Справа № 456/3072/17
Провадження № 1-кп/456/439/2017
ВИРОК

іменем України

"30" жовтня 2017 р. Стрийський міськрайонний суд Львівської області в складі:

головуючого - судді ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2

з участю прокурора ОСОБА_3

захисника ОСОБА_4

обвинуваченого ОСОБА_5

потерпілої ОСОБА_6

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у місті Стрий кримінальне провадження № 0001851 про обвинувачення ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Здешів, Кам`янка-Бузького району, Львівської області, українця, громадянина України, з вищою освітою, пенсіонера, проживаючого в АДРЕСА_1 , раніше не судимого;

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України, -

ВСТАНОВИВ:
ОСОБА_5 , 16.10.2015р. близько17.30 год, керуючи власним автомобілем ВАЗ-2103, р.н. НОМЕР_1 , по вул. С.Стрільців у м. Стрий, Львівської області, зі сторони вул. Добрівлянської у напрямку вул. Львівської, проїжджаючи повз будинок № 10 зазначеної вулиці із швидкістю приблизно 40 км/год., проявивши злочинну недбалість та неуважність до дорожньої обстановки та її змін, при під`їзді до будинку АДРЕСА_2 , порушуючи вимоги «Правил дорожнього руху України», які затверджені постановою Кабінету Міністрів України №1306 від 10.10.2001р. та введені в дію з 01.01.2002р., а саме п.1.5 «дії або бездіяльність учасників дорожнього руху та інших осіб не повинні створювати небезпеку чи перешкоду для руху, загрожувати життю або здоров`ю громадян, завдавати матеріальних збитків», п.2.3 п.п.»б» «Для забезпечення безпеки дорожнього руху водій зобов`язаний: «бути уважним, стежити за дорожньою обстановкою, відповідно реагувати на її зміни і не відволікатись від керування цим засобом у дорозі» п.п. «д» - «водій зобов`язаний не створювати своїми діями загрози безпеці дорожнього руху»; п.12.3 «у разі виникнення небезпеки для руху або перешкоди, яку водій об`єктивно спроможний виявити, він повинен негайно вжити заходів для зменшення швидкості аж до зупинки транспортного засобу або безпечного для інших учасників руху об`їзду перешкоди», порушив правила безпеки дорожнього руху, відвернув свою увагу на групу людей, і перестав дивитись попереду свого автомобіля на проїжджу частину дороги на час 4,36-6,01 секунди, тобто відволікся від керування транспортним засобом на час достатній для зупинки транспортного засобу з моменту виникнення небезпеки шляхом застосування екстренного гальмування, внаслідок чого скоїв наїзд на пішохода ОСОБА_7 результаті вказаного ДТП ОСОБА_8 отримала тілесні ушкодження у вигляді, перелому верхньої гілки правої лобкової та гілки правої сідничної кісток з незначним зміщенням кісткових уламків по висоті стояння та з велико-вогнищевими крововиливами в навколишні м`які тканини; крововиливи в адвентиції вен правої половини малого тазу та оточуючій жировій клітковині; осколковий перелом правої стегнової кістки у верхній третині зі зміщенням уламків, з велико-вогнищевим крововиливом в навколишні м`які тканини, перелом грудного відділу хребта (між п`ятим та шостим хребцями), закриту черепну мозкову травму у вигляді струсу головного мозку, садно в лівій лобно-скроневій ділянці голови, ближче до зовнішнього кінця лівої брови,

садно на спинці носа в верхній третині, садно на шкірі нижньої губи справа, множинні садна майже по всьому протязі задньої поверхні лівої кисті, садно на задній поверхні проекції правого ліктьового суглобу, садно на передній проекції правого колінного суглобу, синець на зовнішній поверхні верхньої третини правого стегна, синець на зовнішній поверхні верхньої третини правої гомілки, від яких померла ІНФОРМАЦІЯ_2 .

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_5 свою вину у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення визнав повністю та дав покази про те, що дійсно керуючи автомобілем проявив неуважність, відволікся від дорожньої обстановки внаслідок чого здійснив наїзд на пішохода. Щиро розкаюється у вчиненому просить його суворо не карати.
Крім повного визнання своєї винності обвинуваченим, його винуватість у вчиненні інкримінованого кримінального правопорушення доведена зібраними органом досудового розслідування матеріалами кримінального провадження, які учасники судового провадження не оспорювали та вважали їх дослідження в судовому засіданні недоцільним. Судом встановлено, що вони правильно розуміють зміст цих обставин, сумніви у добровільності та істинності їх позицій відсутні.
Заслухавши думку учасників судового провадження, роз`яснивши їм зміст ч. 3 ст. 349 КПК України про те, що в такому випадку вони будуть позбавлені права оспорювати ці обставини в апеляційному порядку, суд визнає недоцільним дослідження доказів щодо цих обставин і визнає фактичні обставини доведеними наявними у матеріалах кримінального провадження доказами.
Суд вважає, що дії обвинуваченого ОСОБА_5 вірно кваліфіковані за ч.2 ст. 286 КК України, тобто порушенні правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що спричинило смерть потерпілого.
Доведеність вини і така кваліфікація дій обвинуваченого в суду не викликає сумнівів. Наведені вище докази винності у своїй сукупності є логічними і послідовними та відтворюють реальні події, що мали місце.
При призначенні покарання обвинуваченому суду слід суворо дотримуватись принципів законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання, маючи на увазі, що мета покарання засудженого є його виправлення, перевиховання та соціальна реабілітація, запобігання вчиненню нових злочинів.
В даній справі, суд, призначаючи ОСОБА_5 покарання, при виборі останньому заходу примусу і порядку його відбування разом зі ступенем тяжкості вчиненого злочину, враховує дані про особу обвинуваченого та всі інші обставини, які відповідно до положень КК України, у тому числі статей 66, 67 цього Кодексу, впливають на вибір заходу примусу та порядок його відбування.
При цьому до обставин, щопомякшують відповідальність суд визнає те, що ОСОБА_5 , щиро розкаявся у вчиненому, активно сприяв розкриттю кримінального правопорушення, добровільно відшкодував завдані збитки.

Обтяжуючих відповідальність ОСОБА_5 обставин по справі не встановлено

Враховується, що обвинувачений вчинив неумисний тяжкий злочин, вперше притягується до кримінальної відповідальності, виключно позитивно характеризуються по місцю проживання, пенсіонер, потерпіла претензій немає та просить його суворо не карати.

Беручи до уваги всі обставини по справі, особу винної, суд приходить до переконання, що виправлення та перевиховання обвинуваченої ОСОБА_5 можливе в умовах без ізоляції його від суспільства, призначвши йому покарання в межах санкцій інкримінованої йому статті КК України, звільнивши його на підставі ст. 75 КК України від реального відбування покарання та застосувавши ст. 76 КК України.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 1 Закону України «Про застосування амністії в Україні» амністія є повне або часткове звільнення від відбування покарання осіб, визнаних винними у вчиненні злочину, або кримінальні справи стосовно яких розглянуті судами, але вироки стосовно цих осіб не набрали законної сили; амністія оголошується законом про амністію, який приймається відповідно до положень Конституції України, Кримінального Кодексу України та цього Закону.
Статтею 3 вказаного Закону встановлено, що установивши в стадії судового розгляду кримінальної справи наявність акта амністії, що усуває застосування покарання за вчинене діяння,

суд, за доведеності вини особи, постановляє обвинувальний вирок із звільненням засудженого від відбування покарання.
07 вересня 2017 року набув законної сили Закон України «Про амністію у 2016 році» від 22 грудня 2016 року.
Відповідно до ст. 1 п. ґ) Закону України «Про амністію у 2016 році» звільняються від відбування покарання у виді позбавлення волі на певний строк та від інших покарань, не пов`язаних з позбавленням волі, особи, визнанні винними у вчинені необережного злочину, що не є особливо тяжким злочином відповідно до статті 12 КК України, які на день набрання чинності цим Законом досягли пенсійного віку, встановленого статтею 26 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».
Під час судового розгляду встановлено, що згідно паспорта громадянина України ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , тобто на момент скоєння вказаної ДТП, йому виповнилось 74 роки. Судом також досліджено, що ОСОБА_5 вчинив вказаний злочин, передбачений ч. 2 ст. 286 КК України, до набрання чинності Законом України «Про амністію у 2016 році». Крім того, даний злочин є неумисним тяжким злочином, відповідно до ст.12 КК України.
Таким чином, на обвинуваченого ОСОБА_5 поширюється дія Закону України Про амністію у 2016 році від 22.12.2016 року. Обвинувачений ОСОБА_5 не заперечив щодо застосування до нього амністії. Перешкод для застосування амністії та звільнення від відбування призначеного покарання з цих підстав ОСОБА_5 - судом не встановлено. За таких обставин, відповідно до ст.86 КК України, на підставі п. «ґ» ст.1 Закону України Про амністію у 2016 році ОСОБА_5 слід звільнити від відбування призначеного покарання.
Суд роз`яснює обвинуваченому ОСОБА_5 наслідки застосування амністії, а саме, що застосування амністії у подальшому, протягом наступних десяти років до нього не може бути застосована.
Витрати на залучення експерта для проведення експертиз в розмірі 2212,80 грн. стягнути з обвинуваченого ОСОБА_5 в користь держави.
На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 368, 370, 374 КПК України, суд
ЗАСУДИВ:
ОСОБА_5 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України і призначити покарання у вигляді 4 (чотирьох) років позбавлення волі з позбавленням права керування транспортними засобами на строк два роки.
Згідно ст. 75 КК України ОСОБА_5 звільнити від відбування даного покарання з випробуванням, якщо він протягом 3 /трьох/ років іспитового строку не вчинить нового кримінального правопорушення і виконає покладені на нього обов`язки.
Згідно ст. 76 ч. 1 п. п. 2, 3, 4 КК України зобовязати ОСОБА_5 не виїжджати за межі України на постійне місце проживання без дозволу уповноваженого органу з питань пробації, повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання та періодично з`являтися у вказані органи для реєстрації.
Керуючись ст.86 КК України та на підставі п. «ґ» ч. 1 ст.1 Закону України «Про амністію у 2016 році» №1810-VІІІ від 22 грудня 2016 року засудженого ОСОБА_5 повністю звільнити від відбування покарання призначеного цим вироком.
Стягнути в користь держави з ОСОБА_5 2212 (дві тисячі двісті дванадцять) гривень 80 копійок за проведення експертиз в кримінальному провадженні № 0001851.
Вирок може бути оскаржений до апеляційного суду Львівської області через Стрийський міськрайонний суд протягом 30 днів з дня його проголошення з підстав, передбачених ст. 394 КПК України.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку на подачу апеляційної скарги за відсутності такої скарги, а при оскарженні вироку - після постановлення ухвали апеляційним судом.

Обвинуваченому та прокурору копію вироку вручити негайно після його проголошення.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Вирок виготовлено в нарадчій кімнаті.

Суддя ОСОБА_1