Ухвала
Іменем України
05 лютого 2018 р.

м. Київ
Провадження № 51-2753 ск 18
Колегія суддів Другої судової палати Касаційного кримінального суду Верховного Суду у складі:

головуючого ОСОБА_1 ,

суддів: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
розглянувши касаційну скаргу прокурора, який брав участь у розгляді справи судом апеляційної інстанції, на ухвалу Сватівського районного суду Луганської області від 03 жовтня 2017 року та ухвалу Апеляційного суду Луганської області від 04 грудня 2017 року у кримінальному провадженні щодо
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Лисичанськ Луганської області, мешканця АДРЕСА_1 , раніше судимого:
13 липня 2016 року Сватівським районним судом Луганської області за ч. 1 ст. 185, ч. 1 ст. 310, на підставі ст. 70КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 2 роки, на підставі ст. 75 КК України звільнений від відбування призначеного покарання з випробуванням з іспитовим строком на 2 роки,
за вчинення злочину, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України,
встановила:
Ухвалою Сватівського районного суду Луганської області від 03 жовтня 2017 року закрито кримінальне провадження за обвинуваченням ОСОБА_4 у вчиненні злочину, передбаченого ч 1 ст. 125 КК України у зв`язку з відмовою законного представника потерпілої ОСОБА_5 ОСОБА_6 від обвинувачення у кримінальному провадженні у формі приватного обвинувачення.
Ухвалою Апеляційного суду Луганської області від 04 грудня 2017 року вказану ухвалу залишено без змін.
Згідно з ухвалою районного суду ОСОБА_4 обвинувачувався у тому, що 11 липня 2017 року приблизно о 16.00 год., перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння в будинку АДРЕСА_1 , під час сварки наніс малолітній ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , удари по голові і тілу, спричинивши останній легкі тілесні ушкодження.
У касаційній скарзі прокурор ставить питання про скасування оскаржуваних судових рішень та призначення нового розгляду у суді першої інстанції у зв`язку з істотними порушеннями вимог кримінального процесуального закону. Вважає, що суд першої інстанції дійшов передчасного висновку про необхідність закриття кримінального провадження не заслухавши малолітню потерпілу. Крім того, судом не використано право на витребування досудової доповіді уповноваженого органу з питань пробації стосовно особи обвинуваченого та не враховано дані, які характеризують ОСОБА_4 , який вчинив злочин щодо малолітньої особи, перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння, в період іспитового строку. Також прокурор вказує на порушення судом апеляційної інстанції вимог ст. 419 КПК України, оскільки суд, на його думку, не надав належної оцінки доводам апеляційної скарги прокурора.
Перевіривши доводи, наведені в касаційній скарзі, та додані до неї копії судових рішень, колегія суддів дійшла висновку, що у відкритті касаційного провадження слід відмовити, виходячи з наступного.
Відповідно до вимог п. 2 ч. 2 ст. 428 КПК України суд касаційної інстанції постановляє ухвалу про відмову у відкритті касаційного провадження, якщо з касаційної скарги, наданих до неї судових рішень та інших документів убачається, що підстав для задоволення скарги немає.
Кримінально-правова оцінка діянь ОСОБА_4 за ч. 1 ст. 125 КК України у касаційній скарзі не оспорюється.
Що ж стосується доводів прокурора про необґрунтоване закриття кримінального провадження та порушення вимог ст. 419 КПК, то вони, на думку колегії суддів, є безпідставними.
Як убачається з долучених до касаційної скарги копій судових рішень, ОСОБА_4 обвинувачувався у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України, що згідно з ч. 1 ст. 477 КПК України є кримінальним провадженням у формі приватного обвинувачення.
Пункт 7 ч. 1 ст. 284 та ч. 4 ст. 26 КПК України визначають безумовною підставою для закриття кримінального провадження відмову потерпілого, а у випадках, передбачених цим Кодексом, його представника від обвинувачення у кримінальному провадженні у формі приватного обвинувачення.
Як убачається з копії ухвали Сватівського районного суду Луганської області від 03 жовтня 2017 року, законним представником неповнолітньої потерпілої була залучена її мати ОСОБА_6 , яка в ході судового розгляду надала суду заяву про відмову від обвинувачення та просила закрити кримінальне провадження за обвинуваченням ОСОБА_4 у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України.
Суд першої інстанції, розглянувши кримінальне провадження із заявою про відмову законного представника потерпілої від обвинувачення, заслухавши думки прокурора та обвинуваченого, дотримуючись вимог ч. 1 ст. 477, п. 7 ч. 1 ст. 284 КПК України дійшов обґрунтованого висновку про необхідність закриття кримінального провадження.
При цьому прокурор, зазначаючи у касаційній скарзі про незаконність цього судового рішення з посиланням на ч. 4 ст. 44 КПК України, яка вказує на те, що у разі, якщо дії чи інтереси законного представника суперечать інтересам особи, яку він представляє, за рішенням слідчого, прокурора, слідчого судді, суду, такий законний представник замінюється іншим, залишає поза увагою позицію прокурора в суді першої інстанції, який не заперечував проти закриття кримінального провадження і не заявляв про те, що дії законного представника суперечить інтересам потерпілої. Також прокурором не використано своє право, передбачене ч. 5 ст. 314 КПК України, на звернення до суду з клопотанням про витребування досудової доповіді.
Апеляційний суд, переглянувши справу в апеляційному порядку, обґрунтовано залишив ухвалу місцевого суду без змін, зазначивши підстави прийняття такого рішення. Стосовно доводів, викладених в апеляції прокурора, аналогічних доводам у його касаційній скарзі, суд апеляційної інстанції навів відповідні мотиви їх необґрунтованості, з якими погоджується й колегія суддів.
Ухвала апеляційного суду відповідає вимогам ст. 419 КПК України.
Ураховуючи викладене, суд касаційної інстанції не вбачає підстав для задоволення касаційної скарги прокурора і вважає, що у відкритті провадження за його касаційною скаргою слід відмовити.
Керуючись п. 2 ч. 2 ст. 428 КПК України, колегія суддів
постановила:
Відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою прокурора на ухвалу Сватівського районного суду Луганської області від 03 жовтня 2017 року та ухвалу Апеляційного суду Луганської області від 04 грудня 2017 року щодо ОСОБА_4 .
Судді

ОСОБА_7 ОСОБА_2 ОСОБА_3