Справа № 441/1761/17 Головуючий у 1 інстанції: ОСОБА_1
Провадження № 11-сс/783/937/17 Доповідач: ОСОБА_2
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 листопада 2017 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду Львівської області в складі:
головуючого судді - ОСОБА_2
суддів: - ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
секретаря - ОСОБА_5 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у м. Львові апеляційну скаргу адвоката ОСОБА_6 в інтересах підозрюваного у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.122, ч.2 ст.186 КК України, ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Керниця, Городоцького району Львівської області, проживаючого на АДРЕСА_1 , на ухвалу слідчого судді Городоцького районного суду Львівської області від 23 листопада 2017 року про застосування до останнього запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою,
з участю прокурора - ОСОБА_8 ,
захисника адвоката - ОСОБА_6 ,
в с т а н о в и л а :
цією ухвалою застосовано ОСОБА_7 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, до 21.01.2018 року.

Приймаючи рішення про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою підозрюваного ОСОБА_7 , слідчий суддя прийшов до переконання, що ризики, на які вказує прокурор, є наявними і жоден із більш м`яких запобіжних заходів не забезпечить належної процесуальної поведінки ОСОБА_7 під час досудового розслідування провадження.
Не погоджуючись із рішенням слідчого судді, адвокат ОСОБА_6 подав апеляційну скаргу, в якій, покликаючись на незаконність ухвали слідчого судді Городоцького районного суду Львівської області від 23 листопада 2017 року, просить таку скасувати та відмовити у застосуванні до підозрюваного ОСОБА_7 запобіжного заходу.
В обґрунтування своїх апеляційних вимог адвокат покликається на те, що оскаржувана ухвала є необґрунтованою та такою, що прийнята з істотним порушенням вимог кримінального процесуального закону.
На його переконання, наявність у ОСОБА_7 адміністративного арешту на 15 діб є доказом того, що останній протягом строку арешту не зможе впливати на потерпілого чи свідків, не зможе ухилятися від досудового розслідування та не зможе ухилятись від досудового розслідування та не зможе будь-яким чином вплинути на хід досудового розслідування.
Окрім цього, як зазначає апелянт, слідчий суддя не надав жодної оцінки його доводам щодо недопустимості доказів.
Заслухавши доповідача, захисника підозрюваного на підтримання поданої апеляційної скарги, перевіривши матеріали провадження, а також наведені доводи скарги, колегія суддів апеляційного суду вважає, що така не підлягає до задоволення.

Відповідно до ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризиками, передбаченим статтею 177 цього Кодексу.

Згідно з клопотанням, 23 жовтня 2017 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань внесено відомості за № 00000922 про вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.122, ч.2 ст.186 КК України.

Органом досудового розслідування встановлено, що ОСОБА_7 , будучи неодноразово судимим, 22.10.2017 року приблизно о 20 годині 30 хвилин, перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, знаходячись по місцю свого проживання в АДРЕСА_1 , під час раптово виниклого конфлікту з потерпілим ОСОБА_9 , на ґрунті особистих неприязних відносин, маючи умисел на спричинення йому середньої тяжкості тілесних ушкоджень, умисно наніс 6 ударів кулаками рук по обличчі, голові і груднях та 20 ударів дерев`яною палицею по руках і ногах та два удари ногою в груди потерпілому, спричинивши останньому тілесні ушкодження у вигляді синця на повіках обох очей, синця на правій щоці, садна на лівому передпліччі, садна на шиї справа, закритий перелом нижньої третини правої ліктьової кістки, струс головного мозку, рани чола. Струс головного мозку, садна та синці відносяться до легкого тілесного ушкодження з короткочасним розладом здоров`я. Перелом правої ліктьової кістки відноситься до тілесного ушкодження середньої тяжкості за ознакою тривалого розладу здоров`я.

Крім цього, ОСОБА_7 , будучи раніше неодноразово судимим за вчинення корисливих злочинів, перебуваючи під адміністративним наглядом на шлях виправлення не став, а знову вчинив корисливий злочин.

Так, 22.10.2017 року приблизно о 20 годині 40 хвилин ОСОБА_7 , перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, знаходячись по місцю свого проживання в АДРЕСА_1 , маючи умисел на відкрите викрадення чужого майна (грабіж), з корисливих мотивів, повторно, з метою протиправного збагачення, підійшов до потерпілого ОСОБА_9 , який в той час сидів на ліжку, та відкрито заволодів його мобільним телефоном «Нокіа С1» ІМЕІ НОМЕР_1 , вартістю 600 гривень, сім-карткою «Київстар» з абонентським номером НОМЕР_2 , вартістю 25 гривень, на рахунку якої грошей не було та застосував насильство, яке не є небезпечним для життя і здоров`я, а саме наніс два удари ногою в груди. Загальна сума викраденого становить 625 грн.

Перевіривши наявні матеріали клопотання, колегія суддів апеляційного суду приходить до переконання, що приймаючи рішення про необхідність застосування до підозрюваного ОСОБА_7 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, слідчий суддя місцевого суду в повній мірі дотримався вимог кримінального процесуального закону. Зокрема, слідчий суддя врахував наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ним кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.122, ч.2 ст.186 КК України, що підтверджується, зокрема: протоколом прийняття заяви про вчинене кримінальне правопорушення від 22.10.2017 року, висновком судово-медичної експертизи від 25 жовтня 2017 року №119/17, показаннями свідка ОСОБА_10 , потерпілого ОСОБА_9 , протоколом проведення слідчого експерименту з потерпілим від 03.11.2017 року, протоколом огляду місця події буд. АДРЕСА_2 , висновком додаткової судово-медичної експертизи №123/17, протоколом додаткового допиту свідка ОСОБА_10 , свідка ОСОБА_11 , свідка ОСОБА_12 , протоколом прийняття заяви про вчинене кримінальне правопорушення від 20.11.2017 року, протоколом огляду речей і документів, а саме мобільного телефону «Нокіа С1» ІМЕІ НОМЕР_1 , тяжкість злочинів, у вчиненні яких підозрюється ОСОБА_7 , дані про особу підозрюваного, який не працевлаштований, неодружений, не має сім`ї, що свідчить про відсутність у нього соціально-стримуючих факторів, перебував під адміністративним наглядом під час вчинення злочинів, а такожнаявність ризиків, передбачених ч.1 ст.177 КПК України, зокрема у випадку обрання м`якшого запобіжного заходу ОСОБА_7 може вчинити інше кримінальне правопорушення, впливати на потерпілого, переховуватись від органів досудового розслідування та/або суду, та обґрунтовано обрав останньому запобіжний захід саме у вигляді тримання під вартою.
Ураховуючи підстави та обставини, передбачені ст.ст. 177, 178 КПК України, та те, що ОСОБА_7 підозрюється в тому числі у вчиненні тяжкого злочину, колегія суддів погоджується із висновком слідчого судді про те, що обрання підозрюваному більш м`якого запобіжного заходу не зможе запобігти ризикам та забезпечити належне виконання підозрюваним його процесуальних обов`язків.

Щодо покликань захисника про те, що наявність адміністративного арешту є доказом того, що підозрюваний протягом строку арешту не зможе впливати на потерпілого чи свідків, не зможе ухилятись від досудового розслідування та не зможе будь-яким чином вплинути на хід досудового розслідування, то такі є безпідставними. На переконання колегії суддів апеляційного суду, наявність численних судимостей та перебування під адміністративним арештом є свідченням схильності підозрюваного до скоєння правопорушень, відтак саме запобіжний захід у вигляді тримання під вартою зможе забезпечити виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків.
Доводи апеляційної скарги про невиконання слідчим суддею вимог ч.4 ст.87 КПК України не підлягають до задоволення, оскільки питання оцінки доказів, зокрема в частині їх достатності і допустимості, не можуть бути предметом перевірки слідчого судді, адже такі питання суд повинен вирішувати під час розгляду кримінального провадження по суті.
В апеляційній скарзі не наведено та апеляційним судом не встановлено обставин, які б свідчили про безпідставність застосування до підозрюваного ОСОБА_7 запобіжного заходу.
Ураховуючи вищенаведене, на переконання колегії суддів апеляційного суду, оскаржувана ухвала слідчого судді є обґрунтованою, істотних порушень кримінального процесуального закону, які перешкодили чи могли перешкодити слідчому судді ухвалити законне та вмотивоване рішення, апеляційним судом не встановлено, відтак підстав для скасування ухвали не вбачається.
Керуючись ст.ст.404,405,407,419, 422 КПК України колегія суддів, -

п о с т а н о в и л а :
ухвалу слідчого судді Городоцького районного суду Львівської області від 23 листопада 2017 року про застосування до підозрюваного у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.122, ч.2 ст.186 КК України, ОСОБА_7 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою залишити без змін, апеляційну скаргу адвоката ОСОБА_6 в його інтересах без задоволення.
Ухвала набирає законної сили з моменту її оголошення та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.
Судді:
ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4