Провадження № 11-кп/792/112/18
Категорія: ч.3 ст.185 КК України Доповідач ОСОБА_2
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
30 січня 2018 року Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду Хмельницької області у складі:
головуючого-судді ОСОБА_2 ,
суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
з участю секретаря с/з ОСОБА_5 ,
прокурора ОСОБА_6 ,
обвинуваченого ОСОБА_7 ,
захисника ОСОБА_8 ,
розглянула у відкритому судовому засіданні в місті Хмельницькому матеріали кримінального провадження за апеляційними скаргами прокурора, який брав участь у розгляді кримінального провадження, на вирок Хмельницького міськрайонного суду від 13 листопада 2017 року,

в с т а н о в и л а:
Вироком Хмельницького міськрайонного суду від 13 листопада 2017 року,

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Катеринівка Житомирської області, громадянина України, українця, вдівця, із повної середньою освітою, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого:
- 26.08.1981 року Хмельницьким міськрайонним судом за ч.2 ст.140 КК України (1960 р.) на 2 роки позбавленні волі з відстрочкою виконання вироку на 1 рік.
- 29.03.1990 року Красилівським районним судом Хмельницької області за ч.2 ст. 229-6, ч.3 ст.140, ч.2 ст.141, ч.2 229-2 КК України (1960 р.) на 3 роки позбавлення волі умовно, 15.04.1993 року звільнений по відбуттю строку покарання.
- 18.01.1995 року Хмельницьким міськрайонним судом за ч.3 ст.140 КК України (1960 р.) на 3 роки позбавлення волі, 21.01.1997 року звільнений по відбуттю строку покарання.
- 18.07.2001 року Хмельницьким міськрайонним судом за ч.ч.2, 3 ст.140 КК України (1960 р.) на 3 роки позбавлення волі, 17.05.2003 року звільнений по відбуттю строку покарання.
- 01.07.2004 року Хмельницьким міськрайонним судом за ч.2 ст.185, ч.2 ст.309, ст.70 КК України на 2,6 років позбавлення волі.
- 13.08.2004 року Хмельницьким міськрайонним судом за ч.2 ст.309, ч.2 ст.185 КК України на 2,6 років позбавлення волі з поглинанням вироку Хмельницького міськрайонного суду від 01.07.2004 року, 15.07.2005 року звільнений відповідно до Закону України «Про Амністію».
- 10.07.2006 року Хмельницьким міськрайонним судом за ч.2 ст.309 КК України на 2,6 років позбавлення волі з іспитовим строком на 1 рік 6 місяців.
- 18.05.2007 року Хмельницьким міськрайонним судом за ч.2 ст.309 КК України на 2,6 років позбавлення волі, 03.04.2009 року звільнений по відбуттю строку покарання.
- 06.08.2010 року Хмельницьким міськрайонним судом за ч.2 ст.185, ст.395 КК України на 1,1 років позбавлення волі, 21.06.2011 року звільнений по відбуттю строку покарання.
- 23.01.2013 року Хмельницьким міськрайонним судом за ч.2 ст.185 КК України на 1,6 років позбавлення волі, 28.07.2014 року звільнений по відбуттю строку покарання.
- 22.02.2016 року Хмельницьким міськрайонним судом за ч.2 ст.185 КК України до арешту строком на 3 місяці, 23.08.2016 року звільнений по відбуттю строку покарання,
визнано винуватим у вчиненні злочину, передбаченого частиною 3 статті 185 КК України, і призначено йому покарання, із застосування положень статті 69 КК України, у виді арешту на строк 6 (шість) місяців.
Долю речових доказів вирішено відповідно до вимог ст.100 КПК України.
Строк відбування покарання ОСОБА_7 постановлено обчислювати з моменту набрання вироком законної сили, врахувавши в цей строк час його попереднього ув`язнення: з 10.08.2017 року (з дня затримання) по 11.08.2017 року відповідно до положень частин 1, 5 статті 72 КК України, із розрахунку один день попереднього ув`язнення за один день арешту.
За вироком суду, ОСОБА_7 , будучи раніше неодноразово судимим за вчинення кримінальних правопорушень проти власності, маючи не зняту та не погашену судимість, на шлях виправлення не став та знову вчинив умисне кримінальне правопорушення проти власності.
Так, 10.08.2017 року о 14.47 годин ОСОБА_7 , перебуваючи у приміщенні магазину «Економ», що по вул. Соборній, 43, м. Хмельницького, шляхом підбору ключа до дверцят камери схову для речей відвідувачів вказаного магазину, проник у сховище, а саме всередину камери схову під №10, звідки умисно, повторно, таємно викрав жіночу сумку коричневого кольору, яка належить ОСОБА_9 , всередині якої знаходились особисті речі та документи, які матеріальної цінності для потерпілої не представляють, а також мобільний телефон марки «Samsung» моделі SM - G903F, ІМЕІ НОМЕР_1 , вартість якого становить 2920 грн., всередині якого знаходився стартовий пакет оператора мобільного зв`язку «Simyo» НОМЕР_2 із абонентським номером НОМЕР_3 , вартістю 150,89 грн., а також карта пам`яті miсro-sd марки «Ultra» об`ємом 16 Гб, вартістю 174,23 грн., після чого із викраденими речами залишив приміщення магазину.
Вказаними умисними протиправними діями ОСОБА_7 потерпілій ОСОБА_9 заподіяно майнової шкоди на загальну суму 3245,12 грн.
Прокурор в своїй апеляційній скарзі просить вирок, як незаконний, скасувати та ухвалити новий вирок, яким призначити покарання ОСОБА_7 за ч.3 ст.185 КК України у виді позбавлення волі строком на 3 роки. В решті вирок залишити без змін, а також просить дослідити характеризуючі данні обвинуваченого та надати їм належну правову оцінку.

Свої вимоги аргументує неправильним застосуванням закону України про кримінальну відповідальність, що потягло невідповідність призначеного покарання тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особі обвинуваченого та істотним порушенням вимог кримінального процесуального закону.

Просить врахувати, що в мотивувальній частині вироку судом не достатньо обґрунтовано доцільність призначення більш м`якого покарання, ніж передбачено законом.

Заслухавши доповідь судді апеляційного суду щодо змісту судового рішення з коротким викладом суті вимог апеляційної скарги, прокурора на підтримку апеляційної скарги з підстав наведених у ній, заперечення обвинуваченого та його захисника щодо задоволення апеляційної скарги прокурора, перевіривши матеріали кримінального провадження та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що вона не підлягає до задоволення в силу наступних підстав.

Враховуючи, що фактичні обставини справи жодною стороною судового провадження не оспорюються, то висновки суду першої інстанції щодо фактичних обставин справи апеляційним судом не перевіряються.

Дії ОСОБА_7 за ч.3 ст.185 КК України, як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене повторно, поєднане з проникненням у сховище, кваліфіковано вірно.

Згідно ст.50 КК України покарання є заходом примусу, що застосовується від імені держави за вироком суду до особи, визнаної винною у вчиненні злочину. Покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженими, так і іншими особами.

Покарання обвинуваченому ОСОБА_7 призначено судом першої інстанції з дотриманням вимог ст.65 КК України та роз`яснень, що містяться в п.1 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 24 жовтня 2003 року зі змінами, внесеними Постановами № 18 від 10 грудня 2004 року і № 8 від 12 червня 2009 року «Про практику призначення судами кримінального покарання», з врахуванням суспільної небезпеки вчиненого злочину, характеристики винної особи, а також обставин, передбачених змістом ст.ст.66, 67 КК України.
Зокрема, суд першої інстанції, обираючи вид та міру покарання обвинуваченому ОСОБА_7 , врахував ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного, обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.
Враховано, що ОСОБА_7 по місцю проживання характеризується посередньо, активно сприяв розкриттю злочину, щиро розкаявся в скоєному, повернув потерпілій викрадене майно, остання просила його суворо не карати, дані обставини, відповідно до положень статті 66 КК України, суд визнав пом`якшуючими покарання обставинами.
Обтяжуючою покарання обставиною суд визнав - рецидив злочину.
Крім того, за наявності декількох обставин, що пом`якшують покарання, суд першої інстанції, належним чином мотивувавши своє рішення, прийшов до вірного висновку, що обвинуваченому за частиною 3 статті 185 КК України доцільно призначити покарання у виді арешту із застосуванням статті 69 КК України, перейшовши до іншого більш м`якого виду основного покарання, не зазначеного в санкції статті частини 3 статті 185 КК України, оскільки саме таке покарання є достатнім для його виправлення і це буде дієвим засобом для профілактики скоєння протиправних дій, з чим і погоджується колегія суддів.
Таким чином, підстав для скасування вироку суду щодо ОСОБА_7 за м`якістю призначеного покарання при перевірці справи в апеляційному порядку колегія суддів не встановила, а тому вважає за необхідне рішення місцевого суду залишити без змін, а апеляційну скаргу прокурора без задоволення.
У зв`язку із наведеним, керуючись ст.ст. 404-405, 407, 418, 419 КПК України, колегія суддів судової палати,

п о с т а н о в и л а:
Вирок Хмельницького міськрайонного суду від 13 листопада 2017 року щодо ОСОБА_7 залишити без зміни, а апеляційну скаргу прокурора без задоволення.

Ухвала набирає законної сили негайно та може бути оскаржена в касаційному порядку протягом трьох місяців з дня проголошення судового рішення судом апеляційної інстанції.

Судді/підписи/

Згідно з оригіналом:
Суддя Апеляційного суду
Хмельницької області ОСОБА_2