Справа № 446/1690/17 Головуючий у 1 інстанції: ОСОБА_1
Провадження № 11-сс/783/818/17 Доповідач: ОСОБА_2
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 жовтня 2017 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду Львівської області в складі :

головуючого-судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

з участю секретаря ОСОБА_5 ,

прокурора ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у місті Львові апеляційну скаргу ОСОБА_7 на ухвалу слідчого судді Кам`янка-Бузького районного суду Львівської області від 3 жовтня 2017 року про накладення арешту на майно

в с т а н о в и л а :
ухвалою слідчого судді Кам`янка-Бузького районного суду Львівської області від 3 жовтня 2017 року клопотання слідчого СВ Кам`янка-Бузького відділу поліції ГУ НП у Львівській області про накладення арешту на майно у кримінальному провадженні № 0000633 від 01.10.2017 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ст. 290 КК України, задоволено.

Накладено арешт на: 1) транспортний засіб марки «Volkswagen Т4», державний реєстраційний номер НОМЕР_1 , який зареєстровано на ОСОБА_7 ; 2) свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу № НОМЕР_2 .

Не погоджуючись з ухвалою слідчого судді Кам`янка-Бузького районного суду Львівської області від 3 жовтня 2017 року ОСОБА_8 подав апеляційну скаргу, в якій просить оскаржувану ухвалу слідчого судді скасувати та постановити нову ухвалу, якою в задоволенні клопотання слідчого СВ Кам`янка-Бузького відділу поліції ГУ НП у Львівській області ОСОБА_9 відмовити та зобов`язати слідчого СВ Кам`янка-Бузького відділу поліції ГУ НП у Львівській області ОСОБА_9 повернути вищевказане майно йому.

Вказує, що арешт на транспортний засіб та свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу є необґрунтованим.

Слідчим суддею під час розгляду клопотання не встановлено жодної фактичної обставини, яка б могла свідчити про існування ризиків та необхідність застосування арешту транспортного засобу та свідоцтва про його реєстрацію, однак винесено ухвалу про накладення арешту на майно.

Заслухавши доповідь судді, виступ прокурора на заперечення доводів апеляційної скарги, обговоривши наведені в апеляційній скарзі доводи та вивчивши матеріали справи, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.
Ухвала слідчого судді про накладення арешту на майно відповідає вимогам ст. 370 КПК України, є законною, вмотивованою та обґрунтованою.

З матеріалів клопотання вбачається, що у провадженні слідчого СВ Кам`янка-Бузького відділу поліції ГУ НП у Львівській області ОСОБА_9 перебувають матеріали кримінального провадження № 0000633 від 1 жовтня 2017 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ст. 290 КК України.

Постановою слідчого СВ Кам`янка-Бузького РВ ГУМВС України у Львівській області ОСОБА_9 від 1 жовтня 2017 року транспортний засіб марки «Volkswagen Т4», реєстраційний номер НОМЕР_1 , та свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу № НОМЕР_2 визнано речовими доказами у кримінальному провадженні № 0000633 від 1 жовтня 2017 року.

Відповідно до ст. 98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінальних протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Згідно зі ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину. Арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів. У такому випадку арешт накладається на майно будь-якої фізичної чи юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у ст. 98 КПК України.

З врахуванням зазначених положень закону слідчий суддя дійшов правильного висновку про необхідність накладення арешту на майно, яке відповідає критеріям, зазначеним у ст. 98 КПК України, з метою забезпечення збереження речових доказів у кримінальному провадженні та запобігання ризиків, передбачених абзацом другим частини першої ст. 170 КПК України.

Доводи апеляційної скарги щодо незаконності та необгрунтованості судового рішення колегія суддів до уваги не бере.

Твердження апелянта щодо недотримання положень ч.5 ст. 173 КПК України як підстави для скасування судового рішення та залишення без задоволення клопотання слідчого про арешт майна є безпідставним.

Відповідно до ч.7 ст. 236 КПК України тимчасово вилученим майном вважаються вилучені речі та документи, які не входять до переліку, щодо якого прямо надано дозвіл на відшукання в ухвалі про дозвіл на проведення обшуку, та не відносяться до предметів, які вилучені законом з обігу.

Згідно ч.1 ст. 173 КПК України слідчий суддя, суд відмовляють у задоволенні клопотання про арешт майна, якщо особа, що його подала, не доведе необхідність такого арешту, а також наявність ризиків, передбачених абзацом другим частини першої статті 170 цього Кодексу.

Натомість під час розгляду даного клопотання обґрунтовано встановлено, що транспортний засіб марки «Volkswagen Т4», реєстраційний номер НОМЕР_1 , та свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу № НОМЕР_2 відповідає вимогам ст. 98 КПК України та визнане речовими доказами у кримінальному провадженні.

При вирішенні питання про арешт майна слідчим суддею на виконання вимог ч.2 ст. 173 КПК України враховано можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні.

З огляду на викладене колегія суддів дійшла висновку про необґрунтованість апеляційної скарги. Ухвала слідчого судді відповідає вимогам закону й підстав для її скасування та задоволення апеляційної скарги немає.

Керуючись ст. ст. 405, 407, 409, 419, 422 КПК України, колегія суддів

у х в а л и л а :
ухвалу слідчого судді Кам`янка-Бузького районного суду Львівської області від 3 жовтня 2017 року про накладення арешту на майно залишити без змін, а апеляційну скаргу ОСОБА_7 без задоволення.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення.

Головуючий: ОСОБА_2

Судді: ОСОБА_3

ОСОБА_4