Провадження №11-кп/772/1494/2017
Головуючий у суді 1-ї інстанції: ОСОБА_1
Доповідач : ОСОБА_2
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ВІННИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
26 грудня 2017 року м. Вінниця

Апеляційний суд Вінницької області в складі:

головуючого-судді: ОСОБА_2 ,

суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4

зі секретарем ОСОБА_5 ,

за участю прокурора ОСОБА_6

адвоката ОСОБА_7

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Вінниці матеріали провадження за апеляційною скаргою адвоката ОСОБА_7 в інтересах засудженого ОСОБА_8 на ухвалу Вінницького міського суду від 15 листопада 2017 року, якою
ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ,
уродженцю м.Потсдам Німеччини, громадянину України, непрацюючому, раніше судимому
-10.12.2010 року Замостянським районним судом за ст. 186 ч.2 КК України до 4 років позбавлення волі, відповідно до ст. 75 КК України звільненого від відбування покарання з іспитовим строком на 1 рік 6 місяців;
-01.03.2012 року Вінницьким районним судом за ч.2 ст. 289, ч. 2 ст. 185 КК України до позбавлення волі строком п`ять років, на підставі ст. 71 КК України приєднано частину покарання по вироку Замостянського районного суду від 10.02.2010 року і призначено остаточну міру покарання до позбавлення волі строком 5 років 1 місяць,
-10.02.2016 року Літинським районним судом звільненого умовно-достроково з Літинської ВК - 123 з невідбутим строком 9 місяців 1 день;
-26 червня 2017 року Жмеринським міськрайонним судом Вінницької області за ч.2 ст.15, ч.2 ст. 185 КК України призначено покарання у виді позбавлення волі строком на один рік. За ч.1 ст.70 КК України шляхом часткового складання призначених покарань призначено покарання у виді позбавлення волі строком на один рік один місяць. За ч. 1 ст. 71 КК України до покарання призначеного за цим вироком частково приєднано невідбуту частину покарання за попереднім вироком Вінницького районного суду Вінницької області від 01.03.2012 року та призначено остаточне покарання обвинуваченому, шляхом часткового складання покарань, у виді позбавлення волі строком на один рік два місяці.

відмовлено у застосуванні Закону України « Про амністію у 2016 році» ,-
ВСТАНОВИВ:

До Вінницького міського суду Вінницької області 13.10.2017 року надійшло клопотання захисника ОСОБА_7 про звільнення від призначеного покарання засудженого ОСОБА_8 згідно п.«в» ст.1 Закону України «Про амністію у 2016 році».
Клопотання мотивовано тим, що засуджений ОСОБА_8 підпадає під дію Закону України «Про амністію у 2016 році», оскільки має на утриманні неповнолітню доньку ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .
Ухвалою Вінницького міського суду від 15 листопада 2017 року відмовлено у задоволенні клопотання про звільнення ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , від покарання на підставі п. «в» ст.1Закону України «Про амністію у 2016 році».
В апеляційній скарзі адвоката ОСОБА_7 в інтересах засудженого ОСОБА_8 ставиться питання про скасування ухвали Вінницького міського суду від 15.11.2017 року і винесення нового рішення, яким застосувати до засудженого ОСОБА_8 . Закон України « Про амністію в 2016 році», звільнивши його від відбування покарання, призначеного вироком Жмеринського міськрайонного суду Вінницької області від 26.06.2017 року.
Свої вимоги у апеляційній скарзі адвокат мотивує тим, що оскільки в матеріалах особової справи засудженого ОСОБА_8 відсутній вирок Замостянського районного суду м.Вінниці від 10.12.2010 року, тому суд без достатніх підстав дійшов висновку про наявність у засудженого двох судимостей. Тому апелянт вважає, що суд першої інстанції без достатніх підстав дійшов до висновку про наявність у засудженого двох судимостей, що призвело до постановлення ухвали, яка порушує право засудженого на застосування щодо нього Закону України « Про амністію у 2016 році».
Заслухавши доповідача, думку адвоката ОСОБА_7 ,яка підтримала свою апеляційну скаргу, просила її задовольнити, прокурора ОСОБА_6 , який заперечував проти задоволення апеляційної скарги засудженої, перевіривши матеріали кримінального провадження, провівши судові дебати апеляційний суд приходить до висновку, що апеляційна скарга адвоката ОСОБА_7 задоволенню не підлягає з наступних підстав.

Суд апеляційної інстанції, відповідно до ст. 404 КПК України, переглядає судові рішення суду першої інстанції, в межах апеляційної скарги.
Як вбачається з матеріалів кримінального провадження, а саме довідки про судимість відносно ОСОБА_8 № від 23.01.2017, останній мав не зняті та непогашені судимості за тяжкі злочини, станом на час скоєння ним нового злочину.
Так, ОСОБА_8 був засуджений двічі за тяжкі злочини, а саме вироком Замостянського районного суду м. Вінниці від 10.12.2010 року за ч.2 ст.186 КК України, на підставі ст. 75 був звільнений з випробувальним терміном 1 рік 6 місяців та вироком Вінницького міського суду Вінницької області від 01.03.2012 року за ч.2 ст.185, ч.2 ст.289 КК України до п`яти років позбавлення волі, на підставі ст. 71 КК України приєднано частину покарання по вироку Замостянського районного суду від 10.02.2010 року і призначено остаточну міру покарання до 5 років 1 місяця позбавлення волі.
Жмеринським міськрайонного суду Вінницької області від 26.06.2017 року за ч.2 ст.185, ч.2 ст.15, ч.2 ст. 185 КК України ОСОБА_8 засуджено до покарання у виді 1 року позбавлення волі. За ч.1 ст. 70 КК України шляхом часткового складання призначених покарань призначено ОСОБА_8 покарання у виді позбавлення волі на 1 рік1 місяць. За ч.1 ст.71 КК України до покарання призначеного цим вироком частково приєднано невідбуту частину покарання за попереднім вироком Вінницького міського суду Вінницької області від 01.03.2012 року ( ч.2 ст.185, ч.2 ст.289 КК України) та призначено остаточне покарання ОСОБА_8 , шляхом часткового складання покарань, у виді позбавлення волі строком на 1 рік 2 місяці.
Згідно ст. 3 Закону України «Про застосування амністії в Україні», рішення про застосування чи не застосування амністії приймається судом стосовно кожної особи індивідуально після ретельної перевірки матеріалів особової справи та відомостей про поведінку засудженого за час відбування покарання.
Відповідно до п. «в» ч.1 ст. 4 Закону України «Про застосування амністії в Україні», амністія не може бути застосована до осіб, які мають дві і більше судимості за вчинення умисних тяжких та/або особливо тяжких злочинів, крім випадків індивідуальної амністії.
Крім того, статтею 9 Закону України « Про амністію у 2016 році» передбачено, що амністія не застосовується до осіб, зазначених у статті 4 Закону України "Про застосування амністії в Україні", а також до осіб:
а) які після ухвалення вироку, але до повного відбуття покарання, знову вчинили умисний злочин;
б) які раніше звільнялися з місць позбавлення волі умовно-достроково і знову вчинили умисний тяжкий або особливо тяжкий злочин;
в) які звільнені судом від відбування покарання з випробуванням і до закінчення визначеного судом іспитового строку знову вчинили умисний тяжкий або особливо тяжкий злочин;
Отже, засуджений ОСОБА_8 на даний час засуджений та відбуває покарання за тяжкий злочин, який було вчинено в період непогашеної судимості, а тому Закон України « Про амністію у 2016 році » не може бути застосований до останнього , тому апеляційна скарга адвоката ОСОБА_7 в інтересах засудженого ОСОБА_8 задоовленню не підлягає.
Враховуючи викладене, апеляційний суд приходить до висновку, що ухвала Вінницького міського суду Вінницької області від 15 листопада 2017 року є законною та обгрунтованою, а тому зміні чи скасуванню не підлягає.
Керуючись ст.ст. 404, 405, 419, 537, 538, 539 КПК України, ЗУ « Про амністію у 2016 році», апеляційний суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу адвоката ОСОБА_7 в інтересах засудженого ОСОБА_8 залишити без задоволення.

Ухвалу Вінницького міського суду від 15 листопада 2017 року, щодо відмови у задоволенні клопотання засудженого ОСОБА_8 про застосування до нього Закону України « Про амністію у 2016 році» - залишити без змін.

Ухвала може бути оскаржена в касаційному порядку на протязі 3-х місяців з дня її проголошення, а засудженим - в той самий строк з моменту отримання ним судового рішення.

Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4 .

Згідно з оригіналом:

Суддя: