Справа № 621/117/18
Пр. № 1-кп/621/91/18
ВИРОК
Іменем України
02 березня 2018 року м. Зміїв
Зміївський районний суд Харківської області в складі:
головуючого судді ОСОБА_1 ,
за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,
прокурора ОСОБА_3 ,
обвинуваченого ОСОБА_4 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Змієві кримінальне провадження № 0001229 по обвинуваченню:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Соколове, Зміївського району Харківської області, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , що фактично проживає за адресою: АДРЕСА_2 , українця, громадянина України, не працюючого, із середньою освітою, раніше судимого: 1) вироком Зміївського районного суду Харківської області від 06.02.2001 року за ч. 2 ст. 140, ч. 3 ст. 140, ст. 44, ст. 42 КК України (редакція 1960 року) до 2-х років позбавлення волі, звільненого 07.12.2002 року за відбуттям строку покарання; 2) вироком Зміївського районного суду Харківської області від 06.11.2003 року за ч. 2 ст. 185, ч. 3 ст. 185 КК України до 3-х років позбавлення волі, звільненого умовно-достроково на невідбутий термін 10 місяців 15 днів 28.10.2005 року на підставі постанови Балаклійського районного суду Харківської області від 20.10.2005 року; 3) вироком Зміївського районного суду Харківської області від 03.06.2009 року за ч. 1 ст. 162, ч. 2 ст. 121, ст. 71 КК України до 7 років 1 місяця позбавлення волі, звільненого 13.06.2013 року за відбуттям терміну покарання; 4) вироком Зміївського районного суду Харківської області від 12.03.2014 року за ч. 3 ст. 185 КК України до 3-х років позбавлення волі, на підставі ст. 75 КК України звільненого від відбування покарання з іспитовим строком 1 рік; 5) вироком Зміївського районного суду Харківської області від 31.10.2014 року за ч. 3 ст. 185, ст. 71 КК України до 3-х років 6 місяців позбавлення волі, звільненого умовно-достроково 13.07.2017 року на підставі постанови Орджонікідзевського районного суду м. Харкова від 05.07.2017 року на невідбутий термін 3 місяці 30 днів на підставі ст. 81 КК України,

у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України,

в с т а н о в и в:
ОСОБА_4 , будучи раніше судимим за вчинення умисних корисливих злочинів, на шлях виправлення та перевиховання не став та знову скоїв аналогічний злочин.

27.11.2017 року, ОСОБА_4 , який перебував в будинку домоволодіння АДРЕСА_1 , виник злочинний умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна. З метою реалізації свого злочинного умислу ОСОБА_4 , в період часу з 17 години 00 хвилин по 19 годину 00 хвилин 27.11.2017 року, більш точного часу встановити в ході досудового слідства не виявилося за можливе, перебуваючи в домоволодінні АДРЕСА_1 , в якому проживає його товариш ОСОБА_5 , скориставшись тим, що за його діями ніхто не спостерігає, повторно, таємно, протиправно, з метою наживи, викрав мобільний телефон торгової марки «ERGO», моделі А 502, бувший у вжитку, вартістю згідно висновку товарознавчої експертизи №24934 від 19.12.2017 року 1665,02 гривень, що належить ОСОБА_5 . Викраденим майном ОСОБА_4 розпорядився на власний розсуд, чим заподіяв потерпілому ОСОБА_5 матеріальну шкоду на вказану суму.

Допитаний у судовому засіданні в якості обвинуваченого ОСОБА_4 вину в інкримінованому йому злочині визнав повністю, розкаявся у вчиненому. Не оспорював встановлених в ході досудового розслідування фактичних обставин справи, на підставі яких стороною обвинувачення йому пред`явлено обвинувачення. Пояснив про обставини вчинення злочину, а саме про те, що 27.11.2017 року, у період часу з 17 по 19 годину, він перебував в домоволодінні АДРЕСА_1 у свого товариша ОСОБА_5 та скориставшись, що за його діями ніхто не спостерігає, викрав у останнього мобільний телефон ТМ «ERGO», моделі А 502.

Потерпілий ОСОБА_5 у судове засідання не з`явився, звернувся до суду із заявою про розгляд справи за його відсутності. Будь-яких претензій до ОСОБА_4 не має. Викрадене повернено.

Показання обвинуваченого повністю відповідають фактичним обставинам справи. З урахуванням повного визнання вини у вчиненні вищенаведеного кримінального правопорушення, а також враховуючи думку учасників судового провадження, за відсутності заперечень та сумнівів у добровільності їх позиції, суд на підставі ч. 3 ст. 349 КПК України визнає недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються.

Таким чином, суд дійшов висновку про доведеність вини ОСОБА_4 у вчиненні вищезазначеного злочину і правильність кваліфікації його дій за ч. 2 ст. 185 КК України, тобто таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене повторно.

Обставинами, що пом`якшують покарання відповідно до ст. 66 КК України, визнається щире каяття та активне сприяння розкриттю злочину.

Обставин, що обтяжують покарання відповідно до ст. 67 КК України визнається рецидив злочинів.

При призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_4 , суд враховує, що ним вчинено злочин, передбачений ч. 2 ст. 185 КК України, який, відповідно до ст. 12 КК України, є злочином середньої тяжкості.

Вивченням особи обвинуваченого судом встановлено, що він не працює, не одружений, за місцем проживання характеризується як особа, відносно якої компрометуючих матеріалів сільська рада не отримувала, у лікарів нарколога та психіатра на обліку не перебуває, раніше судимий.

Вирішуючи питання про призначення покарання ОСОБА_4 , суд враховує тяжкість вчиненого злочину, наявність обставин, що пом`якшують та обтяжують покарання, особу обвинуваченого, обставини справи і дійшов висновку, що його виправлення можливе без відбування покарання, у зв`язку з чим, на обвинуваченого можливо покласти покарання у виді позбавлення волі із звільненням його від відбування покарання на підставі ст. 75 КК України, із покладанням обов`язків, передбачених ст. 76 КК України.

Згідно ч. 2 ст. 124 КПК України, суд стягує з ОСОБА_4 процесуальні витрати за проведення судово-товарознавчої експертизи від 19.12.2017 року №24934 за цим кримінальним провадженням.

На стадії досудового розслідування відносно ОСОБА_4 запобіжного заходу обрано не було. Підстав для обрання запобіжного заходу до набрання вироком законної сили суд не вбачає.

Цивільний позов у кримінальному провадженні не заявлено.

Питання щодо речових доказів вирішити на підставі ст. 100 КПК України.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 349, 368-374 КПК України, суд
у х в а л и в:
Визнати ОСОБА_4 винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України, та призначити йому покарання у виді позбавлення волі на строк 4 роки.

На підставі статті 75 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком на 3 роки.

Відповідно до вимог ст. 76 КК України на період іспитового строку покласти на ОСОБА_4 наступні обов`язки:

1) періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

2) повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь держави процесуальні витрати за проведення судової товарознавчої експертизи №24934 від 19.12.2017 року, проведеної ХНДІСЕ ім. засл. проф. М.С. Бокаріуса у розмірі 99 (дев`яносто дев`ять) грн.

Речові докази - мобільний телефон ТМ «ERGO», моделі А 502, який знаходиться на відповідальному зберіганні у потерпілого ОСОБА_5 , вважати йому повернутим.

Запобіжний захід до набрання вироком законної сили щодо ОСОБА_4 не обирати.

На вирок може бути подана апеляційна скарга до апеляційного суду Харківської області через Зміївський районний суд протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювалися.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого ст. 395 КПК України, якщо таку скаргу не буде подано.

Копію вироку негайно після його проголошення належить вручити обвинуваченому та прокурору.

Інші учасники судового провадження мають право отримати копію вироку в суді.

Головуючий: