Провадження №1-кп/522/72/18
В И Р О К
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
29.01.2018 року Місто Одеса

Приморський районний суд м. Одеси у складі:

головуючого - судді ОСОБА_1

секретаря - ОСОБА_2

розглянувши у підготовчому судовому засіданні обвинувальний акт, який надійшов з угодою про визнання винуватості, у кримінальному провадженні, зареєстрованому у Єдиному реєстрі досудових розслідувань за №0006897 від 31.10.2017 року, відносно:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Михайлопіль, Іванівського району, Одеської області, українця, громадянин України, студента 1 курсу Одеського національного політехнічного університету, неодруженого, маючого середню освіту, зареєстрованого та мешкаю чого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого
обвинуваченого у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст.259 КК України,

за участю сторін кримінального провадження:

прокурора - ОСОБА_4 ,

захисника - ОСОБА_5 ,

законного представника обвинуваченого ОСОБА_6 ,

обвинуваченого - ОСОБА_3 ,
суд, -

В С Т А Н О В И В:
31.10.2017 р. об 11 годині 30 хвилин ОСОБА_3 знаходячись поряд із адміністративною будівлею Одеського Національного політехнічного університету, розташованою за адресою м. Одеса, пр-т Шевченка 1, діючи навмисно, переслідуючи мету зірвати навчальний процес у вказаному навчальному закладі, де він навчався, дестабілізувати нормальний уклад життя громадян, а також відволікти сили органів поліції, швидкої медичної допомоги та служби порятунку від виконання покладених на них завдань з охорони громадського порядку та надання допомоги громадянам у разі захворювань, пожежі чи іншого лиха, вирішив повідомити на спеціальну лінію оператора «102» ГУНП в Одеській області про начебто замінування адміністративної будівлі ОНПУ, розташованої за адресою: м. Одеса, пр-т Шевченка, 1.

Діючи із вказаною метою ОСОБА_3 за допомогою належного йому мобільного телефону марки «Dodgee ХЗ», обладнаного сім картою оператора мобільного зв`язку ПрАт «Київстар» з номером НОМЕР_1 одноразово здійснив виклик на спецлінію оператора «102» Головного управління Національної поліції в Одеській області, та навмисно повідомив відомості, що не відповідають дійсності, а саме те, що в будівлі Одеського національного політехнічного університету закладена вибухівка, достовірно знаючи про те, що дане повідомлення є хибним і не відповідає дійсності.

Через те, що ОСОБА_3 не вказав адресу, за якою заміновано будівлю, а також не чітко назвав начебто заміновану будівлю, а в подальшому на уточнюючі запитання співробітника поліції завершив телефонну розмову, правоохоронними органами, на підставі наявних даних було перевірено адміністративну будівлю ГУПН в Одеській області, де розташоване Управління організаційно-аналітичного забезпечення та оперативного реагування за адресою: м. Одеса, вул. Преображенська, 44, на адресу якої телефонував ОСОБА_3 .

В результаті вказаних навмисних дій ОСОБА_3 , який завідомо неправдиво повідомив про підготовку вибуху, що загрожує загибелі людей чи іншим тяжким наслідкам, був порушений звичайний уклад життя громадян які працюють у вказаній адміністративній будівлі та була дестабілізована діяльність Управління організаційно-аналітичного забезпечення та оперативного реагування ГУПН в Одеській області, яке розташоване у вказаному будинку, оскільки в результаті належного реагування на його завідомо неправдиве повідомлення про загрозу безпеці громадян, на місце події були викликані співробітники ГУНП в Одеській області, ГУНС в Одеській області та швидкої допомоги, які провели евакуацію людей, що перебували у приміщенні будинку, та провели заходи з пошуку можливого вибухового пристрою.

Таким чином, враховуючи викладене, суд вважає, що ОСОБА_3 обвинувачується у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 259 КК України за ознаками: завідомо неправдиво повідомлення про підготовку вибуху.

Суд вважає, що дії обвинуваченого ОСОБА_3 кваліфіковано вірно.
Згідно угоди про визнання винуватості від 24.11.2017 року, укладеної між обвинуваченим ОСОБА_3 (за участю адвоката ОСОБА_5 та законного представника підозрюваного ОСОБА_6 ) та прокурором Одеської місцевої прокуратури №3 ОСОБА_4 , який на підставі ст.. 37 КПК здійснює повноваження прокурора у кримінальному провадженні за №0006897, у відповідності до вимог ст. 472 КПК України, обвинувачений ОСОБА_3 під час досудового розслідування та в суді повністю визнав свою винуватість у зазначеному діянні. Сторони погоджуються на призначення покарання ОСОБА_3 за ч. 1 ст. 259 КК України у вигляді позбавлення волі, із застосуванням ст.. 69 КК України, строком на 1 (один) рік, та звільненням від відбування покарання, відповідно до ст.. 75 КК України, строком на 1 (один) рік. Крім того, на обвинуваченого ОСОБА_3 прокуратурою покладаються обов`язки, а саме: беззастережно визнати свою винуватість у вчиненні інкримінованого йому кримінальному правопорушенні, співпрацювати з правоохоронними органами з метою встановлення всіх обставин вказаного кримінального правопорушення.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 свою вину у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 259 КК України визнав повністю та підтвердив, що угода про визнання винуватості укладена добровільно, не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дії будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді. Крім того, обвинувачений ОСОБА_3 зазначив, що він розуміє надані йому законом права, розуміє наслідки укладення та затвердження угоди про визнання винуватості, передбачені ст. 473 КПК України, характер пред`явленого обвинувачення та вид покарання, який до нього буде застосований в результаті затвердження угоди про визнання винуватості та наполягає на її затвердженні.

Прокурор в судовому засіданні просив суд затвердити угоду про визнання винуватості від 24.11.2017 року, укладеної між обвинуваченим ОСОБА_3 (за участю адвоката ОСОБА_5 та законного представника підозрюваного ОСОБА_6 ) та прокурором Одеської місцевої прокуратури №3 ОСОБА_4 , який на підставі ст.. 37 КПК здійснює повноваження прокурора у кримінальному провадженні за №0006897.

Захисник в судовому засіданні просив суд затвердити угоду про визнання винуватості від 24.11.2017 року, укладеної між обвинуваченим ОСОБА_3 (за участю адвоката ОСОБА_5 та законного представника підозрюваного ОСОБА_6 ) та прокурором Одеської місцевої прокуратури №3 ОСОБА_4 , який на підставі ст.. 37 КПК здійснює повноваження прокурора у кримінальному провадженні за №0006897.

Законний представник неповнолітнього обвинуваченого ОСОБА_6 в судовому засіданні просив суд затвердити угоду про визнання винуватості від 24.11.2017 року, укладеної між обвинуваченим ОСОБА_3 (за участю адвоката ОСОБА_5 та законного представника підозрюваного ОСОБА_6 ) та прокурором Одеської місцевої прокуратури №3 ОСОБА_4 , який на підставі ст.. 37 КПК здійснює повноваження прокурора у кримінальному провадженні за №0006897.

Суд, вивчивши надані матеріали, вислухавши учасників судового розгляду приходить до наступного.

Відповідно до ст. 468 КПК України у кримінальному провадженні може бути укладена угода між прокурором та підозрюваним про визнання винуватості. Згідно ст. 469 КПК України, угода про визнання винуватості може бути укладена між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим у провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості, тяжких злочинів, внаслідок яких шкода завдана лише державним чи суспільним інтересам.

Судом встановлено, що ОСОБА_6 , обґрунтовано обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого. ч. 1 ст. 259 КК України, яке згідно ст. 12 КК України, є тяжким злочином.

При цьому судом з`ясовано, що обвинувачений ОСОБА_6 ,цілком розуміє права, визначені п. п. 1 - 4 ч. 4 ст. 474 КПК України, наслідки укладення та затвердження даної угоди, передбачені ч. 2 ст. 473 КПК України, характер обвинувачення, вид покарання, а також інші заходи, які будуть застосовані до нього у разі затвердження угоди судом.

Обставинами, що пом`якшують покарання обвинуваченого ОСОБА_6 , згідно ст. 66 КК України є вчинення правопорушення неповнолітнім, щире каяття, активне сприяння розкриттю злочину, позитивна характеристика за місцем навчання та проживання.

Обставин, які обтяжують покарання обвинуваченого ОСОБА_6 суд не вбачає.

На підставі вищевикладеного за наявності обставин, які пом`якшують покарання і суттєво знижують ступінь тяжкості скоєного правопорушення, із врахуванням особистості обвинуваченого ОСОБА_6 , суд вважає за необхідне застосувати до нього положення ст. 69 КК України, призначивши основне покарання нижче від найнижчої межі, встановленої санкцією ч.1 ст. 259 КК України.

Крім того, враховуючи повне визнання вини ОСОБА_6 , наявність пом`якшуючих обставин, відсутність обтяжуючих покарання обставин, суд приходить до висновку, що виправлення ОСОБА_6 можливе без ізоляції від суспільства і до нього при усіх зазначених обставинах, можливо застосувати вимоги ст. ст. 69, 75 КК України, тобто звільнення від відбування покарання з випробуванням.

Виходячи із вищевикладеного, дослідивши угоду про визнання винуватості та переконавшись, що укладена угода є добровільним волевиявленням обвинуваченого, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дії будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді, з`ясувавши у обвинуваченого, чи цілком він розуміє наслідки затвердження угоди, роз`яснивши обвинуваченому його право на справедливий судовий розгляд, встановивши правильне розуміння обвинуваченим змісту та наслідків затвердження угоди, а також перевіривши її відповідність вимогам кримінального процесуального законодавства, заслухавши доводи учасників підготовчого судового засідання та роз`яснивши їм обмеження права щодо оскарження вироку, передбачені ст. 473 КПК України, суд вважає, що угода про визнання винуватості від 24.11.2017 року, укладена між обвинуваченим ОСОБА_3 (за участю адвоката ОСОБА_5 та законного представника підозрюваного ОСОБА_6 ) та прокурором Одеської місцевої прокуратури №3 ОСОБА_4 , відповідає вимогам КПК України, умови угоди не суперечать інтересам суспільства і не порушуються права, свободи чи інтереси сторін або інших осіб, узгоджені вид та міра покарання відповідають загальним засадам призначення покарання, визначених ст. 65 КК України, у зв`язку із чим суд вважає, що угода підлягає затвердженню.

Відповідно до ст.. 476 КПК України, у разі невиконання угоди про примирення або про визнання винуватості потерпілий чи прокурор відповідно мають право звернутися до суду, який затвердив таку угоду, з клопотанням про скасування вироку. Клопотання про скасування вироку, яким затверджена угода, може бути подано протягом встановлених законом строків давності притягнення до кримінальної відповідальності за вчинення відповідного кримінального правопорушення. Клопотання про скасування вироку, яким затверджена угода, розглядається в судовому засіданні за участю сторін угоди з повідомленням інших учасників судового провадження. Відсутність інших учасників судового провадження не є перешкодою для судового розгляду. Суд своєю ухвалою скасовує вирок, яким затверджена угода, якщо особа, яка звернулася з відповідним клопотанням, доведе, що засуджений не виконав умови угоди. Наслідком скасування вироку є призначення судового розгляду в загальному порядку або направлення матеріалів провадження для завершення досудового розслідування в загальному порядку, якщо угода була ініційована на стадії досудового розслідування. Ухвала про скасування вироку, яким була затверджена угода, або про відмову у скасуванні вироку може бути оскаржена в апеляційному порядку. Умисне невиконання угоди є підставою для притягнення особи до відповідальності, встановленої законом.

Питання про речові докази вирішуються судом відповідно до вимог ст. 100 КПК України.

Судові витрати у кримінальному провадженні відсутні.

Цивільний позов у кримінальному провадженні не заявлявся.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 100, 174, 314, 373, 374, 394, 468, 473-476 КПК України, суд

УХВАЛИВ:
Угоду про визнання винуватості від 24.11.2017 року, укладеної між обвинуваченим ОСОБА_3 (за участю адвоката ОСОБА_5 та законного представника підозрюваного ОСОБА_6 ) та прокурором Одеської місцевої прокуратури №3 ОСОБА_4 , який на підставі ст.. 37 КПК здійснює повноваження прокурора у кримінальному провадженні за №0006897 - затвердити.
ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 259 КК України, та призначити йому покарання, із застосуванням ст.. 69 КК України, у вигляді позбавлення волі строком на 1 (один) рік.
На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_3 від відбування покарання з випробуванням строком на 1 (один) рік.
Відповідно до ст. 76 КК України покласти на ОСОБА_3 наступні обов`язки:
- періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;
- повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.
Міра запобіжного заходу ОСОБА_3 за даним кримінальним провадженням не обиралась.
Скасувати арешт, накладений відповідно до ухвали слідчого судді Приморського районного суду м. Одеси від 08.11.2017 року, на речові докази, а саме: телефон чорного кольору «Dodgee X3» IMEI 1: НОМЕР_2 , IMEI 2: НОМЕР_3 та сім картку мобільного оператора ПрАТ «Київстар» з номером НОМЕР_4 - після вступу вироку в законну силу повернути ОСОБА_3 .

Речові докази:CD-R диск з аудіо записом телефонної розмови, під час якої здійснено неправдиве повідомлення про замінування після вступу вироку в законну силу зберігати при матеріалах справи.

Вирок може бути оскаржений з підстав, передбачених ст. 394 КПК України шляхом подачі через Приморський районний суд м. Одеси в апеляційний суд Одеської області, апеляції протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.
Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Копія вироку негайно після його проголошення вручається прокурору, захиснику, законному представнику обвинуваченого, обвинуваченому.
Суддя Приморського
районного суду м. Одеси ОСОБА_1