Справа № 182/2339/17
Провадження № 1-кп/0182/169/2018
У Х В А Л А
Іменем України
16.02.2018 року м. Нікополь

Нікопольський міськрайонний суд Дніпропетровської області у складі
головуючого судді: ОСОБА_1
при секретарі: ОСОБА_2 ,
розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в режимі відеоконференції в залі суду в м. Нікополі кримінальне провадження, відомості про вчинення якого внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 04.06.2017 року №0002343 стосовно ОСОБА_3 за правовою кваліфікацією ч. 3 ст. 185, ч. 3 ст. 15, ч. 3 ст. 185 КК України,
з участю сторін кримінального провадження:
прокурора ОСОБА_4 ,-
В С Т А Н О В И В:
В провадженні Нікопольського міськрайонного суду Дніпропетровської області перебуває обвинувальний акт у кримінальному провадженні від 04.06.2017 за №0002343 по обвинуваченню ОСОБА_3 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 15 ч. 3 ст. 185, ч. 3 ст. 185 КК України.
Стосовно обвинуваченого обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком дії до 19 лютого 2018 року.
Обвинувачений ОСОБА_3 від участі в судовому засіданні в режимі відео конференції відмовився, без пояснення причин. До зали судового засідання обвинувачений не доставлений.
Оскільки строк дії ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обвинуваченому незабаром спливає, прокурор просив суд продовжити строк тримання під вартою на час судового розгляду справи, але не більше 60 днів, оскільки продовжують існувати ризики, передбачені ст. 177 КПК України, а саме ризики переховування від органу слідства і суду, продовження злочинної діяльності, впливу на потерпілих і свідків, а також просив врахувати відомості про репутацію обвинуваченого, який не має стійких соціальних зв`язків, родичів, які могли б його забезпечувати, не має постійного місця роботи, а також те, що ОСОБА_3 вчинив новий тяжкий корисливий злочин в той час, як у провадженні суду вже знаходилось інше кримінальне провадження за його обвинуваченням, за яким йому було обрано більш м`який запобіжний захід - у вигляді домашнього арешту.
Вислухавши думку сторін судового провадження, суд приходить до наступного.
ЄСПЛ неодноразово у своїх рішеннях зазначав, що питання про те, чи є тривалість тримання під вартою розумною, не може вирішувати абстрактно. Наявність підстав для залишення обвинуваченого під вартою слід оцінювати в кожній справі з урахуванням її особливостей. Продовження тримання під вартою може бути виправданим заходом у тій чи іншій справі лише за наявності чітких ознак того, що цього вимагає справжній інтерес суспільства, який, не зважаючи на існування презумпції не винуватості, переважує інтереси забезпечення права на свободу (наприклад, рішення ЄСПЛ „Нечипорук і Йонкало проти України від 21.07.2011, „Осаковський проти України від 17.07.2014 та ін).
Обираючи дану міру запобіжного заходу, суд враховує ті обставини, що існують ризики того, що обвинувачений може переховуватись від суду, може продовжувати вчиняти кримінальні правопорушення, впливати на потерпілих і свідків, також з урахуванням тяжкості вчинених ним злочинів, їх корисливого мотиву, рецидиву вчинення. Суд приймає до уваги відомості про репутацію обвинуваченого, а саме відсутність у нього стійких соціальних зв`язків, постійного законного джерела доходу, а також те, що ОСОБА_3 вчинив ряд тяжких корисливих злочинів через нетривалий час після звільнення з місць позбавлення волі, в той час, як у провадженні суду вже знаходились інші кримінальні провадження за його обвинуваченням, за яким йому було обрано більш м`який запобіжний захід у вигляді домашнього арешту, який не зміг гарантувати виконання ним процесуальних обов`язків. Що вказує на наявність таких ризиків як можливість ухилення від суду, та вчинення обвинувачен6им інших кримінальних правопорушень. З урахуванням того, що вказані ризики не змінилися, суд не вбачає підстав для зміни або скасування раніше обраної для ОСОБА_3 міри запобіжного заходу.
Разом з тим, відповідно до ч. 3 ст. 183 КПК України, обираючи запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, суд, слідчий суддя зобов`язаний визначити обвинуваченому розмір застави, достатній для забезпечення виконання ним обов`язків, передбачених КПК.
Враховуючи всі обставини справи, особу обвинуваченого, суд вважає доцільним визначити розмір застави у сумі 72 000 грн, яка визначена ухвалою слідчого судді. оскільки підстав для зменшення її розміру немає.
Керуючись ст. 314, 315 КПК України, суд -
У Х В А Л И В:
Клопотання прокурора про продовження строків тримання під вартою щодо обвинуваченого задовольнити.
Продовжити щодо ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , дію запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою на час судового розгляду справи, але не більше, ніж на шістдесят днів, тобто до 15 квітня 2018 року.
Одночасно визначити обвинуваченому ОСОБА_3 розмір застави у сумі 72 000 грн. для забезпечення виконання ним обов`язків, передбачених ч. 5 ст. 194 КПК України.
Обвинувачений або заставодавець мають право у будь який момент внести заставу у розмірі, визначеному в ухвалі про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою протягом дії ухвали.
У разі внесення застави та з моменту звільнення обвинуваченого з-під варти внаслідок внесення застави, визначеної судом у даній ухвалі, обвинувачений вважається таким, до якого застосовано запобіжний захід у вигляді застави і зобов`язаний виконувати наступні обов`язки:
- прибувати за кожною вимогою до суду;
- не відлучатися із м. Нікополя, Дніпропетровської обл., в якому він проживає, без дозволу суду;
- повідомляти суд про зміну свого місця проживання.
Термін дії обов`язків, покладених судом у разі внесення застави визначити два місяці з моменту внесення застави.
Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя: ОСОБА_1