Справа № 577/144/18
Провадження № 1-кп/577/166/18

В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
20 лютого 2018 року Конотопський міськрайонний суд Сумської області
в складі: головуючого судді ОСОБА_1
при секретарі ОСОБА_2
з участю прокурора ОСОБА_3
потерпілого ОСОБА_4
у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 185 ч.1 КК України,-
ВСТАНОВИВ:
26.12.2017 року близько 10:00 годин ОСОБА_5 таємно викрав шість металевих стовпчиків, діаметром 40 мм, висотою 1,5 м, товщина металу 3 мм, та сітку рабицю довжиною 16 м, висотою 1,5 м, загальною вагою 58 кг, вартістю 326,54 грн., якими була огорожена територія присадибної ділянки № НОМЕР_1 у садовому товаристві «Здоров`є» належна ОСОБА_6 , що використовувалась чоловіком останньої ОСОБА_4 . Вказана ділянка розташована у с.Сарнавщина, Конотопського району, Сумської області. З викраденим обвинувачений покинув місце злочину і мав змогу розпорядитися, але через деякий час був затриманий працівниками поліції.
Згідно довідки директора ПАТ «Укрвторчермет» вартість 1 кг чорного металу, станом на 26.12.2017 року, складає 6 грн.
За висновком товарознавчої експертизи №19/119/9-3/19е від 05.01.2018 року ринкова вартість брухту чорних металів 58 кг, станом на 26.12.2017 року, могла становити 326,54 грн.
Таким чином, ОСОБА_5 скоїв кримінальне правопорушення, передбачене ч.1 ст.185 КК України, тобто таємне викрадення чужого майна (крадіжка).
У судове засідання представлено угоду про примирення укладену між потерпілим ОСОБА_4 та обвинуваченим ОСОБА_5 12.01.2018 року відповідно до вимог ст.ст. 468, 469, 471 КПК України.
Згідно наведеної угоди потерпілий ОСОБА_4 та обвинувачений ОСОБА_5 дійшли згоди щодо правової кваліфікації дій останнього за ч.1 ст. 185 КК України, істотних для даного кримінального провадження обставин, а також щодо покарання, яке слід призначити обвинуваченому за вчинене кримінальне правопорушення.
Обвинувачений ОСОБА_5 повністю визнав свою вину у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.185 КК України, під час досудового слідства зобов`язався беззастережно визнати обвинувачення в обсязі підозри у судовому засіданні. Сторони узгодили покарання за ч.1 ст. 185 КК України у виді громадських робіт строком 120 годин.
ОСОБА_5 розуміє, що, відповідно до ст.473 КПК України, наслідком укладення і затвердження даної угоди є обмеження права на оскарження вироку згідно з положеннями ст.ст. 394 і 424 КПК України та відмова від здійснення прав передбачених пунктом 1 ч.5 ст. 474 КПК України. Підтвердив добровільність укладення угоди про примирення між ним та потерпілим, просить її затвердити, призначивши узгоджену міру покарання.
Потерпілий ОСОБА_4 також розуміє, що, відповідно до ст.473 КПК України, наслідком укладення та затвердження даної угоди для нього є обмеження права оскарження вироку згідно з положеннями ст.ст. 394, 424 КПК України і позбавлення права вимагати уподальшому притягнення особи до кримінальної відповідальності за дане кримінальне правопорушення, а також змінювати розмір вимог про відшкодування шкоди. Вказав на добровільність укладення угоди про примирення із обвинуваченим, просить її затвердити і призначити узгоджене покарання.
У разі невиконання угоди про примирення, згідно з положенням ст.476 КПК України, прокурор має право упродовж строків давності притягнення до кримінальної відповідальності звернутися до суду з клопотанням про скасування вироку та судового розгляду кримінального провадження у загальному порядку.
Обвинуваченому ОСОБА_5 розяснено, що умисне невиконання угоди є підставою для притягнення його до кримінальної відповідальності за ст. 389 -1 КК України.
Прокурор у судовому засіданні просить затвердити умови угоди про примирення і призначити обвинуваченому покарання за ч.1 ст. 185 КК України у виді громадських робіт строком 120 годин.
Суд, перевіривши зміст угоди про примирення, вислухавши думку прокурора, потерпілого, обвинуваченого, приходить до переконання, що вимоги угоди про примирення не суперечать закону, будь-чиїм правам та інтересам і можуть бути прийняті судом.
Сторони уклали угоду про примирення добровільно, що не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дій будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді. Обвинувачений ОСОБА_5 повністю усвідомлює зміст укладеної із потерпілим угоди про примирення, характер обвинувачення, щодо якого визнає себе винним, цілком розуміє свої права, визначені ч.5 ст. 474 КПК України, а також наслідки укладення та затвердження даної угоди, передбачені ч.1 ст. 473 КПК України, наслідки її невиконання, встановлені ст.476 КПК України, що є підставою для затвердження та призначення узгодженої сторонами міри покарання.
Отже перешкод для затвердження судом угоди про примирення не встановлено.
Процесуальні витрати в сумі 296,61 грн. слід стягнути примусово.
Керуючись: ст.ст. 124, 314, 473, 474 КПК України, суд,-
УХВАЛИВ:
Затвердити угоду про примирення, укладену 12 січня 2018 року між потерпілим ОСОБА_4 та обвинуваченим ОСОБА_5 .
ОСОБА_5 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.185 КК України та призначити покарання у виді громадських робіт строком 120 годин.
Стягнути з ОСОБА_5 процесуальні витрати в сумі 296 грн. 61 коп.
Речові докази шість металевих стовбчиків та сітку рабицю, які перебувають на зберіганні у потерпілого ОСОБА_4 , залишити останньому.
Вирок може бути оскаржений до Апеляційного суду Сумської області через Конотопський міськрайонний суд протягом тридцяти днів з дня його проголошення з підстав, передбачених ст. 394 КПК України.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

Суддя: ОСОБА_1