Справа № 482/808/17
Провадження № 1-кп/482/92/2017
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 грудня 2017 року м. Нова Одеса

Новоодеський районний суд Миколаївської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю прокурора ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

представника потерпілої особи адвоката ОСОБА_5 ,

секретаря судового засідання ОСОБА_6 , ОСОБА_7 ,

представника органу пробації ОСОБА_8 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Нова Одеса Миколаївської області кримінальне провадження за обвинуваченням

ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Варюшине Веселинівського району Миколаївської області, громадянина України, з середньою спеціальною освітою, не працюючого, розлученого, що має на утриманні одну неповнолітню дитину, не судимого, зареєстроване та фактичне місце проживання за адресою: АДРЕСА_1 ,

у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України,

ВСТАНОВИВ:

Обвинувачений ОСОБА_4 12 травня 2017 року, час органом досудового розслідування не встановлено, знаходячись на околиці с. Підлісне Новоодеського району Миколаївської області, з метою таємного викрадення чужого майна, розбив молотом залізобетонну плиту, належну ТДВ «Малинівка», з якої викрав 17 металевих прутів довжиною 2 метра кожен, загальною вартістю 578 грн.

З викраденим майном з місця вчинення злочину зник, спричинивши ТДВ «Малинівка» матеріальну шкоду в розмірі 578 грн.

Обвинувачений ОСОБА_4 в судовому засіданні винним себе у викладеному обвинуваченні визнав повністю та підтвердив, що він дійсно 12 травня 2017 року, перебував на околиці с. Підлісне Новоодеського району Миколаївської області. Бажаючи заволодіти металевими прутами, які потім здати на металобрухт, будучи впевненим, що його дії залишаться непоміченими, розбив залізобетонну плиту, що належала ТДВ «Малинівка», та викрав 17 металевих прутів довжиною 2 метра кожен, загальною вартістю 578 грн.

Також зазначив, що в скоєному щиро кається.

Обвинувачений ОСОБА_4 погодився на порядок розгляду справи без дослідження доказів, запропонований прокурором, оскільки фактичні обставини справи, викладені в обвинувальному акті, ним не оспорюються.

Суд, вислухавши прокурора, обвинуваченого, представника потерпілої особи, що брав участь у судовому засіданні 23.11.2017 р., з`ясувавши правильність розуміння обвинуваченим та представником потерпілої особи вищевказаних обставин обвинувачення, не маючи сумніву щодо добровільності та істинності їх позиції, в тому числі і щодо наслідків розгляду кримінального провадження в порядку ч. 3 ст. 349 КПК України, визнав недоцільним дослідження доказів стосовно тих фактичних обставин справи, які ніким не оспорюються.

Оцінивши викладене суд приходить до висновку що своїми діями обвинувачений ОСОБА_4 вчинив таємне викрадення чужого майна (крадіжка) і його дії правильно слід кваліфікувати за ч.1 ст. 185 КК України.

Призначаючи покарання обвинуваченому ОСОБА_4 , суд враховує ступінь тяжкості вчиненого ним злочину, який відповідно ст.12 КК України відноситься до категорії злочинів середньої тяжкості, обставини, що пом`якшують покарання, а саме: активне сприяння розкриттю злочину, повне визнання своєї вини, щире каяття в скоєному, дані про особу винного, який до кримінальної відповідальності притягується вперше, має на утриманні малолітню дитину, за місцем проживання характеризується позитивно, оцінку органом пробації ризику вчинення ним повторного кримінального правопорушення та ризику небезпеки для суспільства, як середнього, відсутність обставин, що обтяжують покарання, та вважає за необхідне з метою виправлення обвинуваченого та попередження вчинення ним нових злочинів призначити йому покарання у виді штрафу.

Обвинувачений звернувся до суду з клопотанням про звільнення його від покарання, яке можу бути призначено судом на підставі п. «в» ч. 1 ст. 1 Закону України «Про амністію у 2016 році», так як він раніше до кримінальної відповідальності не притягувався, має на утриманні малолітню дитину дітей, відносно якої не позбавлений батьківських прав.

Прокурор та представник потерпілої особи проти заявленого клопотання не заперечував.

Відповідно до п. «в» ч. 1ст. 1 Закону України «Про амністію у 2016 році», який набрав чинності 07.09.2017 р., звільняються від відбування покарання у виді позбавлення волі на певний строк та від інших покарань, не пов`язаних з позбавленням волі, особи, визнані винними у вчинені умисного злочину, який не є тяжким або особливо тяжким відповідно до статті 12 Кримінального кодексу України, не позбавлені батьківських прав, які на день набрання чинності цим Законом мають дітей, яким не виповнилося 18 років.

Обвинувачений має малолітню дитину, батьківських прав відносно неї не позбавлявся, вперше притягується до кримінальної відповідальності, вчинив злочин середньої тяжкості до дня набрання чинності Закону України «Про амністію у 2016 році», отже на нього поширюється дія зазначеного Закону. Обмеження застосування амністії, визначені ст. 4 Закону України «Про застосування амністію в Україні`та ст. 9 Закону України «Про амністію у 2016 році», судом не встановлені.

Керуючись ст.ст. 370, 373-375 КПК України, суд

УХВАЛИВ:

ОСОБА_10 визнати винним у скоєнні злочину, передбаченого ч.1 ст. 185 КК України, та призначити покарання у виді штрафу в розмірі 50 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що відповідає штрафу у сумі 850грн.

ОСОБА_10 звільнити від відбування призначеного покарання у виді штрафу в розмірі 50 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що відповідає штрафу у сумі 850грн., на підставі п. «в» ч.1 ст. 1 Закону України «Про амністію у 2016 році»
На вирок суду може бути подана апеляція протягом тридцяти днів з моменту його проголошення до апеляційного суду Миколаївської області через Новоодеський районний суд Миколаївської області.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

Копії вироку негайно після проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

Інші учасники процесу мають право отримати копію вироку в суді.

Суддя Новоодеського районного суду

Миколаївської області ОСОБА_1