Справа № 562/2302/16-к
В И Р О К
ІМЕНЕМ У К Р А Ї Н И
10.04.2018 року.

Здолбунівський районний суд Рівненської області
у складі: головуючого судді ОСОБА_1 ,
при секретарі судового засідання ОСОБА_2 ,
з участю прокурорів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
обвинуваченого ОСОБА_5 ,
його захисниківадвокатів ОСОБА_6 , ОСОБА_7 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду в м.Здолбунів Рівненської області кримінальне провадження №0000575 про обвинувачення ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Здолбунів Рівненської області, громадянина України, з повною загальною середньою освітою, одруженого, працюючий страховим агентом СК «Провідна», проживаючого по АДРЕСА_1 , раніше судимого 15 квітня 2014 року Стрийським міськрайонним судом Львівської області за ч.3 ст.311 КК України із застосуванням ст.75 КК України до 5 років позбавлення волі з іспитовим строком 3 роки,
у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.309 КК України,
в с т а н о в и в:
ОСОБА_5 обвинувачуються у тому, що 17 червня 2016 року у невстановлений слідством час усупереч вимог Законів України «Про заходи протидії незаконного обігу наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів та зловживання ними» та «Про наркотичні засоби, психотропні речовини і прекурсори", він незаконно придбав шляхом привласнення знайденого у поштовому ящику в під`їзді будинку по АДРЕСА_2 дев`ять пакетів з порошкоподібною речовиною білого кольору, яка містить у своєму складі психотропну речовину метамфетамін (первітин) загальною масою 5,087 грам, обіг якого згідно Переліку наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів і прекурсорів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 06 травня 2000 року №770, обмежено, та зберігав указану психотропну речовину до 15 години 10 хвилин 18 червня 2016 року за місцем свого проживання у квартирі по АДРЕСА_1 до виявлення та вилучення її працівниками поліції у ході проведення обшуку.
У судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_5 свою вину не визнав, пояснюючи тим, що інкримінованого йому злочину за ч.2 ст.309 КК України не вчиняв та просить винести відносно нього виправдувальний вирок.
Оцінюючи зібрані по справі докази, досліджені у судовому засіданні в їх сукупності суд, дійшов такого висновку.
Відповідно до положень ст.22 КПК України кримінальне провадження здійснюється на основі змагальності, що передбачає самостійне обстоювання стороною обвинувачення і стороною захисту їхніх правових позицій, прав, свобод і законних інтересів засобами, передбаченими цим Кодексом. Сторони кримінального провадження мають рівні права на збирання та подання до суду речей, документів, інших доказів, клопотань, скарг, а також на реалізацію інших процесуальних прав, передбачених цим Кодексом.
Так, допитаний у судовому засіданні свідок сторони обвинувачення ОСОБА_8 показав, що 18 червня 2016 року в обідній час він йшов з ОСОБА_9 з роботи та до них звернулися працівники поліції, які запропонували бути присутнім в якості понятих при проведені обшуку. Приїхавши за місцем проживання ОСОБА_5 працівники поліції батьку останнього показали ухвалу суду та запропонували добровільно видати наркотики, який сказав, що таких у квартирі немає. А тому поліція розпочала обшук та в дитячій кімнаті, яку відкрила дружина ОСОБА_5 , на шафі виявлено коробку з під дитячої іграшки, в якій виявлено пакетики з порошкоподібною речовиною білого кольору, електронні ваги, грошові купюри, які були вилучені. ОСОБА_5 належність йому виявленої поліцією коробки заперечував.
Аналогічні показання дав свідок ОСОБА_9 .
Свідок ОСОБА_10 у судовому засіданні показав, що 18 червня 2016 року в обідній час він знаходився в квартирі АДРЕСА_1 . У цей час прийшли працівники поліції, які показали ухвалу суду на проведення обшуку та розпочали його в квартирі. Пізніше підійшов його син ОСОБА_5 , у якого ключів від кімнати дружини ОСОБА_11 не було, а по телефону остання повідомила, що принесе ключі за півгодини. Проте, працівники поліції невістку не дочекалися, зламали двері та в її кімнаті на полці шафи знайшли коробку, з якої дістали пакетики із білою сумішшю, грошові купюри, пачку з під сигарет, електронну вагу. Працівникам поліції його син ОСОБА_5 пояснював, що це не його коробка, а її знайшла дружина на передодні. Ключ від кімнати, де знайшли коробку були лише у ОСОБА_11 , а ОСОБА_5 проживав у іншій кімнаті квартири.
Допитана в якості свідка ОСОБА_11 показала, що про проведення обшуку за місцем її проживання їй повідомив ОСОБА_10 . Коли прийшла додому, то її кімната, де вона мешкає з дитиною, яку закриває на ключ, була відкрита, а речі розкидані. Вилучену з її кімнати коробку, в якій були невеликі пакетики, грошова купюра, пачка з під сигарет, вона знайшла напередодні близько 20 години в під`їзді і через цікавість та наявність у ній грошової купюри принесла додому, яку через пізній час положила на шафу у своїй кімнаті. Про знахідку чоловіка та його батька не повідомила, доступу до її кімнати, де зберігаються лише її речі, у останніх немає та закривається на ключ. Хто відкрив її кімнату під час обшуку не знає, присутньою не була. Про її знахідку чоловіку повідомила після обшуку, який сказав, що візьме все на себе.
Показання свідків узгоджуються з протоколом обшуку від 18 червня 2016 року, санкціонованого ухвалою слідчого судді Рівненського міського суду Рівненської області від 19 травня 2016 року по кримінальному провадженню №0000007, під час якого серед інших речей вилучено, зокрема, дев`ять пакетів з порошкоподібною речовиною білого кольору, які вилучено. Будь-яких зауважень під час обшуку обвинувачений щодо вилучених речей не висловлював.
Указані матеріали кримінального провадження №0000007 постановою від 19 травня 2016 року прокурора відділу процесуального керівництва прокуратури Рівненської області ОСОБА_12 об`єднані з матеріалами кримінального провадження №0000206.
Згідно висновку експерта №2.1-333/16 від 07 липня 2016 року по кримінальному провадженню №0000206 в складі представленої в 9 пакетиках порошкоподібної речовини білого кольору виявлено метамфетамін (первітин) загальною масою 5,087 грам, обіг якого згідно Переліку наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів і прекурсорів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 06 травня 2000 року №770, обмежено.

Відповідно до Таблиці №2 «Невеликі, великі та особливо великі розміри психотропних речовин, що знаходяться у незаконному обігу», затвердженої наказом МОЗ України №188 від 01 серпня 2000 року, метамфетамін (первітин) від 1,5 до 15 грам відноситься до великих розмірів.

Згідно п.2.9 розділу ІІ «Положення про порядок ведення Єдиного реєстру досудових розслідувань», затвердженого наказом Генерального прокуратура України №139 від 06 квітня 2016 року, на виявлене під час досудового розслідування кримінальне правопорушення в рамках одного кримінального провадження слідчий за Довідником 1 «Перелік інших джерел, з яких виявлені обставини, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення» вносить до Реєстру інформацію про джерело, з якого виявлено кримінальне правопорушення, та відомості про кримінальне правопорушення. Кримінальному провадженню за цим правопорушенням присвоюється новий номер.
З внесених 15 липня 2016 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000575 відомостей за фактом незаконного придбання та зберігання ОСОБА_5 психотропної речовини, вбачається, що такі відомості внесені не слідчим, а Здолбунівським ВП ГУНП в Рівненській області за матеріалами правоохоронних органів на підставі рапорту оперуповноваженого УКР ГУ НП в Рівненській області ОСОБА_13 про виявлений злочин, який супровідним листом надійшов 14 липня 2016 року, а не згідно постанови прокурора про виділення окремих матеріалів справи з кримінального провадження №0000206.
Відповідно до положень частин 2, 3 ст.214 КПК України досудове розслідування розпочинається з моменту внесення відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань, крім передбачених випадків. Здійснення досудового розслідування до внесення відомостей до реєстру або без такого внесення не допускається і тягне за собою відповідальність, встановлену законом.

Днем початку досудового розслідування у провадженні, виділеному в окреме провадження, є день, коли було розпочато розслідування, з якого виділено окремі матеріали, а у провадженні, в якому об`єднані матеріали кількох досудових розслідувань, - день початку розслідування того провадження, яке розпочалося раніше (ч.7 ст.217 КПК України).
Згідно ч.1 ст.93 КПК України збирання доказів здійснюється сторонами кримінального провадження, потерпілим, представником юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, у порядку, передбаченому цим Кодексом.

Сторона обвинувачення здійснює збирання доказів шляхом проведення слідчих (розшукових) дій та негласних слідчих (розшукових) дій, витребування та отримання від органів державної влади, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ та організацій, службових та фізичних осіб речей, документів, відомостей, висновків експертів, висновків ревізій та актів перевірок, проведення інших процесуальних дій, передбачених цим Кодексом (ч.2 ст.93 КПК України).

Відповідно до положень ч.1 ст.223 КПК України слідчі (розшукові) дії є діями, спрямованими на отримання (збирання) доказів або перевірку вже отриманих доказів у конкретному кримінальному провадженні.
Обшук за місцем проживання обвинуваченого ОСОБА_5 та експертиза вилученої речовини білого кольору проводилися в інших кримінальних провадженнях і докази виділення цих матеріалів справи з кримінального провадження №0000206 згідно положень ст.217 КПК України відсутні, наявність прийнятого прокурором рішення про виділення матеріалів досудового розслідування у судовому засідання сторона обвинувачення не підтвердила і таких документів не розкривала.
Відповідно до ст.94 КПК України слідчий, прокурор, слідчий суддя, суд за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінюють кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення.

Обов`язок доказування належності та допустимості доказів, даних щодо розміру процесуальних витрат та обставин, які характеризують обвинуваченого, покладається на сторону, що їх подає (ч.2 ст.93 КПК України).

Згідно положень ст.86 КПК України доказ визнається допустимим, якщо він отриманий у порядку, встановленому цим Кодексом. Недопустимий доказ не може бути використаний при прийнятті процесуальних рішень, на нього не може посилатися суд при ухваленні судового рішення.

Європейський суд з прав людини у своїх рішеннях неодноразово зазначав, що допустимість доказів є прерогативою національного права і, за загальним правилом, саме національні суди повноважні оцінювати надані їм докази (§ 34 рішення у справі Тейксейра де Кастро проти Португалії від 9 червня 1998 року, § 54 рішення у справі Шабельника проти України від 19 лютого 2009 року), а порядок збирання доказів, передбачений національним правом, має відповідати основним правам, визнаним Конвенцією про захист прав людини і основоположних свобод.
Допустимість поданих прокурором таких доказів як протокол обшуку від 18 червня 2016 року по кримінальному провадженню №0000007, під час якого вилучені у квартирі обвинуваченого предмети, визнані речовими доказами, які досліджувалися експертом, та висновок експерта №2.1-333/16 від 07 липня 2016 року по кримінальному провадженню №0000206, з огляду на положення ст.ст.86, 93, 214, 217, 223 КПК України стороною обвинувачення не доведено.
Будь-яких доказів на підтвердження отримання указаних вище доказів (протоколу обшуку та висновку експерта) у кримінальному провадженні №0000575, що розглядається, після початку досудового розслідування, тобто з 15 липня 2016 року, у передбачений Кримінальним процесуальним кодексом України процесуальний спосіб, зокрема, шляхом тимчасового доступу до документів з подальшим їх вилученням чи в інших передбачений ч.2 ст.93 КПК України спосіб прокурором не надано та свідчить про отримання таких доказів у цій справі з порушенням встановленого Кримінальним процесуальним кодексом України порядку.

А тому протокол обшуку від 18 червня 2016 року по кримінальному провадженню №0000007 з вилученими предметами, визнані речовими доказами, та висновок експерта №2.1-333/16 від 07 липня 2016 року по кримінальному провадженню №0000206 є недопустимими та на них не може посилатися суд при ухваленні судового рішення у цій справі.

Відповідно до положень ст.17 КПК України ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні кримінального правопорушення і має бути виправданим, якщо сторона обвинувачення не доведе винуватість особи поза розумним сумнівом. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на користь такої особи.
Згідно ч.3 ст.373 КПК України обвинувальний вирок не може ґрунтуватися на припущеннях і ухвалюється лише за умови доведення в ході судового розгляду винуватості особи у вчиненні кримінального правопорушення.
Статтею 6 Європейської Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод передбачено, що кожен, кого обвинувачено у вчиненні кримінального правопорушення, вважається невинуватим доти, доки його вину не буде доведено в законному порядку.
З урахуванням викладеного, отриманих безпосередньо в суді показань свідків, кожен з яких не надав об`єктивних, конкретних і неоспорюваних показів про вчинення ОСОБА_5 кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.309 КК України, оцінюючи в сукупності досліджені під час судового розгляду докази, з точки зору достатності та взаємозв`язку і приймаючи до уваги, що інших доказів, які б беззаперечно доводили вину останнього, надано не було, суд вважає, що пред`явлене йому обвинувачення не доведене в судовому засіданні, а тому його необхідно виправдати у зв`язку з недоведеністю вчинення ним кримінального правопорушення.
Цивільний позов по справі не заявлено.

Питання про долю речових доказів вирішено відповідно до ст.100 КПК України.

Процесуальні витрати по справі за проведення експертизи в сумі 2384,34 грн. необхідно віднести за рахунок держави.

На підставі наведеного та керуючись ст.ст.368-371, 374, 395 КПК України, суд

з а с у д и в :
ОСОБА_5 визнати невинуватим у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.309 КК України, та виправдати його у зв`язку з недоведеністю вчинення ним кримінального правопорушення.
До вступу вироку в законну силу ОСОБА_5 запобіжний захід не обирати.
Речові докази по справі, а саме:
- мобільні телефони марки «Nokia» та «Iрhonе 5S», які знаходяться на відповідальному зберіганні ОСОБА_5 , залишити їх законному володільцю;
- фольгу із залишками речовини білого кольору, клаптик паперу з порошкоподібною речовиною білого кольору, поліетиленовий пакет з порошкоподібною речовиною білого кольору, поліетиленовий пакет з подрібненою речовиною рослинного походження, прозора скляна трубка із залишками речовини темного кольору, картки «Скарбниця» серії НОМЕР_1 та № НОМЕР_2 , клаптики фольги з речовиною жовтого кольору, пачка з під сигарет «Мальборо голд» з клаптиком паперу та таблеткою білого кольору, зігнуте лезо марки «Sputniк», 4 поліетиленових пакети з пакетиками, прозорий поліетиленовий пакт із залишками речовини білого кольору , електронні ваги срібно-білого кольору, 8 поліетиленових пакетиків з порошкоподібною речовиною білого кольору, які зберігаються у камері зберігання речових доказів Здолбунівського відділу поліції ГУ Національної поліції в Рівненській області знищити;
- грошові кошти номіналом 5 грн. серії ІЕ 7673781, дві грошові купюри серії УИ 1173338 та серії РІ №3829191, які зберігаються у камері зберігання речових доказів Здолбунівського відділу поліції ГУ Національної поліції в Рівненській області, через не встановлення їх власника (законного володільця) передати у власність держави в установленому Кабінетом Міністрів України порядку.
Вирок може бути оскаржений до Апеляційного суду Рівненської області через Здолбунівський районний суд Рівненської області протягом 30 /тридцяти/ днів з дня його проголошення, а засудженим, який перебуває під вартою, у той же строк з моменту вручення йому копії судового рішення.
Суддя: