Провадження №1-кс/127/7371/17
08 вересня 2017 року м. Вінниця
Вінницький міський суд Вінницької області
в складі:слідчого судді ОСОБА_1 ,
при секретарі ОСОБА_2 ,
за участю скаржника ОСОБА_3 ,
слідчого ОСОБА_4 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Вінниці скаргу ОСОБА_3 на бездіяльність слідчого ВРЗСТ СВ Вінницького ВП ГУНП у Вінницькій області старшого лейтенанта поліції ОСОБА_4 , яка полягає у неповерненні майна, -
18.08.2017 р. до Вінницького міського суду Вінницької області надійшла скарга ОСОБА_3 на бездіяльність слідчого ВРЗСТ СВ Вінницького ВП ГУНП у Вінницькій області старшого лейтенанта поліції ОСОБА_4 , яка полягає у неповерненні майна.
Оскільки, з моменту внесення відомостей про кримінальне провадження, тобто з 30.07.2017 року, ні слідчим ні прокурором, не вносились до суду клопотання про накладення арешту на вилучені автомобіль та свідоцтво про реєстрацію ТЗ, підозру нікому не повідомлено, жодних слідчих дій пов`язаних з вказаним майном проведено не було, скаржник вважає противним утримання автомобілю та просить його повернути.
ОСОБА_3 в судовому засіданні підтримав скаргу за обставин викладених у ній, просив слідчого суддю дану скаргу задовольнити.
Слідчий в судовому засіданні заперечував протии скарги.
Слідчий суддя, вислухавши учасників судового процесу, дослідивши та проаналізувавши матеріали скарги, дійшов наступного висновку.
Відповідно до ст. 107 ч. 1 КПК України рішення про фіксацію процесуальної дії за допомогою технічних засобів під час досудового розслідування, в тому числі під час розгляду питань слідчим суддею, приймає особа, яка проводить відповідну процесуальну дію. За клопотанням учасників процесуальної дії застосування технічних засобів фіксування є обов`язковим.
Враховуючи те, що від учасників процесуальної дії не надійшло клопотання про застосування технічних засобів фіксування розгляду скарги, тому суд вважає за можливим розглянути дану скаргу без застосування технічних засобів фіксування.
Відповідно до ст. 306 КПК України, скарги на рішення, дії чи бездіяльність слідчого чи прокурора розглядаються слідчим суддею місцевого суду згідно з правилами судового розгляду, передбаченими статтями 318-380 цього Кодексу, з урахуванням положень цієї глави. Скарги на рішення, дії чи бездіяльність під час досудового розслідування розглядаються не пізніше сімдесяти двох годин з моменту надходження відповідної скарги, крім скарг на рішення про закриття кримінального провадження, які розглядаються не пізніше п`яти днів з моменту надходження скарги. Розгляд скарг на рішення, дії чи бездіяльність під час досудового розслідування здійснюється за обов`язкової участі особи, яка подала скаргу, чи її захисника, представника та слідчого чи прокурора, рішення, дії чи бездіяльність яких оскаржується. Відсутність слідчого чи прокурора не є перешкодою для розгляду скарги.
Відповідно до ст. 16 КПК України, позбавлення або обмеження права власності під час кримінального провадження здійснюється лише на підставі вмотивованого судового рішення, ухваленого в порядку, передбаченому цим Кодексом. На підставах та в порядку, передбачених цим Кодексом, допускається тимчасове вилучення майна без судового рішення.
Ч.1 ст. 167 КПК України, визначено, що тимчасовим вилученням майна є фактичне позбавлення підозрюваного або осіб, у володінні яких перебуває зазначене у частині другій цієї статті майно, можливості володіти, користуватися та розпоряджатися певним майном до вирішення питання про арешт майна або його повернення.
Згідно п.1 ч.2 ст. 167 КПК України тимчасово вилученим може бути майно у вигляді речей, документів, грошей тощо, щодо яких є достатні підстави вважати, що вони підшукані, виготовлені, пристосовані чи використані як засоби чи знаряддя вчинення кримінального правопорушення та (або) зберегли на собі його сліди.
Відповідно до ст. 169 КПК України, тимчасово вилучене майно повертається особі, у якої воно було вилучено:
1) за постановою прокурора, якщо він визнає таке вилучення майна безпідставним;
2) за ухвалою слідчого судді чи суду, у разі відмови у задоволенні клопотання прокурора про арешт цього майна;
3) у випадках, передбачених частиною п`ятою статті 171, частиною шостою статті 173 цього Кодексу;
4) у разі скасування арешту.
Згідно ч.1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.
Слідчий суддя вважає, що вилучені автомобіль марки «BMW», моделі «Х5», чорного кольору, д.н.з. НОМЕР_1 , підлягає поверненню, оскільки слідчий, в супереч вимогам ч. 1 ст. 167 КПК України не вжив заходів спрямованих на вирішення питання щодо їх арешту.
Враховуючи вищевикладене, слідчий суддя вважає, що скарга ОСОБА_3 підлягає задоволенню.
На підставі наведеного, керуючись ст. ст. 303, 304, 305, 306, 307 КПК України, слідчий суддя,-
Скаргу скаргу ОСОБА_3 на бездіяльність слідчого ВРЗСТ СВ Вінницького ВП ГУНП у Вінницькій області старшого лейтенанта поліції ОСОБА_4 , яка полягає у неповерненні майна задовольнити.
Зобовязати слідчого ВРЗСТ СВ Вінницького ВП ГУНП у Вінницькій області старшого лейтенанта поліції ОСОБА_4 повернути ОСОБА_3 вилучений 30.07.2017 року автомобіль марки «BMW», моделі «Х5», чорного кольору, д.н.з. НОМЕР_1 .
Ухвала слідчого судді остаточна та оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя/підпис/

Копія вірна.

Суддя / ОСОБА_1 /

Секретар / ОСОБА_2 /