Номер провадження: 11-кп/785/67/18
Номер справи місцевого суду: 519/596/17
Головуючий у першій інстанції ОСОБА_1
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
25.01.2018 року м. Одеса

Апеляційний суд Одеської області у складі:

головуючого ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4

секретаря судового засідання ОСОБА_5

з участю прокурора ОСОБА_6

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Одесі апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_7 на вирок Южненського районного суду Одеської області від 18.09.2017 року, за кримінальним провадженням, внесеним в ЄРДР за № 0000133 від 27.04.2017року, яким

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець м. Ізмаїл Одеської області, громадянин України, з середньо-спеціальною освітою, не працюючий, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючий за адресою: АДРЕСА_2 , раніше судимий:
- 04.05.1998 року Ленінським районним судом м. Одеси за ст.141 ч.2 КК України до 2 років позбавлення волі, на підставі ст. 45 КК України звільнений від відбування покарання з іспитовим строком на 1 рік, штраф 500 грн.;
- 30.09.1998 року Центральним районним судом м. Одеси за ст.141 ч. 2 КК України до 2 років позбавлення волі,
- 02.10.2001 року Ленінським районним судом м. Одеси за ст.185 ч. 2 КК України до 2 років позбавлення волі;
- 23.12.2003 року Приморським районним судом м Одеси за ст.ст.15, 186 ч.2 КК України до 5 років позбавлення волі;
- 18.03.2008 року Суворовським районним судом м. Одеси за ч.1 ст.187, ч.2 ст.146, 70 КК України до 3 років позбавлення волі;
- 21.06.2011 року Приморським районним судом м. Одеси за ч.2 ст.186, 69 КК України до 2 років позбавлення волі.
засудженого за ч.3 ст.185 КК України до 3 років 6 місяців років позбавлення волі.

На підставі ст.72 ч.5 КК України, зараховано у строк відбуття покарання строк попереднього ув`язнення з 01.05.2017 року по 18.09.2017 року, з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.

ВСТАНОВИВ:
Зазначеним вироком суду ОСОБА_7 засуджений за те, що 27.04.2017 року, приблизно о 12:00год., повторно, за попередньою змовою з особою, у відношенні якої матеріали виділені в окреме кримінальне провадження, шляхом підбору ключа до вхідних дверей, проник до квартири ОСОБА_8 , розташованої за адресою: АДРЕСА_3 , звідки таємно викрав майно потерпілої ОСОБА_8 на загальну суму 37624,20 грн., після чого з місця скоєння злочину зник та розпорядився викраденим майном на власний розсуд.
В апеляційній скарзі обвинувачений ОСОБА_7 не оспорюючи встановлені у вироку обставини кримінального правопорушення та кваліфікацію його дій, просить вирок суду змінити в частині призначеного покарання та застосувати до нього положення ст. 69 КК України посилаючись на те, що при призначенні покарання суд не врахував та не встановив усіх обставин, що пом`якшують покарання, а саме, що він вину визнав та частково погасив матеріальну шкоду.

Заслухавши доповідача, прокурора, який заперечував проти задоволення апеляційної скарги, дослідивши матеріали кримінального провадження та доводи апеляційної скарги, апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, з наступних підстав.

Вина обвинуваченого ОСОБА_7 в скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 185 ч. 3 КК України, як таємне викрадання чужого майна, вчинене повторно, за попередньою змовою групою осіб, поєднане з проникненням у житло, встановлена судом першої інстанції на підставі показань обвинуваченого який послідовно, в повному обсязі визнав пред`явлене обвинувачення, в зв`язку з чим суд першої інстанції визнав недоцільним дослідження інших доказів щодо обставин кримінального провадження, які ніким не оспорювалися, та розглянув кримінальне провадження у спрощеному порядку, передбаченому ст. 349 ч. 3 КПК України.

Як зазначалось, в апеляційній скарзі обвинувачений не оспорює доведеність вини і кваліфікацію його дій, просить призначити йому більш м`яке покарання, ніж передбачено законом, змінивши вирок суду в частині призначено покарання, у зв`язку з обставинами, які зазначені в апеляційній скарзі.

Відповідно до ч. 1 ст. 65 КК України, яка передбачає загальні засади призначення покарання, суд призначає покарання в межах, установлених у санкції статті Особливої частини КК України, що передбачає відповідальність за вчинений злочин; відповідно до положень Загальної частини КК України; враховуючи ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Суд першої інстанції при визначенні виду та міри покарання обвинуваченому, відповідно до вимог ст.65 КК України, врахував характер та ступень тяжкості вчиненого злочину та особу винного, який раніше судимий та задовільно характеризується за місцем мешкання.

У відповідності до вимог ст.66 КК України, суд 1-ї інстанції визнав обставинами, що пом`якшують покарання, зокрема, щире каяття.

У відповідності до вимог ст.67 КК України, суд 1-ї інстанції встановив наявність обставин, що обтяжують покарання, а саме рецидив злочину.

Таким чином, з урахуванням вимог ст.ст. 65,66 КК України, суд 1-ї інстанції прийшов до обґрунтованого висновку, що обвинуваченому необхідно призначити покарання в межах санкції ст. 185 ч. 3 КК України у вигляді 3 років і 6 місяців позбавлення волі, яке є необхідним та достатнім для його виправлення та попередження нових злочинів.

Доводи в апеляційній скарзі обвинуваченого про те, що суд першої інстанції при визначенні покарання не врахував всіх обставини, що пом`якшують відповідальність, в зв`язку з чим призначене покарання є занадто суровим, не можуть бути прийняті до уваги, так як спростовуються змістом вироку суду, в якому враховані дані про особу обвинуваченого, в тому числі обставини, що пом`якшують покарання, зазначені в апеляційній скарзі.

Доводи апеляційної скарги обвинуваченого, що суд при призначені покарання не врахував, що він визнав вину, апеляційний суд не може прийняти до уваги, так як щире каяття припускає критичну оцінку особою своєї злочинної поведінки шляхом визнання вини.

Апеляційний суд вважає, що передбачених законом підстав для застосування ст.ст.69, КК України не вбачається, з урахуванням того, що ОСОБА_7 був раніше неодноразово судимий, знову вчинив злочин, що свідчить про те, що відповідних висновків обвинувачений не зробив на шлях виправлення не став.
На підставі наведеного, апеляційний суд приходить до висновку про те, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає, оскільки її доводи підтвердження не знайшли, передбачених законом підстав для зміни вироку суду не вбачається.
Керуючись ст.ст.376 ч.3, 404, 405, 419 КПК України, апеляційний суд Одеської області, -

УХВАЛИВ:
Апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_7 залишити без задоволення.
Вирок Южненського районного суду Одеської області від 18.09.2017 року, яким ОСОБА_7 засуджений за ст. 185 ч. 3 КК України до 3 років 6 місяців позбавлення волі - залишити без мін.
Ухвала може бути оскаржена до Верховного суду протягом 3 місяців з дня проголошення судового рішення судом апеляційної інстанції, а засудженим, який тримається під вартою,- в той самий строк з дня вручення йому копії судового рішення.

Повний текст ухвали буде оголошений 29.01.2018 року, о 14:00 год.

Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4

(підпис) (підпис) (підпис)

Згідно з оригіналом: суддя апеляційного

суду Одеської області ОСОБА_2