АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
__________________________________________________________________
Справа № 626/450/17 Головуючий суддя І інстанції ОСОБА_1
Провадження № 11-кп/790/2242/17 Суддя доповідач ОСОБА_2
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 жовтня 2017 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду Харківської області у складі:
головуючого - судді ОСОБА_2 ,
суддів - ОСОБА_3 і ОСОБА_4
секретар - ОСОБА_5 ,
за участю: прокурора - ОСОБА_6 ,
обвинуваченого ОСОБА_7
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Харкові матеріали кримінального провадження № 626/450/17 за обвинуваченням ОСОБА_7 в злочині, передбаченому ст.185ч.3 КК України,
за апеляційною скаргою обвинуваченого ОСОБА_7 на вирок Красноградського районного суду Харківської області від 13 липня 2017 року,
У С Т А Н О В И Л А:
Вироком Красноградського районного суду Харківської області від 13 липня 2017 року ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Красноград Харківської області, українця, громадянина України, не одруженого, не працюючого, який має середню-спеціальну освіту, який офіційно зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , а фактично мешкав на момент затримання в АДРЕСА_2 , раніше засуджений: - 18.07.2000 року за ст.81 ч.2, 17, 81 ч.2, 89 ч.1, 94, 42 КК України до позбавлення волі на строк 7 років; - 05.05.2006 року за ст.309 ч.1,71 КК України до позбавлення волі на строк 1 рік 4 місяці; - 12.05.2009 року за ст.296 ч.1 КК України до обмеження волі на строк 1 рік; - 15.10.2010 року за ст.296 ч.3, 309 ч.2 КК України до позбавлення волі на строк 3 роки; 02.08.2013 року за ст.122 ч.1 КК України до обмеження волі на строк 2 роки 8 місяців; - 06.03.2014 року за ст.125 ч.1 КК України до громадських робіт в вигляді 200 годин,- 08.09.2014 за ч.3 ст.185 КК України до 5 років позбавлення волі з іспитовим строком на 3 роки, 16.11.2016 було скасовано відбування покарання з випробувальним терміном і 21.12.2016 року направлено до місць позбавлення волі для відбування покарання у вигляді позбавлення волі строком на 5 років,
визнано винним у скоєнні злочину, передбаченого ч.3 ст.185 КК України і призначено йому покарання у вигляді позбавлення волі, строком на 4(чотири) роки. Відповідно до ст.71 КК України, до призначеного покарання частково приєднано невідбуту частину покарання за вироком Красноградського районного суду Харківської області від 08.09.2014 року за ч.3 ст.185 КК України у вигляді 1 року 1 місяця позбавлення волі і остаточно призначено ОСОБА_7 покарання у вигляді 5(п`яти) років 1(одного) місяця позбавлення волі. Запобіжний захід ОСОБА_7 до набрання вироком чинності, залишено раніше обраний - тримання під вартою. Строк тримання під вартою ОСОБА_7 ухвалено рахувати з 21 грудня 2016 року. Відповідно до положень ч.5 ст.72 КК України(в редакції, яка діяла до 21.06.2017 року) зараховано ОСОБА_7 строк попереднього ув`язнення починаючи з 11.05.2017 року до 21.06.2017 року з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі. В подальшому, тобто з 21.06.2017 року, такий строк ухвалено рахувати за загальним правилом, один день попереднього ув`язнення за один день позбавлення волі. Витрати за проведення товарознавчої експертизи №18 від 10.01.2017 року в сумі 87,96грн., стягнуто з ОСОБА_7 на користь держави(код доходів 24060300 р/р 0005, код банку 37999680, МФО 851011 УДКСУ в Комінтернівському районі м.Харкова). Вирішено долю речових доказів.
З цим вироком не погодився обвинувачений, який і подав апеляційну скаргу, просить пом`якшити покарання, указує на те, що він вину визнав повністю, має пом`якшуючи обставини.

Вислухавши доповідь судді, думки прокурора і обвинуваченого, перевіривши матеріали кримінального провадження, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, виходячи з наступного:
Як було встановлено оскаржуваним вироком суду, ОСОБА_7 у ніч з 12.12.2016 на 13.12.2016 року, діючи з умислом направленим на таємне викрадення чужого майна, поєднаним з проникненням до приміщення, повторно, прийшов до приватного домоволодіння, розташованого за адресою: АДРЕСА_3 , яке належить ОСОБА_8 , переліз через паркан вказаного домоволодіння, таким чином проникнувши на територію домоволодіння, де з приміщення гаража руками витяг скляну віконну раму, проліз через вікно до середини приміщення, де вчинив крадіжку металобрухту чорного металу вагою 100кг вартістю - 350 грн. З викраденим майном ОСОБА_7 з місця скоєння злочину зник та продав його ОСОБА_9 , тим самим розпорядився викраденим майном на власний розсуд, чим завдав ОСОБА_10 матеріальну шкоду на суму 350 грн.
Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_7 свою вину у вчиненні вказаного злочину, за наведених вище обставин визнав в повному обсязі, не оспорював факти викладені в обвинувальному акті та показав, як викладено вище. Ураховуючи те, що обвинувачений та інші учасники процесу не оспорювали обставини справи, і судом встановлено, що вони правильно розуміють зміст цих обставин, відсутні будь-які сумніви у добровільності та істинності їх позиції, суд, роз`яснивши учасникам процесу положення ч.3 ст.349 КПК України, визнав недоцільним дослідження тих доказів по справі, які ніким не оспорюються, а обмежився дослідженням даних про особу обвинуваченого, які можуть вплинути на призначення останньому міри та виду покарання.
Призначаючи обвинуваченому покарання, суд урахував характер та ступінь тяжкості вчиненого злочину, дані про особу обвинуваченого, обставини, які пом`якшують та обтяжують покарання
Обставинами, які пом`якшують покарання ОСОБА_7 суд визнав повне визнання провини щире каяття, активне сприяння розкриттю злочину.
Обставинами, які обтяжують покарання, суд визнав рецидив злочину.
Було враховано, що обвинувачений раніше судимий, не працює, має постійне місце мешкання.
Покарання обвинуваченому призначено достатнє та необхідне для його виправлення й запобігання новим злочинам.
Оскільки ОСОБА_7 скоїв новий злочин до повного відбування покарання за попереднім вироком, то при призначенні йому остаточного покарання суд правомірно застосував положення ст.71 КК України, частково приєднавши до призначеного покарання не відбуту частину покарання за вироком Красноградського районного суду Харківської області від 08.09.2014 року.
Підстав для пом`якшення покарання колегія судів не вбачає.
Керуючись ст. ст. 376, 405, 407, 419 КПК України, колегія суддів
У Х В А Л И Л А:
Апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_7 залишити без задоволення.

Вирок Красноградського районного суду Харківської області від 13 липня 2017 року щодо ОСОБА_7 залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення, але на неї може бути подано касаційну скаргу безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом трьох місяців з моменту проголошення ухвали, а засудженим у той самий строк з моменту отримання копії ухвали.
Головуючий-суддя суддя суддя
_________________ __________________ ____________________

ОСОБА_11 ОСОБА_12 ОСОБА_13