Справа № 461/8586/17
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
26.01.2018 Галицький районний суд м. Львова у складі:

головуючого судді - ОСОБА_1 ,

при секретарі - ОСОБА_2 ,

з участю прокурора - ОСОБА_3 ,

обвинуваченого - ОСОБА_4 ,

потерпілої - ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Львові кримінальне провадження про обвинувачення

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , українця, громадянина України, уродженця м. Львова, з середньою спеціальною освітою, неодруженого, непрацюючого, який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , та проживає за адресою: АДРЕСА_2 , раніше судимого Галицьким районним судом м. Львова від 25.10.2017 року за ч. 1 ст. 185 КК України до покарання у вигляді штрафу у розмірі 50 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 850,0 гривень,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України,
в с т а н о в и в:
ОСОБА_4 30 листопада 2017 року, приблизно о 16 годині 20 хвилин, перебуваючи на вул. Степана Бандери, поблизу будинку №12 у м. Львові, маючи умисел на таємне викрадення чужого майна, з корисливих мотивів, шляхом вільного доступу, таємно заволодів мобільним телефоном марки «Iphone 5S» (ІМЕІ: НОМЕР_1 ), вартістю 7000,0 грн., білого кольору, в якому знаходилась сім-карта мобільного оператора «Лайфселл» з номером НОМЕР_2 вартістю 25,0 грн., на рахунку якої грошових коштів не було, що належить потерпілій ОСОБА_5 , чим завдав останній матеріальну шкоду на загальну суму 7025,0 грн.

Як на досудовому розслідуванні, так і під час судового розгляду ОСОБА_4 вину у скоєному кримінальному правопорушенні визнав повністю, дав пояснення, які в повній мірі відповідають встановленим фактичним обставинам скоєного злочину, які ним не заперечуються і не спростовуються. Шкодує про скоєне.

Враховуючи те, що обвинувачений не заперечує фактичні обставини скоєного злочину та судом було встановлено, що він правильно розуміє зміст цих обставин, переконавшись у добровільності та істинності його позиції, суд, роз`яснивши всім учасникам судового провадження правові наслідки ч. 3 ст. 349 КПК України та отримавши на це їх згоду, визнав недоцільним дослідження інших доказів по справі.

З огляду на наведене, суд приходить до висновку, що винність ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, яке йому інкриміновано, доведена повністю.

Враховуючи вимоги ст. 337 КПК України, зокрема те, що судовий розгляд проводиться лише в межах висунутого обвинувачення відповідно до обвинувального акту, суд, розглянувши дане кримінальне провадження приходить до висновку, що кваліфікація дій ОСОБА_4 за ч. 2 ст. 185 КК України є правильною, як викрадення чужого майна, вчиненого повторно.

Відповідно до ст. 66 КК України обставинами, що пом`якшують покарання, суд визнає щире каяття ОСОБА_4 у скоєному злочині.

Обставин, що обтяжують покарання, судом не встановлено.

Призначаючи обвинуваченому ОСОБА_4 покарання, суд враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, обставини, при яких його вчинено, особу обвинуваченого, його вік, щире каяття, на обліку в психоневрологічному та наркологічному диспансерах не перебуває, по місцю реєстрації характеризується позитивно, суд вважає за можливе на підставі ст. 75 КК України звільнити обвинуваченого від відбування покарання з випробуванням з призначенням іспитового строку та покладенням на нього обов`язків, передбачених ст. 76 КК України.

Оскільки обвинувачений згідно вироку Галицького районного суду м. Львова від 25.10.2017 року був визнаний винним за ч. 1 ст. 185 КК України та йому призначено покарання у виді штрафу в розмірі 50 (п`ятдесят) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850 (вісімсот п`ятдесят) гривень, який на день розгляду справи не виконаний то відповідно до ч. 3 ст. 72 КК України, основні покарання у виді штрафу та позбавлення права обіймати певні посади або займатися певною діяльністю при призначенні їх за сукупністю злочинів і за сукупністю вироків складанню з іншими видами покарань не підлягають і виконуються самостійно.

Цивільний позов по справі не заявлявся.

Запобіжний захід до обвинуваченого не застосовувався.

Питання речових доказів вирішити відповідно до вимог ст. 100 КПК України.

Речовий доказ у справі: мобільний телефон марки «Iphone 5S» (ІМЕІ: НОМЕР_1 ), білого кольору та сім-карту мобільного оператора «Лайфселл» з номером НОМЕР_2 залишити у власності потерпілої ОСОБА_5 .

Керуючись ст.ст.368,370,374 КПК України, суд

з а с у д и в:
ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого, ч. 2 ст. 185КК України та призначити покарання у виді позбавлення волі на строк 2 (два) роки.

Відповідно до ст. 75 КК України ОСОБА_4 звільнити від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком на 1 (один) рік шість місяців з покладенням на нього обов`язків згідно ст. 76 КК України, а саме:

?періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

?повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

Відповідно до ч. 3 ст. 72 КК України вирок Галицького районного суду м. Львова від 25.10.2017 року виконувати самостійно.
Речові докази по справі: мобільний телефон марки «Iphone 5S» (ІМЕІ: НОМЕР_1 ), білого кольору та сім-карту мобільного оператора «Лайфселл» з номером НОМЕР_2 залишити у власності потерпілої ОСОБА_5 .

Вирок може бути оскаржений в Апеляційний суд Львівської області через Галицький районний суд м. Львова протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Суддя ОСОБА_1