31.10.2017
Справа № 469/1461/17
1-кп/469/172/17 ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
31 жовтня 2017 року Березанський районний суд Миколаївської області в
головуючої судді - ОСОБА_1 при секретарі - ОСОБА_2
прокурора - ОСОБА_3
обвинуваченого - ОСОБА_4
захисника - ОСОБА_5
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Керч АР Крим, громадянина України, українця, освіта середня спеціальна, одруженого, працездатного, працюючого в Комунальному закладі «Березаенський районний центр первинної медико-санітарної допомоги» підсобним робітником, військовозобов`язаного, учасник антитерористичної операції на території Донецької і Луганської областей, в силу ст.89 КК України не судимого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 ,
у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.263 КК України,-
встановив:
20 жовтня 2017 року начальником Березанського відділу Миколаївської місцевої прокуратури №1 ОСОБА_3 та обвинуваченим ОСОБА_4 за участю захисника ОСОБА_5 укладено та підписано угоду про визнання винуватості, згідно з якою обвинувачений ОСОБА_4 повністю та беззастережно визнав свою винуватість у вчиненому злочині та зобов`язався беззастережно визнати у судовому провадженні обвинувачення в обсязі висунутої підозри.
Сторони, за взаємною згодою визначили вид та міру покарання, яке повинен понести обвинувачений ОСОБА_4 у разі затвердження такої угоди, а саме:
- за ч.1 ст. 263 КК України у вигляді 3 років позбавлення волі та на підставі ст. 5 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбування призначеного покарання з випробуванням, з іспитовим строком на 1 р. Відповідно до ст. 76 КК України покласти на ОСОБА_4 такі обов`язки: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи; не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.
Прокурор, обвинувачений та захисник у підготовчому судовому засіданні наполягали на затвердженні наданої угоди.
При цьому обвинувачений ОСОБА_4 повністю та беззастережно визнав свою винуватість у зазначеному злочині.
Перевіривши угоду на відповідність вимогам КПК України, вивчивши матеріали кримінального провадження, переконавшись, що укладення угоди сторонами є добровільним, з`ясувавши у обвинуваченого, що він цілком розуміє положення ст.ст.394, 424, ч.2 ст.473, ч.4 ст.474 КПК України щодо наслідків укладення та затвердження угоди, характеру обвинувачення, у якому він повністю та беззастережно визнає себе винуватим, виду покарання, та відмовляється від права на судовий розгляд, а також підтверджує, що укладення угоди є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дії будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді, що він має можливість виконати взяті на себе зобов`язання, суд вважає за можливе затвердити угоду про визнання винуватості.
При цьому суд враховує також, що зміст угоди відповідає вимогам ст.472 КПК України, угоду укладено у кримінальному провадженні щодо тяжкого злочину, внаслідок якого завдано шкоду лише державним та суспільним інтересам, що відповідає вимогам ч.4 ст.469 КПК України, кваліфікація кримінального правопорушення є правильною, умови угоди відповідають інтересам суспільства і не порушують прав, свобод чи інтересів сторін або інших осіб, наявні фактичні підстави для визнання винуватості.
Таким чином, на підставі укладеної сторонами угоди суд визнає ОСОБА_4 винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст.263 КК України, як незаконне поводження із бойовими припасами, тобто придбання, носіння та зберігання вибухових речовин без передбаченого законом дозволу, а саме у тому, що в період з 25.09.2017 року по 27.09.2017 року, точної дати не встановлено, перебуваючи на прогулянці в лісосмузі в смт.Березанка Миколаївської області, ОСОБА_4 знайшов два корпуси ручної гранати Ф-1 і, маючи умисел на незаконне зберігання, усвідомлюючи протиправність своїх дій та суспільно небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, без передбаченого законного дозволу, помістив дані гранати до кишені своєї куртки та переніс їх до місця свого проживання в АДРЕСА_2 , де і зберігав.
04.10.2017 року під час обшуку у ОСОБА_4 на території балкону вище вказаної квартири виявлено та вилучено два корпуси гранати Ф-1, які згідно висновку експерта Миколаївського НДЕКЦ №126 від 06.10.2017 року є частинами вибухових пристроїв промислового виготовлення військового призначення - двома конструктивно оформленими зарядами конденсованої бризантної вибухової речовини нормальної потужності тротил, розміщеними у двох корпусах ручних осколкових оборонних гранат типу Ф-1. Кожен з корпусів гранат Ф-1 споряджений конденсованою бризантною вибуховою речовиною нормальної потужності тротил масою 50-56 г.
Обставинами, що пом`якшують покарання ОСОБА_4 є щире каяття, активне сприяння розкриттю злочину.
Обставин, що обтяжують покарання, не встановлено.
Питання по речових доказах суд вирішує відповідно до ст.100 КПК України.
На підставі п.4 ч.9 ст.100 КПК України речовий доказ по справі:
- два корпуси гранати Ф-1, які знаходяться в спеціальному сейфпакеті №4159126, переданому на зберігання до кімнати зберігання речових доказів Березанського ВП Очаківського ВП ГУНП в Миколаївській області (а.п.38) після набрання вироком законної сили, знищити.
На підставі ст.ст.122, 124 КПК України підлягають стягненню з обвинуваченого ОСОБА_4 на користь держави витрати за проведення судової вибухово-технічної експертизи №126 від 06.10.2017 року в сумі 593,22 грн.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст.368, 370, 374, 475 КПК України, суд -
Визнати ОСОБА_4 винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст.263 КК України, і призначити йому покарання у виді позбавлення волі строком на три роки.
На підставі ст.75 КК України звільнити ОСОБА_4 від призначеного судом покарання з випробуванням, якщо він протягом одного року іспитового строку не вчинить нового злочину і виконає покладені на нього обов`язки.
На підставі ст.76 КК України покласти на засудженого такі обов`язки: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи; не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.
Строк відбування покарання обчислювати з моменту проголошення вироку.
На підставі п.4 ч.9 ст.100 КПК України речовий доказ по справі:
- два корпуси гранати Ф-1, які знаходяться в спеціальному сейфпакеті №4159126, переданому на зберігання до кімнати зберігання речових доказів Березанського ВП Очаківського ВП ГУНП в Миколаївській області, - після набрання вироком законної сили, знищити.
Вирок може бути оскаржений до апеляційного суду Миколаївської області через Березанський районний суд Миколаївської області протягом 30 днів з дня його проголошення з підстав, передбачених статтею 394 КПК України.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Роз`яснити учасникам судового провадження право подати клопотання про помилування, ознайомитися із журналом судового засідання і подати на нього письмові зауваження, отримати в суді копію вироку.

Обвинуваченому та прокурору копію вироку вручити негайно після його проголошення. Учасникам судового провадження, які не були присутніми в судовому засіданні, копію вироку надіслати не пізніше наступного дня після його ухвалення.

Суддя: