Справа №576/1466/17 Головуючий у суді у 1 інстанції - ОСОБА_1
Номер провадження 11-сс/788/398/17 Суддя-доповідач - ОСОБА_2
Категорія - Подання про обрання, зміну запобіжного заходу та продовження строків тримання під вартою, про проведення обшуку
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
13 вересня 2017 року колегія суддів з розгляду справ та матеріалів кримінального судочинства Апеляційного суду Сумської області в складі:

головуючого-судді - ОСОБА_2 ,

суддів - ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

з участю секретаря судового засідання ОСОБА_5

розглянула у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Суми кримінальне провадження № 576/1466/17 за апеляційною скаргою захисника ОСОБА_6 на ухвалу слідчого судді Глухівського міськрайонного суду Сумської області від 10 серпня 2017 року, якою до підозрюваного

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , мешканця АДРЕСА_1 (зареєстрованого по АДРЕСА_2 ), раніше не судимого

застосований запобіжний захід у виді тримання під вартою,

учасників кримінального провадження:

прокурора ОСОБА_8

підозрюваного ОСОБА_9

захисника адвоката ОСОБА_10 ,

ВСТАНОВИЛА:
В поданій апеляційній скарзі захисник підозрюваного ОСОБА_9 адвокат ОСОБА_11 просить скасувати ухвалу слідчого судді і постановити нову ухвалу, якою застосувати до ОСОБА_9 запобіжний захід у виді домашнього арешту, оскільки підозра є необґрунтованою; долучені до клопотання слідчого протоколи допиту свідків та потерпілих не можуть бути взятими до уваги через зацікавленість цих осіб; з ОСОБА_12 не проводились жодні слідчі дії; в суді не досліджувався відеозапис з камер спостереження; стороною обвинувачення не було доведено наявності жодних ризиків; висновки слідчого судді про відсутність джерела доходу та стійких соціальних зв`язків не підтверджуються жодними доказами; не було доведено неможливості застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання заявленим ризикам; затримання ОСОБА_9 було незаконним. Також зазначає, що підозрюваний раніше не судимий, як це зазначено в ухвалі слідчого судді.

10.08.2017 до Глухівського міськрайонного суду Сумської області з клопотанням, погодженим із прокурором, звернувся старший слідчий СВ Глухівського ВП ГУНП в Сумській області, яке обґрунтував тим, що ОСОБА_9 обґрунтовано підозрюється в умисному викраденні чужого майна, поєднаному з проникненням у житло; у відкритому викраденні чужого майна, вчиненому повторно групою осіб та поєднаному з насильством, яке не є небезпечним для життя та здоров`я потерпілого; у вчиненні погрози вбивством, насильством працівникам правоохоронного органу; у вчиненні хуліганства групою осіб та із застосуванням спеціально пристосованих предметів для нанесення тілесних ушкоджень; в спричиненні умисного середньої тяжкості тілесного ушкодження; у вчиненні опору працівникам правоохоронних органів під час виконання ними покладених на них обов`язків.

До ЄРДР за № 0001008 були внесені відповідні відомості про вчинення злочинів, передбачених ч.3 ст.185, ч.2 ст.186, ч.1 ст.345, ч.1 ст.122, ч.4 ст.296 і ч.2 ст.342 КК України.

10.08.2017 о 07-00 годині ОСОБА_9 був затриманий і цього ж дня йому була оголошена підозра у вчинення вказаних злочинів.

Зважаючи на те, що ОСОБА_9 обґрунтовано підозрюється у вчиненні трьох тяжких злочинів, існують ризики того, що він може переховуватися від органів досудового розслідування та суду, незаконно впливати на свідків та потерпілого, вчинити інший злочин, а інші більш м`які запобіжні заходи не зможуть запобігти зазначеним ризикам, то слідчий просив застосувати до ОСОБА_9 запобіжний захід у виді тримання під вартою.

Ухвалою слідчого судді Глухівського міськрайонного суду Сумської області від 10.08.2017 до ОСОБА_9 був застосований запобіжний захід у виді тримання під вартою. Своє рішення слідчий суддя вмотивувала тим, що пред`явлена ОСОБА_9 підозра є обґрунтованою та існують ризики того, що він може переховуватися від органів досудового розслідування, незаконно впливати на свідків та потерпілих і перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, а інші більш м`які запобіжні заходи не зможуть запобігти наявним ризикам.

Вислухавши суддю-доповідача про зміст оскарженого рішення слідчого судді, доводи підозрюваного ОСОБА_9 та його захисника ОСОБА_10 , які підтримали апеляційну скаргу, просили скасувати ухвалу слідчого судді і постановити нову ухвалу, доводи прокурора ОСОБА_8 про залишення ухвали слідчого судді без змін, а апеляційної скарги без задоволення, перевіривши матеріали кримінального провадження та обговоривши доводи поданої апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що вказана вище апеляційна скарга захисника підлягає частковому задоволенню з таких підстав.

Розглянувши клопотання слідчого та застосувавши до підозрюваного запобіжний захід у виді тримання під вартою, слідчий суддя дійшла висновку про те, що пред`явлена ОСОБА_9 підозра є обґрунтованою і існують ризики того, що він може переховуватися від органів досудового розслідування, незаконно впливати на свідків та потерпілих і перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, а інші більш м`які запобіжні заходи не зможуть запобігти наявним ризикам.

Зазначені висновки слідчого судді, на думку колегії суддів, не є в повній мірі обґрунтованими та не в повній мірі відповідають фактичним обставинам кримінального провадження.

Так, відповідно до вимог ч.1 ст.194 КПК України, під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених ст.177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Відповідно до ч.1 ст.183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст.177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених ч.5 ст.176 КПК України.

Як вбачається з матеріалів кримінального провадження ОСОБА_9 було повідомлено про підозру у вчиненні злочинів, передбачених ч.3 ст.185, ч.2 ст.186, ч.1 ст.345, ч.1 ст.122, ч.4 ст.296 і ч.2 ст.342 КК України, і в обґрунтованості цієї підозри в повному об`ємі погодилася слідчий суддя під час розгляду клопотання в суді першої інстанції, однак в ході апеляційного перегляду постановленої ухвали частина оголошеної підозри не знайшла свого підтвердження.

Зокрема, до ЄРДР були внесені відомості про вчинення злочину, передбаченого ч.3 ст.185 КК України про те, що 01.06.2016 невстановлена особа незаконно проникла до належного ОСОБА_13 буд. АДРЕСА_3 , звідки викрала майно на заявлену суму 9500 грн.

В матеріалах кримінального провадження маються протоколи допита свідка ОСОБА_14 і проведення з ним слідчого експерименту, згідно яких останній фактично повідомляє про вчинення вказаного злочину ОСОБА_9 , але ці докази є недостатніми для підтвердження обґрунтованості підозри у вчиненні цього злочину, оскільки з моменту його вчинення та внесення відомостей до ЄРДР до затримання ОСОБА_9 та оголошення йому підозри за ч.3 ст.185 КК України минуло більше року. При цьому, незважаючи на те, що опитаний у грудні місяці 2016 р. свідок ОСОБА_14 прямо вказував на причетність ОСОБА_9 до злочину, внесені раніше відомості в ЄРДР так і не були піддані відповідним змінам.

За аналогічних обставин є необґрунтованою і підозра в частині вчинення злочинів, передбачених ч.4 ст.296 і ч.2 ст.342 КК України, оскільки до ЄРДР були внесені відомості за цією правовою кваліфікацією про те, що 25.05.2016 гр. ОСОБА_15 та ОСОБА_16 знаходячись по вул. Путивльській в м. Глухові за попередньою змовою з гр. ОСОБА_17 грубо порушували громадський порядок з мотивів явної неповаги до суспільства, що супроводжувалось особливою зухвалістю та винятковим цинізмом, що було вчинено із застосуванням предметів спеціально пристосованих для нанесення тілесних ушкоджень, а також, що ОСОБА_15 та ОСОБА_16 знаходячись по вул. Путивльській в м. Глухові вчинили опір працівникам правоохоронних органів, під час виконання ними покладених на них обов`язків щодо охорони громадського порядку.

Тобто, враховуючи вже отримані під час досудового слідства докази про відношення до злочинів ОСОБА_9 , внесені до ЄРДР відомості про вчинення вказаних злочинів знеособленими громадянами ( ОСОБА_17 , ОСОБА_15 і ОСОБА_16 ) не кореспондуються а ні з клопотанням про застосування запобіжного заходу, а ні з матеріалами кримінального провадження.

Якимось чином ідентифікувати осіб, зазначених під літерами ОСОБА_17 , ОСОБА_15 і ОСОБА_16 , відомості про яких були внесені до ЄРДР, чи провести аналогію між подіями, зазначеними у ЄРДР, та подіями, участь у яких разом з іншими особами приймав ОСОБА_9 , на теперішній час колегія суддів вважає за неможливе.

В той же час, на думку колегії суддів, є обґрунтованою оголошена ОСОБА_9 підозра у вчиненні злочинів, передбачених ч.2 ст.186, ч.1 ст.345 і ч.1 ст.122 КК України, оскільки наявність останньої підтверджується сукупністю наданих стороною обвинувачення доказів у відповідності до вимог п.1 ч.1 ст.178 і ч.1 ст.194 КПК України, а саме протоколами допиту потерпілих та свідків, пред`явлення особи для впізнання, висновком експерта, які є достатніми на даному етапі кримінального провадження для визнання підозри обґрунтованою.

Будь-які інші докази, які б викликали сумніви в обґрунтованості підозри в цій частині, в матеріалах кримінального провадження відсутні.

Крім того, при встановленні факту наявності (чи відсутності) обґрунтованої підозри відносно ОСОБА_9 у вчиненні злочинів, передбачених ч.2 ст.186, ч.1 ст.345 і ч.1 ст.122 КК України колегія суддів керується не тільки положеннями національного кримінального процесуального законодавства, а враховує й практику з цього питання ЄСПЛ (ч.5 ст.9 КПК), яка відображена в рішенні від 21.04.2011 у справі «Нечипорук і Йонкало проти України», відповідно до якої термін «обґрунтована підозра» означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення, а також в рішенні у справі «Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства» від 30.08.1990, згідно з якою вимога розумної підозри передбачає наявність доказів, які об`єктивно зв`язують підозрюваного з певним злочином і вони не повинні бути достатніми, щоб забезпечити засудження, але мають бути достатніми, щоб виправдати подальше розслідування або висунення звинувачення.

В інших рішеннях «Ілійков проти Болгарії» від 26.07.2001, «Летельє проти Франції» від 26.06.1991 ЄСПЛ зазначив, що особлива тяжкість деяких злочинів може викликати таку реакцію суспільства і соціальні наслідки, які виправдовують попереднє ув`язнення як виключну міру запобіжного заходу протягом певного часу. Згідно правової позиції, яка закріплена у справі «Мюррей проти Сполученого Королівства» (рішення від 28.10.1994), факти, що викликають підозру, не обов`язково мають бути встановлені до ступеня, необхідного для засудження чи навіть для пред`явлення обвинувачення, що є завданням наступних етапів кримінального процесу.

Є обґрунтованими і доводи захисника ОСОБА_10 про відсутність у ОСОБА_9 судимостей, оскільки будучи засудженим Глухівським міськрайонним судом Сумської області від 21.12.2010 за ч.3 ст.185 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк три роки та на підставі ст.75 цього Кодексу звільнений від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком на один рік, він в силу ст.89 КК вважається раніше не судимим.

Що стосується доводів захисника про відсутність заявлених ризиків, то колегія суддів не може взяти їх до уваги, оскільки вони не відповідають фактичним обставинам кримінального провадження.

Зокрема, про наявність ризиків незаконного впливу на свідків та потерпілих, а також вчинення нових злочинів свідчать ступінь тяжкості та характер вчинених злочинів, періодичність їх вчинення та тривалий строк між деякими з них, що у свою чергу певною мірою вказує на схильність підозрюваного до вчинення нових злочинів після попередніх.

Крім того, колегія суддів враховує тяжкість покарання, яка має свій раціональний зміст, оскільки вона свідчить про ступінь суспільної небезпечності цієї особи та дозволяє спрогнозувати з достатньо високим ступенем імовірності її поведінку, беручи до уваги, що майбутнє покарання за вчинений злочин підвищує ризик того, що підозрюваний забажає уникнути покарання, а отже, і перешкоджати кримінальному провадженню.

Разом з тим, слідчий суддя в порушення вимог КПК України не зазначила мотивів в своїй ухвалі, які саме обставини об`єктивно свідчать про недостатність застосування до підозрюваного більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризикам, зазначеним у клопотанні слідчого, хоча з урахуванням наданих стороною обвинувачення доказів під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчим суддею і були встановлені обставини, які свідчать про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_9 злочинів, передбачених ч.2 ст.186, ч.1 ст.345 і ч.1 ст.122 КК України та про наявність достатніх підстав вважати, що існують ризики, передбачені п.п.3 і 5 ч.1 ст.177 КПК України.

Як вбачається з матеріалів провадження, слідчий суддя вдалася лише до загальних фраз про неможливість застосування до підозрюваного більш м`якого запобіжного заходу, ніж тримання під вартою. При цьому, ані слідчим у поданому клопотанні, ані слідчим суддею у постановленій ухвалі не було наведено жодних реальних обставин, які свідчать про наявність ризику переховування від органів досудового слідства та суду, зокрема не вказано конкретних дій підозрюваного, які він вчиняв з цією метою, і в матеріалах кримінального провадження також відсутні такі дані.

За таких обставин, колегія суддів вважає за необхідне скасувати ухвалу слідчого судді про застосування до ОСОБА_9 запобіжного заходу у виді тримання під вартою.

Поряд із цим, колегія суддів відповідно до вимог ст.178 КПК України та на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів враховує і оцінює в сукупності всі обставини, в тому числі вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним злочину, тяжкість покарання, що загрожує ОСОБА_9 у разі визнання його винуватим у злочині, у вчиненні якого він підозрюється, вік та стан здоров`я підозрюваного, міцність його соціальних зв`язків, постійне місце проживання, майновий стан, які на думку колегії суддів, дають підстави та можливість застосування до нього запобіжного заходу у виді домашнього арешту із забороною залишати житло цілодобово та покладенням на нього певних обов`язків, який в повній мірі відповідатиме фактичним обставинам даного кримінального провадження.

Незважаючи на те, що на даній стадії кримінального провадження, тобто на стадії застосування запобіжного заходу, слідчий суддя зобов`язаний дослідити вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним кримінального правопорушення та інші обставини, передбачені ст.178 КПК України, а також встановити, чи доводять надані стороною обвинувачення докази, які свідчать про наявність обставин, зазначених в ч.1 ст.194 КПК України, але в той же час цей же слідчий суддя позбавлений процесуальної можливості встановлювати будь-які обставини вчинення кримінального правопорушення та давати безпосередньо оцінку доказам його вчинення, в тому числі і тим обставинам, на які посилається захисник.

Посилання захисника ОСОБА_10 на те, що з підозрюваним не проводились будь-які слідчі дії також не можуть бути взяті до уваги, оскільки дане питання відноситься виключно до компетенції органу досудового розслідування, що його здійснює.

Колегія суддів не може прийняти до уваги і доводи захисника про порушення вимог кримінального процесуального закону при затриманні ОСОБА_9 , оскільки вони не знайшли свого підтвердження під час апеляційного розгляду.

Так, з матеріалів кримінального провадження вбачається, що після затримання ОСОБА_9 не пізніше шістдесяти годин був доставлений до суду для розгляду клопотання про застосування до нього запобіжного заходу у виді тримання під вартою (ст.211 КПК), йому було повідомлено підставу затримання, а також роз`яснено його права та обов`язки.

Крім того, про факт затримання був повідомлений уповноважений законом орган на надання безоплатної правової допомоги.

Відповідно до вимог ч.4 ст.194 КПК України, якщо при розгляді клопотання про обрання запобіжного заходу прокурор доведе обставини, передбачені п.п.1 і 2 ч.1 цієї статті, але не доведе обставин, передбачених п.3 ч.1 цієї статті, суд має право застосувати більш м`який запобіжний захід, ніж той, який зазначений у клопотанні, а також покласти на підозрюваного обов`язки, передбачені ч.5 цієї статті.

У зв`язку з цим, колегія суддів вважає за необхідне після скасування ухвали слідчого судді постановити нову ухвалу, якою застосувати до підозрюваного запобіжний захід у виді домашнього арешту із забороною залишати житло цілодобово і покладенням певних обов`язків, встановлених ч.5 ст.194 КПК України, задовольнивши таким чином частково апеляційну скаргу захисника.

Керуючись ст.ст.404, 405, 407, 418, 419 і 422 КПК України, колегія суддів,

ПОСТАНОВИЛА:
Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_6 задовольнити частково.

Ухвалу слідчого судді Глухівського міськрайонного суду Сумської області від 10 серпня 2017 року щодо застосування до підозрюваного ОСОБА_7 запобіжного заходу у виді тримання під вартою скасувати і постановити нову ухвалу.

Відмовити слідчому СВ Глухівського ВП ГУНП в Сумській області ОСОБА_18 у задоволенні клопотання про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою.

Застосувати до підозрюваного ОСОБА_7 запобіжний захід у виді домашнього арешту із забороною залишати житло за адресою: АДРЕСА_1 цілодобово, за виключенням необхідності з`явитись до слідчого, прокурора, слідчого судді та суду.

Застосувати до підозрюваного ОСОБА_7 електронний засіб контрою шляхом закріплення на тілі пристрою, який дає змогу відслідковувати та фіксувати його місцезнаходження.

Покласти на підозрюваного ОСОБА_19 обов`язки:

- прибувати до слідчого, прокурора, слідчого судді та суду за кожною вимогою;

- не відлучатися за межі с. Некрасове без дозволу слідчого, прокурора або суду та повідомляти їх про зміну свого місця проживання та/або місця роботи (навчання);

- здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну;

- утримуватися від спілкування зі свідками, потерпілими, підозрюваними, а також з іншими учасниками даного кримінального провадження, визначених слідчим суддею чи судом у разі необхідності.

Встановити строк дії ухвали до 10 жовтня 2017 року включно.

Контроль за виконанням ухвали покласти на слідчого СВ Глухівського ВП ГУНП в Сумській області ОСОБА_18

Звільнити підозрюваного ОСОБА_19 з-під варти із зали суду негайно.

Ухвала набирає законної сили з моменту її оголошення та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

СУДДІ:
ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4