Справа № 171/622/16-к
В И Р О К
іменем України
22 листопада 2017 року

Апостолівський районний суд Дніпропетровської області у складі: головуючого судді ОСОБА_1 за участю секретаря ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , потерпілих ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , захисника ОСОБА_6 , обвинувачених ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Апостолове кримінальне провадження № 0001357 по обвинуваченню:

1) ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Апостолове Дніпропетровської області, громадянина України, українця, який має вищу освіту, працюючого електрослюсарем імпортної техніки ділянки ШСУ № 55 ПАТ «Кривбасзалізорудком», перебуває в шлюбі, має малолітню дитину, раніше не судимого, зареєстрованого в АДРЕСА_1 , проживає без реєстрації в АДРЕСА_2 ,

2) ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який народився в радгоспі «Власть труда» Новосільського району Орловскої області, громадянина України, росіянина, який має повну загальну освіту, не працює, перебуває в шлюбі, раніше не судимого, проживаючого без реєстрації в АДРЕСА_3 , у скоєнні злочинів, передбачених ч.2 ст. 296, ч. 1 ст. 122 КК України,

встановив:
05 грудня 2015 року, приблизно о 06 год. 30 хв., ОСОБА_7 разом з ОСОБА_8 на автомобілі таксі марки «Mazda 323», реєстраційний номер НОМЕР_1 , водієм якого був ОСОБА_4 , приїхали до будинку АДРЕСА_4 , де ОСОБА_7 , діючи спільно з ОСОБА_8 , із мотивів явної неповаги до суспільства, безпідставно групою осіб без попередньої змови, грубо порушуючи громадський порядок, почали наносити ОСОБА_4 удари кулаками в обличчя (точну кількість ударів та локалізацію досудовим слідством встановити не надалося можливим), від чого потерпілий ОСОБА_4 впав на землю. Продовжуючи свої злочинні дії, ОСОБА_7 та ОСОБА_8 , проявляючи особливу зухвалість, виражаючи явну неповагу до суспільства, ігноруючи загальноприйняті правила поведінки та моралі, почали наносити ОСОБА_4 удари ногами по голові та тулубу (точну кількість ударів та локалізацію досудовим слідством встановити не надалося можливим). Дії ОСОБА_8 та ОСОБА_7 були помічені ОСОБА_9 , яка неодноразовими зауваженнями відволікла увагу ОСОБА_7 та ОСОБА_8 , чим скористався ОСОБА_4 та втік з місця події.
Після цього вже за відсутності потерпілого ОСОБА_4 ОСОБА_7 та ОСОБА_8 із мотивів явної неповаги до суспільства групою осіб, грубо порушуючи громадський порядок, супроводжуючи свої дії знищенням та пошкодженням чужого майна, пошкодили шашку «Таксі», вартістю 200 грн., та DVD - програвач марки «Alpine», вартістю 600 грн., які були встановлені в автомобілі таксі марки «Mazda 323», реєстраційний номер НОМЕР_1 , який належить ОСОБА_4 , чим заподіяли потерпілому майнову шкоду на загальну суму 800 грн.
Крім того, 05 грудня 2015 року, приблизно о 06 годині 35 хвилин, в ході скоєння хуліганських дій ОСОБА_7 разом з ОСОБА_8 , перебуваючи біля будинку АДРЕСА_4 тамаючи умисел на спричинення ОСОБА_4 тілесних ушкоджень, безпідставно із хуліганських мотивів, групою осіб без попередньої змови, почали наносити йому удари кулаками рук в обличчя (точну кількість ударів та локалізацію встановити не надалось можливим), від чого останній впав на землю. Продовжуючи свої злочинні дії, ОСОБА_8 та ОСОБА_7 , проявляючи особливу зухвалість, виражаючи явну неповагу до суспільства, ігноруючи загальноприйняті правила поведінки та моральності, почали наносити ОСОБА_4 удари ногами по голові та тулубу (точну кількість ударів та локалізацію встановити не надалось можливим), після чого їх дії були помічені ОСОБА_9 , яка неодноразовими зауваженнями відволікла увагу ОСОБА_8 та ОСОБА_7 , після чого ОСОБА_4 скориставшись нагодою втік з місця події.

Внаслідок злочинних дій ОСОБА_8 та ОСОБА_7 потерпілому ОСОБА_4 було заподіяно тілесні ушкодження у вигляді закритого перелому ХІ-го ребра ліворуч зі зміщенням, яке відноситься до тілесних ушкоджень середнього ступеню тяжкості, як таке що спричинило тривалий розлад здоров`я тривалістю понад 3 тижні (21 добу), та закриту черепно-мозкову травма: струс головного мозку, синці - навкруги лівого ока, у лобно-скроневій області ліворуч, на лівій щоці; садна - на лівому крилі носа, шість у тім`яно-потиличній області; синець на лівій бічній поверхні черевної стінки, у середній її третині; садна на лівій бічній поверхні шиї, у верхній її третині; на тильній поверхні 1-ого пальця правої кисті; на задній поверхні лівого передпліччя, у верхній його третині; на лівій бічній поверхні черевної стінки, у нижній її третині, які відносяться до тілесних ушкоджень легкого ступеню тяжкості, що мають незначні скороминучі наслідки, тривалістю не більше шести днів

Крім того, в цей же день приблизно о 06-45 год. в ході вчинення хуліганські дій ОСОБА_7 разом з ОСОБА_8 , перебуваючи біля буд. АДРЕСА_4 , помітили на вході другого під`їзду ОСОБА_5 . Після цього ОСОБА_8 , маючи умисел на спричинення ОСОБА_5 тілесних ушкоджень, діючи спільно з ОСОБА_7 , із хуліганських мотивів безпідставно групою осіб без попередньої змови, грубо порушуючи громадський порядок, затягли ОСОБА_5 всередину під`їзду на сходи та почали наносити ОСОБА_5 удари кулаками рук в обличчя (точну кількість ударів та локалізацію встановити не надалось можливим), від чого останній впав на підлогу. Продовжуючи свої злочинні дії, ОСОБА_8 та ОСОБА_7 , проявляючи особливу зухвалість, виражаючи явну неповагу до суспільства, ігноруючи загальноприйняті правила поведінки та моральності, почали наносити ОСОБА_5 удари ногами по голові та тулубу (точну кількість ударів та локалізацію встановити не надалось можливим), після чого їх дії були помічені ОСОБА_9 , та неодноразовими зауваженнями були припинені.

Внаслідок злочинних дій ОСОБА_8 та ОСОБА_7 потерпілому ОСОБА_5 було заподіяно тілесні ушкодження: забійна рана нижньої губи, параорбітальні гематоми, садна обличчя (точну кількість ударів та локалізацію встановити не надалось можливим), три садна в проекції правого колінного суглоба, садно в проекції лівого колінного суглоба, які могли виникнути від дії тупого твердого предмета (предметів) або при ударі об такі, які відносяться до тілесних ушкоджень легкого ступеню тяжкості, що мають незначні скороминучі наслідки.

Обвинувачений ОСОБА_10 вину визнав повністю, від надання пояснень відмовився. Цивільний позов ОСОБА_4 не визнав.
Обвинувачений ОСОБА_7 вину у скоєнні вказаних злочинів визнав частково та пояснив, що він та його батько ОСОБА_8 05.12.2015 року, приблизно о 06-30 год., замовили таксі з вул. Робоча, водієм таксі ОСОБА_4 . Вони сіли в таксі і поїхали на вул. Шкільна, де жила його мати. В таксі голосно грала музика і вони попросили музику зробити тихіше, але ОСОБА_11 музику не вимкнув, висловився некоректно, тому між ними виникла сварка, ОСОБА_11 вів себе агресивно. Коли вони приїхали на вулицю Шкільна, батьки вийшов з машини, а ОСОБА_11 затіяв бійку. Він почав відбиватися, але ОСОБА_11 дістав молоток і почав наносити йому удари в область тулуба, рук, ніг, наносив удари руками і ногами, при цьому наніс близько 10 ударів. Під час нанесення ударів він впав на землю. Його батько підійшов і почав їх розбороняти. ОСОБА_11 був дуже агресивно налаштований, припускає, що ОСОБА_11 вважав, що вони не розрахуються за таксі. Він ОСОБА_11 удари не наносив, він тільки відмахувався, чи наносив удари батько він не бачив. Він зі злості зірвав «шашечку» таксі та вирвав магнітофон з автомобіля. Потім ОСОБА_11 зник, а приблизно через 2 хв. вийшов сусід ОСОБА_12 і почав кричати, говорив, чого ви кричите та ламаєте. Між ними виникла сварка, в ході якої вони нецензурно висловлювалися. Потім він підійшов до ОСОБА_12 , але той почав наносити йому удари, він також наносив удари ОСОБА_12 . Все це відбувалося у під`їзді будинку. Потім прийшов батько разом з матір`ю і батько розборонив їх, відтягнувши ОСОБА_12 . Він також отримав тілесні ушкодження, які йому наніс ОСОБА_11 та ОСОБА_12 . З ОСОБА_11 за послуги таксі вони не розрахувалися, бо у них не було коштів, тому батько пішов до матері просити гроші. Напередодні скоєного ні він, ні його батько спиртні напої не вживали. Цивільний позов ОСОБА_5 не визнає, вимоги ОСОБА_4 визнає частково 800 грн. на відшкодування матеріальної шкоди (розбита «шашечка» та вирваний магнітофон) та 1000 грн. на відшкодування моральної шкоди.
Потерпілий ОСОБА_4 пояснив суду, що обвинувачені в той день 05.12.2015 року були дуже п`яні. Він в ту ніч чергував на телефоні і отримав замовлення таксі на вул. Робоча, 35, при цьому магнітофон у нього взагалі не працював. Обвинувачені сіли в автомобіль, при цьому молодий ОСОБА_13 сів спереду, а старший ОСОБА_13 на задньому сидінні. Прибувши на місце, старший ОСОБА_13 вискочив з автомобіля і побіг до під`їзду, а молодий ОСОБА_13 почав шарити в автомобілі та хотів забрати ключі, але він прибрав його руку. Тоді ОСОБА_14 вискочив з автомобіля і підбіг до нього та почав витягати його з автомобіля, схвативши за куртку, та наносив удари, в результаті чого він впав на землю. Також підбіг старший ОСОБА_13 і також почав наносити удари. Потім якісь жінки сказали: «Що ви робите, навіщо ви його б`єте?», після чого йому вдалося втекти до міліції. Потім він з працівниками поліції прийшов до місця події, де обидва обвинувачені почали чіплятися до працівників поліції, бити їх. Також він побачив, що в його автомобілі розбита «шашечка», а також побачив, що вирваний магнітофон та викрадені гроші в сумі 200 грн. Просить задовольнити заявлені позовні вимоги.
З пояснень потерпілого ОСОБА_5 встановлено, що в той ранок він спав. Його розбудила дружина близько 06-35 год. і повідомила, що за вікном якийсь крик, від чого плаче дитина, та попросила вийти і подивитися, що відбувається. Він вийшов у під`їзд біля входу, побачив сусідку ОСОБА_15 , яка вішала білизну, також почув тріск та шум, почув розмову п`яних осіб (по голосу він впізнав це були обидва ОСОБА_13 ) та побачив, що біля другого під`їзду стоїть автомобіль «таксі», де все відбувається. Він вирішив повернутися до квартири, але в цей час ОСОБА_14 схватив його за халат, а ОСОБА_16 став біля дверей його квартири і тримав двері. Він запитав, що сталося, адже він їх сусід, але вони почали обоє його бити, зідрали з нього халат. Через декілька хвилин до під`їзду забігла мати ОСОБА_17 та почала на них кричати, після чого вони відпустили його і він пішов до квартири. На роботі йому стало погано, після чого він звернувся за медичною допомогою та проходив курс лікування в Апостолівській ЦРЛ. Позов підтримує, просить його задовольнити.
Допитаний в судовому засіданні свідок ОСОБА_18 пояснив, що потерпілий ОСОБА_4 його батько. Вранці того дня йому зателефонувала мати та повідомила, що побили батька. Батька він застав у відділенні поліції. Зі слів батька йому стало відомо, що його побили хулігани, яких він віз з АДРЕСА_5 на АДРЕСА_4 . Батько повідомив, що його побили батько та син ОСОБА_13 . Потім працівники поліції попросили його побути свідком подій, оскільки Рунаєві відмовлялися вийти з квартири, а працівники поліції не могли зайти до квартири без дозволу. Коли вони прийшли до будинку по АДРЕСА_4 , де були Рунаєві, то ОСОБА_13 дійсно відмовлялися на пропозицію працівників поліції вийти з квартири та здійснювали супротив працівникам поліції. Рунаєві вийшли з будинку через тривалий час, при цьому обидва були у стані алкогольного сп`яніння. Через декілька днів дружина ОСОБА_17 зверталася з проханням помиритися, є звукозапис цієї розмови. Коли велося слідство, ОСОБА_19 переховувався від органу досудового слідства. Він виявив його місце перебування та повідомив про це працівників поліції. Коли працівники поліції його затримували, то ОСОБА_19 також здійснював супротив, в зв`язку з чим працівники поліції застосували зброю.
Свідок ОСОБА_20 пояснила, що потерпілий ОСОБА_5 її чоловік, обвинувачених раніше знала, але не спілкувалися. 05.12.2015 року вона прокинулася близько 06 год. від сильного шуму під вікном, вона чула чоловічі голоси та жіночий. Голоси були обох ОСОБА_13 та ОСОБА_21 . Її чоловік пішов подивитися, що сталося. Приблизно через 2-3 хв. вона почула звук бійки, потім почула жіночий крик: «Не треба! ОСОБА_22 , що ти робиш, не души його», її двері почали ходити ходуном. Через декілька хвилин все затихло. Коли вона відкрила двері, то побачила свого чоловіка, який лежав на підлозі без халата, в трусах та весь побитий. Потім близько через 10 хв. прийшли працівники поліції. Після цих подій через деякий час ОСОБА_14 приходив просити пробачення.
З пояснень свідка ОСОБА_23 , встановлено, що 05.12.2015 року вранці, близько 06 год., вона вийшла у двір будинку, щоб повісити сушити білизну. У будинку напроти біля під`їзду вона побачила обох ОСОБА_13 батька та сина, у іншому під`їзді вона побачила ОСОБА_5 , який стояв у халаті та курив, поблизу будинку стояв автомобіль «таксі». Вона повісила білизну та пішла до квартири за білизною. Коли вона знову вийшла з білизною, то побачила, що Рунаєві ОСОБА_22 та ОСОБА_24 б`ють у під`їзді ОСОБА_25 , який лежав на підлозі та був уже без халата. Після цього вона піднялася до квартири, щоб викликати міліцію.
Допитана у якості свідка ОСОБА_26 пояснила, що вона проживає в будинку по АДРЕСА_4 . В той день, коли вона збиралася на роботу, вона почула шум у під`їзді, який характерний для бійки. Вона здогадалася, що когось б`ють, при цьому вона чула голоси ОСОБА_27 та його батька ОСОБА_28 , також почула стукіт у двері її квартири та здогадалася, що когось б`ють об її двері. Потім вона почула жіночий голос, схожий на голос дружини ОСОБА_17 , жінка просила припинити бійку. Через декілька хвилин бійка припинилася, після чого вона зателефонувала ОСОБА_29 , щоб з`ясувати, що сталося, оскільки боялася вийти з квартири. ОСОБА_30 їй повідомила, що ОСОБА_31 і ОСОБА_24 побили ОСОБА_12 і що вже прибули працівники міліції, після чого вона пішла на роботу.
Свідок ОСОБА_32 пояснив суду, що в грудні 2015 року (дату він не пам`ятає) він працював на посаді дільничного інспектора Апостолівського ВП та перебував на добовому чергуванні. Вранці його та працівника міліції Потурая черговий направив на АДРЕСА_4 , оскільки надійшло повідомлення про вчинення хуліганських дій. Коли вони прийшли до вказаного будинку, то там знаходилися ОСОБА_14 та ОСОБА_33 . Він намагався з`ясувати, що сталося, але Рунаєві почали виражатися в їх адресу нецензурною лайкою, відштовхнули його та забігли у квартиру вказаного будинку, де зачинилися і не хотіли виходити для з`ясування обставин. Обидва обвинувачені перебували у стані алкогольного сп`яніння, оскільки було чути запах спиртних напоїв. На їх прохання вийти з квартири обвинувачені не реагували, при цьому продовжували виражатися нецензурною лайкою. Приблизно через півтори годи власниця квартири ОСОБА_34 дозволила їм зайти до квартири, де вони затримали ОСОБА_7 та ОСОБА_8 . Під час затримання обоє обвинувачені вчинили супротив та пошкодили формений одяг йому та Потураю.
З протоколу огляду автомобіля марки «Mazda 323», реєстраційний номер НОМЕР_1 , від 05.12.2015 року встановлено, що в салоні вказаного автомобіля на панелі відсутній магнітофон, на даху автомобіля пошкоджена «шашка» таксі (а.с.17-23).
05.12.2015 року в період часу з 09 до 09-30 год. ОСОБА_9 добровільно видала працівникам поліції DVD- програвач «Mazda», електронний автомобільний годинник та СD-диск, які було оглянуто та вилучено (а.с.24-26).
В цей же день слідчим було оглянуто та вилучено 2 куртки співробітників поліції, куртку спортивного типу та краватку, які мають пошкодження (а.с.27-32).
З висновку експерта № 4/24-Е7 від 15.02.2016 року (а.с.93-94) встановлено, що у ОСОБА_4 виявлено тілесні ушкодження у вигляді закритого перелому ХІ-го ребра ліворуч зі зміщенням, яке відноситься до тілесних ушкоджень середнього ступеню тяжкості, як таке що спричинило тривалий розлад здоров`я тривалістю понад 3 тижні (21 добу), та закриту черепно-мозкову травма: струс головного мозку, синці - навкруги лівого ока, у лобно-скроневій області ліворуч, на лівій щоці; садна - на лівому крилі носа, шість у тім`яно-потиличній області; синець на лівій бічній поверхні черевної стінки, у середній її третині; садна на лівій бічній поверхні шиї, у верхній її третині; на тильній поверхні 1-ого пальця правої кисті; на задній поверхні лівого передпліччя, у верхній його третині; на лівій бічній поверхні черевної стінки, у нижній її третині, які відносяться до тілесних ушкоджень легкого ступеню тяжкості, що мають незначні скороминучі наслідки, тривалістю не більше шести днів.

У ОСОБА_5 виявлено наступні тілесні ушкодження: забійна рани нижньої губи, параорбітальні гематоми, садна обличчя (точна кількість ударів та анатомічна локалізація в медичних документах не вказана), три садна в проекції правого колінного суглоба, садно в проекції лівого колінного суглоба, які могли виникнути від дії тупого твердого предмета (предметів) або при ударі об такі, які відносяться до тілесних ушкоджень легкого ступеню тяжкості, що мають незначні скороминучі наслідки. Вказана обставина підтверджується висновком експерта № 263/25-Е8 від 15.02.2016 року а.с.133-134).

З урахуванням досліджених в суді доказів, які є належними і допустимими, суд вважає доведеною винуватість обвинувачених ОСОБА_7 та ОСОБА_8 у скоєнні хуліганства, тобто грубого порушення громадського порядку з мотивів явної неповаги до суспільства, що супроводжується особливою зухвалістю, вчинене групою осіб, а також у скоєнні умисного середньої тяжкості тілесного ушкодження, тобто умисного ушкодження, яке не є небезпечним для життя і не потягло за собою наслідків, передбачених у ст.121 КК України, але таке, що спричинило тривалий розлад здоров`я або значну стійку втрату працездатності менш як на одну третину, тобто у вчиненні злочинів, передбачених ч.2 ст.296 та ч.1 ст.122 КК України.

Відповідно до п.5 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 22.12.2006 року № 10 «Про судову практику у справах про хуліганство» хуліганством, яке супроводжувалось винятковим цинізмом, можуть бути визнані дії, поєднані з демонстративною зневагою до загальноприйнятих норм моралі, наприклад, проявом безсоромності чи грубої непристойності,знущанням над хворим, дитиною, особою похилого віку або такою, яка перебувала у безпорадному стані, та ін.

В ході судового розгляду не найшло підтвердження вчинення обвинуваченими ОСОБА_7 та ОСОБА_8 дій, які можна кваліфікувати як винятковий цинізм, а тому суд вважає, що кваліфікуюча ознака «винятковий цинізм» підлягає виключенню з обвинувачення.

Часткове визнання вини обвинуваченим ОСОБА_7 суд розцінює як спосіб захисту.

При призначенні виду та міри покарання обвинуваченому ОСОБА_7 суд враховує його вік, сімейний та матеріальний стан, враховує ступінь суспільної небезпеки вчинених ним злочинів, суд також враховує конкретні обставини скоєних ним злочинів та його відношення до цього, думку потерпілих, також враховує, що вчинені обвинуваченим злочини згідно зі ст.12 КК України відносяться до категорії злочинів середньої тяжкості. З урахуванням наведеного, а також приймаючи до уваги, що ОСОБА_7 раніше не судимий, вперше скоїв 3 злочини середньої тяжкості, за місцем проживання та роботи характеризується позитивно, на утриманні має малолітню дитину, суд приходить до висновку про необхідність призначення обвинуваченому покарання у виді позбавлення волі із застосуванням положень ч.1 ст.70 КК України.

Обставин, що пом`якшують чи обтяжують покарання, суд не встановив.

У судовому засіданні захисник заявив клопотання про застосування до обвинуваченого ОСОБА_7 амністії, оскільки він має на утриманні малолітнього сина, ОСОБА_35 , 2012 року народження. Обвинувачений підтримав дане клопотання та просить його задовольнити.
Прокурор та інші учасники кримінального провадження не заперечують проти застосування до обвинуваченого ОСОБА_7 закону України «Про амністію у 2016 році».
Відповідно до п."в"ст.1 Закону України «Про амністію у 2016 році» від 22 грудня 2016 року, який набрав чинності 07 вересня 2017 року, звільненню від відбування покарання у виді позбавлення волі на певний строк та від інших покарань, не пов`язаних з позбавленням волі, підлягають особи, визнані винними у вчиненні умисного злочину, який не є тяжким або особливо тяжким відповідно до ст.12 КК України, особи, визнані винними у вчиненні необережного злочину, який не є особливо тяжким відповідно до ст.12 КК України, а також особи, кримінальні справи стосовно яких із зазначеними злочинами розглянуті судами, але вироки стосовно них не набрали законної сили, які на момент вчинення злочину не позбавлені батьківських прав та на день набрання чинності цим Законом мають дітей, яким не виповнилося 18 років, дітей-інвалідів та/або повнолітніх сина, дочку, визнаних інвалідами.
Досліджуючи матеріали, що характеризують обвинуваченого ОСОБА_7 , судом встановлено, що обвинувачений ОСОБА_7 має на утриманні малолітню дитину, ОСОБА_35 , 2012 р.н. Крім того, обвинувачений вчинив кримінальні правопорушення, які не є тяжкими або особливо тяжкими відповідно до ст.12 КК України. Вказані кримінальні правопорушення обвинувачений вчинив у грудні 2015 року, тобто до дня набрання чинності Закону України «Про амністію у 2016 році».
Оскільки обмежень щодо застосування амністії до обвинуваченого ОСОБА_7 судом не встановлено, суд вважає за можливе застосувати до вказаного обвинуваченого амністію та звільнити останнього від призначеного покарання.
При призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_8 суд враховує ступінь тяжкості скоєних злочинів, які відповідно до ст.12 КК України відносяться до злочинів середньої тяжкості, особу обвинуваченого, обставини, які обтяжують та пом`якшують покарання, думку потерпілих, які не наполягають на призначенні суворого покарання.

ОСОБА_8 раніше не судимий, характеризується за місцем проживання позитивно, одружений, не працює.

Обставин, що пом`якшують чи обтяжують покарання, суд не встановив.

Враховуючи дані щодо особи обвинуваченого та обставини вчинення злочинів, суд вважає, що необхідним та достатнім для виправлення обвинуваченого ОСОБА_8 та попередження інших правопорушень з його боку, є призначення покарання в межах санкцій ч.1 ст.122 та ч.2 ст.296 КК України у вигляді позбавлення волі із застосуванням положень ч.1 ст.70 КК України зі звільненням від відбуття покарання на підставі ст.75 КК України.

Позивачем ОСОБА_5 заявлено вимоги про стягнення з обвинуваченого ОСОБА_7 витрат на лікування в сумі 2350,87 грн. та моральної шкоди в сумі 20000 грн.

В обґрунтування заявлених вимог потерпілий зазначив, що після отриманих тілесних ушкоджень він перебував на стаціонарному лікуванні з 05 по 18 грудня 2015 року, на придбання ліків ним було витрачено кошти на загальну суму 2350,87 грн., в підтвердження чого надано касові чеки. Вказану суму матеріальної шкоди потерпілий просить стягнути з обвинуваченого ОСОБА_7 .

Позивачем ОСОБА_4 заявлено вимоги про стягнення з обвинувачених ОСОБА_8 та ОСОБА_7 в солідарному порядку матеріальної шкоди в сумі 1800 грн., моральної шкоди в сумі 40000 грн.

Сума матеріальної шкоди обґрунтована наступним: 880 гр. витрати на лікування; 200 грн. УЗД; 320 грн. послуги КЗ «Дніпропетровського обласного бюро СМЕ» Апостолівського районного відділення; 200 грн. розбита «шашка» таксі; 200 гр. кошти, викрадені під час скоєння злочину.

У відповідності вимог ч.5 ст.128 КПК України цивільний позов у кримінальному провадженні розглядається судом за правилами, встановленими цим Кодексом. Якщо процесуальні відносини, що виникли у зв`язку з цивільним позовом, цим Кодексом не врегульовані, до них застосовуються норми Цивільного процесуального кодексу України, якщо вони не суперечать засадам кримінального судочинства.

Відповідно до вимог ст.1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, підлягає відшкодуванню в повному обсязі особою, яка її завдала. Відповідно до ст.1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини.

Згідно ст.ст.10, 60 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Згідно наданих позивачем ОСОБА_5 касових та фіскальних чеків ним було придбано ліки на загальну суму 1103,47 грн., а саме 10.12.2015 року на суму 158 грн.; 06.12.2015 року на суму 131,97 грн.; 08.12.2015 року анестезуючі на суму 128,50 грн.; 09.12.2015 року анестезуючі на суму 71,15 грн.; 06.12.2015 року на суму 155,27 грн.; 13.12.2015 року на суму 160, 80 грн.; 05.12.2015 року на суму 138,65 грн.; 09.12.2015 року на суму 159,13 грн.

Суд приймає до уваги та визнає належними та допустимими доказами у справі касові та фіскальні чеки, якими підтверджено понесені позивачем витрати на лікування для придбання медичних препаратів, тобто витрати на придбання цих ліків визнано судом виправданими.

Чек від 07.12.2015 року на суму 1247,4 грн. суд не бере до уваги, оскільки вказаний чек не підтверджує факт придбання позивачем ОСОБА_5 медичних препаратів в зв`язку з отриманими ним тілесними ушкодженнями.

В зв`язку з отриманими тілесними ушкодженнями ОСОБА_5 понесено витрати на послуги Апостолівського відділення СМЕ в сумі 217,55 грн., що підтверджується чеком від 24.12.2015 року. Вказана сума також підлягає стягненню з відповідача ОСОБА_7 .

На підставі викладеного суд приходить до висновку про стягнення з обвинуваченого ОСОБА_7 на користь потерпілого ОСОБА_5 матеріальної шкоди в сумі 1321,02 грн. Судом враховується та обставина, що тілесні ушкодження потерпілому ОСОБА_5 завдано обома обвинуваченому, але, враховуючи, що позовні вимоги пред`явлені лише до обвинуваченого ОСОБА_7 , суд присуджує стягнення вищевказаних витрат лише з обвинуваченого ОСОБА_7 , що не позбавляє ОСОБА_7 після відшкодування витрат звернутися з вимогами до обвинуваченого ОСОБА_8 згідно ст.ст.1190, 1191 ЦК України.

Згідно наданих позивачем ОСОБА_4 касових та фіскальних чеків ним було придбано ліки на загальну суму 671,89 грн., а саме 05.12.2015 року на суму 205,1 грн.; 08.12.2015 року на суму 69,23 грн.; 09.12.2015 року на суму 29,48 грн.; 12.12.2015 року на суму 28,87 грн.; 14.12.2015 року на суму 103,8 грн.; 17.12.2015 року на суму 69,5 грн.; 24.12.2015 року на суму 106,07 грн.; 12.01.2016 року на суму 37,84 грн., 16.01.2016 року на суму 22 грн.

Суд приймає до уваги та визнає належними та допустимими доказами у справі касові та фіскальні чеки, якими підтверджено понесені позивачем витрати на лікування для придбання медичних препаратів, тобто витрати на придбання цих ліків визнано судом виправданими.

Чек на суму 405,38 грн. суд не бере до уваги, оскільки вказаний чек не підтверджує факт придбання позивачем ОСОБА_4 медичних препаратів в зв`язку з отриманими ним тілесними ушкодженнями.

В зв`язку з отриманими тілесними ушкодженнями ОСОБА_4 понесено витрати на послуги Апостолівського відділення СМЕ в сумі 217,55 грн. та 102,12 грн., що підтверджується чеками від 07.12.2015 та 13.01.2016 року. Вказана сума 319,67 грн. - також підлягає стягненню з відповідачів ОСОБА_7 та ОСОБА_8 . В ході судового розгляду найшов підтвердження факт завдання потерпілому ОСОБА_4 шкоди на суму 200 грн. в зв`язку з пошкодженням «шашки» таксі, тому вказана сума підлягає стягненню.

Позовні вимоги щодо стягнення викрадених коштів в сумі 200 грн. задоволенню не підлягають, оскільки факт викрадення коштів не найшов свого підтвердження в судовому засіданні. Крім того, з матеріалів кримінального провадження встановлено, що матеріали за фактом викрадення 200 грн. у ОСОБА_4 виділені в окреме провадження. Також задоволенню не підлягають вимоги щодо стягнення витрат на УЗД в сумі 200 грн., оскільки вказаний розмір шкоди не підтверджений належними доказами.

Відповідно до ч.3 ст.23 ЦК України розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості.

Визначаючи розмір відшкодування моральної шкоди, суд з`ясував, що за своїм характером правопорушення відносно потерпілих вчинені у формі прямої дії, що виражається у завданні тілесних ушкоджень потерпілим. Глибина фізичних страждань позивачів, на думку суду, є відчутною, оскільки потерпілому ОСОБА_4 завдано середнього ступеня тяжкості та легкі тілесні ушкодження, потерпілому ОСОБА_5 легкі тілесні ушкодження, що суттєво вплинуло на їх стан здоров`я та самопочуття. Фізичні здібності позивачів частково погіршилися, оскільки вони часто відчувають біль, а тому не можуть жити нормальним активним життям.

Виходячи з наданих доказів, а також із засад розумності, добросовісності та справедливості, суд вважає, що достатньою сумою відшкодування моральної шкоди є 3000 гр. ОСОБА_4 та 2000 грн. ОСОБА_5 . Що стосується решти заявлених сум відшкодування, на переконання суду вони не є доведеними позивачами у розумінні ст.60 ЦПК України, а цивільні позови не містять посилань потерпілих ОСОБА_4 та ОСОБА_5 на те, з яких міркувань вони виходили, визначаючи саме такий розмір заподіяної їм моральної шкоди.

Питання про речові докази по справі суд вирішує відповідно до ст.100 КПК України.

Керуючись ст.ст.368-371, 373-374 КПК України, суд

ухвалив:
ОСОБА_7 та ОСОБА_8 визнати винуватими у скоєнні злочинів, передбачених ч.2 ст.296, ч.1 ст.122 КК України, та призначити кожному покарання за ч.2 ст.296 КК України у вигляді 3 років позбавлення волі, за ч.1 ст.122 КК України у вигляді 2 років позбавлення волі.

Відповідно до ч.1 ст.70 КК України остаточне покарання обвинуваченим призначити за сукупністю злочинів шляхом часткового складання призначених покарань у вигляді 4 років позбавлення волі.

На підставі п."в" ст.1 Закону України «Про амністію у 2016 році» від 22 грудня 2016 року обвинуваченого ОСОБА_7 звільнити від призначеного покарання.
На підставі ст.75 КК України звільнити обвинуваченого ОСОБА_8 від відбування призначеного покарання з випробуванням строком 2 роки.

Покласти на обвинуваченого ОСОБА_8 відповідно до положень ст.76 КК України наступні обов`язки: повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання чи роботи, періодично з`являтися на реєстрацію до уповноваженого органу з питань пробації.

Контроль за поведінкою обвинуваченого ОСОБА_8 покласти на орган з питань пробації за місцем проживання обвинуваченого.

Цивільний позов ОСОБА_4 задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_7 та ОСОБА_8 солідарно на користь ОСОБА_4 матеріальну шкоду в сумі 1191,56 грн., моральну шкоду в сумі 3000 грн.

У задоволенні позову в іншій частині відмовити.

Цивільний позов ОСОБА_5 задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_7 на користь ОСОБА_5 матеріальну шкоду в сумі 1321,02 грн., моральну шкоду в сумі 2000 грн.

У задоволенні позову в іншій частині відмовити.

Речові докази по справі: DVD програвач, CD диск, електронний годинник, повернуті потерпілому ОСОБА_4 , залишити потерпілому; куртки формену та цивільну, повернуті ОСОБА_36 , та формені бушлат та краватку, повернуті ОСОБА_37 , залишити власникам; молоток, що знаходиться на зберіганні в камері схову Апостолівського ВП, знищити
Вирок набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

На вирок може бути подано апеляцію до Апеляційного суду Дніпропетровської області через Апостолівський районний суд в строк 30 діб з дня його проголошення.

Копію вироку вручити обвинуваченим, потерпілим та прокурору.

Суддя: