26.09.16
Провадження №1-кс/200/6737/16
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ Справа №200/11920/16-к

26 вересня 2016р. Слідчий суддя Бабушкінського райсуду м.Дніпропетровська ОСОБА_1
при секретарі - ОСОБА_2
розглянувши у приміщенні суду в м.Дніпропетровську скаргу ОСОБА_3 на постанову слідчого СУ ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_4 про відмову у задоволенні клопотання, -
ВСТАНОВИВ:

У своїй скарзі ОСОБА_3 просить скасувати постанову старшого слідчого СУ ГУНП у Дніпропетровській області ОСОБА_4 від 02 липня 2016р. про відмову у визнанні його потерпілим у кримінальному провадженні №0000462, відкритому за ознаками ч.3 ст.296 КК України та зобов`язати вказаного старшого слідчого залучити його, як потерпілого у цьому кримінальному провадженні, шляхом винесення мотивованої постанови, у відповідності до вимог КПК України. В обґрунтування скарги вказав, що 15 червня 2016р. подав старшому слідчому ОСОБА_4 заяву (клопотання) про залучення його до кримінального провадження як потерпілого. 21 червня 2016р. отримав копію постанови про відмову у задоволенні клопотання. 22 червня 2016р. він звернувся до Бабушкінського райсуду м.Дніпропетровська із скаргою, в якій просив скасувати вказану постанову. 30.06.2016р. слідчим суддею Бабушкінського райсуду м.Дніпропетровськ було його скарги задоволено частково.

На виконання вказаної ухвали Бабушкінського районного суду м.Дніпропетровська від 30.06.2016року старший слідчий СУ ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_4 виніс постанову про відмову у визнанні потерпілим. Вважає цю постанову незаконною, такою, що порушує його конституційні права, а тому, підлягає скасуванню посиаючись на наступне.

06 червня 2016р. приблизно о 23-45год. ОСОБА_5 , керуючи автомобілем марки БМВ-7, н/з НОМЕР_1 , рухаючись на швидкості від 120 до 140 км/год. по пр. ім.Д.Яворницького у м.Дніпрі, здійснила виїзд на тротуар неподалік перехрестя із вул.Харківською. Внаслідок виїзду на пішохідний тротуар вона здійснила наїзд на пішохода ОСОБА_6 , який загинув. Він, скаржник, знаходився поряд із ОСОБА_6 , невідомо яким чином не отримав ніяких тілесних ушкоджень та не загинув від дій водія ОСОБА_5 , але її діями йому заподіяно моральну шкоду, у зв`язку з чим вважає, що у відповідності до вимог ч.1 ст.55 КК України є потерпілим. Свої вимоги обгрунтовує також ст.27 Конституції України, ст.ст.1,2,6 Конвенції про захист прав та основоположних свобод, ст.1 Загальної Декларації прав людини, ст.6 Міжнародного пакту про громадянські і політичні права.

В дане судове засідання заявник, слідчий та прокурор не з`явилися, заявник в поданій до суду заяві просить розглянути скаргу без участі його чи його представника. Слідчий в поданій до суду заяві просить розглянути скаргу без його участі та відмовити в задоволенні скарги.
Розглянувши скаргу доходжу наступного висновку.
Санкція ст.286 КК України "Порушення правил безпеки дорожнього руху або експлуатація транспорту особами, які керують транспортними засобами", передбачає відповідальність за порушення правил безпеки дорожнього руху або експлуатація транспорту особою, яка керує транспортним засобом, що спричинило потерпілому середньої тяжкості тілесне ушкодження, за ті самі діяння, якщо вони спричинили смерть потерпілого або заподіяли тяжке тілесне ушкодження, або якщо вони спричинили загибель кількох осіб.

Частиною 1 ст.55 КПК України визначено, що потерпілим у кримінальному провадженні може бути фізична особа, якій кримінальним правопорушенням завдано моральної, фізичної або майнової шкоди.

Встановлено, що 08 червня 2016р. ОСОБА_3 був допитаний старшим слідчим ОСОБА_4 як свідок у кримінальному провадженні №0000462, під час якого показав, що 06 червня 2016р. був свідком ДТП, а 15.06.2016р. подав старшому слідчому письмове клопотання про визнання його потерпілим у цьому кримінальному провадженні з підстав, що йому заподіяно моральної шкоди.

Постановою старшого слідчого ОСОБА_4 від 02 липня 2016р. заявнику відмовлено у визнанні потерпілим з тих підстав, що йому не заподіяно тілесних ушкоджень.

Зважаючи на те, ст.286 КК України визначено відповідальність за порушення правил безпеки дорожнього руху або експлуатація транспорту особою, яка керує транспортним засобом, внаслідок якого потерпілому спричиняється середньої тяжкості чи тяжке тілесне ушкодження, або ж смерть, а заявник ОСОБА_3 внаслідок розслідуваного ДТП тілесних ушкоджень не отримував, оскаржувану постанову необхідно вважати правомірною.

Посилання заявника на те, що він через ДТП, свідком якого був, морально страждає, не може бути підставою для визнання його потерпілим, оскільки особа може вважатись потерпілим через заподіяння їй моральної шкоди у випадку, якщо така була заподіяна в результаті скоєння злочину саме відносно цієї особи.

З урахуванням викладеного скарга ОСОБА_3 не підлягає задоволенню.
На підставі викладеного та керуючись ст.ст.303-307 КПК України,

УХВАЛИВ:

В задоволенні скарги ОСОБА_3 на постанову старшого слідчого СУ ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_4 від 02 липня 2016р. про відмову у задоволенні клопотання - відмовити.
Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя