ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 жовтня 2017 року м. Хмельницький
Хмельницький міськрайонний суд Хмельницької області в складі:
головуючого - судді ОСОБА_1 ,
з участю: секретаря ОСОБА_2 ,
потерпілого ОСОБА_4 ,
обвинуваченої ОСОБА_5 ,
розглянувши у підготовчому судовому засіданні в залі суду в місті Хмельницькому кримінальну справу про обвинувачення ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки с. Єкатеринославка Жовтневого району Амурської області, громадянки України, з професійно-технічною освітою, неодруженої, непрацюючої, мешканки АДРЕСА_1 , раніше не судимої,
за ч. 1 ст. 186 КК України,
ОСОБА_5 обвинувачується в тому, що вона 14 серпня 2017 року близько 09 год. 30 хв., перебуваючи на стадіоні поруч з Хмельницьким спеціалізованим ліцеєм-інтернатом, що по вул. Озерній, 14 в м. Хмельницькому, помітила в незачиненій сумці, яка висіла на плечі ОСОБА_4 його мобільний телефон та вирішила ним заволодіти. Тоді ж, реалізовуючи свій злочинний умисел, спрямований на відкрите викрадення чужого майна, ОСОБА_5 умисно, відкрито, з корисливих мотивів, викрала належний ОСОБА_4 мобільний телефон марки «Huawei» моделі «CAM-L121», золотистого кольору, вартістю 3333 грн. 47 коп., який дістала правою рукою з незачиненої сумки останнього, та разом із викраденим побігла у невідомому напрямку, чим завдала потерпілому ОСОБА_4 матеріальної шкоди на вказану суму.
Тобто, ОСОБА_5 обвинувачується у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 186 КК України (відкритому викраденні чужого майна (грабежі)).
31 серпня 2017 року між потерпілим ОСОБА_4 та обвинуваченою ОСОБА_5 укладена угода про примирення на таких умовах: - обвинувачена повністю визнала свою вину у вчиненні вказаного кримінального правопорушення, щиро розкаялася, активно сприяла розкриттю злочину, відшкодувала завдану потерпілому шкоду, примирилася з останнім; - сторони погодили призначити ОСОБА_5 покарання за ч. 1 ст. 186 КК України у виді штрафу в розмірі 50 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 850 грн.
В судовому засіданні встановлено, що ОСОБА_5 обґрунтовано обвинувачується у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 186 КК України, який відповідно до ст. 12 цього ж Кодексу є злочином середньої тяжкості. Обвинувачена свою вину у вчиненні злочину визнає повністю, цілком розуміє права, визначені ст. 474 ч. 5 п. 1 КПК України, наслідки укладення та затвердження угоди, передбачені ст. 473 ч. 1 п. 1 цього Кодексу, характер обвинувачення, вид покарання, а також інші заходи, які будуть застосовані до неї у разі затвердження угоди судом, та наполягає на затвердженні угоди про примирення.
Потерпілий пояснив, що йому зрозумілі наслідки затвердження угоди, передбачені ст. 473 ч. 1 п. 2 КПК України, та просить затвердити угоду.
Прокурор проти затвердження угоди про примирення не заперечив.
Суд переконався, що укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дій будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.
Зміст угоди про примирення, умови та порядок її укладення відповідають вимогам ст.ст. 469, 471 КПК України, підстав, передбачених ч. 7 ст. 474 цього Кодексу, для відмови в затверджені угоди не встановлено.
Узгоджена потерпілим і обвинуваченою міра покарання відповідає загальним засадам призначення покарання, інтересам суспільства не суперечить, є справедливою, необхідною і достатньою для виправлення ОСОБА_5 та запобігання вчинення нею нових злочинів. При цьому враховано ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винної та обставини, що пом`якшують їй покарання. Зокрема враховано, що ОСОБА_5 повністю визнала свою вину, щиро розкаялася, активно сприяла розкриттю злочину, відшкодувала завдану потерпілому шкоду, що пом`якшує їй покарання, відсутні обставини, які б обтяжували покарання.
Приймаючи до уваги характер діяння і спосіб його вчинення, суспільну небезпеку вчиненого злочину, з урахуванням особи винної, яка вперше притягується до кримінальної відповідальності, а також наявність обставин, які пом`якшують покарання та істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого, суд дійшов висновку укладену між потерпілим і обвинуваченою угоду про примирення затвердити та призначити останній узгоджене сторонами покарання у виді штрафу.
Керуючись ст.ст. 314, 368, 370, 374-376, 475 КПК України, суд
засудив:
Укладену 31 серпня 2017 року між потерпілим ОСОБА_4 та обвинуваченою ОСОБА_5 угоду про примирення - затвердити.
ОСОБА_5 визнати винною у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 186 КК України, та призначити їй покарання у виді штрафу в розмірі 50 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що складає 850 (вісімсот п`ятдесят) грн.
Речові докази: мобільний телефон марки «Huawei» моделі «CAM-L121», - залишити потерпілому ОСОБА_4 за належністю; DVD-диск із відеозаписами залишити в матеріалах справи протягом усього часу їх зберігання.
На вирок може бути подана апеляційна скарга до апеляційного суду Хмельницької області протягом тридцяти днів з дня проголошення вироку, з підстав, передбачених статтею 394 КПК України. Апеляційна скарга подається через Хмельницький міськрайонний суд Хмельницької області.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Копію вироку, після його проголошення, негайно вручити обвинуваченій та прокурору, інші учасники судового провадження мають право отримати копію вироку в суді.

Суддя: