакету «Лайф» № 89 та № 00; коробка від стартового пакету «Лайф» № 75; коробка з - під стартового пакету «Київстар» № 64; набір ключів від автомобілів у кількості 4-х штук, на трьох із яких маються гравійовані написи «BMW», а на четвертому - «Веагіоск», брилок із сигналізації «Sheriff»; мобільний телефон «Nokia» чорного кольору ІМЕІ: НОМЕР_4 ; коробка з-під мобільного телефону «Nokia 306» ІМЕІ: НОМЕР_5 ; чоловіча металева печатка з гравіюванням у вигляді листа зверху та вдавленними цифрами 585 з середини; мобільний телефон «Nokia» ІМЕІ: НОМЕР_6 ; мобільний телефон «Sony Ericsson» чорного кольору; мобільний телефон «Nokia Asha 311» ІМЕІ: НОМЕР_7 разом з упаковкою, зарядним пристроєм, батареєю, гарнітурою та USB кабелем; золотий наручний ланцжок 585 проби; металевий ланцюжок з хрестиком, на якому містяться 5 кам`яних вставок чорного кольору; упаковка з-під сім - картки «Асе and base» «Київстар» № НОМЕР_8 ; упаковка з - під сім - картки «Діджус» № НОМЕР_9 ; чоловіча чорна спортивна кофта з логотипом «Nike», сірого кольору та сірими вставками; сонцезахисні окуляри з коричневою оправою та літерами «Є» по бокам; коробка з - під мобільного телефону «Samsung GT ЕІ200І» з ІМЕІ: НОМЕР_10 ; три пластикові коробки для ювелірних виробів з білим непрозорим дном та прозорим верхом, на дні однієї із них мається паперова бірка з написом: «Виробник: фірма Universal MPT LTD»; декоративна шкатулка прямокутної форми з «обрізаними» кутами, яка оббита фіолетовою матерією з візерункам квітів; золота обручка шириною близько 1 см.; золотий нашийний ланцюг з хрестиком, на якому міститься напис «Спаси и Сохрани»; декоративне дерев`яне яйце коричневого кольору; декоративна трикутна брошка з застібкою з тильної сторони; золоті сережки 583 проби; золотий кулон у вигляді перевернутої літери «Ч» з квіткою на кінці; пара сережок з білими камінцями у вигляді перлин; одна металева сережка; спортивна кофта темного кольору з написом у вигляді цифри «З»; бейсболка темного кольору з написом «Badboy»; рукавиці зимові ганчіркові; джинси «Calvin Klein» чорного кольору; мобільний телефон «Nokia 8800» з ІМЕІ: НОМЕР_11 ; мобільний телефон «Nokia 211» з ІМЕІ: НОМЕР_12 ; три гривневі банкноти номіналом дві по 20 гривень та одна - 50 гривень. ОСОБА_8 вважає, що данні речі не можуть бути знаряддям вчинення злочину і не відносяться до жодного кримінального провадження, тому просив свою заяву задовольнити, при цьому, зобов`язати керівника Білоцерківської місцевої прокуратури повернути йому конверт від картки VISA-Electron на імя ОСОБА_12 .

ОСОБА_8 у судовому засіданні свою заяву підтримав повністю та просив її задовільнити.
Прокурор в судовому засіданні проти задволення заяви не заперечував. Проте зауважив, що відповідальною особою за зберігання тимчасово вилученого майна та речових доказів у даному випадку є посадова особа Білоцерківського ВП ГУ НП у Київській області, а тому вважав за необхідне зобов`язати саме цих відповідальних осіб повернути зазначені в заяві речі.
Інші учасники судового розгляду не заперечували проти задоволення даної заяви.
Заслухавши думку учасників судового розгляду, суд приходить до висновку, що заява ОСОБА_8 підлягає частковому задоволенню.
Так, колегією суддів встановлено, що 01 квітня 2015 року ухвалою слідчого судді Білоцерківського міськрайонного суду Київської області задоволено клопотання старшого слідчого та крім іншого накладено арешт на тимчасово вилучене майно: конверт від картки VISA-Electron на імя ОСОБА_12 (т. 2 а.к.п 111-112), а постановою слідчого від 30 березня 2015 року дану річ було визнано речовим доказом та передано на зберігання до камери зберіагння речових доказів Білоцерківського МВ (т. 2 а.к.п. 50-53).
Частиною 1 ст. 170 КПК, визначено, що арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Згідно ч. 1 ст. 174 КПК, підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження - судом. Арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

Відповідно до абз. 3 п.1 Постанови №5 Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ від 03 червня 2016 року «Про судову практику в справах про зняття арешту з майна» за наявності кримінального провадження власник чи інший володілець майна може звернутися до суду за захистом свого порушеного, невизнаного чи оспорюваного права власності у загальному порядку. Після підтвердження цього права зазначена особа, як і титульний власник майна, у тому числі й особа, яка не є учасником кримінального провадження, має право на звернення з клопотанням про скасування арешту та вирішення інших питань, які безпосередньо стосуються її прав, обов`язків чи законних інтересів, у порядку, передбаченому статтями 174, 539 Кримінального процесуального кодексу України, до суду, що наклав арешт чи ухвалив вирок.

У статті першій Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, ратифікованого Законом України від 17 липня 1997 року № 475/97 ВР «Про ратифікацію Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, Першого протоколу та протоколів № 2, 4, 7 та 11 до Конвенції», зазначено, що кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права.

Необхідність скасування накладення арешту майна можуть обумовити такі обставини: відшкодування підозрюваним, обвинуваченим завданої ним шкоди, з метою забезпечення відшкодування якої був накладений арешт; зміна кваліфікації дій підозрюваного, обвинуваченого на статтю Кримінального кодексу, санкція якої не передбачає додаткового виду покарання у вигляді конфіскації майна, якщо арешт майна був накладений саме з метою її забезпечення; помилкове накладення арешту на майно осіб, які не мають статусу підозрюваного або обвинуваченого та не несуть за законом матеріальну відповідальність за їх дії.

Згідно ч. 1 ст. 98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Відповідно до п. 1 ч. 6 ст. 100 КПК України речові докази, що не містять слідів кримінального правопорушення, у вигляді предметів, великих партій товарів, зберігання яких через громіздкість або з інших причин неможливо без зайвих труднощів або витрати по забезпеченню спеціальних умов зберігання яких співмірні з їх вартістю, а також речові докази у вигляді товарів або продукції, що піддаються швидкому псуванню: повертаються власнику (законному володільцю) або передаються йому на відповідальне зберігання, якщо це можливо без шкоди для кримінального провадження.

Власник майна, ОСОБА_8 не був присутній при розгляді питання про арешт майна, є законним власником вилучених речей.

Як вбачається з заяви та пояснень сторін, вилучена річ - конверт від картки VISA-Electron на імя ОСОБА_12 , також не є знаряддям вчинення злочину, не зберегла на собі його сліди та не містить інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, не містить слідів кримінального правопорушення, а тому повинна бути повернута власнику.

Разом з тим відповідно до п.п. 8, 27 «Порядку зберігання речових доказів стороною обвинувачення, їх реалізації, технологічної переробки, знищення, здійснення витрат, пов`язаних з їх зберіганням і пересиланням, схоронності тимчасово вилученого майна під час кримінального провадження» затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 19 листопада 2012 р. № 1104, відповідальною за зберігання речових доказів в обладнаному приміщенні чи спеціальному сейфі є посадова особа органу, у складі якого функціонує слідчий підрозділ, що призначається наказом керівника такого органу або слідчого підрозділу відповідно до повноважень, а у даному конкретному випадку посадова особа Білоцерківського ВП ГУ НП у Київській області, яку і необхідно зобов`язати повернути зазначені у заяві речі.

За таких обставин, колегія суддів вважає, що арешт накладено не обґрунтовано, арешт особистих речей обмежує права та інтереси його власника, а тому є всі правові підстави для часткового задоволення заяви.

Враховуючи викладене, колегія суддів, керуючись ст.ст.98, 100, 170, 174, 372, 376 КПК України,

ухвалила:
Заяву ОСОБА_8 про скасування арешту тимчасово вилученого майна та його повернення задовольнити частково.
Скасувати арешт тимчасово вилученого майна накладений ухвалою слідчого судді Білоцерківського міськрайонного суду від 01.04.2015 року та зобов`язати відповідальну особу Білоцерківського ВП ГУ НП у Київській області повернути ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 його особисті речі, які були вилучені без ухвали суду 26.03.2015 року слідчими Білоцерківського СВ та які були постановою від 30 березня 2015 року визнані речовими доказами та переданні згідно квитанції № 1227/2015 про прийняття на тимчасове зберігання речей від 29.05.2015 року до камери зберігання речових доказів Білоцерківського MB, а саме: конверт від картки VISA-Electron на імя ОСОБА_12 .

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий ОСОБА_13
Судді ОСОБА_2

ОСОБА_3