№522/2146/17,1-кп/522/389/17
В И Р О К

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

1 листопада 2017 року Приморський районний суд м.Одеси у складі:

Головуючого судді - ОСОБА_1 ,

за участю

секретаря - ОСОБА_2 ,

здійснивши судовий розгляд у кримінальному провадженні №0006638 від 23 серпня 2016 року на підставі обвинувального акту, у відкритому судовому засіданні у залі Приморського районного суду м.Одеси відносно

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який народився у м.Арциз, Арцизcького району Одеської області, із неповною середньою освітою, громадянина України, неодруженого, не працюючого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не засудженого,

за участю сторін кримінального провадження: прокурорів - ОСОБА_4 , ОСОБА_5 ,

ОСОБА_6 , ОСОБА_7 ,

потерпілого - ОСОБА_8 ,

захисника обвинуваченого

адвоката - ОСОБА_9 ,

обвинуваченого - ОСОБА_3 , у скоєнні злочину, передбаченого ч.1 ст.121 КК України, суд

У С Т А Н О В И В:

23 серпня 2016 року, приблизно о 14 годині 40 хвилин, між ОСОБА_3 та ОСОБА_8 , які перебували на стоянці для автомобілів біля будинку, розташованому за адресою: АДРЕСА_2 , виник словесний конфлікт. Під час зазначеного конфлікту у ОСОБА_3 , на ґрунті раптово виниклих неприязних стосунків, виник злочинний намір на спричинення ОСОБА_8 тяжких тілесних ушкоджень за допомогою металевої стійки, виготовленої з металевих прутів, на якій був розташований знак «паркування».

З метою реалізації свого злочинного наміру, направленого на спричинення ОСОБА_8 тяжких тілесних ушкоджень, ОСОБА_3 23 серпня 2016 року, приблизно о 14 годині 40 хвилин, перебуваючи на стоянці для автомобілів, біля будинку за адресою: АДРЕСА_2 , діючи умисно, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння, схопив в руки вище указану металеву стійку, яка знаходилась на території стоянки, та наніс нею один удар по голові ОСОБА_8 .

В результаті злочинних дій ОСОБА_3 , потерпілому ОСОБА_8 , згідно висновку судово - медичної експертизи №3144 від 21 жовтня 2016 року, спричинено наступні тілесні ушкодження: забійна рана лобної області зліва, черепно - мозкова травма в формі забою головного мозку важкого ступеня, вдавлений багатоуламковий перелом лобної кістки зліва з ушкодженням твердої мозкової оболонки, які згідно п.2.1.3. «а»,«б»,«в» «Правил судово - медичного визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень», затверджених Наказом №6 МОЗ України від 17 січня 1995 року, відносяться до категорії тяжких тілесних ушкоджень за критерієм небезпеки для життя.

В подальшому ОСОБА_3 з місця скоєння злочину втік на своєму автомобілі марки «ВАЗ 2110», державний номер НОМЕР_1 , а потерпілий ОСОБА_8 із указаними тілесними ушкодженнями був доставлений до Одеської міської клінічної лікарні №1, розташованої за адресою: м.Одеса, вул. М?ясоїдівська, 32, де йому була надана медична допомога.

За наведених обставин ОСОБА_3 вчинив злочин, передбачений ч.1 ст.121 КК України, а саме, умисне тяжке тілесне ушкодження, тобто умисне тілесне ушкодження небезпечне для життя в момент заподіяння.

У судовому провадженні ОСОБА_3 щиро розкаявся у вчиненні указаного злочину, та підтвердив обставини вчинення злочину, що описані в обвинувальному акті.

У судовому засіданні потерпілий ОСОБА_8 просив не позбавляти волі обвинуваченого ОСОБА_3 .

Суд з`ясував, що всі учасники кримінального провадження правильно розуміють обставини справи, та упевнився у добровільності їх позиції. Їм було роз`яснено про те, що якщо докази не будуть досліджені, у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржувати ці обставини в апеляційному порядку.

У зв`язку із зазначеними обставинами, за згодою учасників кримінального провадження, які визнали недоцільним дослідження доказів, щодо тих обставин, які ніким не оспорюються, докази у судовому провадженні не досліджувалися, згідно до вимог ч.3 ст.349 КПК України /2012 року/.

Приймаючи до уваги вище указане, суд вважає, що винність обвинуваченого

ОСОБА_3 у вчиненні вказаного злочину повністю доведена.

Дії обвинуваченого ОСОБА_3 під час досудового розслідування правильно кваліфіковані за ч.1 ст.121 КК України як умисне тяжке тілесне ушкодження, тобто умисне тілесне ушкодження небезпечне для життя в момент заподіяння.

Призначаючи обвинуваченому ОСОБА_3 покарання , суд враховує його особу, те, що він позитивно характеризується за місцем проживання , а також те, що він обвинувачується у вчиненні тяжкого злочину.

Обставинами пом`якшуючими покарання обвинуваченого ОСОБА_3 суд вважає те, що він щиро розкаявся у вчиненні злочину, активно сприяв розкриттю злочину, раніше не був засуджений, що матеріальна та моральна шкода ним добровільно була відшкодована потерпілому ОСОБА_8 .

Обставини, що обтяжують покарання обвинуваченого ОСОБА_3 відсутні.

З урахуванням особи обвинуваченого ОСОБА_3 , який позитивно характеризується за місцем проживання, зазначених вище обставин, що пом`якшують покарання, та відсутності обставин, які обтяжують покарання, суд приходить до висновку, що виправлення цього обвинуваченого можливо без ізоляції від суспільства, із застосуванням вимог ст.ст.75,76 КК України, та покладення на нього обов`язків, передбачених у ч.1 ст.76 КК України, та з покладенням на нього додаткового обов`язку, передбаченого у п.2 ч.2 ст.76 КК України. Суд приходить до висновку про те, що саме такі зазначені обов`язки необхідні та достатні для виправлення цього обвинуваченого.

Керуючись ст.ст.65 КК України, ст.ст.100, 367-371, 373, 374, 376, 395, 532 КПК України /2012 року/, суд,

У Х В А Л И В:

ОСОБА_3 визнати винним у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст.121 КК України , та призначити йому покарання за указаною частиною указаної статті - 5 / п`ять / років позбавлення волі.

На підставі ст.75 КК України ОСОБА_3 звільнити від відбування призначеного покарання з випробувальним строком 3 /три/ роки.

Відповідно до п.1, 2 ч.1 ст.76 КК України покласти на засудженого ОСОБА_3 наступні обов`язки:

1/ періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації,

2/ повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи.

Згідно до п.2 ч.2 ст.76 КК України покласти на засудженого ОСОБА_3 обов`язок не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

Випробувальний строк ОСОБА_3 , по цьому вироку Приморського районного суду м.Одеси, рахувати з дня проголошення вироку, тобто з 1.11.2017 року.

Міру запобіжного заходу ОСОБА_3 не обирати.

Речові докази : змиви речовини бурого кольору на 2 марлевих відрізках, лапку від основи металевої конструкції, металеву конструкцію з відсутньою лапкою знищити.

Учасники судового провадження мають право отримати у суді копію вироку, копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору.

На вирок може бути подана апеляційна скарга протягом 30 діб з дня проголошення вироку через Приморський районний суд м.Одеси у апеляційний суд Одеської області.

Вирок суду першої інстанції набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого цим Кодексом, якщо його не скасовано.

У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Суддя ОСОБА_1

01.11.2017