Справа № 296/1889/18
УХВАЛА
Іменем України
05 березня 2018 року м.Житомир

Слідчий суддя Корольовського районного суду м. Житомира ОСОБА_1 , за участі секретаря судових засідань ОСОБА_2 , слідчого ОСОБА_3 , прокурора ОСОБА_4 , захисника ОСОБА_5 , підозрюваного ОСОБА_6 , розглянувши клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, подане до суду в рамках кримінального провадження № 0000048, відносно

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, не працюючого, одруженого, що має на утриманні неповнолітню дитину, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.368 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

03.03.2018 р. до слідчого судді Корольовського райсуду м. Житомира звернувся слідчий в ОВС слідчого відділу прокуратури Житомирської області ОСОБА_3 , з клопотанням про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_6 в рамках кримінального провадження № 0000048, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.5 ст.27, ч.3 ст.368 КК України.

В клопотанні посилається на те, що 12.12.2017 близько 12 години, перебуваючи у службовому кабінеті ДП «Житомирський експертно-технічний центр Держпраці» за адресою: м. Житомир, майдан Путятинський, 2, ОСОБА_7 висловлено ОСОБА_8 вимогу про необхідність передачі йому неправомірної вигоди у сумі 140 000 грн. за оформлення дозвільних документів (зокрема експертних висновків стану безпеки виробництва) для належного функціонування автозаправної станції в м. Новоград-Волинський Житомирської області.

У невстановлений слідством час ОСОБА_7 залучив до вчинення злочинний дій ОСОБА_6 , про що повідомив ОСОБА_8 у ході зустрічі, що відбулась 22.12.2017 у приміщенні ДП «Житомирський експертно-технічний центр Держпраці».

Усвідомлюючи протиправний характер своїх дій, діючи умисно та згідно домовленості з ОСОБА_7 , 22.12.2017 близько 14 години ОСОБА_6 у приміщенні спортзалу по АДРЕСА_2 одержав від ОСОБА_8 першу частину неправомірної вигоди у сумі 70 000 грн., вказавши на необхідність передачі іншої частини після одержання відповідних дозвільних документів.

02.03.2018 близько 16 години ОСОБА_6 у приміщенні за місцем розташування ДП «Житомирський експертно-технічний центр Держпраці» одержав для ОСОБА_7 другу частину неправомірної вигоди у сумі 70 000 грн., 24 000 грн., з яких повернув ОСОБА_8 , як витрачені останнім на офіційні проплати за оформлення дозвільних документів.

Своїми умисними діями, які виразились у співучасті у виді пособництва в одержанні службовою особою неправомірної вигоди для себе за вчинення в інтересах того, хто надає неправомірну вигоду, дії з використанням наданого їй службового становища, поєднаному із вимаганням неправомірної вигоди, ОСОБА_6 , вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 5 ст. 27 ч. 3 ст. 368 КК України.

03 березня 2018 року ОСОБА_6 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 27 ч. 3 ст. 368 КК України.

Обґрунтованість оголошеної підозри ОСОБА_6 у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення підтверджується доказами, зокрема: протоколом прийняття заяви ОСОБА_8 про вчинення кримінального правопорушення від 16.12.2017; протоколом допиту свідка ОСОБА_8 від 16.12.2017; протоколом додаткового допиту свідка ОСОБА_8 від 22.12.2017; протоколом огляду, маркування, вручення грошових коштів від 02.03.2018; протоколом затримання ОСОБА_7 від 02.03.2017; протоколом затримання ОСОБА_6 від 02.03.2017.

З посиланням на викладене, слідчий у клопотанні вказує, що ОСОБА_6 підозрюється у вчиненні тяжкого злочину, за який законом передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк від п`яти до десяти років, з позбавленням права обіймати певні посади чи займатися певною діяльністю на строк до трьох років, з конфіскацією майна.

В ході досудового розслідування встановлено, що ОСОБА_6 є колишнім працівником правоохоронного органу, обізнаний про методи і форми роботи правоохоронних органів, має стійки професійні та особисті зв`язки з працівниками правоохоронних органів області, шляхом використання службового становища набутих знайомств, контактів у правоохоронних органах та експертних установах може незаконними засобами впливати на свідків у кримінальному провадженні, експертів, що в подальшому може змусити їх змінити свої показання.

З огляду на вказані обставини, слідчий вважає, що застосування стосовно підозрюваного ОСОБА_6 менш суворого запобіжного заходу ніж тримання під вартою, не забезпечить виконання останнім, покладених на нього процесуальних обов`язків та не зможе запобігти спробам знищити, сховати або спотворити будь-які із речей чи документів, які мають значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, незаконно впливати на свідків, експертів у кримінальному провадженні або перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином.

В судовому засіданні прокурор і слідчий наголосили, що в ході допиту 03.03.2018 р. підозрюваного у присутності його захисника, ОСОБА_6 надав покази і фактично виявив бажання сприяти слідству у встановленні істини у даному провадженні, з огляду на це, прокурор і слідчий вказали, що необхідність застосування запобіжного заходу відносно підозрюваного ОСОБА_6 не відпала, проте на даний час вбачається можливим застосування стосовно останнього менш суворого запобіжного заходу ніж вимагається у клопотанні.

Підозрюваний і захисник просили застосувати найменш суворий запобіжний захід у виді особистого зобов`язання.

Заслухавши прокурора, слідчого, захисника, підозрюваного, дослідивши матеріали справи, слідчий суддя приходить до висновку, що докази та обставини, на які посилається слідчий у клопотанні та прокурор в судовому засіданні, дають підстави вважати, що дане клопотання про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою відносно ОСОБА_6 не підлягає задоволенню за наступних підстав.

На підтвердження обґрунтованості підозри ОСОБА_6 у інкримінованих діях органом досудового розслідування зібрано певні докази, які вказують на можливу причетність останнього до його вчинення. Обґрунтованість такої підозри підтверджується наявними у даному кримінальному провадженні фактичними даними, зокрема дослідженими, в ході розгляду даного клопотання, доказами, підстав для визнання яких недопустимими на даний час немає.

Згідно ч.2 ст. 194 КПК України, слідчий суддя зобов`язаний постановити ухвалу про відмову в застосуванні запобіжного заходу, якщо під час розгляду клопотання прокурор не доведе наявність всіх обставин, передбачених частиною першою цієї статті, а саме: наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Слідчий суддя вважає, що законних та обґрунтованих підстав для застосування виняткового запобіжного заходу тримання під вартою відносно ОСОБА_6 не має, що також підтверджується і процесуальною позицією слідчого і прокурора в судовому засіданні.

Вчинення особою кримінального правопорушення, яке відповідно до ст. 12 КК України відноситься до категорії тяжкого не може бути єдиною підставою для обрання такого запобіжного заходу як тримання під вартою. Не знайшли свого повного підтвердження доводи слідчого, викладені в клопотанні щодо ризиків за ст. 177 КПК України.

Згідно до ч.1 ст.183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частиною п`ятою статті 176 цього Кодексу.

Разом з тим, оцінюючи в сукупності тяжкість інкримінованого ОСОБА_6 кримінального правопорушення, дані про особу підозрюваного, який раніше не судимий, має постійне місце проживання в м. Житомирі, у нього на утриманні перебуває неповнолітня дитина, що вказує на наявність сталих соціальних зв`язків, а також приймаючи до уваги його вік та стан здоров`я, слідчий суддя вважає, що застосування відносно ОСОБА_6 запобіжного заходу у виді тримання під вартою не викликано об`єктивною необхідністю і не виправдовує такий ступінь втручання у права і свободи підозрюваного.

В зв`язку з цим, зазначені вище обставини, на думку слідчого судді, дають підстави вважати, що запобіжний захід у вигляді домашнього арешту буде співмірним з існуючими ризиками, відповідає особі підозрюваного і зможе забезпечити належне виконання останнім процесуальних обов`язків, передбачених ч. 5 ст. 194 КПК України.

Згідно ч. ч. 1, 2 ст. 181 КПК України, домашній арешт полягає в забороні підозрюваному, обвинуваченому залишати житло цілодобово або у певний період доби. Домашній арешт може бути застосовано до особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за вчинення якого законом передбачено покарання у виді позбавлення волі.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 181, 183, 184, 193, 194, 196, 376 Кримінального процесуального кодексу України, слідчий суддя, -

П О С Т А Н О В И В :

Відмовити у застосуванні запобіжного заходу у виді тримання під вартою відносно ОСОБА_6 .

Застосувати щодо підозрюваного ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді домашнього арешту строком на два місяці.

Покласти на підозрюваного ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , такі процесуальні обов`язки:

1) заборонити залишати житло, за адресою: АДРЕСА_1 , в період доби з 22 години по 07 годину наступного дня;

2) прибувати по першому виклику до слідчого, прокурора або суду;

3) не відлучатися із населеного пункту, в якому він проживає, без дозволу слідчого, прокурора або суду;

4) утримуватися від спілкування із свідками та іншими особами з приводу обставин інкримінованого йому кримінального правопорушення;

5) здати на зберігання до органу досудового розслідування свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон.

Роз`яснити підозрюваному ОСОБА_6 , що відповідно до ч.5 ст.181 КПК України, працівники органу Національної поліції з метою контролю за поведінкою підозрюваного, який перебуває під домашнім арештом, мають право з`являтися в житло цієї особи, вимагати надати усні чи письмові пояснення з питань, пов`язаних із виконанням покладених на неї зобов`язань, використовувати електронні засоби контролю.

Виконання ухвали доручити органу Національної поліції за місцем проживання підозрюваного.

Контроль за виконанням ухвали покласти на слідчого в ОВС слідчого відділу прокуратури Житомирської області ОСОБА_3 ..

Ознайомити підозрюваного під розпис з ухвалою суду.

Визначити строк дії обов`язків впродовж двох місяців з моменту оголошення ухвали.

Ухвала підлягає негайному виконанню з моменту її оголошення, шляхом звільнення підозрюваного ОСОБА_6 з-під варти в залі суду.

Копію ухвали суду направити уповноваженій службовій особі місця ув`язнення для відома.

Ухвала слідчого судді може бути оскаржена безпосередньо до Апеляційного суду Житомирської області протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1