Провадження № 1-кп/639/273/18
Справа № 639/905/18
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 квітня 2018 року Жовтневий районний суд м. Харкова у складі:

головуючого судді ОСОБА_1

за участю секретаря ОСОБА_2

прокурора ОСОБА_3

обвинуваченого ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Харкові кримінальне провадження зареєстроване 13 листопада 2017 року в Єдиному реєстрі досудових розслідувань за №0001449 за обвинуваченням ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Харкова, українця, громадянина України, одруженого, з середньою освітою, не працюючого, в силу ст.89 КК України не судимого, проживаючого та зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 ;

у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 15 ч. 3 ст. 185 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

13 листопада 2017 року о 04 год. 00 хв. ОСОБА_4 , знаходячись біля ДП «ХПЗ ім. Т.Г. Шевченко», який розташований за адресою: м. Харків, вул. Москалівська 99, маючи умисел на таємне викрадення чужого майна, поєднаного з проникненням до приміщення, підійшов до паркану підприємства, зі сторони корпусу №15, де переліз через паркан, таким чином він проник на територію підприємства. Надалі ОСОБА_4 підійшов до корпусу №15, шляхом вільного доступу, через відсутні у дверному отворі двері, зайшов до приміщення вказаного корпусу та, піднявшись на четвертий поверх по сходинам, скориставшись тим, що за його діями ніхто не спостерігає, вилучив з вказаного приміщення корпусу фрагменти брухту алюмінію загальною вагою 11 кг. 100 гр., вартість якого згідно висновку товарознавчої експертизи №5311 від 05 грудня 2017 року склала 330 грн. 23 коп. Вказане майно ОСОБА_4 помістив у маючі при собі два полімерних мішки та після цього направився до виходу з території ДП «ХПЗ ім. Т.Г. Шевченко», однак довести свій злочинний умисел до кінця не зміг з причин, що не залежали від його волі, так як був зупинений співробітниками ВОХР ДП «ХПЗ ім. Т.Г. Шевченко» .

Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 , визнав себе винним та пояснив, що скоїв злочин при обставинах наведених вище. Фактичні обставини справи, викладені в обвинувальному акті, кваліфікацію злочину, а також наслідки злочину не оспорює.

Представник потерпілого в судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлялися своєчасно та належним чином, в порядку вимог ст.135 КПК України, що відповідно до вимог ст. 325 КПК України не є перешкодою для проведення судового розгляду.

Обвинувачений вважав недоцільним дослідження доказів стосовно тих фактичних обставин справи, які ним не оспорюються. Цю позицію підтримала і сторона обвинувачення.

Судом роз`ясненні положення ч. 3 ст. 349 КПК України, учасникам процесу вони зрозумілі.

Беручи до уваги повне визнання обвинуваченим ОСОБА_4 своєї вини, а також те, що сторони не піддають сумніву фактичні обставини справи, відсутність у суду сумніву в правильності розуміння обвинуваченим змісту цих обставин, добровільності та істинності його позиції, суд, заслухавши думку учасників судового розгляду, які не заперечували проти недоцільності дослідження доказів щодо тих обставин, які ними не оспорюються, розглянув дане кримінальне провадження в порядку ч. 3 ст. 349 КПК України, попередньо роз`яснивши наслідки такого порядку дослідження доказів, обмежившись допитом обвинуваченого, дослідженням матеріалів досудового розслідування, зокрема даних, що характеризують особу обвинуваченого.

Аналізуючи обставини, що визнаються учасниками судового провадження, суд дійшов висновку, що вина обвинуваченого ОСОБА_4 в обсязі пред`явленого обвинувачення (ст. 337 КПК України) є доведеною.

Дії ОСОБА_4 суд кваліфікує за ч. 2 ст. 15, ч. 3 ст. 185 КК України, тобто закінчений замах на таємне викрадення чужого майна (крадіжка), поєднаного з проникненням в приміщення.

Така юридична оцінка дій обвинуваченого відповідає фактичним обставинам, встановленим по справі.

В судовому засіданні були вивченні дані про особу ОСОБА_4 встановлено, що він в силу ст.89 КК України не судимий, не працює, на обліку у лікарів нарколога та психіатра не перебуває, одружений.

Обставинами, що пом`якшують покарання обвинуваченого відповідно до ст. 66 КК України, суд вважає активне сприяння розкриттю злочину.

Обставин, що обтяжують покарання, відповідно до ст. 67 КК України, судом не встановлено.

Призначаючи покарання, суд керується положеннями ст. 65 КК України, а саме з принципів законності, справедливості, індивідуалізації, а також достатності покарання для подальшого виправлення та попередження скоєння нових злочинів та враховує характер і ступень тяжкості скоєного злочину, пом`якшуючи покарання обставини, особу ОСОБА_4 , його відношення до скоєного злочину та вважає, що виправлення обвинуваченого та попередження скоєння ним нових злочинів можливо без відбуття покарання в місцях позбавлення волі, а тому йому слід обрати покарання не пов`язане з ізоляцією від суспільства, звільнивши його від відбування покарання з іспитовим строком відповідно до ст. 75 КК України та поклавши на нього обов`язки, передбачені ст. 76 КК України.

Судові витрати стягнути з обвинуваченого.

Речові докази повернути власнику.

На підставі наведеного, керуючись ст. ст. 349, 369, 370, 371, 373, 374, КК України, суд-

УХВАЛИВ:

ОСОБА_4 визнати винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 15, ч. 3 ст. 185 КК України та призначити покарання у виді позбавлення волі строком на 3 (три) роки.

На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбування покарання у виді позбавлення волі з випробуванням з іспитом строком 2 (два) роки, якщо він протягом іспитового строку не скоїть нового злочину та виконає покладені на нього судом обов`язки.

На підставі п. 1, 2 ч. 1 ст. 76 КК України покласти на ОСОБА_4 наступні обов`язки: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи чи навчання.

Судові витрати у сумі 98 грн. 87 коп. стягнути з обвинуваченого з позначкою за експертні послуги.

Речові докази, а саме: фрагменти віконних рам зі сплаву алюмінію, загальною вагою 11,1 кг. - повернути власнику.

Вирок може бути оскаржений в порядку статті 394 КПК України до апеляційного суду Харківської області через Жовтневий районний суд м. Харкова протягом 30 (тридцяти) днів з дня його проголошення.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору. Копія судового рішення не пізніше наступного дня після ухвалення надсилається учасникам судового провадження, які не були присутніми в судовому засіданні.

Суддя ОСОБА_1