АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 11-кп/774/1892/17 Справа № 176/637/17 Головуючий у 1 й інстанції - ОСОБА_1 Доповідач - ОСОБА_2

У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

29 листопада 2017 року м. Дніпро
Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду Дніпропетровської області у складі:
головуючої судді: ОСОБА_2
суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4
за участю секретаря: ОСОБА_5
розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000372 від 29 квітня 2017 року, за апеляційною скаргою першого заступника прокурора Дніпропетровської області ОСОБА_6 на вирок Жовтоводського міського суду Дніпропетровської області від 31 серпня 2017 відносно:

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Жовті Води Дніпропетровської області, громадянина України, з середньо-спеціальною освітою, не працюючого, не одруженого, зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимий:
1) 25.06.2010 року Жовтоводським міським судом Дніпропетровської області за ч. 2 ст. 186, ч. 2 ст. 185, ч. 1 ст. 70, ст. ст. 104, 75 КК України до покарання у виді позбавлення волі 4 роки 6 місяців, з випробувальним терміном 2 роки;
2) 13.05.2011 року Жовтоводським міським судом Дніпропетровської області за ч. 2 ст. 185, ч. 2 ст. 289, ч. 1 ст. 70, ст. 71 КК України до позбавлення волі 5 років 3 місяці;
3) 17.02.2012 року Жовтоводським міським судом Дніпропетровської області за ч. 3 ст. 185, ч. 2 ст. 289, ст.ст. 70 ч. 1, 70 ч. 4 КК України до позбавлення волі 6 років, звільнений 25.11.2014 року умовно-достроково на не відбутий строк 1 рік 7 місяців 29 днів,
- обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 186 КК України,

за участю учасників кримінального провадження:

прокурора: ОСОБА_8

обвинуваченого: ОСОБА_7

В С Т А Н О В И Л А:

Вироком Жовтоводського міського суду Дніпропетровської області від 31 серпня 2017 року ОСОБА_7 визнано винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 186 КК України та призначено покарання у виді 4 років 1 місяця позбавлення волі.
Стягнуто з ОСОБА_7 на користь держави судові витрати проведення експертизи в сумі 170 гривен 00 копійок
Долю речових доказів вирішено відповідно до вимог ст. 100 КПК України.
Згідно вироку , ОСОБА_7 25.03.2017 року о 23 годині 20 хвилин разом зі своїм знайомим ОСОБА_9 , проходячи біля домоволодіння АДРЕСА_2 , побачив раніше невідомого неповнолітнього ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , в якого знаходився мобільний телефон марки «Huawei Y6 Pro». У вказаний момент у ОСОБА_7 виник умисел, направлений на заволодіння майном гр. ОСОБА_10 . Про свій злочинний намір ОСОБА_7 , повідомив ОСОБА_9 , та запропонував йому спільно відкрито заволодіти майном ОСОБА_10 ..

Реалізуючи свій спільний злочинний намір, направлений на відкрите викрадення чужого майна, діючи з корисливих мотивів, не розподіляючи між собою злочинні ролі, ОСОБА_7 , діючи повторно, разом з ОСОБА_9 за попередньою змовою, 25.03.2017 року о 23 годині 30 хвилин, підбігли до ОСОБА_10 .. Після чого ОСОБА_7 попросив у ОСОБА_10 його телефон для здійснення телефонного дзвінка. Отримавши відмову ОСОБА_10 , ОСОБА_7 спільно з ОСОБА_9 вирішив продовжити вчинення злочину та відкрито викрасти майно ОСОБА_10 . Для цього ОСОБА_7 наблизився до потерпілого та діючи на досягнення свого злочинного умислу, направленого на відкрите викрадення чужого майна, застосувавши насилля, яке не є небезпечним для життя та здоров`я потерпілого, що виразилося у нанесенні одного удару рукою в область правої скроні потерпілого, від чого потерпілий впав, спробував вирвати з рук потерпілого ОСОБА_10 мобільний телефон, однак не зміг цього зробити через опір потерпілого. В цей час ОСОБА_9 , побачивши, що ОСОБА_7 не може самостійно заволодіти майном потерпілого, підійшов в притул до ОСОБА_10 та наніс йому удар ногою в стегно, після чого почав наносити удари ногами по тулубу. В той час, коли ОСОБА_9 наносив удари по тулубу потерпілому ОСОБА_10 , який при цьому знаходився в положенні сидячи на колінах, ОСОБА_7 вихопив у останнього мобільний телефон марки «Huawei Y6 Pro», вартістю 3639 гривень 27 копійок, з рук потерпілого, тобто таким чином спільно з ОСОБА_9 відкрито викрав майно.

Справа в суді першої інстанції розглядалась в порядку ч.3 ст. 349 КПК України.
В апеляційній скарзі прокурор просить вирок Жовтоводського міського суду Дніпропетровської області від 31 серпня 2017 року змінити, замінивши у мотивувальній частині вироку вказівку на особу ОСОБА_9 на особу, кримінальне провадження якої виділено в окреме провадження. В іншій частині вирок прокурор не оскаржує
Як зазначає в апеляційній скарзі прокурор, з мотивувальної частини вироку, суд першої інстанції прийшов до висновку, що ОСОБА_7 вчинив відкрите викрадення чужого майна (грабіж), поєднаний з насильством, яке не є небезпечним для життя та здоров`я потерпілого за попередньою змовою з ОСОБА_9 , незважаючи на те, що вину останнього у встановленому порядку не доведено та обвинувальний вирок відносно нього судом не ухвалювався, оскільки матеріали щодо ОСОБА_9 виділені в окреме провадження та зупинені у зв`язку з розшуком.
Заслухавши суддю-доповідача, вислухавши прокурора, яка підтримала апеляційну скаргу та просила змінити вирок, доводи обвинуваченого,який не заперечував проти задоволення доводів прокурора, перевіривши матеріали кримінального провадження та обговоривши наведені в апеляційній скарзі доводи, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга прокурора підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Відповідно до вимог ст. 370 КПК України вирок повинен бути законним, обґрунтованим і вмотивованим.
Законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбаченим цим кодексом.
Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до ст. 94 цього Кодексу. Вмотивованим є рішення, в якому наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення.
Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 409 КПК України, підставою для зміни судового рішення при розгляді справи в суді апеляційної інстанції є істотне порушення вимог кримінального процесуального закону.
Згідно ст. 62 Конституції України та ст. 17 КПК України, особа не може бути піддана кримінальному покаранню, доки її вину не буде доведено в законному порядку і встановлено обвинувальним вироком.
У разі визнання особи винуватою, відповідно до п. 2 ч. 3 ст. 374 КПК України, у мотивувальній частині вироку зазначаються: формулювання обвинувачення, визнаного судом доведеним, із зазначенням місця, часу, способу вчинення та наслідків кримінального правопорушення, форми вини і мотивів кримінального правопорушення; статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність, що передбачає відповідальність за кримінальне правопорушення, винним у вчиненні якого визнається обвинувачений; докази на підтвердження встановлених судом обставин, а також мотиви неврахування окремих доказів.
Між тим, при ухваленні вироку, суд першої інстанції в порушення вимог Конституції України та вказаних норм процесуального закону, не зважаючи на те, що вину ОСОБА_9 , у скоєнні злочину за ознаками ч. 2 ст. 186 КК України не доведено, а матеріали кримінального провадження щодо нього судом виділено в окреме провадження, в порушення принципу презумпції невинуватості та забезпечення доведеності вини, необґрунтовано зазначив у мотивувальній частині вироку, що ОСОБА_7 , в день події 23 березня 2017 року, діючи за попередньою змовою з ОСОБА_9 , здійснили відкрите викрадення чужого майна , поєднаному з насильством яке не є небезпечним для життя та здоров`я відносно потерпілого ОСОБА_10 .
З урахування вищевикладеного, колегія суддів приходить до висновку що доводи апеляційної скарги прокурора є слушними, тому вирок суду першої інстанції підлягає зміні, а саме з мотивувальної частини слід виключити посилання суду на вчинення ОСОБА_7 за попередньою змовою з ОСОБА_9 відкритого викрадення чужого майна, поєднаного з насильством яке не є небезпечним для життя та здоров`я відносно потерпілого ОСОБА_10 .. Вважати, що зазначений злочин вчинено ОСОБА_7 за попередньою змовою з особою, матеріали у відношенні якого виділені в окреме провадження.
Інших істотних порушень вимог кримінального процесуального закону, які б були підставою для скасування вироку суду, колегією суддів не встановлено.
Керуючись ст.ст. 404, 407 КПК України, колегія суддів апеляційного суду, -
П О С Т А Н О В И Л А :
Апеляційну скаргу першого заступника прокурора Дніпропетровської області ОСОБА_6 задовольнити.
Вирок Жовтоводського міського суду Дніпропетровської області від 31 серпня 2017 року відносно ОСОБА_7 ч.2 ст. 186 КК України змінити.
Виключити з мотивувальної частини вироку посилання суду на вчинення ОСОБА_7 за попередньою змовою з ОСОБА_9 відкритого викрадення чужого майна, поєднаного з насильством, яке не є небезпечним для життя та здоров`я відносно потерпілого ОСОБА_10 .
Вважати, що зазначений злочин вчинено ОСОБА_7 за попередньою змовою з особою, матеріали у відношенні якого виділені в окреме провадження.
В решті вирок залишити без зміни.
Ухвала набуває чинності з дня її проголошення та може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом трьох місяців з дня його проголошення.
Судді
Апеляційного суду

_________ _______________ _______________
ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4