Апеляційний суд Кіровоградської області
Провадження № 11-кп/781/243/18 Головуючий у суді 1-ї інстанції: ОСОБА_1
Доповідач в суді ІІ інстанції: ОСОБА_2

УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
26.03.2018 року. Колегія суддів судової палати у кримінальних справах апеляційного суду Кіровоградської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,

суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

з участю: секретаря ОСОБА_5 ,

прокурора ОСОБА_6 ,

засудженого ОСОБА_7 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Кропивницькому, в режимі відео конференції, матеріали клопотання засудженого ОСОБА_7 про застосування умовно-дострокового звільнення від відбування покарання за апеляційною скаргоюна ухвалу Ленінського районного суду м. Кіровограда від 23 лютого 2018 року, якою
ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Будище, Черкаського району, Черкаської області, українця, громадянина України, з середньою освітою, неодруженого, не працюючого. зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , по теперішній справі засудженого:
- 20.02.2017 року Добровеличківським районним судом Кіровоградської області за ч. 2 ст. 185; ст. 71 КК України до 3 років 3 місяців позбавлення волі, в строк відбування покарання засудженому зараховано час перебування під вартою в слідчому ізоляторі м. Кіровоград з 24.06.2016 року по 18.07.2017 року з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі, а саме 1 рік 24 дні.
відмовлено у задоволенні клопотання про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання,
В С Т А Н О В И Л А:

Засуджений ОСОБА_7 звернувся до Ленінського районного суду м. Кіровограда з клопотанням про його умовно-дострокове звільнення, на підставі ст. 81 КК України.
Ухвалою Ленінського районного суду м. Кіровограда від 23 лютого 2018 року, відмовлено в задоволені клопотання.
Своє рішення районний суд мотивував тим, що при вирішенні питання про застосування щодо особи умовно дострокового звільнення від відбування покарання, вирішальним фактором є не факт відбування ним призначеного покарання, а саме виправлення засудженого. В листопаді 2017 року засудженому було відмовлено в застосуванні до нього умовно дострокового звільнення та в заміні невідбутої частини покарання більш м`яким у виді обмеження волі. Надана характеристика, яка отримана 11.01.2018 року свідчать, що позитивне виправлення засудженого ОСОБА_7 та одна зразкова поведінка відбулася в місяць звернення засудженого з даною заявою, тобто в надто короткий строк.
В апеляційній скарзі ОСОБА_7 просить скасувати ухвалу районного суду та звільнити від подальшого відбування покарання умовно-достроково.
Свої вимоги апелянт мотивує тим, що районний суд не навів мотиви в зв`язку з якими відхилив його доводи про те, що засуджений дійсно довів своє виправлення сумлінною поведінкою та сумлінним ставленням до праці.
Як вбачається з матеріалів справи, він - засуджений ОСОБА_7 після прибуття до ДУ «Кропивницька ВК № 6» відразу, з 20.09.2017року, був працевлаштований нічним днювальним відділення СПС № 6 де проявляв добросовісне ставлення до праці та мав позитивну характеристику.
З листопада 2017 року по теперішній час працює старшим днювальним кімнати побачень, де був заохочений правами начальника відділення за добросовісне ставлення до праці та сумлінну поведінку.
Працював без оплати праці так, як переважна більшість засуджених працює без оплати праці. При цьому, як пояснили представники установи виконання покарання, бюджетом не передбачена виплата такої заробітної плати.
Однак, суд першої інстанції не звернув увагу на характеристики, але тільки вказав що процес виправлення та перевиховання має бути стабільним та послідовним та зразкова поведінка відбулась в надто короткий строк, тобто суд першої інстанції прийшов до необґрунтованого висновку, що засуджений не довів свого виправлення.
При цьому суд оголосив його доводи, однак не надав їм відповідної юридичної, не надав оцінки розбіжностям і протиріччям, а саме, не вказав, яка має бути стабільність і послідовність, якщо він як засуджений режиму відбування покарання не порушував, працював та і по теперішній час працює. З початку відбування покарання має позитивну поведінку і подає позитивний приклад для інших засуджених.
Заслухавши доповідача, думку прокурора, який заперечував проти задоволення апеляційної скарги, вивчивши матеріали клопотання та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що її слід залишити без задоволення з таких підстав.

За змістом ч. 2, п. 3 ч. 3 ст. 81 КК України умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосовано, якщо засуджений добросовісною поведінкою та відношенням до праці довів своє виправлення, після фактичного відбуття не менше трьох чвертей строку покарання, призначеного судом за умисний особливо тяжкий злочин, а також покарання призначеного особі, яка раніше звільнялась умовно-достроково і знову вчинила умисний злочин протягом невідбутої частини покарання.

Згідно Постанови Пленуму Верховного суду України №2 від 26 квітня 2002 року « Про умовно - дострокове звільнення від відбування покарання і заміну невідбутої частини покарання більш м`яким», при застосуванні умовно-дострокового звільнення від відбування покарання суди повинні враховувати поведінку засудженого за весь період відбування покарання, а також дані про попередні судимості та відшкодування матеріальних збитків.

Як вбачається з матеріалів клопотання, ОСОБА_7 засуджено вироком Добровеличківського районного суду Кіровоградської області від 20.02.2017 року за ч. 2 ст. 185; ст. 71 КК України до 3 років 3 місяців позбавлення волі.
З 01.09.2017 року відбуває покарання в Кропивницькій виправній колонії (№ 6). За час відбування покарання в установі характеризувався позитивно, порушень встановленого порядку відбування покарання не допускав. На профілактичні заходи індивідуально-виховного характеру реагував позитивно, завжди робить належні висновки.
З 20 вересня 2017 року даний засуджений працював нічним днювальним відділення СПС № 6. Проявляв добросовісне ставлення до праці, вчасно виконував покладені на нього завдання, до інструменту та інвентарю ставився бережливо, мав сумлінну поведінку.
З характеристики, затвердженої начальником ДУ «Кропивницька ВК (№6)» від 21.02.2018 року вбачається, що засуджений ОСОБА_7 стосовно скоєного злочину розкаюється. Міру покарання призначену судом вважає справедливою. У взаємовідносинах з іншими засудженими не конфліктний. Підтримує стосунки із засудженими позитивної спрямованості. Дотримується правомірних та ввічливих взаємовідносин з персоналом. Спальне місце та приліжкову тумбочку утримує у чистоті і порядку. Дбайливо ставиться до майна установи і предметів, якими користується при виконанні дорученої роботи, здійснює за ними належний догляд, використовує тільки за призначенням. Виконує передбачені законом вимоги персоналу установи.
До виконання робіт із благоустрою установи ставиться з розумною ініціативою, виконує ремонтні роботи на відділенні, залучається до робіт без оплати праці. Відповідно до пункту 5 статті 118 Кримінально-виконавчого кодексу України даний засуджений відпрацював 40 годин.
Бере особисту участь у виховних заходах, які проводяться в установі.
Приймає участь у роботі самодіяльних організацій, проявляє соціально корисну активність в організації їх роботи.
Відповідно до статті 123 Кримінально-виконавчого кодексу України бере участь у реалізації програм диференційованого виховного впливу «Професія».
Відповідно до довідки про заробітну плату засудженого ОСОБА_7 за період з вересня 2017 року по грудень 2017 року з оплатною формою праці не працював.
Однак, як вбачається матеріали клопотання засудженого ОСОБА_7 про застосування умовно-дострокового звільнення, останній раніше судимий:
- 07.02.1989 року Вільшанським районним судом Кіровоградської області за ч. 2 ст. 141; 25-1 КК УРСР до 2 років позбавлення волі, умовно із обов`язковим залученням до праці.
- 18.05.1989 року Вільшанським районним судом Кіровоградської області за ч. 2 ст. 215-3; 43 КК УРСР до 2 років 6 місяців позбавлення волі. Звільнений 02.12.1991 року по відбуттю строку покарання.
- 21.09.1993 року Ленінським районним судом м. Кіровоград за ч. 2 ст. 140; ч. З ст. 140; ст. 42 КК України до 5 років позбавлення волі, з конфіскацією всього особистого майна. Звільнений 08.10.1997 року по відбуттю строку покарання.
- 16.12.1999 року Вільшанським районним судом Кіровоградської області за ч. З ст. 140; ст. 44; ч.2 ст. 143 ст. 42 КК України до 2 років позбавлення волі. Звільнений 16.12.2001 року по відбуттю строку покарання.
- 16.01.2003 року Ульяновським районним судом Кіровоградської області за ч. З ст. 185 КК України до ЗІ років 10 місяців позбавлення волі.
- 17.01.2003 року Вільшанським районним судом Кіровоградської області за ст. 395; ч.4 ст. 70 КК України до 3 років 07 місяців 24 днів позбавлення волі. Звільнений 18.08.2005 року на підставі ст. 81 КК України: умовно-достроково на 1 рік 23 дні за постановою Ленінського районного суду м. Кіровоград від 11.08.2005 року.
- 30.11.2011 року Брянським обласним судом Російської Федерації за ч. 1 ст. 322 КК Російської Федерації до 6 місяців позбавлення волі.
- 21.11.2012 року Борисовським районним судом Білгородської області Російської Федерації за ч. 1 ст. 158, п. «А» ч.3 ст. 158; ч.3 ст. 69 КК Російської Федерації до 10 місяців позбавлення волі.
- 24.06.2014 року Вільшанським районним судом Кіровоградської області за ч. З ст. 185; ч. 2 ст. 194; ч.1 ст. 70 КК України до 4 років позбавлення волі. Ухвалою Ленінського районного суду м. Кіровоград від 01.09.2014 року на підставі ст. 6 Закону України «Про амністію» від 08.04.2014 року не відбуту частину строку покарання 3 роки 09 місяців 12 днів скорочено на 1/2 , а саме на 1 рік 10 місяців 21 день. Звільнений 20.10.2015 року на підставі ст. 81 КК України умовно-достроково на 4 місяці 21 день за постановою Ленінського районного суду м. Кіровоград від 09.10.2015 року.
Отже до засудженого ОСОБА_7 раніше неодноразово застосовувалось умовно дострокове звільнення від відбування покарання. Проте засуджений належних висновків для себе не зробив та вчинив умисний, корисливий злочин, з який на даний час відбуває покарання в період умовно-дострокового звільнення від відбування покарання, що свідчить про його кримінологічну характеристику, як особи схильної до злочинної діяльності.
При цьому покарання за вироком Добровеличківського районного суду Кіровоградської області від 20.02.2017 року за ч. 2 ст. 185 було призначено на підставі ст. 71 КК України, та частково приєднано невідбуту частину покарання за вироком Вільшанського районного суду Кіровоградської області від 24 червня 2014 року у виді 4 місяців 21 дня позбавлення волі, за яким його було звільнено умовно-достроково хвалою Ленінського районного суду м. Кіровограда Кіровоградської області від 09.10.2015 року.
Як вбачається з довідки про наявність заохочень та стягнень ОСОБА_7 з часу відбування покарання у ДУ «Кропивницька ВК № 6» з 01.09.2017 року має лише одне заохочення у виді подяки за сумлінну поведінку та ставлення до праці.
При цьому, на комісії установи ДУ «Кропивницька ВК № 6» 09.11.2017 року розглядалось питання про застосування до засудженого ОСОБА_7 умовно-дострокового звільнення, однак йому було відмовлено, як такому, що не довів свого виправлення.
Проте, при застосуванні умовно-дострокового звільнення від відбування покарання судами повинно враховуватись поведінка засудженого за весь період відбування покарання, а також дані про попередні судимості та відшкодування матеріальних збитків.

Сумлінна поведінка полягає у зразковому дотриманні вимог режиму, участі у самодіяльних організаціях засуджених, беззаперечному виконанні законних вказівок розпоряджень адміністрації органів кримінально-виконавчої системи, відсутності порушень дисципліни, товариському ставленні до інших засуджених. Це поведінка на яку повинні орієнтуватися інші особи, які відбувають покарання.

Разом із тим, як вбачається із характеристики та матеріалів клопотання за час перебування в установах попереднього ув`язнення та відбування покарання поведінка засудженого протягом більшого строку відбування покарання не була позитивним прикладом для інших засуджених та не вказувала на те, що засуджений став на шлях виправлення та своєю зразковою поведінкою довів своє виправлення. З характеристики слідує, що позитивне виправлення засудженого ОСОБА_7 та одна зразкова поведінка відбулась від 11.01.2018 року, в місяць звернення засудженого з заявою про умовно-дострокове звільнення (а.с.9).

Також засуджений залучався до суспільно-корисної праці працював безоплатно нічним днювальними відділення СПС № 6 та старшим днювальним кімнати побачень, тобто не більше 2 годин на добу, проте не зважаючи на наявність вакансій не залучався до повноцінної восьмигодинної праці на оплатній основі.
Так, матеріали клопотання не містять даних, що засуджений ОСОБА_7 сумлінною поведінкою і зразковим ставленням до праці довів своє виправлення, атому, доводи викладені в апеляції є необґрунтованими та безпідставними.

Оцінивши кількість судимостей та заохочень ОСОБА_7 , а також те, щов листопаді 2017 року комісії установи ДУ «Кропивницька ВК № 6» розглядалось питання умовно-дострокового звільнення, колегія суддів погоджується з висновком районного суду стосовно того, що зразкова поведінка відбулася в місяць звернення засудженого з заявою до районного суду, тобто в надто короткий строк, а ставлення до праці не свідчить про його виправленняза весь період відбування покарання.
А тому підстав для умовно-дострокового звільнення від відбування покарання не має
Апеляційні вимоги ОСОБА_7 стосовно того, що районним судом не було досліджено матеріали клопотання клопотання засудженого ОСОБА_7 про застосування умовно-дострокового звільнення, не надана оцінка, та не надано доказів на неможливість застосування дострокового звільнення не можуть бути задоволено оскільки, як вбачається з ухвали Ленінського районного суду м. Кіровограда від 23 лютого 2018 року судом досліджено матеріали клопотання в повній мірі, при винесенні рішення було взято до уваги засідання комісії установи ДУ «Кропивницька ВК № 6».
Керуючись ст.ст. 376, 404, 405, 407, 409, 537, 539 КПК України, -
П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу засудженого ОСОБА_7 - залишити без задоволення, а ухвалу Ленінського районного суду м. Кіровограда від 23 лютого 2018 року, якою відмовлено ОСОБА_7 у задоволенні заяви про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання залишити без змін.
Ухвала є остаточною і оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді:
ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4