Справа № 573/1007/17
Номер провадження 1-кп/573/6/18
У Х В А Л А
і м е н е м У к р а ї н и
15 січня 2018 року м. Білопілля

Білопільський районний суд Сумської області у складі:

головуючої судді: ОСОБА_1 ,

з участю секретаря: ОСОБА_2 ,

прокурора: ОСОБА_3 ,

підозрюваного: ОСОБА_4 ,

законного представника: ОСОБА_5 ,

захисника: ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Білопілля клопотання старшого слідчого Білопільського відділення поліції ГУНП в Сумській області ОСОБА_7 , погоджене прокурором Білопільського відділу Конотопської місцевої прокуратури ОСОБА_3 , про застосування примусових заходів медичного характеру відносно ОСОБА_4 , підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України,

в с т а н о в и в :
16 травня 2017 року старший слідчий СВ Білопільського відділення поліції ГУНП в Сумській області ОСОБА_7 звернулася до суду з клопотанням, погодженим прокурором Білопільського відділу Конотопської місцевої прокуратури ОСОБА_3 , про застосування примусових заходів медичного характеру відносно ОСОБА_4 , підозрюваного за ч. 3 ст. 185 КК України у кримінальному провадженні №0000260 від 29 квітня 2017 року.

Досудовим розслідуванням встановлено, що 16 березня 2017 року близько 15 години ОСОБА_4 перебував у себе вдома за місцем мешкання, коли до нього прийшов неповнолітній ОСОБА_8 , який у подальшому був засуджений вироком Білопільського районного суду від 16 червня 2017 року. Під час розмови з останнім ОСОБА_4 розповів, що в домогосподарстві ОСОБА_9 , розташованому за адресою: АДРЕСА_1 , нікого немає вдома.

Того ж дня, близько 16 години ОСОБА_4 разом із ОСОБА_8 прибули до вищевказаного домогосподарства. Переконавшись у відсутності сторонніх осіб, неповнолітній ОСОБА_8 переліз через штахетник, відкрив гачок вхідних дверей, після чого вони разом зі ОСОБА_4 проникли на територію подвір`я. Підійшовши до сараю, неповнолітній ОСОБА_8 разом із ОСОБА_4 вийняли віконну раму та проникли всередину приміщення, звідки викрали 1 кг алюмінієвого кабелю вартістю 40 грн. та 900 г мідного кабелю вартістю 54 грн. Викрадений кабель неповнолітній ОСОБА_8 почав складати у принесені із собою рюкзак та господарську сумку, а ОСОБА_4 у цей час попрямував до будинку.

Продовжуючи свої протиправні дії, шляхом пошкодження за допомогою металевого кілка запірного пристрою, ОСОБА_4 відкрив вхідні двері будинку, після чого разом із неповнолітнім ОСОБА_8 проникли всередину, звідки викрали ноутбук «Toshiba PORTAGE 4000», електродриль «С4080Б», флеш карту пам`яті «SP (SILIKONE POWER)», комп`ютерну мишку «А4TECH ANY SIZE», викрутку «INTER TOOL», а всього майна на загальну суму 1 438 грн. Викрадене майно ОСОБА_4 помістив у два поліетиленові пакети, які знайшов всередині будинку.

У подальшому ОСОБА_4 разом із неповнолітнім ОСОБА_8 винесли викрадене за межі домогосподарства та розпорядилися ним на власний розсуд, завдавши вищевказаними діями потерпілому ОСОБА_9 матеріального збитку на загальну суму 1 532 грн.

Органом досудового розслідування дії ОСОБА_4 кваліфіковані за ч. 3 ст. 185 КК України як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), поєднане з проникненням у житло та інше приміщення та 14 квітня 2017 року останньому повідомлено про підозру у вчиненні вказаного злочину.

Ухвалою Білопільського районного суду Сумської області від 30 серпня 2017 року за клопотанням прокурора призначено стаціонарну судово-психіатричну експертизу щодо визначення психічного стану ОСОБА_4 на момент вчинення злочину та на час розгляду судом клопотання про застосування примусових заходів медичного характеру відносно останнього.

Згідно з висновком судово-психіатричного експерта КЗ «Дніпропетровська клінічна психіатрична лікарня» №223 від 02 листопада 2017 року підозрюваний ОСОБА_4 на хронічне психічне захворювання, недоумство, тимчасовий хворобливий розлад психічної діяльності або інший хворобливий стан психіки в період інкримінованого йому діяння не страждав і в теперішній час не страждає. Виявляв раніше і виявляє в теперішній час органічний розлад особистості. У період інкримінованого йому діяння міг повною мірою усвідомлювати свої дії (бездіяльність) і керувати ними. У теперішній час ОСОБА_4 також може повною мірою усвідомлювати свої дії (бездіяльність) і керувати ними. Застосування примусових заходів медичного характеру не потребує (а. с. 94-97).

У судовому засіданні прокурор ОСОБА_3 , враховуючи результати стаціонарної судово-психіатричної експертизи відносно ОСОБА_4 просила закрити кримінальне провадження щодо застосування до останнього примусових заходів медичного характеру

Підозрюваний ОСОБА_4 , його законний представник ОСОБА_5 та захисник ОСОБА_6 проти про закриття кримінального провадження щодо застосування примусових заходів медичного характеру не заперечували.

Потерпілий ОСОБА_9 у судове засідання не з`явився, подав заяву про розгляд клопотання в його відсутність, при ухваленні рішення покладається на розсуд суду.

Заслухавши учасників процесу, дослідивши матеріали кримінального провадження, суд приходить до наступних висновків.

Частиною першою статті 503 КПК України визначено, що кримінальне провадження щодо застосування примусових заходів медичного характеру, передбачених законом України про кримінальну відповідальність, здійснюється за наявності достатніх підстав вважати, що особа вчинила суспільно небезпечне діяння, передбачене законом України про кримінальну відповідальність, у стані неосудності або особа вчинила кримінальне правопорушення у стані осудності, але захворіла на психічну хворобу до постановлення вироку.

Відповідно до ст. 93 КК України примусові заходи медичного характеру можуть бути застосовані судом до осіб: 1) які вчинили у стані неосудності суспільно небезпечні діяння; 2) які вчинили у стані обмеженої осудності злочини; 3) які вчинили злочин у стані осудності, але захворіли на психічну хворобу до постановлення вироку або під час відбування покарання.

У пункті 3 постанови Пленуму Верховного Суду України від 03 червня 2005 року №7 «Про практику застосування судами примусових заходів медичного характеру та примусового лікування» зазначено, що примусові заходи медичного характеру мають застосовуватися лише за наявності у справі обґрунтованого висновку експертів-психіатрів про те, що особа страждає на психічну хворобу чи має інший психічний розлад, які зумовлюють її неосудність або обмежену осудність і викликають потребу в застосуванні щодо неї таких заходів.

Згідно з ч. 5 ст. 513 КПК України кримінальне провадження щодо застосування примусових заходів медичного характеру може бути закрито судом, якщо неосудність особи на момент вчинення суспільно небезпечного діяння не була встановлена, а так само в разі видужання особи, яка після вчинення кримінального правопорушення захворіла на психічну хворобу. У такому разі після закриття судом кримінального провадження щодо застосування примусових заходів медичного характеру прокурор повинен розпочати кримінальне провадження в загальному порядку.

З огляду на викладене, враховуючи, що відповідно до висновку судово-психіатричної експертизи підозрюваний на момент вчинення суспільно небезпечного діяння був осудним та міг усвідомлювати свої дії, керувати ними, на даний час також є осудним і може усвідомлювати свої дії та керувати ними, застосування примусових заходів медичного характеру не потребує, суд дійшов висновку про необґрунтованість клопотання та закриття провадження щодо застосування примусових заходів медичного характеру відносно ОСОБА_4 .

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 503, 369-372, 512, 513 КПК України, суд

п о с т а н о в и в :
Кримінальне провадження щодо застосування примусових заходів медичного характеру у кримінальному провадженні, внесеному 29 квітня 2017 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000260 відносно ОСОБА_4 , підозрюваного за ч. 3 ст. 185 КК України, закрити.

Ухвала може бути оскаржена до Апеляційного суду Сумської області через Білопільський районний суд Сумської області протягом семи днів з дня її проголошення.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого КПК України, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Суддя