Справа № 206/574/18
Провадження № 1-в/206/129/18
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
19.02.2018року Самарський районний суд м. Дніпропетровська у складі:

головуючого судді: ОСОБА_1

при секретарі: ОСОБА_2 ,

за участю прокурора: ОСОБА_3 ,

представника ДУ ІВЦ № 133: ОСОБА_4 ,

засудженого: ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Дніпро клопотання засудженого ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Дніпропетровськ, громадянина України, маючого середню освіту, маючого на утриманні двох неповнолітніх дітей, мешкаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше засудженого: 25.09.2008 року вироком Ленінського р/с м.Дніпропетровська за ч. 1 ст. 185, ч. 3 ст. 185, ч. 2 ст. 289 КК України до 5 років позбавлення волі; 26.07.2011 року умовно-достроково звільнений з місць позбавлення волі з не відбутою частиною покарання 1 рік 1 місяць 24 днів, судимість у законному порядку не знята та не погашена;15.01.2014 року вироком Індустріального р/с м.Дніпропетровська за ч. 2 ст. 190 КК України до 1 року обмеження волі, судимість у законному порядку не знята та не погашена; засуджений 10.12.2014 року вироком Крюковського районного суду Чернігівської області за ч. 2 ст. 289, ст.ст. 69, 71, 72 КК України до 4 років позбавлення волі без конфіскації особистого майна, згідно ст. 71 КК України частково приєднано не відбутий строк за вироком від 15.01.2014 року.

про умовно-дострокове звільнення, суд,-

В С Т А Н О В И В:

31.01.2018 року засуджений ОСОБА_5 звернувся до суду з клопотанням про його умовно-дострокове звільнення від відбування покарання.

Засуджений ОСОБА_5 в судовому засіданні клопотання підтримав та просив задовольнити посилаючись на те, що він за час відбування покарання довів своє виправлення, через 2 місяця закінчується строк відбування покарання.

Прокурор в судовому засіданні заперечував проти задоволення клопотання.

Представник ДУ ІВЦ №133 в судовому засіданні заперечував проти задоволення клопотання.

Розглянувши матеріали клопотання, заслухавши думку прокурора, представника виправної установи, засудженого, суд вважає, що в задоволенні клопотання необхідно відмовити з наступних підстав.

В силу ст. 81 КК України, особам, які відбувають покарання, у тому числі у виді обмеження волі, може бути застосоване умовно-дострокове звільнення від відбування покарання. Умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосоване, якщо засуджений сумлінною працею та зразковою поведінкою довів своє виправлення. Умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосоване після фактичного відбуття засудженим: не менше половини строку покарання, призначеного судом за злочин невеликої або середньої тяжкості, а також за необережний тяжкий злочин; не менше двох третин строку покарання, призначеного судом за умисний тяжкий злочин чи необережний особливо тяжкий злочин, а також у разі якщо особа раніше відбувала покарання у виді позбавлення волі за умисний злочин і до погашення або зняття судимості знову вчинила умисний злочин, за який вона засуджена до позбавлення волі; не менше трьох чвертей строку покарання, призначеного судом за умисний особливо тяжкий злочин, а також покарання, призначеного особі, яка раніше звільнялася умовно-достроково і знову вчинила умисний злочин протягом невідбутої частини покарання.

В судовому засіданні було встановлено, що ОСОБА_5 відбув 2/3 призначеного строку покарання. Відповідно до наданої адміністрацією установи довідки за час відбуття покарання у ІВЦ-133, а саме з 06.09.2016 року має три заохочення (у грудні 2016 року, у червні 2017 року та жовтні 2017 року за сумлінне ставлення до праці та зразкову поведінку), три стягнення погашені, одне зняте, при цьому має одне діюче стягнення від 05.11.2017 року - за вживання алкоголю. Характеризується негативно, вимоги відбування покарання у виді обмеження волі не виконує, правила внутрішнього розпорядку установи покарання порушує, на теперішній час не працевлаштований.

Як вбачаться із роз`яснень Верховного Суду України щодо правильного та однакового застосування вказаної норми закону України про кримінальну відповідальність, які містяться в постанові Пленуму ВСУ від 26.04.2002 року № 2 "Про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміну невідбутої частини покарання більш м`яким" умовно-дострокове звільнення від відбування покарання можливе лише після повного та всебічного вивчення даних про особу засудженого. Умовно-достроковому звільненню підлягають ті засуджені, які протягом всього, а не певного періоду часу, сумлінною поведінкою і ставленням до праці довели своє виправлення і для цього дані беруться в їх сукупності.

Відмовляючи у задоволенні клопотання суд виходить з того, що умовно-дострокове звільнення є правом, а не обов`язком суду, при цьому суд враховує не тільки факт відбуття останнім певної частини покарання, а й тяжкість і характер вчинених ним кримінальних правопорушень, поведінку засудженого під час відбування покарання, становлення його на шлях виправлення.

Так, відповідно до ст. 6 КВК України, виправлення засудженого - це процес позитивних змін, які відбуваються в його особистості та створюють у нього готовність до самокерованої правослухняної поведінки. Основними засобами такого виправлення є встановлений порядок виконання та відбування покарання (режим), суспільно корисна праця, соціально-виховна робота, загальноосвітнє і професійно-технічне навчання, громадський вплив.

Згідно з вимогами ст. 81 КК України умовно-дострокове звільнення від відбування покарання можливе лише за умови обов`язкової та одночасної наявності вказаних в законі підстав і умов в їх сукупності.

Вирішуючи питання про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання, суд повинен перевірити, в тому числі, і факт того, чи довів засуджений своє виправлення сумлінною поведінкою і ставленням до праці. Умовно-дострокове звільнення від відбування покарання можливі лише після повного та всебічного вивчення даних про особу засудженого.

При цьому головною умовою прийняття такого рішення є об`єктивна доведеність того, що засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення.

Суд дійшов висновку, що клопотання засудженого ОСОБА_5 про його умовно-дострокове звільнення від відбування покарання є суто формальне, об`єктивно згідно даних адміністрації установи виконання покарань, де відбуває покарання засуджений ОСОБА_5 , він своєю поведінкою та ставленням до праці не довів свого виправлення, а сама по собі наявність трьох заохочень не може бути безсумнівним підтвердженням його виправлення, до того ж на теперішній час він має не зняте та не погашене стягнення. Крім того, засуджений відбуває покарання за вироком від 10.12.2014 року Крюковського районного суду Чернігівської області, відповідно до якого ОСОБА_5 раніше засуджений 25.09.2008 року Ленінським районним судом м.Дніпропетровська за ч.1 ст.185 ,ч.3 ст.185, ч.2 ст.289 КК України до 5 років позбавлення волі, 26.07.2011 року умовно-достроково звільнений з місць позбавлення волі з не відбутою частиною покарання 1 рік 1 місяць 24 днів, судимість у законному порядку не знята та не погашена; 15.01.2014 року Індустріальним районним судом м.Дніпропетровська за ч.2 ст. 190 КК України до 1 року обмеження волі, судимість у законному порядку не знята та не погашена. Знаходячись на волі, ОСОБА_5 жодних висновків для себе не зробив, на шлях виправлення не став та знову вчинив умисне корисливе кримінальне правопорушення.

Враховуючи вищенаведене, суд вважає, що відсутні дані про те, що ОСОБА_5 сумлінною працею та зразковою поведінкою довів своє виправлення, а тому він не може бути звільнений умовно-достроково.

Керуючись ст. 81 Кримінального кодексу України ст. 537, 539, ч. 2 ст. 376 Кримінально процесуального кодексу України, суд,

У Х В А Л И В :

В задоволенні клопотання засудженого ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , про умовно-дострокове звільнення відмовити.

Ухвала може бути оскаржена в судову палату з кримінальних справ Апеляційного суду Дніпропетровської області протягом семи днів з дня оголошення.

Суддя: ОСОБА_1