Справа № 710/799/17
Провадження № 1-кп/710/59/2017
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
06.10.2017 м. Шпола
Шполянський районний суд Черкаської області
в складі: головуючого - судді ОСОБА_1 ,
за участі секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,
сторін кримінального провадження:
з боку обвинувачення -
прокурора прокурора Шполянського відділу Смілянської місцевої прокуратури ОСОБА_3
захисника ОСОБА_5 ,
обвинуваченої ОСОБА_6 ,
за обвинуваченням ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженка с.Феськи, Золочівського району, Харківської області, зареєстрована та проживаюча АДРЕСА_1 , паспорт серії НОМЕР_1 , виданий Шполянським РВ УМВС України в Черкаській області 11.12.1998, громадянка України, не працююча, з середньою освітою, розлучена, на утриманні має неповнолітнього сина 2006 року народження, раніше не судима, інші дані про особу суду не відомі,
у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.122 КК України,
13.06.2017, близько 19 год. 00 хв., ОСОБА_7 , перебуваючи на території свого домоволодіння, розташованого по АДРЕСА_1 , на ґрунті раптово виниклих неприязних відносин, діючи умисно, нанесла один удар лопатою по правій руці ОСОБА_4 , внаслідок чого отримала тілесні ушкодження у вигляді травми правої кисті з переломом п`ятої кисті, крововиливом та травматичним набряком тканини кисті, які згідно висновку експерта №02-01/1252 від 13.07.2017 за ознакою тривалого розладу здоров`я відносяться до категорії середньої тяжкості.
Суд кваліфікує діяння обвинуваченої ОСОБА_6 за ч. 1 ст. 122 КК України як умисне середньої тяжкості тілесне ушкодження.
Допитана в суді обвинувачена ОСОБА_7 в інкримінованому їй діянні свою вину визнала повністю та повідомила, що 13.06.2017, близько 19 год. 00 хв., до неї додому - АДРЕСА_1 , прийшла потерпіла та просила покликати свого сина ОСОБА_8 , з яким проживає обвинувачена. Та оскільки між ними виникла сварка, то обвинувачена взяла лопату та нанесла один удар лопатою по руці ОСОБА_4 .
В суді встановлено, що обвинувачена повністю визнає свою вину у вчиненні інкримінованого їй органом досудового розслідування кримінального правопорушення, погоджується з кваліфікацією вчиненого нею діяння, а потерпіла, захисник та прокурор не висловлюють жодних заперечень щодо встановлених обставин. Учасники судового провадження правильно розуміють зміст цих обставин та відсутні сумніви щодо добровільності їх позиції.
На підставі ч. 3 ст. 349 КПК України суд вправі визнати недоцільним дослідження доказів, поданих на підтвердження події кримінального правопорушення, винуватості обвинуваченої у вчиненні кримінального правопорушення. Тому суд, з`ясувавши думку учасників судового провадження, та відсутність заперечень і сумнівів у добровільності їх позицій, визнав недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються, роз`яснивши їм положення ч. 3 ст. 349 КПК України про те, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оспорювати фактичні обставини провадження в апеляційному порядку.
Враховуючи викладене, суд, перевіривши матеріали кримінального провадження, допитавши обвинувачену та дослідивши матеріали, що характеризують особу обвинуваченої, прийшов до висновку, що винуватість ОСОБА_7 у вчиненні кримінального правопорушення доведена повністю.
Обставинами, що пом`якшують покарання обвинуваченої, суд визнає щире каяття.
Обставини, що обтяжують покарання обвинуваченої, судом не встановлено.
При призначенні покарання обвинуваченій ОСОБА_7 суд враховує: ступінь тяжкості вчиненого нею кримінального правопорушення, яке класифікується на момент вчинення як кримінальне правопорушення середньої тяжкості, відсутність обставин, що пом`якшують та обтяжують покарання, позитивну характеристику обвинуваченої по місцю проживання, те, що обвинувачена на обліку у лікарів нарколога та психіатра не перебуває, думку потерпілого про міру покарання.
З урахуванням всіх вказаних обставин суд вважає, що виправлення та перевиховання обвинуваченої ОСОБА_7 можливе без ізоляції її від суспільства, шляхом призначення покарання у виді позбавлення волі та звільнення від відбування покарання з випробуванням, з іспитовим строком, як необхідне й достатнє для її виправлення і попередження нових кримінальних правопорушень.
Обвинувачена та її захисник заявили до суду клопотання про звільнення від відбування покарання відповідно до Закону України «Про амністію у 2016 році», так як обвинувачена має неповнолітню дитину.
Прокурор не заперечував проти звільнення обвинуваченої від покарання з зазначених підстав.
Згідно ст.1 п. «в» Закону України «Про амністію у 2016 році», який набрав законної сили 07.09.2017 року, від відбування покарання у виді позбавлення волі на певний строк та від інших покарань, не пов`язаних з позбавленням волі, звільняються особи, які визнанні винними у вчиненні умисних злочинів, які не є тяжкими чи особливо тяжкими відповідно до ст.12 КК України та на день набрання чинності цим Законом мають дітей віком до 18 років та не позбавлені відносно них батьківських прав.
Суд вважає, що зазначене клопотання підлягає задоволенню, оскільки ОСОБА_7 раніше не судима, притягується до відповідальності за умисний злочин середньої тяжкості, та має дитину до 18 років, що підтверджується свідоцтвом про народження дитини ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .
Перешкод до застосування амністії, зазначених у ст.9 Закону України «Про амністію у 2016 році», не встановлено, тому суд вважає можливим застосувати до обвинуваченої амністію.
Речові докази в кримінальному провадженні відсутні.
Заходи забезпечення кримінального провадження до обвинуваченої не застосовувались.
Керуючись ст. ст. 368, 370, 373, 374 КПК України, суд
ЗАСУДИВ:
Визнати ОСОБА_7 винуватою у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122 КК України та призначити їй покарання за даною статтею у виді позбавлення волі строком на 2 (два) роки.
Звільнити ОСОБА_7 від відбування призначеного покарання за ч.1 ст. 122 КК України на підставі ст.1 п. «в» Закону України «Про амністію в 2016 році».
Стягнути з ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженка с.Феськи, Золочівського району, Харківської області, зареєстрована та проживаюча АДРЕСА_1 , паспорт серії НОМЕР_1 , виданий Шполянським РВ УМВС України в Черкаській області 11.12.1998, інші відомості про особу суду не відомі, на користь ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , жительки АДРЕСА_2 , інші відомості про особу суду не відомі, на відшкодування матеріальної та моральної шкоди 620,00 грн. (шістсот двадцять гривень), з них матеріальна шкода 120,00 грн., моральна шкода 500,00 грн.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку на його оскарження.

На вирок може бути подана апеляційна скарга до апеляційного суду Черкаської області через Шполянський районний суд Черкаської області протягом 30 днів з дня його проголошення.

Оскарження в апеляційному порядку вироку з підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювалися під час судового розгляду і дослідження яких було визнано судом недоцільним відповідно до положень частини третьої статті 349 КПК України не допускається.

Роз`яснити учасникам судового провадження, що вони мають право отримати в суді копію вироку чи ухвали суду. Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору. Копія судового рішення не пізніше наступного дня після ухвалення надсилається учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні.

Суддя ОСОБА_1