Справа № 146/1/17
Провадження №11-кп/772/1052/2017
Головуючий у суді 1-ї інстанції: ОСОБА_1
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ВІННИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
29 листопада 2017 року м. Вінниця

Апеляційний суд Вінницької області в складі:
головуючого: ОСОБА_2
суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4
при секретарі ОСОБА_5
з участю прокурора ОСОБА_6
захисника ОСОБА_7
обвинуваченого ОСОБА_8
розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Вінниці кримінальне провадження №0000428 внесене в єдиний реєстр досудових розслідувань від 04 листопада 2016 року за апеляційними скаргами прокурора у кримінальному провадженні ОСОБА_9 , захисника ОСОБА_7 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_8 на вирок Томашпільського районного суду Вінницької області від 02.06.2017 року, яким
ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Яланець Томашпільського району Вінницької області, українця, громадянина України, освіта середня спеціальна, неодруженого, проживаючого по АДРЕСА_1 , в силу ст. 89 КК України раніше не судимого,
визнано винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 128 КК України і призначити йому покарання у виді обмеження волі строком на 1 (один) рік.
В С Т А Н О В И В:
Відповідно до вироку суду, 02 листопада 2016 року біля 19.30 години неподалік магазину «Маркет», що розташований по вул. Миру в с. Нетребівка Томашпільського району Вінницької області на ґрунті раптово виниклих неприязних відносин між ОСОБА_10 та ОСОБА_8 , які перебували в стані алкогольного сп`яніння, відбувся конфлікт.
В ході вказаного конфлікту ОСОБА_8 діючи із злочинною недбалістю не передбачаючи можливість настання суспільно-небезпечних наслідків свого діяння у вигляді заподіяння середньої тяжкості тілесних ушкоджень, хоча повинен був і міг їх передбачити діючи з більшою обачністю, бачачи, що ОСОБА_10 знаходиться в стані алкогольного сп`яніння та не в змозі належним чином координувати свої рухи, наніс один удар кулаком правої руки останньому в область обличчя з ліва.
Під час того як ОСОБА_8 наніс один удар ОСОБА_10 останній втративши рівновагу, набравши прискорення, впав, ударившись при цьому правою частиною обличчя об асфальтне покриття.
Відповідно до висновку експерта від 9 грудня 2016 року № 169 ОСОБА_10 нанесені тілесні ушкодження у вигляді закритої черепно-мозкової травми, закритого ізольованого перелому зовнішньої пластини правої скроневої кістки, епідуральної гематоми лобної ділянки справа, саднів обличчя.
Дані тілесні ушкодження могли виникнути в результаті дії тупого твердого предмету чи об такі і згідно « Правил судово-медичного визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень» відносяться до середнього ступеня тяжкості тілесних ушкоджень, які призвели до довготривалого розладу здоров`я більше як 21 доба.
В апеляційній скарзі прокурора у кримінальному провадженні ОСОБА_9 ставиться питання про скасування вироку Томашпільського районного суду Вінницької області від 02.06.2017 року через невідповідність призначеного покарання тяжкості кримінального правопорушення та особі обвинуваченого. Просить ухвалити новий вирок, яким засудити ОСОБА_8 за ст. 128 КК України до 1 року 6 місяців обмеження волі. Апеляційна скарга мотивована тим, що при призначенні обвинуваченому покарання суд не в повній мірі врахував ступінь тяжкості скоєного кримінального правопорушення, особу винного і призначив ОСОБА_8 покарання, яке є явно несправедливим через м`якість.
В апеляційній скарзі захисника ОСОБА_7 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_8 ставиться питання про скасування вироку Томашпільського районного суду Вінницької області від 02.06.2017 року з закриттям провадження у справі. Апеляційна скарга мотивована тим, що рішення суду є незаконним, необґрунтованим, судом допущена невідповідність висновків суду, викладених в судовому рішенні, фактичним обставинам справи, так як висновки суду не підтверджуються доказами, дослідженими під час судового розгляду, також стороною обвинувачення не було надано достатніх доказів, які б довели, що в діянні обвинуваченого є склад кримінального правопорушення. Зокрема зазначено, що судом не взято до уваги, що ОСОБА_8 діяв в межах необхідної оборони захищаючи свого брата. Крім цього судом не взято до уваги, що наявні докази (висновки експертиз) суперечать між собою, а тому не мордують бути покладені в основу обвинувального вироку.
До початку апеляційного розгляду прокурором подано заяву про відмову від апеляційної скарги, через що провадження в цій частині підлягає закриттю відповідно до ст.403 КПК України.
В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_8 та його захисник ОСОБА_7 підтримали доводи своєї апеляційної скарги з підстав, викладених в ній та просять їх задовольнити.
Прокурор ОСОБА_6 заперечив проти задоволення апеляцій захисту вважаючи вирок суду законним та обґрунтованим.
Заслухавши доповідача, виступи учасників провадження, дослідивши матеріали провадження та обговоривши доводи апеляційних скарг, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга захисника не підлягає до задоволення з огляду на наступне.
Відповідно до ч.1 ст.405 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення в межах апеляційних скарг.
Відповідно до ст.370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим та вмотивованим, тобто ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених КПК України; ухвалене на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до вимог ст.94 КПК України; з наведенням належних і достатніх мотивів та підстав його ухвалення.
Як убачається з вироку, судом належним чином дотримані зазначені вимоги закону та ухвалене рішення є законним і обґрунтованим.
Стосовно доводів апеляційної скарги в частині невідповідності висновків суду фактичним обставинам провадження, а саме що обвинувачений діяв в межах необхідної оборони захищаючи брата від протиправних посягань потерпілого, суд зазначає, що за визначенням ст.36 КК України, яким дано тлумачення в правових висновках Верховного Суду України у справах 5-12кс14, 5-29-кс14, 5-34кс14, та в послідуючому викладені в ухвалі ВСУ №5-27кс14 від 22.01.2015 року, особливістю злочину, вчиненого з перевищенням меж необхідної оборони, є специфіка його мотиву, а саме: прагнення захистити інтереси особи, держави, суспільні інтереси, життя, здоров`я чи права того, хто обороняється, чи іншої особи від суспільно небезпечного посягання. Намір захистити особисті чи суспільні інтереси від злочинного посягання є визначальним мотивом не тільки у випадку необхідної оборони, а й при перевищенні її меж. При цьому перевищення меж оборони може бути зумовлене й іншими мотивами, наприклад: наміром розправитися з нападником через учинений ним напад, страхом тощо. Проте існування різних мотивів не змінює того, що мотив захисту є основним стимулом, який визначає поведінку особи, яка перевищила межі необхідної оборони. Мотивація дій винного при перевищенні меж необхідної оборони має бути в основному зумовлена захистом від суспільно небезпечного посягання охоронюваних законом прав та інтересів.
У тому випадку, коли визначальним у поведінці особи було не відвернення нападу та захист, а бажання спричинити шкоду потерпілому (розправитися), такі дії за своїми ознаками не становлять необхідної оборони, вони набувають протиправного характеру і мають розцінюватись на загальних підставах.
За фактичними обставинами, встановленими судом першої інстанції, а саме з показань самого обвинуваченого та свідка ОСОБА_11 потерпілий чіплявся до свідка, оскільки той курив та при цьому говорив «викинь цигарку». Такі ж показання надавав потерпілий ОСОБА_10 . Після описаних подій ОСОБА_8 наніс удар потерпілому, внаслідок чого останній впав на землю.
В даному випадку слід надати оцінку поведінці обвинуваченого ОСОБА_8 в обстановці, що склалася.
Такі обставини дають підстави для висновку, що ОСОБА_8 не перебував у стані необхідної оборони, оскільки відсутні реальні посягання на здоров`я іншої особи, інтереси якої він нібито захищав.
Не знаходять підтвердження, на думку апеляційного суду, також доводи апеляційної скарги в частині істотного порушення кримінального процесуального закону, що виразилось в не усуненні протиріч у висновках судово-медичних експертиз.
Як убачається з вироку, судом під час його постановлення дано оцінку доводам сторони захисту щодо їх невідповідності вимогам кримінального процесуального закону.
Зокрема, наявна у справі додаткова судово-медична експертиза №179 від 309.12.2016 року не суперечить висновкам основної експертизи №169 від 09.12.2016 року, оскільки в ній надано додаткову відповідь з урахуванням даних, здобутих досудовим розслідуванням та апеляційний суд погоджується з висновками суду першої інстанції з цього приводу.
З урахуванням встановлених обставин провадження, особи обвинуваченого, який негативно характеризується, не вжив заходів до відшкодування шкоди, вчинив злочин в стані сп`яніння, думки потерпілого щодо покарання, призначене судом покарання у вигляді обмеження волі в межах санкції статті відповідає вимогам ст.65 КК України та є необхідним і достатнім для виправлення і перевиховання обвинуваченого.
Керуючись ст.ст.403, 404, 405, 407, 419 КПК України, суд апеляційної інстанції, -
П О С Т А Н О В И В:
Закрити апеляційне провадження за апеляційною скаргою прокурора у кримінальному провадженні прокурора Могилів-Подільської місцевої прокуратури ОСОБА_9 у зв`язку з відмовою від апеляційної скарги.
Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_7 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_8 залишити без задоволення.
Вирок Томашпільського районного суду Вінницької області від 02 червня 2017 року у кримінальному провадженні №0000428, внесеному в єдиний реєстр досудових розслідувань від 04 листопада 2016 року по обвинуваченню ОСОБА_8 за ст.128 КК України залишити без змін.
Ухвала може бути оскаржена до суду касаційної інстанції протягом трьох місяців з дня проголошення.
Відповідно до ч.4 ст.532 КПК України судове рішення суду апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту проголошення.
Судді:
Згідно з оригіналом: