№ провадження 11-кп/781/145/18 Головуючий у суді І-ї інстанції ОСОБА_1
Категорія 115 (93, 94) Доповідач в колегії апеляційного суду ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
13.03.2018 року. м.Кропивницький

Колегія суддів судової палати у кримінальних справах Апеляційного суду Кіровоградської області у складі:
головуючого - судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

із секретарем ОСОБА_5

розглянула у відкритому судовому засіданні у м. Кропивницькому кримінальне провадження №0000497 за апеляційними скаргами прокурора, потерпілої ОСОБА_6 та захисника ОСОБА_7 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_8 на вирок Олександрійського міськрайонного суду Кіровоградської області від 30.11.2017 року, яким

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Одеси, громадянина України, не одруженого, з професійно-технічною освітою, не працюючого, зареєстрованого в АДРЕСА_1 , фактично проживаючого в АДРЕСА_2 , раніше не судимого
засуджено за ч.1 ст. 115 КК України та призначено покарання у виді 8 років позбавлення волі
за участю сторін кримінального провадження:

прокурора ОСОБА_9 ,

потерпілої ОСОБА_6 ,

обвинуваченого ОСОБА_8 ,

захисника ОСОБА_7

В С Т А Н О В И Л А:
В апеляційній скарзі прокурор просить скасувати вирок Олександрійського міськрайонного суду Кіровоградської області щодо ОСОБА_8 за ч. 1 ст. 115 КК України у зв`язку з невідповідністю призначеного судом покарання ступеню тяжкості кримінального правопорушення та особі обвинуваченого внаслідок м`якості, ухвалити новий вирок, яким ОСОБА_8 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України, та призначити йому покарання у виді 9 років позбавлення волі. Свої вимоги обґрунтовує тим, що судом не дано належної оцінки тому факту, що в діях обвинуваченого відсутнє щире каяття. Судом також не врахована думка потерпілої, яка в судовому засідання наполягала на суворому покаранні обвинуваченому ОСОБА_8 , тому враховуючи особу обвинуваченого, ставлення до вчиненого, тяжкість вчиненого злочину, обставини вчинення злочину, - вважає, що у зв`язку з м`якістю призначеного покарання досягнути мети покарання ОСОБА_8 не зможе.
В апеляційний скарзі потерпіла ОСОБА_6 просить скасувати вирок міськрайонного суду в частині призначеного обвинуваченому покарання та ухвалити новий вирок, яким ОСОБА_8 призначити покарання у виді позбавленні волі строком на 12 років, мотивуючи тим, що призначене покарання не відповідає тяжкості кримінального правопорушення. Суд не взяв до уваги те, що ОСОБА_8 наніс ОСОБА_10 не менше 81 удару в область голови та тулуба понівечивши таким чином тіло ОСОБА_10 та завдавши їй чималих фізичних страждань, що характеризує обвинуваченого як жорстоку особу. Після скоєного убивства ОСОБА_8 намагався знищити сліди злочину та позбавитись тіла ОСОБА_10 . Також, непогодження із призначеним обвинуваченому судом першої інстанції покаранням обгрунтовує тим, що обвинувачений вину визнав частково та не проявив ніякого дійового каяття. Його твердження з приводу того, що він не бажав вбивати ОСОБА_10 є лише намаганням уникнути справедливого покарання.

В апеляційній скарзі захисник ОСОБА_7 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_8 просить вирок суду першої інстанції змінити, призначивши обвинуваченому покарання за ч.1 ст.115 КК України нижче від найнижчої межі, встановленої в санкції вказаної статті. Зарахувати час тримання під вартою з 13.06.2016 року по день набрання вироку законної сили. Свої вимоги обгрунтовує тим, що призначене судом покарання у вигляді позбавлення волі з реальним його відбуванням, є таким, що не відповідає обставинам при яких було вчинено злочин та його особі з точки зору його суворості. В ході судового розгляду справи встановлено, що потерпілі не мають претензій матеріального та морального характеру до обвинуваченого, тобто збитки відшкодовано. Крім цього в строк відбування покарання обвинуваченому зараховано час перебування під вартою з 13.06.2016 року до 20.06.2017 року включно з розрахунку один день попереднього ув`язнення за 2 дні позбавлення волі, а з 21.06.2017 року по день набрання вироком законної сили з розрахунку один день попереднього ув`язнення за один день позбавлення волі, згідно Закону України «Про внесення змін до Кримінального кодексу України щодо правила складання покарань та зарахування строку попереднього ув`язнення зараховується судом у строк покарання у разі засудження до позбавлення волі день за день. Однак, відповідно до ч.2 ст.5 КК України «Закон про кримінальну відповідальність, що встановлює злочинність діяння або посилює кримінальну відповідальність, не має зворотної дії в часі».
Вироком суду ОСОБА_8 визнано винним та засуджено за те, що він 13 червня 2016 року, у проміжку часу між 6 та 10 годинами, більш точного часу судом не встановлено, перебуваючи в будинку АДРЕСА_2 , під час сварки, яка виникла на ґрунті раптово виниклих неприязних відносин, маючи прямий умисел на протиправне позбавлення життя своєї співмешканки ОСОБА_10 , використовуючи почергово камінну виделку, дерев`яне поліно та кухонний ніж, наніс останній не менше 81 ударів в область голови та тулуба, в результаті чого спричинив тілесні ушкодження ОСОБА_10 у вигляді: закритої тупої травми грудної клітини з розривом правої легені, переломи ребер з права по біля грудиній лінії 3,4,5, по середньо - ключичній лінії 6,7, між середньо - ключичною і передньо - пахвовою лініями 8,9, по середньо та задньо-пахвовій лініям-10, розривами пристінної плеври в місцях переломів 6,7,8 ребер, з ліва: між задньо-пахвовою і лопатковою лініями 3,4,5,6,7, які у своїй сукупності мають ознаки тяжких тілесних ушкоджень, як небезпечні для життя в момент заподіяння та знаходяться у прямому причинному зв`язку зі смертю; синців: навколо правого ока, навколо лівого ока з переходом в ліву виличну ділянку, в правій виличній ділянці, на правій щоці, біля кута нижньої щелепи справа, в проекції кута нижньої щелепи зліва, на лобі зліва, по зовнішній поверхні правого плеча у верхній третині, по зовнішній поверхні правого плеча у середній третині, по зовнішній поверхні правого ліктьового суглобу, по задньо-внутрішній поверхні правого передпліччя у середній третині, навколо нижньої третини правого передпліччя, по тильній поверхні правої кисті, по задньо-зовнішній поверхні лівого плеча у верхній та середній третинах з переходом на задню поверхню грудної клітини зліва, навколо середньої третини лівого передпліччя, навколо нижньої третини лівого передпліччя, по лівій бічній поверхні грудної клітини, на лівій сідниці з переходом на верхню третину лівого стегна, у середній третині лівого стегна по зовнішній поверхні, по внутрішній поверхні правого колінного суглобу, по передній поверхні лівого колінного суглобу, по передній поверхні лівої гомілки у середній третині, навколо нижньої третини лівої гомілки, по тильній поверхні лівої стопи, по тильній поверхні у основи першого пальця лівої стопи, по передній поверхні правої гомілки у верхній третині, по внутрішній поверхні правої гомілки у нижній третині, по зовнішній поверхні правого стегна у верхній третині, по зовнішній поверхні правої гомілки у середній третині, по зовнішній поверхні правої гомілки у нижній третині, в проекції 6 хребця грудного відділу хребта, в проекції правої лопатки, по задній поверхні лівого вуха, по задній поверхні правого вуха, в правій поперековій ділянці, на правій сідниці, у верхній третині правого стегна по задній поверхні, у верхній третині лівого стегна по задній третині, у середній третині лівого стегна по задній поверхні; саден: в проекції лівої лопатки, в проекції лівої сідниці, у середній третині лівого стегна по задній поверхні, у середній третині правої гомілки по задній поверхні; ран: в тім`яній ділянці зліва, в тім`яно-скроневій ділянці зліва, в потиличній ділянці справа, в проекції тім`яного бугра, над правою бровою, в правій виличній ділянці, на ребрі правої кисті, в проекції правої щоки поверхневі рани. В результаті отриманих тілесних ушкоджень 13.06.2016 року у проміжку часу між 6 та 10 годинами настала смерть ОСОБА_10 .

Провівши судове слідство в обсязі дослідження характеризуючи даних особи обвинуваченого, заслухавши доповідача, в дебатах прокурора, який підтримав подану апеляційну скаргу, потерпілу ОСОБА_6 , яка просила задовольнити її апеляційну скаргу, обвинуваченого ОСОБА_8 та його захисника ОСОБА_7 , які підтримали подану апеляційну скаргу захисника, перевіривши матеріали кримінального провадження та обговоривши доводи апеляцій, колегія суддів приходить до таких висновків.

Як вбачається з матеріалів кримінального провадження міськрайонний суд повно, об`єктивно і всебічно дослідивши всі обставини кримінального провадження, прийшов до обґрунтованого висновку про винуватість обвинуваченого ОСОБА_8 у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст.115 КК України, навівши у вироку мотиви прийняття такого рішення, із посиланням на належні докази, які були дослідженні під час судового розгляду.

Оскільки учасниками судового провадження не оскаржуються фактичні обставини вчинення правопорушення в апеляційному порядку, колегія суддів, відповідно до ст.404 КПК України, не входить до оцінки доказів провадження, тому вважає, що суд першої інстанції обґрунтовано визнав ОСОБА_8 винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст.115 КК України кваліфікувавши його дії як умисне протиправне заподіяння смерті іншій людині.

Таким чином, колегія суддів погоджується з таким висновком суду першої інстанції, оскільки такі висновки суду відповідають матеріалам кримінального провадження.

Аналізуючи доводи прокурора та потерпілої щодо невідповідності призначеного ОСОБА_8 покарання ступеню тяжкості кримінального правопорушення та даних про його особу, а також неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність, доводи захисника про суворість призначеного покарання, колегія суддів вважає їх необґрунтованими з огляду на наступне.
Відповідно до вимог статей 50, 65 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засудженого, а при його призначенні суд повинен враховувати ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання. Особі, яка вчинила злочин, має бути призначено покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів.

При призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_8 суд першої інстанції відповідно до вимог ст. 65 КК України, у повній мірі врахував ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, обставини його вчинення, наслідки, які настали, дані, що характеризують особу обвинуваченого, а також пом`якшуючі та обтяжуючі покарання обставини.

Так, обвинувачений ОСОБА_8 вчинив кримінальне правопорушення, яке відповідно до ст. 12 КК України відноситься до особливо тяжкого злочину, вперше притягується до кримінальної відповідальності, на обліку у лікаря психіатра та лікаря нарколога не перебуває, як особа характеризується посередньо, не працює. Обставини що пом`якшують та обтяжують покарання відсутні.

З огляду на викладене, апеляційні доводи захисника про суворість призначеного покарання, на думку колегії суддів є безпідставними, оскільки судом призначено ОСОБА_8 покарання за ч.1 ст. 115 КК України - у виді позбавлення волі строком на 8 років, що об`єктивно відповідає ступеню тяжкості злочину та особі обвинуваченого, за своїм видом і розміром необхідне і достатнє для його виправлення та запобігання вчиненню нових злочинів, є справедливим, а також відповідає меті покарання, визначеній у ст. 50 КК України.

Згідно даних кримінального провадження та доводів поданої апеляційної скарги сторони захисту, об`єктивно відсутні інші обставини, які пом`якшують або істотно зменшують ступінь тяжкості вчиненого злочину, ніж ті, що встановлені судом, а твердження щодо їх наявності повністю спростовуються висновками суду, зазначеними у оскаржуваному вироку.
Виходячи з підвищеної небезпеки кримінального правопорушення, об`єктом якого є життя особи, конкретних обставин вчиненого кримінального правопорушення, яке полягало у нанесенні потерпілій численних поранень, які призвели до смерті, та з урахуванням особи обвинуваченого, підстав для призначення ОСОБА_8 більш м`якого покарання колегія суддів не вбачає.
Також, з огляду на те, що призначене судом покарання за своїм видом та розміром є необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого ОСОБА_8 , запобігання вчиненню ним нових злочинів, а апеляційна скарга як прокурора так і потерпілої переконливих доводів того, чому призначене обвинуваченому за ч.1 ст. 115 КК України покарання, не відповідає ступеню тяжкості та особі обвинуваченого, не містить, а тому у колегія суддів жодних підстав вважати таке покарання несправедливим унаслідок м`якості немає.
При цьому, колегія суддів зазначає, що районний суд обґрунтовано вказав на те, що ОСОБА_8 вчинив особливо тяжкий злочин та врахував поведінку обвинуваченого після вчиненого злочину і відношення до наслідків злочину.
У статті 17 Закону України від 23 лютого 2006 року «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» передбачено, що «при розгляді справ суди застосовують Конвенцію та практику Суду як джерело права».

У справі «Бакланов проти Росії» (рішення суду від 09 червня 2005 року), так і в справі «Фрізен проти Росії» (рішення від 24 березня 2005 року) Європейський суд з прав людини зазначив, що «досягнення справедливого балансу між загальними інтересами суспільства та вимогами захисту основоположних прав особи лише тоді стає значимим, якщо встановлено, що під час відповідного втручання було дотримано принципу «законності» і воно не було свавільним». У справі «Ізмайлов проти Росії» (п. 38 рішення від 16 жовтня 2008 року) Європейський суд вказав, що «для того, щоб втручання вважалося пропорційним, воно має відповідати тяжкості правопорушення і не становити «особистий надмірний тягар для особи».

Отже, призначене судом першої інстанції обвинуваченому ОСОБА_8 покарання відповідає ступеню тяжкості кримінального правопорушення та особі обвинуваченого відповідатиме принципу необхідності і достатності для виправлення обвинуваченого, випливатиме з дотримання судом принципів «рівних можливостей» та «справедливого судового розгляду», встановлених ст. 6 Конвенції «Про захист прав людини і основоположних свобод» 1950 року.

Щодо вимог захисника про необхідність зарахування обвинуваченому одного дня попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі з 21 червня 2017 року до вступу вироку в закону силу, то вони не підлягають задоволенню, оскільки лише до 20.06.2017 року включно діяли вимоги Закону України «Про внесення зміни до Кримінального кодексу України щодо удосконалення порядку зарахування судом строку попереднього ув`язнення у строк покарання» від 26.11.2015 № 838-VIII про зарахування одного дня попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.
Отже, беручи до уваги те, що даних, які б свідчили про те, що у кримінальному провадженні неправильно застосовано кримінальний закон чи допущено істотне порушення кримінального процесуального закону, які б слугували підставою для скасування вироку відповідно до доводів апеляційних скарг, не встановлено, колегія суддів приходить до переконання про те, що вирок є законним, обґрунтованим, належним чином вмотивованим і справедливим та відповідає меті покарання, а підстави для задоволення апеляційних скарг прокурора, потерпілої та захисника в інтересах обвинуваченого відсутні, у зв`язку з чим вони підлягають залишенню без задоволення, а вирок суду без змін.
Керуючись ст.ст. 376 ч.2, 404, 405, 407 КПК України, колегія суддів апеляційного суду
П О С Т А Н О В И Л А:
Апеляційні скарги прокурора, потерпілої ОСОБА_6 та захисника ОСОБА_7 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_8 залишити без задоволення, а вирок Олександрійського міськрайонного суду Кіровоградської області від 30.11.2017 року щодо ОСОБА_8 без зміни.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення і може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом трьох місяців з дня її проголошення, а засудженим, який тримається під вартою в той самий строк з дня вручення йому копії судового рішення.
Судді: (підписи)
Згідно з оригіналом:
Суддя Апеляційного суду
Кіровоградської області ОСОБА_2