Справа № 739/1223/17
Провадження № 1-кп/739/6/18
УХВАЛА
"16" січня 2018 р. м. Новгород-Сіверський

Новгород-Сіверський районний суд Чернігівської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участі:

секретаря ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

захисника ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у кримінальному провадженні №0000023 за обвинуваченням ОСОБА_4 у вчиненні злочину, передбаченого частиною другою статті 364 Кримінального кодексу України (далі КК України), клопотання захисника про визнання доказів очевидно недопустимими,
В С Т А Н О В И В:
Захисник обвинуваченого під час судового розгляду заявив клопотання про визнання очевидно недопустимими доказів, поданих стороною обвинувачення, а саме: постанови прокурора ОСОБА_6 про відібрання зразків для експертного дослідження від 12 серпня 2016 року, протоколу слідчого ОСОБА_7 про отримання зразків для експертизи від 12 серпня 2016 року, постанови слідчого ОСОБА_7 про призначення судово-технічної експертизи документів від 12 серпня 2016 року, висновку експерта за результатами проведення судово-технічної експертизи від 29 серпня 2016 року №2206.
Клопотання мотивоване тим, що відібрання зразків відтиску печатки Новгород-Сіверської міської ради здійснювалося за постановою прокурора, а не на підставі ухвали слідчого судді в порядку, визначеному для тимчасового доступу до речей і документів. Захисник зазначає, що згідно статті 87 КПК України істотним порушенням прав людини і основоположних свобод є здійснення процесуальних дій, які потребують попереднього дозволу суду, без такого дозволу. Відповідно, посилаючись на положенням статей 86, 87 КПК України та практику Європейського суду з прав людини, захисник вказує на очевидну недопустимість як постанови прокурора про відібрання зразків відтиску печатки міської ради, так і самих зразків відтиску печатки, постанови слідчого про призначення експертизи і висновку експерта, складеного за результатами проведення експертного дослідження на виконання зазначеної постанови та з використанням вказаних зразків відтиску печатки.
Обвинувачений клопотання свого захисника підтримав та просив задовольнити його повністю.
Прокурор висловилася проти задоволення клопотання та заявила, що всі вказані у клопотанні докази є допустимими і отримані з дотриманням вимог кримінального процесуального законодавства.
Заслухавши пояснення учасників провадження, дослідивши матеріали кримінального провадження та наявні в них докази, суд приходить до наступних висновків.
Як встановлено, під час досудового розслідування кримінального провадження №0000023, на підставі постанови прокурора від 12 серпня 2016 року про відібрання зразків, слідчим було здійснено відібрання зразків відтиску печатки Новгород-Сіверської міської ради про що складено протокол від 12 серпня 2016 року. Того ж дня слідчим у кримінальному провадженні винесено постанову про призначення судово-технічної експертизи документів, а саме договору про пайову участь, розрахунку величини пайової участі та графіку оплати коштів пайової участі, для з`ясування питання про те, чи нанесені відбитки печатки на ці документи печаткою, експериментальні зразки якої надані на дослідження. 29 серпня 2016 року експертом складено висновок №2206 в якому містяться відповіді на поставлені слідчим питання.

Частиною першою статті 245 КПК України передбачено, що у разі необхідності отримання зразків для проведення експертизи вони відбираються стороною кримінального провадження, яка звернулася за проведенням експертизи або за клопотанням якої експертиза призначена слідчим суддею. У випадку, якщо проведення експертизи доручено судом, відібрання зразків для її проведення здійснюється судом або за його дорученням залученим спеціалістом.
Згідно частини другої статті 245 КПК України порядок відібрання зразків з речей і документів встановлюється згідно з положеннями про тимчасовий доступ до речей і документів (статті 160-166 цього Кодексу).
Згідно частини другої статті 159 КПК України тимчасовий доступ до речей і документів здійснюється на підставі ухвали слідчого судді, суду.
Відповідно до частини першої статті 87 КПК України, на яку посилається захисник, недопустимими є докази, отримані внаслідок істотного порушення прав та свобод людини, гарантованих Конституцією та законами України, міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, а також будь-які інші докази, здобуті завдяки інформації, отриманій внаслідок істотного порушення прав та свобод людини.

Пунктом 1 частини другої статті 87 КПК України визначено, що суд зобов`язаний визнати істотними порушеннями прав людини і основоположних свобод, зокрема, здійснення процесуальних дій, які потребують попереднього дозволу суду, без такого дозволу або з порушенням його суттєвих умов.
Суд зазначає, що в самій назві статті 87 КПК законодавець визнання доказів недопустимими обумовив їх отриманням внаслідок істотного порушення прав та свобод людини, на що звернув увагу Верховний Суд України у постанові №5-360кс15 від 09 червня 2016 року.
Отже, для того, щоб вирішити у даному випадку питання про те, чи є недопустимими зазначені вище докази слід з`ясувати, чи мало місце порушення прав та свобод людини під час отримання останніх.
З цього приводу суд враховує, щохоча відібрання зразків відтиску печатки Новгород-Сіверської міської ради й здійснювалося за відсутності відповідної ухвали слідчого судді про тимчасовий доступ до речей і документів, однак відповідні відтиски печатки відбиралися на підставі постанови прокурора у кримінальному провадженні уповноваженою на те особою, а саме слідчим. При цьому відібрання зразків відбувалося в присутності двох понятих, за добровільною згодою представника власника печатки - головного бухгалтера Новгород-Сіверської міської ради, у якої печатка зберігалася і яка не висловила жодних заперечень щодо проведення даної процесуальної дії.

Крім того суд враховує роз`яснення Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ, яке міститься у пункті 18 листа від 05 квітня 2013 року «Про деякі питання здійснення слідчим суддею суду першої інстанції судового контролю за дотримання прав, свобод та інтересів осіб під час застосування заходів забезпечення кримінального провадження» згідно яких сторона кримінального провадження може витребувати та отримати речі або документи за умови їх добровільного надання володільцем без застосування процедури, передбаченої главою 15 КПК України, якою й регламентовано тимчасовий доступ до речей і документів.
Зважаючи на відсутність будь-яких доказів порушення прав чи свобод людини при відібранні зразків відтиску печатки Новгород-Сіверської міської ради, враховуючи добровільне надання володільцем печатки доступу до неї слідчому з метою отримання зразків її відтиску, суд вважає клопотання захисника обвинуваченого про визнання очевидно недопустимими постанови прокурора ОСОБА_6 про відібрання зразків для експертного дослідження від 12 серпня 2016 року, протоколу слідчого ОСОБА_7 про отримання зразків для експертизи від 12 серпня 2016 року, постанови слідчого ОСОБА_7 про призначення судово-технічної експертизи документів від 12 серпня 2016 року та висновку експерта за результатами проведення судово-технічної експертизи від 29 серпня 2016 року №2206, безпідставним. Відповідно у задоволенні клопотання необхідно відмовити.

На підставі викладеного, керуючись статтями 87, 159, 245, 369, 372, 392 Кримінального процесуального кодексу України, суд

У Х В А Л И В:

У задоволенні клопотання захисника обвинуваченого ОСОБА_4 про визнання доказів очевидно недопустимими відмовити.

Ухвала набирає законної сили з моменту її оголошення та окремому оскарженню не підлягає, заперечення проти неї можуть бути включені до апеляційної скарги на судове рішення, передбачене частиною першою статті 392 КПК України.

Суддя ОСОБА_1

Повний текст ухвали оголошено об 11 год. 00 хв. 19 січня 2018 року.