Справа № 308/1087/18
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
15.03.2018 місто Ужгород

Ужгородський міськрайонний суд Закарпатської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

при секретарі судового засідання ОСОБА_2 ,

з участю прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

захисника ОСОБА_5 ,

потерпілого ОСОБА_6

законного представника потерпілого ОСОБА_6 ОСОБА_7 ,

потерпілого ОСОБА_8 ,

представника потерпілого ОСОБА_8 ОСОБА_9 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду в місті Ужгороді угоду про визнання винуватості від 15.03.2018 року, укладену між прокурором Ужгородської місцевої прокуратури юристом 2 класу ОСОБА_3 та обвинуваченим ОСОБА_4 , у кримінальному провадженні, внесеному в Єдиний реєстр досудових розслідувань за № 0000107 від 11.01.2018 року, про обвинувачення:
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, українця, уродженця м. Ужгород Закарпатської області, що зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , неодруженого, що працює на посаді зварювальника машино-контактної сварки ТОВ «Конвектор», раніше не судимого, у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 296, ч. 1 ст. 121, ч. 1 ст. 122, ч. 1 ст. 263 КК України,

В С Т А Н О В И В:
До Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області з Ужгородської місцевої прокуратури надійшов обвинувальний акт у кримінальному провадженні, внесеному в Єдиний реєстр досудових розслідувань за № 0000107 від 11.01.2018 року, про обвинувачення ОСОБА_4 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 296, ч. 1 ст. 121, ч. 1 ст. 122, ч. 1 ст. 263 КК України.

З обвинувального акту встановлено, що у невстановлений слідством час на початку січня 2018 року у м. Ужгороді по вул. Чорновола, напроти будинку під № 7, ОСОБА_4 знайшов біля смітника предмет, схожий на пістолет, споряджений магазином, у якому знаходилися предмети, схожі на патрони, привласнив такі, тим самим діючи з прямим умислом, без передбаченого законом дозволу, придбав зазначений пістолет, споряджений бойовими припасами, та носив у лівій внутрішній кишені своєї куртки до моменту вилучення слідчим СВ Ужгородського ВП ГУНП в Закарпатській області о 03 год. 20 хв. 11.01.2018 року.
Згідно з висновком судово-балістичної експертизи № 1/21 від 26.01.2018 року даний предмет, схожий на пістолет, є самозарядним пістолетом «CARRERA RS 30» № НОМЕР_1 , калібру 9 мм P.A., і відноситься до короткоствольної гладкоствольної вогнепальної зброї і придатний до стрільби.
Відповідно до висновку судово-балістичної експертизи № 1/21 від 26.01.2018 року предмети, схожі на патрони, якими споряджений зазначений пістолет, є нестандартними переробленими патронами калібру 9 мм P.A., спорядженими металевими кулями діаметром 6,2 мм, саморобним способом за допомогою промислового обладнання із використанням гільз шумових патронів турецького виробництва «GFS 9mm Р.А.К.», які придатні для проведення пострілів та відносяться до боєприпасів.
Таким чином, органом досудового розслідування ОСОБА_4 інкриміновано вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України, тобто придбання, носіння вогнепальної зброї, бойових припасів без передбаченого законом дозволу.
Крім того, 11.01.2018 року, о 02 год. 00 хв., ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , знаходячись у громадському місці, а саме, на терасі магазину-кафе «ABC Зіна», яка розташована за адресою: м. Ужгород, вул. Капушанська, 168, перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, на ґрунті неприязних відносин, що виникли раптово, діючи з прямим умислом, тобто усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, з хуліганських мотивів, виражаючи явну неповагу до суспільства, грубо порушуючи громадський порядок, що супроводжувалося особливою зухвалістю, використовуючи короткоствольну гладкоствольну вогнепальну зброю пістолет «CARRERA RS 30» № НОМЕР_1 , калібру 9 мм P.A., споряджену бойовими припасами, якою здійснив декілька пострілів в область тулуба ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , та декілька пострілів в область обличчя неповнолітнього ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , чим спричинив останнім тілесні ушкодження. Внаслідок вищевказаних хуліганських дій ОСОБА_4 робота магазину-кафе « ІНФОРМАЦІЯ_4 » припинилася.
Таким чином, органом досудового розслідування ОСОБА_4 інкриміновано вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 296 КК України, а саме, хуліганство, тобто грубе порушення громадського порядку з мотивів явної неповаги до суспільства, що супроводжується особливою зухвалістю, вчинене із застосуванням вогнепальної зброї.
Разом з тим, 11.01.2018 року, о 02 год. 00 хв., ОСОБА_4 , знаходячись у громадському місці, а саме, на терасі магазину-кафе «ABC Зіна», перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, на ґрунті раптово виниклих неприязних відносин, підійшов до ОСОБА_8 , де діючи з прямим умислом, тобто усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, з хуліганських мотивів, маючи на меті спричинення тілесних ушкоджень, нехтуючи загальноприйнятими правилами поведінки, знаходячись повернутим обличчям до потерпілого, вийняв своєю правою рукою з внутрішньої лівої кишені куртки короткоствольну гладкоствольну вогнепальну зброю пістолет «CARRERA RS 30» № НОМЕР_1 , калібру 9 мм Р.А., з якої здійснив декілька пострілів в область тулубу потерпілого ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , в результаті чого згідно з висновком судово-медичного експерта № 44 від 24.01.2018 року останньому спричинено тілесні ушкодження у вигляді множинних кульових поранень грудної клітки, проникаючих поранень черевної порожнини з пошкодженням печінки, брижі, стінки тонкого кишківника, масивна внутрішня кровотеча (наявність рідкої крові в черевній порожнині до 1 літра). Виникли вищевказані тілесні ушкодження в результаті дії зі значною силою компактних об`єктів, якими найбільш імовірно могли бути кулі, і по своєму характеру і згідно з правилами вищевказані тілесні ушкодження були небезпечними для життя у момент їх спричинення, та за цією ознакою, згідно з п. п. 2.1., 2.1.3. (к) Правил судово-медичного визначення ступеню тяжкості тілесних ушкоджень, затверджених наказом МОЗ України № 6 від 17.01.1995 року, кваліфікуються як тяжкі тілесні ушкодження.
Таким чином, органом досудового розслідування ОСОБА_4 інкриміновано вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України, а саме, нанесення умисного тяжкого тілесного ушкодження, тобто умисного тілесного ушкодження, небезпечного для життя в момент заподіяння.
Також, 11.01.2018 року, о 02 год. 00 хв., ОСОБА_4 , знаходячись у громадському місці, а саме, на терасі магазину-кафе «ABC Зіна», перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, на ґрунті неприязних відносин, які виникли раптово, підійшов до потерпілого ОСОБА_6 , де діючи з прямим умислом, тобто усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, з хуліганських мотивів, маючи на меті спричинення тілесних ушкоджень, нехтуючи загальноприйнятими правилами поведінки, знаходячись повернутим обличчям до потерпілого, вийняв своєю правою рукою з внутрішньої лівої кишені куртки короткоствольну гладкоствольну вогнепальну зброю пістолет «CARRERA RS 30» № НОМЕР_1 , калібру 9 мм Р.А., з якої здійснив декілька пострілів в область обличчя ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , в результаті чого, згідно з висновком судово-медичного експерта № 45 від 25.01.2018 року, спричинив останньому тілесні ушкодження у вигляді вогнепального сліпого поранення лиця зліва з пошкодженням передньої стінки гайморової пазухи з множинними осколковими переломами і рани на шкірних покривах лівої щоки (яка ушита). Виникли вищевказані тілесні ушкодження в результаті дії зі значною силою компактних об`єктів, якими найбільш ймовірно могли бути кулі і по своєму характеру потягли за собою розлад здоров`я на строк більше 21 дня і по цій ознаці, відповідно до п. 2.2.2. Правил судово-медичного визначення ступеню тяжкості тілесних ушкоджень, затверджених наказом МОЗ України № 6 від 17.01.1995 року, кваліфікуються як тілесні ушкодження середньої тяжкості.
Таким чином, органом досудового розслідування ОСОБА_4 інкриміновано вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122 КК України, а саме, умисне середньої тяжкості тілесне ушкодження, тобто умисне ушкодження, яке не є небезпечним для життя і не потягло за собою наслідків, передбачених у статті 121 цього Кодексу, але таке, що спричинило тривалий розлад здоров`я.
У даному судовому засіданні прокурор подав угоду про визнання винуватості від 15.03.2018 року, укладену між прокурором Ужгородської місцевої прокуратури юристом 2 класу ОСОБА_3 та обвинуваченим ОСОБА_4 .

З огляду на вказане, у порядку ч. 3 ст. 474 КПК України, враховуючи, що угоду досягнуто під час судового провадження, суд невідкладно перейшов до розгляду угоди.
Прокурор у судовому засіданні просив затвердити угоду про визнання винуватості та призначити обвинуваченому ОСОБА_4 міру покарання, визначену в угоді.

Обвинувачений у судовому засіданні свою вину у вчиненні інкримінованих йому злочинів визнав повністю, розкаявся у вчиненому та просив затвердити угоду про визнання винуватості, укладену з прокурором.

Захисник обвинуваченого просила затвердити угоду про визнання винуватості.

Потерпілий ОСОБА_6 та його законний представник ОСОБА_7 , потерпілий ОСОБА_8 у судовому засіданні не заперечили щодо затвердження угоди, про що подали підписані ними відповідні письмові згоди, згідно з якими у відповідності до п. 3 ч. 4 ст. 469 КПК України надають згоду прокурору Ужгородської місцевої прокуратури ОСОБА_3 , яким затверджено обвинувальний акт у кримінальному провадженні № 0000107 щодо ОСОБА_4 , який обвинувачується у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 296, ч. 1 ст. 121, ч. 1 ст. 122, ч. 1 ст. 263 КК України, на укладення угоди про визнання винуватості між прокурором та обвинуваченим ОСОБА_4 . Зазначили, що обвинуваченим ОСОБА_4 повністю відшкодовано заподіяну кримінальними правопорушеннями матеріальну та моральну шкоду їм як потерпілим. Потерпілий ОСОБА_6 та його законний представник ОСОБА_7 , потерпілий ОСОБА_8 розуміють наслідки укладення та затвердження зазначеної угоди для сторін, передбачені ст. 473 КПК України.

Представник потерпілого ОСОБА_8 ОСОБА_9 у судовому засіданні не заперечив проти затвердження угоди про визнання винуватості та просив вирішити питання про розподіл процесуальних витрат на правову допомогу, на підтвердження чого надав оригінал квитанції № 33 від 06.03.2018 року.

Із змісту угоди про визнання винуватості від 15.03.2018 року, укладеної між прокурором Ужгородської місцевої прокуратури юристом 2 класу ОСОБА_3 та обвинуваченим ОСОБА_4 , вбачається, що прокурор та обвинувачений ОСОБА_4 дійшли згоди щодо всіх істотних обставин даного кримінального провадження, обвинувачений ОСОБА_4 повністю визнав свою винуватість у зазначеному діянні, а також зобов`язується беззастережно визнати свою вину у вчиненні кримінального правопорушення. Сторони погоджуються на призначення ОСОБА_4 за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 296 КК України, у виді позбавлення волі строком на 3 роки, за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України, у виді позбавлення волі строком на 5 років, за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122 КК України, у виді позбавлення волі строком на 2 роки, за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України, у виді позбавлення волі строком на 3 роки. Згідно з вимогами ч. 1 ст. 70 КК України, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, призначити остаточне покарання у виді позбавлення волі строком на 5 років. На підставі ст. 75 КК України звільнити обвинуваченого від відбування покарання з випробуванням, якщо він протягом іспитового строку терміном у 3 роки не вчинить нового злочину і виконає покладені на нього обов`язки, передбачені п. п. 1, 2 ч. 1 ст. 76 КК України, а саме: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання. Крім того, ОСОБА_4 зобов`язується відшкодувати витрати за проведені експертизи під час досудового розслідування, а саме, за судово-балістичну експертизу № 1/21 від 26.01.2018 року, яку проведено НДЕКЦ при УМВС України в Закарпатській області, у сумі 3432,00 грн. та за судову експертизу холодної зброї № 1/20 від 25.01.2018 року, яку проведено НДЕКЦ при УМВС України в Закарпатській області, у сумі 572,00 грн.

В угоді передбачені наслідки її укладення, затвердження та невиконання, зміст яких обвинуваченому ОСОБА_4 роз`яснено.

Заслухавши учасників судового провадження, дослідивши зміст угоди стосовно свідомої добровільної узгодженості сторонами її істотних умов, враховуючи те, що вчинені ОСОБА_4 злочини, передбачені ч. 4 ст. 296, ч. 1 ст. 121, ч. 1 ст. 263 КК України відносяться до категорії тяжких злочинів, а злочин, передбачений ч. 1 ст. 122 КК України середньої тяжкості, сторони розуміють зміст угоди, наслідки її укладення і невиконання, які передбачені ст. ст. 473, 476 КПК України, угода не суперечить вимогам КК України та КПК України, суд приходить до переконання про можливість затвердження угоди про визнання винуватості.

Суд визнає обставинами, що пом`якшують покарання обвинуваченому ОСОБА_4 відповідно до ст. 66 КК України: визнання вини, щире каяття та активне сприяння розкриттю злочинів.

Обставиною, визначеною ст. 67 КК України, що обтяжує покарання обвинуваченому ОСОБА_4 , є вчинення злочину в стані алкогольного сп`яніння.

Цивільний позов не заявлений.

Процесуальні витрати за проведення судово-балістичної експертизи № 1/21 від 26.01.2018 року, яку проведено НДЕКЦ при УМВС України в Закарпатській області, у сумі 3432,00 грн. та судової експертизи холодної зброї № 1/20 від 25.01.2018 року, яку проведено НДЕКЦ при УМВС України в Закарпатській області, у сумі 572,00 грн., в загальній сумі 4004,00 грн. покласти на обвинуваченого.

Процесуальні витрати, пов`язані з оплатою допомоги представника потерпілого ОСОБА_8 ОСОБА_9 у сумі 7500 грн. у відповідності до ч. 1 ст. 124 КПК України слід стягнути з обвинуваченого на користь потерпілого ОСОБА_8 .

У судовому засіданні захисником обвинуваченого заявлено клопотання про зміну ОСОБА_4 запобіжного заходу на домашній арешт.

Прокурор, потерпілі та їх представники не заперечили щодо зміни запобіжного заходу.

Судом встановлено, що запобіжний захід обвинуваченому згідно з ухвалою слідчого судді Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 18.01.2018 року було обрано у виді тримання під вартою строком до 17.03.2018 року 16.30 год., включно.

Суд вважає за можливе змінити обвинуваченому ОСОБА_4 запобіжний захід з тримання під вартою на домашній арешт із забороною залишати житло за адресою: АДРЕСА_1 , з 23.00 год. до 06.00 год. наступної доби, оскільки саме такий запобіжний захід буде достатнім та зможе забезпечити виконання обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків.
Відповідно до ч. 1 ст. 181 КПК України домашній арешт полягає в забороні підозрюваному, обвинуваченому залишати житло цілодобово або у певний період доби.
Згідно з ч. 2 ст. 181 КПК України домашній арешт може бути застосовано до особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за вчинення якого законом передбачено покарання у виді позбавлення волі.
Разом з тим, суд вважає за необхідне покласти на підозрюваного ОСОБА_4 обов`язки, передбачені ч. 5 ст. 194 КПК України, а саме: не відлучаться із населеного пункту, в якому він фактично проживає, без дозволу прокурора або суду; повідомляти прокурора або суд про зміну свого місця проживання.

За приписами п. 2 ч. 3 ст. 202 КПК України у разі застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту обвинувачений, який був затриманий, негайно звільняється з-під варти та зобов`язується невідкладно прибути до місця свого проживання, якщо згідно з умовами обраного запобіжного заходу йому заборонено залишати житло в певний період доби.
Відтак, обвинуваченого ОСОБА_4 , якого було затримано, слід негайно звільнити з-під варти та зобов`язати невідкладно прибути до місця свого проживання.
Питання щодо речових доказів вирішується в порядку ст. 100 КПК України.

Керуючись ст. ст. 100, 124, 368-370, 373, 374, 394, 395, 473, 475 КПК України, суд,

У Х В А Л И В:
Затвердити угоду про визнання винуватості, укладену 15 березня 2018 року між прокурором Ужгородської місцевої прокуратури юристом 2 класу ОСОБА_3 та обвинуваченим ОСОБА_4 , у кримінальному провадженні, внесеному в Єдиний реєстр досудових розслідувань за № 0000107 від 11.01.2018 року.
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винним у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 296, ч. 1 ст. 121, ч. 1 ст. 122, ч. 1 ст. 263 КК України, та призначити йому покарання у виді позбавлення волі:
за ч. 4 ст. 296 КК України строком на три роки;
за ч. 1 ст. 121 КК України строком на п`ять років;
за ч. 1 ст. 122 КК України строком на два роки;
за ч. 1 ст. 263 КК України строком на три роки;
На підставі ч. 1 ст. 70 КК України, за сукупністю вчинених злочинів, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим остаточно призначити ОСОБА_4 покарання у виді позбавлення волі строком на п`ять років.
На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбування покарання у виді позбавлення волі з випробуванням, якщо він протягом трьох років іспитового строку не вчинить нового злочину та виконає покладені на нього судом обов`язки.
Відповідно до п. п. 1, 2 ч. 1 ст. 76 КК України покласти на ОСОБА_4 наступні обов`язки: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.
Запобіжний захід відносно ОСОБА_4 до набрання вироком законної сили, але на строк не більше двох місяців, змінити з тримання під вартою на домашній арешт із забороною залишати житло за адресою: АДРЕСА_1 , з 23.00 год. до 06.00 год. наступної доби.

Покласти на ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , відповідно до ч. 5 ст. 194 КПК України наступні процесуальні обов`язки: не відлучаться із населеного пункту, в якому він фактично проживає, без дозволу прокурора або суду; повідомляти прокурора або суд про зміну свого місця проживання.

Ухвалу про обрання запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту передати для виконання органу Національної поліції за місцем проживання обвинуваченого.
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , негайно звільнити з-під варти у залі суду та зобов`язати невідкладно прибути до місця свого проживання.
Стягнути з ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на користь держави 4004 (чотири тисячі чотири) гривні процесуальних витрат за проведення експертиз.

Стягнути з ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на користь ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , 7500 (сім тисяч п`ятсот) гривень процесуальних витрат, пов`язаних з оплатою допомоги представника потерпілого.

Речові докази:
пістолет «CARRERA RS 30» № НОМЕР_1 , калібру 9 мм Р.А., магазин один, два патрони, одна куля, ніж туристичний, чоловіча бейсболка, два змиви, газовий балончик, що передані до кімнати зберігання речових доказів Ужгородського ВП ГУНП в Закарпатській області знищити;
мобільний телефон марки LG, гаманець та ліхтарик, які передано під розписку на зберігання ОСОБА_4 вважати такими, що повернуті ОСОБА_4 .
Вирок суду першої інстанції набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого цим Кодексом, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції. Якщо строк апеляційного оскарження буде поновлено, вважається, що вирок чи ухвала суду, ухвала слідчого судді не набрала законної сили.

Сторони кримінального провадження, свідки, експерти, спеціалісти, перекладачі мають право оскаржити судове рішення щодо процесуальних витрат, якщо це стосується їхніх інтересів.

Вирок може бути оскаржений з підстав, передбачених ч. 4 ст. 394 КПК України, до апеляційного суду Закарпатської області через Ужгородський міськрайонний суд Закарпатської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Копію вироку негайно вручити обвинуваченому та прокурору.

Головуюча ОСОБА_1