Справа № 304/1083/17
Провадження № 1-в/304/73/2017
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
06 жовтня 2017 року м. Перечин
Перечинський районний суд Закарпатської області в складі:
головуючого судді ОСОБА_1 ,
при секретарі ОСОБА_2 ,
з участю прокурора ОСОБА_3 ,
представника Перечинського РВ з питань пробації ОСОБА_4 ,
засудженої ОСОБА_5 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду подання начальника Перечинського РВ з питань пробації Західного міжрегіонального управління з питань виконання кримінальних покарань та пробації Міністерства юстиції щодо засудженої
ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та мешканця АДРЕСА_1 , громадянки України, українки, з середньою освітою, тимчасово непрацюючої,
про вирішення питання про скорочення на половину невідбутої частини покарання у виді позбавлення права керувати транспортними засобами на строк 3 роки згідно ст.7 Закону України «Про амністію» від 22 грудня 2016 року,-
До Перечинського районного суду надійшло подання начальника Перечинського РВ з питань пробації Західного міжрегіонального управління з питань виконання кримінальних покарань та пробації Міністерства юстиції ОСОБА_6 про скорочення на половину не відбутої частини покарання у виді позбавлення права керувати транспортними засобами на строк 3 роки згідно Закону України «Про амністію» від 22 грудня 2016 року. Подання мотивовано тим, що вироком Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 22 червня 2015 року ОСОБА_5 засуджено за ч.2 ст.286 КК України до покарання у виді позбавлення волі строком на 3 (три) роки з позбавленням права керувати транспортними засобами на строк до 3 (трьох) років. На підставі ст.ст.75, 76 КК України ОСОБА_5 звільнено від відбування призначеного покарання з випробуванням, якщо вона протягом 2 (двох) років іспитового строку не вчинить нового злочину та виконає покладені на неї обов`язки, а саме: повідомляти органи кримінально-виконавчої системи про зміну місця проживання або роботи та періодично з`являтися для реєстрації до кримінально-виконавчої інспекції. Ухвалою Перечинського районного суду від 10 липня 2017 року ОСОБА_5 звільнено від відбування призначеного основного покарання, у зв`язку із закінченням іспитового строку. Під час перебування на обліку ОСОБА_5 зарекомендувала себе з позитивної сторони, до адміністративної відповідальності не притягалася, нового злочину не вчинила. Оскільки, засуджена ОСОБА_5 підпадає під дію ст.7 Закону України «Про амністію» від 22 грудня 2016 року, а тому просить подання задовольнити та скоротити на половину невідбуту частини покарання у виді позбавлення права керувати транспортними засобами на строк 3 роки.
У судовому засіданні прокурор та представник Перечинського РВ з питань пробації подання підтримали повністю та просили його задовольнити, при цьому посилаючись на обставини викладені в ньому.
Засуджена ОСОБА_5 у судовому засіданні також просила подання задовольнити та застосувати до неї амністію.
Суд, заслухавши учасників процесу, дослідивши матеріали справи, приходить до наступного висновку.
Так, у судовому засіданні встановлено, що вироком Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 22 червня 2015 року ОСОБА_5 засуджено за ч.2 ст.286 КК України до покарання у виді позбавлення волі строком на 3 (три) роки з позбавленням права керувати транспортними засобами на строк до 3 (трьох) років, при цьому таку на підставі ст.ст.75, 76 КК України звільнено від відбування призначеного покарання з випробуванням, якщо вона протягом 2 (двох) років іспитового строку не вчинить нового злочину та виконає покладені на неї обов`язки, а саме: повідомляти органи кримінально-виконавчої системи про зміну місця проживання або роботи та періодично з`являтися для реєстрації до кримінально-виконавчої інспекції.
Також встановлено, що 10 лютого 2016 року даний вирок набрав законної сили, про що свідчить розпорядження Ужгородського міськрайонного суду від 23.02.2016 року.
Разом з цим встановлено, що 10 липня 2017 року засуджену ОСОБА_5 звільнено від відбування призначеного їй основного покарання у виді позбавлення волі строком на 3 (три роки), у зв`язку із закінченням іспитового строку, про що свідчить ухвала Перечинського районного суду від 10 липня 2017 року.
Крім цього встановлено, що засуджена ОСОБА_5 станом на 06 жовтня 2017 року вже відбула частину додаткового покарання у виді позбавлення права керування транспортними засобами.
Також встановлено, що ОСОБА_5 не підлягає звільненню від відбування покарання на підставі статей 1-6 Закону України "Про амністію у 2016 році", а підпадає під дію ст.7 Закону України «Про амністію у 2016 році» від 22 грудня 2016 року.
Відповідно до ст.92 Конституції України саме Законом України оголошується амністія.
Згідно ч.ч.1,2 ст.86 КК України амністія оголошується законом України стосовно певної категорії осіб. Законом про амністію особи, визнані винними у вчиненні злочину обвинувальним вироком суду, або кримінальні справи стосовно яких розглянуті судами, але вироки стосовно цих осіб не набрали законної сили, можуть бути повністю або частково звільнені від відбування покарання.
Відповідно до ст.1 Закону України «Про застосування амністії в Україні» амністія є повне або часткове звільнення від відбування покарання осіб, визнаних винними у вчиненні злочину, або кримінальні справи стосовно яких розглянуті судами, але вироки стосовно цих осіб не набрали законної сили.
Згідно ч.1 ст.3 Закону України «Про застосування амністії в Україні» рішення про застосування чи незастосування амністії приймається судом стосовно кожної особи індивідуально після ретельної перевірки матеріалів особової справи та відомостей про поведінку засудженого за час відбування покарання.
Згідно ч.1 ст.5 Закону України «Про застосування амністії в Україні» дія закону про амністію поширюється на злочини, вчинені до дня набрання ним чинності включно, і не поширюється на триваючі або продовжувані злочини, якщо вони закінчені, припинені або перервані після набрання законом про амністію чинності.
Відповідно до ч.1 ст.6 Закону України «Про застосування амністії в Україні» особи, на яких поширюється дія закону про амністію, можуть бути звільнені від відбування як основного, так і додаткового покарання, призначеного судом, крім конфіскації майна, в частині вироку, яка не була виконана на день набрання чинності законом про амністію.
Згідно ст.7 Закону України « Про амністію у 2016 році» постановлено скоротити наполовину невідбуту частину покарання засудженим, які відбувають покарання у виді обмеження волі, та інші покарання, не пов`язані з позбавленням волі, за злочини, що не є особливо тяжкими, які не підлягають звільненню від відбування покарання на підставі статей 1-6 цього Закону.
Відповідно до ч.1 ст.11 Закону України « Про амністію у 2016 році» рішення про застосування чи незастосування амністії приймається судом щодо кожної особи індивідуально після ретельної перевірки матеріалів особової справи та відомостей про поведінку засудженого за час відбування покарання.
Згідно ч.1 ст.12 Закону України « Про амністію у 2016 році» особам, яким скорочується невідбута частина покарання, визначення нового строку покарання обчислюється з дня набрання чинності цим Законом.
Отже, з урахуванням вищевикладеного та того, що ОСОБА_5 на даний час уже звільнено від відбування призначеного їй основного покарання у виді позбавлення волі, а також того, що вона уже відбула частину і додаткового покарання у виді позбавлення права керування транспортними засобами та того, що вона надала дозвіл на застосування щодо неї амністії та підпадає під дію ст.7 Закону України «Про амністію у 2016 році» від 22 грудня 2016 року, а тому суд приходить до висновку, що подання начальника є обґрунтованим і таким, що підлягає задоволенню.
Керуючись ст.92 Конституції України, ст.ст.1, 2, 3, 5, 6 Закону України «Про застосування амністії в Україні», ст.ст.7, 10, 11, 12 Закону України «Про амністію у 2016 році», ст.539 КПК України, суд, -
П О С Т А Н О В И В :
Подання начальника Перечинського РВ з питань пробації Західного міжрегіонального управління з питань виконання кримінальних покарань та пробації Міністерства юстиції задовольнити.
Засудженій ОСОБА_5 на підставі ст.7 Закону України "Про амністію у 2016 році" від 22 грудня 2016 року скоротити наполовину невідбуту нею частину додаткового покарання у виді позбавлення права керування транспортними засобами, призначену їй за вироком Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 22 червня 2015 року.
Ухвала суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого Кримінальним процесуальним кодексом України, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Ухвала може бути оскаржена до апеляційного суду Закарпатської області через Перечинський районний суд протягом семи днів з дня її оголошення.

Головуючий: ОСОБА_1