Провадження № 1-кп/537/35/2017
Справа № 537/4749/16-к
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

20.11.2017 року м. Кременчук

Крюківський районний суд м.Кременчука Полтавської області в складі головуючого судді ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , за участю прокурора ОСОБА_3 , обвинуваченого ОСОБА_4 , захисника адвоката ОСОБА_5 розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Кременчуці Полтавської області кримінальні провадження №0001524, №0001087, №0000294 №0001708 по обвинуваченню ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець м.Одеса, українець, громадянин України, освіта середньо - спеціальна, не одружений, не працює, раніше судимий: 21.06.2016 року Крюківським районним судом м.Кременчука Полтавської області за ст..ст.185 ч.1, 15 ч.2, 185 ч.2, 70 КК України до 2 років позбавлення волі, на підставі ст..75 КК України звільнений від відбування покарання з випробуванням з встановленням іспитового строку 1 рік; 03.08.2016 року Автозаводським районним судом м.Кременчука Полтавської області за ст..ст.15 ч.2, 185 ч.2, 70 ч.4 КК України до 3 років позбавлення волі, на підставі ст..75 КК України звільнений від відбування покарання з випробуванням з встановленням іспитового строку 1 рік 6 місяців, відповідно до ухвали Крюківського районного суду м.Кременчука Полтавської області від 07.02.2017 року звільнення від відбування покарання скасовано та направлений для відбування призначеного покарання, зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1

у вчиненні злочинів передбачених ст.ст.185 ч.3, 185 ч.2, 309 ч.1 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_4 вчинив злочини проти власності та злочин у сфері незаконного обігу наркотичних засобів за наступних обставин.

26.02.2016 року близько 08 години ОСОБА_4 за допомогою ножа відкрив двері водія, проник до салону автомобіля «Mazda 626» д.н. НОМЕР_1 , який знаходився біля будинку АДРЕСА_2 , де таємно викрав майно, що належить потерпілому ОСОБА_6 , а саме: автомагнітолу «Муstery» моделі «mar 919U v3m10» вартістю 1591 грн., відеореєстратор «Genuis DVR HD 565» вартістю 435 грн., чим спричинив потерпілому ОСОБА_6 матеріальну шкоду на загальну суму 2026 грн., після чого з місця вчинення злочину зник.

17.05.2016 року близько 07 години 20 хвилин ОСОБА_4 за допомогою ножа відкрив двері водія, проник до салону автомобіля «ЗАЗ Таврія» д.н. НОМЕР_2 , який знаходився біля будинку АДРЕСА_3 , де таємно викрав майно, що належить потерпілому ОСОБА_7 , а саме: автомагнітолу «LG LAC UA380R» зі стаціонарними колонками у дерев`яному корпусі в кількості двох штук вартістю 1 221 грн., підсаку рибальську вартістю 120 грн., домкрат оригінальний до автомобіля «Таврія» вартістю 40 грн., чим спричинив потерпілому ОСОБА_7 матеріальну шкоду на загальну суму 1 381 грн., після чого з місця вчинення злочину зник.

16.07.2016 року близько 14 години 30 хвилин ОСОБА_4 через незачинені двері, проник до салону автомобіля «Кіа Сеrato» д.н. НОМЕР_3 , який знаходився біля магазину «Маркетопт», що розташований за адресою: Полтавська область м.Кременчук вул.І.Приходько б.86/1, де таємно викрав майно, що належить потерпілому ОСОБА_8 , а саме мобільний телефон «Samsung Galaxy S 5» вартістю 4 719 грн., чим спричинив потерпілому ОСОБА_8 матеріальну шкоду на вказану суму, після чого з місця вчинення злочину зник.

30.07.2016 року близько 11 години 30 хвили ОСОБА_4 відкрив капот автомобіля «Deawoo Lanos» д.н. НОМЕР_4 , який знаходився біля будинку АДРЕСА_4 та таємно викрав майно, що належить потерпілій ОСОБА_9 , а саме акумулятор на 60 ампер Українського виробництва, вартістю 990 грн., чим спричинив потерпілій ОСОБА_9 матеріальну шкоду на вказану суму, після чого з місця вчинення злочину зник.

30.07.2016 року близько 21 години 30 хвилин ОСОБА_4 відкрив капот автомобіля «Deawoo Lanos» д.н. НОМЕР_5 , який знаходився біля будинку АДРЕСА_5 та таємно викрав майно, що належить потерпілому ОСОБА_10 , а саме акумулятор на 60 ампер Українського виробництва, вартістю 880 грн., чим спричинив потерпілому ОСОБА_10 матеріальну шкоду на вказану суму, після чого з місця вчинення злочину зник.

02.08.2016 року близько 02 години ОСОБА_4 переліз через паркан приватного будинку, що розташований за адресою: АДРЕСА_6 , де із подвір`я будинку таємно викрав майно, що належить потерпілому ОСОБА_11 , а саме три алюмінієвих бідони вартістю 625 грн. кожен, чим спричинив потерпілому ОСОБА_11 матеріальну шкоду на загальну суму 1 875 грн. після чого з місця вчинення злочину зник.

17.08.2016 року близько 21 години 30 хвилин ОСОБА_4 за допомогою ножа відкрив двері водія, проник до салону автомобіля «ВАЗ 2101» д.н. НОМЕР_6 , який знаходився біля будинку АДРЕСА_7 , де таємно викрав майно, що належить потерпілому ОСОБА_12 , а саме: відео реєстратор «Pioneer» з екраном 5 дюймів вартістю 775 грн., лазерний далекомір «Stanley TLM 130І» вартістю 1492 грн., чим спричинив потерпілому ОСОБА_12 матеріальну шкоду на загальну суму 2 267 грн., після чого з місця вчинення злочину зник.

14.09.2016 року близько 23 години 50 хвилин ОСОБА_13 через відкрите вікно проник до приміщення офісу, що розташований за адресою: АДРЕСА_8 де таємно викрав майно, що належить потерпілому ОСОБА_14 , а саме: мобільний телефон марки «Ірhone 4» вартістю 3 944 грн., ноутбук «НР Раvilion DV 6 3022 SR» вартістю 12 330 грн., жіночу шубу з хутра норки з капюшоном, 46 розміру, 3 4 росту вартістю 22 400 грн., жіночу шубу з хутра норки із шкіряними вставками на рукавах та поясі, 46 розміру, 3 4 росту вартістю 7 360 грн., чим спричинив потерпілому ОСОБА_14 матеріальну шкоду на загальну суму 46 034 грн., після чого із місця вчинення злочину зник.

15 жовтня 2016 року ОСОБА_4 в районі кладовища, що розташоване біля мікрорайону «Молодіжний» в м.Кременчуці Полтавської області, знайшов кущ коноплі, з якого зірвав листя, після чого переніс їх по місцю проживання за адресою: АДРЕСА_1 де зберігав для власних потреб без мети збуту.

18 жовтня 2016 року в ході проведення огляду ОСОБА_4 , який проводився за адресою: АДРЕСА_1 , у останнього із задньої кишені штанів було вилучено особливо небезпечний наркотичний засіб канабіс, сухою вагою 7, 554 грама, який ОСОБА_4 незаконно придбав та зберігав без мети збуту.

Потерпілі ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_12 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 за викликом в судове засідання не прибули, надіслали до суду заяви, відповідно до яких просили проводити судовий розгляд у їх відсутність.

Потерпілі ОСОБА_14 та ОСОБА_15 за викликом в судове засідання не прибули, про причини неприбуття суд не повідомили.

Вислухавши думку прокурора, обвинуваченого та його захзисника, суд вважає за можливе провести судовий розгляд без потерпілих, оскільки за їх відсутності можливо з`ясувати всі обставини під час судового розгляду.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 не оспорюючи фактичних обставин та зібраних доказів, свою вину по пред`явленому обвинуваченню за ст..ст.185 ч.2, 185 ч.3, 309 ч.1 КК України визнав повністю та пояснив, що вчинив злочини за обставин та по мотивам, що вказані в описовій частині вироку.

Учасники судового провадження не оспорювали докази щодо обставин вчинення обвинуваченим встановлених судом злочинів та не заперечували визнати недоцільним дослідження цих доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються.

При цьому суд з`ясував, що вони правильно розуміють зміст цих обставин і їх позиція є добровільною, а також роз`яснив їм, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржувати ці обставини.

Відповідно до ч.3 ст.349 КПК України суд визнав недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються.

Як зазначено в обвинувальному акті, ОСОБА_4 таємно викрав майно потерпілого ОСОБА_12 16.07.2016 року.

Між тим, в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 суду пояснив, що вказане майно він викрав 17.08.2016 року близько 21 год. 30 хв.

Оскільки прокурором та захисником обвинуваченого вказані обставини не заперечуються та як вбачається із протоколу прийняття заяви потерпілого ОСОБА_12 про вчинене кримінальне правопорушення або таке, що готується від 17.08.2016 року, викрадення майна останнього мало місце 17.08.2016 року близько 21 години 30 хвилин, то суд вважає за необхідне уточнити дату та час викрадення майна потерпілого ОСОБА_12 , а саме зазначити, що останнє мало місце 17.08.2016 року близько 21 год. 30 хв.

Обвинувачений ОСОБА_4 повторно, таємно викрав чуже майно, а тому суд його дії кваліфікує за ст..185 ч.2 КК України.

Обвинувачений ОСОБА_4 , повторно, шляхом проникнення до приміщення, таємно викрав чуже майно, а тому суд його дії кваліфікує за ст..185 ч.3 КК України.

Обвинувачений ОСОБА_4 незаконно придбав та зберігав наркотичний засіб без мети збуту, а тому суд його дії кваліфікує за ст..309 ч.1 КК України.

При призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_4 , суд в повній мірі враховує ступінь тяжкості вчинених злочинів, а саме те, що останній вчинив злочин середньої тяжкості та тяжкий злочин, всі конкретні обставини по справі, дані про особу обвинуваченого, який має не зняті та не погашені у встановленому законом порядку судимості за вчинення корисливих злочинів, повторно вчинив корисливі злочини протягом іспитового строку, по місцю проживання характеризується посередньо, примусового лікування від алкоголізму та наркоманії не потребує, його вік та стан здоров`я.

Обставинами, які пом`якшують покарання обвинуваченого суд визнає щире каяття та активне сприяння розкриттю злочинів.

Обставиною, яка обтяжує покарання обвинуваченого є рецидив злочинів.

З урахуванням вище викладеного суд вважає, що обвинуваченому ОСОБА_4 , потрібно призначити покарання необхідне і достатнє для його виправлення та попередження нових злочинів у межах санкцій ч.2, ч.3 ст.185, ч.1 ст..309 КК України у вигляді позбавлення волі та відповідно до вимог ст..ст.70 ч.1, 71 КК України обвинуваченому необхідно визначити остаточне покарання.

Враховуючи особу обвинуваченого, характер та ступінь тяжкості вчинених останнім злочинів, суд підстав для застосування ст..69 КК України та підстав для звільнення обвинуваченого від призначеного покарання не вбачає.

Обвинуваченим ОСОБА_4 до суду подано клопотання, відповідно до якого останній просить застосувати до нього Закон України «Про амністію в 2016 році» та звільнити його від відбування покарання.

Відповідно до ст..86 КК України законом про амністію особи, визнані винними у вчиненні злочину обвинувальним вироком суду, або кримінальні справи стосовно яких розглянуті судами, але вироки стосовно цих осіб не набрали законної сили, можуть бути повністю або частково звільнені від відбування покарання.

Згідно ст..3 Закону України «Про застосування амністії в Україні» Установивши в стадії судового розгляду кримінальної справи наявність акта амністії, що усуває застосування покарання за вчинене діяння, суд, за доведеності вини особи, постановляє обвинувальний вирок із звільненням засудженого від відбування покарання.

Відповідно до ст..1 Закону України «Про амністію в 2016 році» підлягають звільненню від відбування покарання у виді позбавлення волі на певний строк та від інших покарань, не пов`язаних з позбавленням волі, особи, визнані винними у вчиненні умисного злочину, який не є тяжким або особливо тяжким відповідно до статті 12 Кримінального кодексу України, особи, визнані винними у вчиненні необережного злочину, який не є особливо тяжким відповідно до статті 12 Кримінального кодексу України, а також особи, кримінальні справи стосовно яких за зазначеними злочинами розглянуті судами, але вироки стосовно них не набрали законної сили: а) які на момент вчинення злочину були неповнолітніми; б) жінок, вагітних на день набрання чинності цим Законом; в) не позбавлених батьківських прав, які на день набрання чинності цим Законом мають дітей, яким не виповнилося 18 років, дітей-інвалідів та/або повнолітніх сина, дочку, визнаних інвалідами; г) яких на день набрання чинності цим Законом в установленому порядку визнано інвалідами першої, другої чи третьої групи, а також хворими на активну форму туберкульозу (диспансерні категорії 1-4), онкологічні захворювання (III, IV стадії за міжнародною класифікацією TNM), СНІД (III, IV клінічні стадії за класифікацією ВООЗ) та інші тяжкі хвороби, що перешкоджають відбуванню покарання та підпадають під визначення Переліку захворювань, які є підставою для подання до суду матеріалів про звільнення засуджених від подальшого відбування покарання, затвердженого у додатку 12 до Порядку організації надання медичної допомоги засудженим до позбавлення волі, затвердженого наказом Міністерства юстиції України, Міністерства охорони здоров`я України від 15 серпня 2014 року № 1348/5/572; ґ) які на день набрання чинності цим Законом досягли пенсійного віку, встановленого статтею 26 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування"; д) ветеранів війни (учасники бойових дій, інваліди війни та учасники війни, які підпадають під дію Закону України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту"); е) учасників ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС та потерпілих внаслідок Чорнобильської катастрофи - осіб, які підпадають під дію Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" та аналогічних законів інших держав - колишніх республік СРСР; є) які на день набрання чинності цим Законом мають одного чи обох батьків, які досягли 70-річного віку або визнані інвалідами першої групи, за умови, що в цих батьків немає інших працездатних дітей.

Згідно ст.2 Закону України «Про амністію в 2016 році» підлягають звільненню від відбування покарання у виді позбавлення волі на певний строк та від інших покарань, не пов`язаних з позбавленням волі, особи, кримінальні справи стосовно яких розглянуті судами, але вироки стосовно них не набрали законної сили, а також особи, визнані винними у вчиненні злочину, що не є особливо тяжким злочином проти життя та здоров`я особи та не є діянням, передбаченим частинами другою, третьою і четвертою статті 408, статтею 410, частинами другою, третьою і четвертою статті 411 Кримінального кодексу України, які захищали незалежність, суверенітет та територіальну цілісність України, брали безпосередню участь в антитерористичній операції, забезпеченні її проведення, перебуваючи безпосередньо в районах антитерористичної операції у період її проведення, отримали статус учасника бойових дій (крім осіб, зазначених у частині четвертій статті 86 Кримінального кодексу України, статті 4 Закону України "Про застосування амністії в Україні" та статті 9 цього Закону).

Оскільки як встановлено судом, обвинувачений ОСОБА_4 не є особою, яка вказана у ст..ст.1, 2 Закону України «Про амністію в 2016 році» та останній вчинив злочин передбачений ст..185 ч.3 КК України, який є умисним тяжким злочином, то відсутні підстави для звільнення обвинуваченого від відбування покарання на підставі Закону України «Про амністію в 2016 році».

Потерпілим ОСОБА_11 до обвинуваченого по справі ОСОБА_4 пред`явлено цивільний позов, відповідно до якого останній просить стягнути з обвинуваченого на його користь 11 250 грн. в рахунок відшкодування матеріальної шкоди, яка складається із вартості викрадених бідонів, з урахуванням вартості одного повернутого бідона та вартості меду, який знаходився у бідонах та стягнути з обвинуваченого на його користь 5 000 грн. у рахунок відшкодування моральної шкоди.

Потерпілим ОСОБА_8 до обвинуваченого по справі ОСОБА_4 пред`явлено цивільний позов, відповідно до якого останній просить стягнути з обвинуваченого на його користь 11 999 грн. в рахунок відшкодування матеріальної шкоди, що складає вартість викраденого у нього мобільного телефону «Samsung Galaxy S 5».

Відповідно до ст.22 ЦК України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування.

Збитками є, зокрема, втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки); доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушене (упущена вигода).

Збитки відшкодовуються у повному обсязі, якщо договором або законом не передбачено відшкодування у меншому або більшому розмірі.

Згідно ст.1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Відповідно до ст.1192 ЦК України з урахуванням обставин справи суд за вибором потерпілого може зобов`язати особу, яка завдала шкоди майну, відшкодувати її в натурі (передати річ того ж роду і такої ж якості, полагодити пошкоджену річ тощо) або відшкодувати завдані збитки у повному обсязі.

Обвинувачений ОСОБА_4 в судовому засіданні не заперечував, що перед крадіжкою бідонів вилив речовину, яка у них знаходилась, однак що це була за речовина точно сказати не може.

Згідно товарного чеку від 19.08.2015 року, потерпілим ОСОБА_8 було придбано мобільний телефон «Samsung Galaxy S 5» за 11 999 грн.

Між тим, як встановлено судом, вказаний телефон з цього часу перебував у користуванні та його викрадення мало місце 16.07.2016 року.

Відповідно до висновку експерта з оцінки майна від 04.10.2016 року середня вартість мобільного телефону «Samsung Galaxy S 5», який придбано у 2015 року, бувший у використанні у справному стані та без пошкоджень, з урахуванням зносу, станом на 16.07.2016 року складає 4 719 грн.

Потерпілим ОСОБА_8 суду не надано жодного належного доказу, який би свідчив про те, що станом на 16.07.2016 року, тобто на час викрадення мобільного телефону «Samsung Galaxy S 5», вартість останнього складала саме 11 999 грн. та не надано доказів на спростування висновків експерта, що вказані вище.

Враховуючи викладене, а також те, що як встановлено судом, внаслідок неправомірних дій ОСОБА_4 , що виразились у таємному викраденні та знищенні майна ОСОБА_11 та викраденні майна ОСОБА_8 останнім було завдано матеріальні збитки у розмірі 11 250 грн. та 4 719 грн. відповідно, то суд приходить до висновку, що позов потерпілого ОСОБА_11 в цій частині підлягає задоволенню у повному обсязі, а позов ОСОБА_8 підлягає до часткового задоволення у розмірі 4 719 грн.

Що стосується позовних вимог потерпілого ОСОБА_11 про відшкодування моральної шкоди, то суд приходить до наступних висновків.

Згідно ст.1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті.

Відповідно до ст.23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає, зокрема, у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів; у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку із знищенням чи пошкодженням її майна;

Як встановлено судом, в результаті неправомірних дій обвинувачено, що виразились у маємному викраденні майна потерпілого ОСОБА_11 та у знищенні належного йому майна, останньому завдано моральну шкоду, а тому суд, враховуючи характер та обсяг душевних і психічних страждань, яких зазнав потерпілий, характер немайнових втрат та зважаючи на положення Постанови Пленуму Верховного суду України №4 від 31.03.1995 року „Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди, приходить до висновку, що позовні вимоги ОСОБА_11 в частині стягнення моральної шкоди, з урахуванням встановлених судом обставин справи, виходячи із засад розумності, виваженості та справедливості, підлягають частковому задоволенню в розмірі 3 000 грн.

Питання щодо подальшої долі речових доказів необхідно вирішити відповідно до вимог ст..100 КПК України.

Враховуючи особу обвинуваченого, характер та тяжкість вчинених злочинів, суд приходить до висновку, що до набрання вироком законної сили відносно обвинуваченого ОСОБА_4 необхідно обрати запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

Керуючись ст..ст.373 375 КПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

Визнати винуватим ОСОБА_4 у вчиненні злочинів, передбачених ст..ст.185 ч.2, 185 ч.3, 309 ч.1 КК України та призначити йому покарання за ст..185 ч.2 КК України у вигляді 2 років 6 місяців позбавлення волі, за ст..185 ч.3 КК України у вигляді 3 років позбавлення волі, за ст..309 ч.1 КК України у вигляді 1 року позбавлення волі.

На підставі ст..70 ч.1 КК України шляхом поглинання більш суворим покаранням менш суворих покарань, визначити ОСОБА_4 покарання за сукупністю злочинів у вигляді 3 років позбавлення волі.

Відповідно до ст..71 КК України до призначеного покарання частково приєднати невідбуту частину покарання, призначеного ОСОБА_4 вироком Автозаводського районного суду м.Кременчука Полтавської області від 03.08.2016 року та призначити остаточне покарання за сукупністю вироків у вигляді 3 років 1 місяця позбавлення волі.

До набрання вироком законної сили, обрати відносно обвинуваченого ОСОБА_4 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

Початок строку відбування покарання рахувати з 20 листопада 2017 року.

Цивільні позови потерпілих ОСОБА_11 та ОСОБА_8 задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_11 11 250 грн. в рахунок відшкодування матеріальної шкоди та 3000 грн. в рахунок відшкодування моральної шкоди.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_8 4 719 грн. в рахунок відшкодування матеріальної шкоди.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь держави 1583 грн. 28 грн. витрачених на проведення криміналістичних експертиз по кримінальному провадженню.

Речові докази по справі: залишки особливо небезпечного наркотичного засобу канабіс знищити; оптичний носій інформації з відеозаписами з нагрудних відеореєстраторів поліцейських - залишити на зберігання у матеріалах кримінального провадження; алюмінієвий бідон ємністю 40 літрів залишити у володінні та користуванні власника ОСОБА_11 ; дві жіночі шуби із хутра норки залишити у володінні та користуванні власника ОСОБА_14 ; чотири відрізки липкої стрічки із слідами пальців рук знищити.

Вирок може бути оскаржений до апеляційного суду Полтавської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення, шляхом подання апеляційної скарги, яка подається через Крюківський районний суд м.Кременчука Полтавської області.

Для особи, яка перебуває під вартою, строк подачі апеляційної скарги обчислюється з моменту вручення їй копії вироку.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

Подання апеляційної скарги на вирок зупиняє набрання ним законної сили.

У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції. Судові рішення суду апеляційної інстанції набирають законної сили з моменту їх проголошення.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Копію вироку негайно вручити обвинуваченому і прокурору та надіслати потерпілим, які не були присутніми в судовому засіданні.

Обвинуваченому та потерпілим роз`яснити їх право подати клопотання про помилування, право ознайомитися із журналом судового засідання і подати на нього письмові зауваження.

Обвинуваченому роз`яснити право заявляти клопотання про доставку в судове засідання суду апеляційної інстанції.

Суддя: ОСОБА_1