Справа № 165/801/18
Провадження № 1-кп/165/166/18
НОВОВОЛИНСЬКИЙ МІСЬКИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
25 квітня 2018 року м. Нововолинськ

Нововолинський міський суд Волинської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,
за участю секретаря ОСОБА_2 ,
прокурора ОСОБА_3 ,
обвинуваченого ОСОБА_4 ,
захисника ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі суду в м. Нововолинську кримінальне провадження №0000363 від 28 березня 2018 року за ч.1 ст.309, ч.1 ст.317 КК України про затвердження угоди про визнання винуватості від 30 березня 2018 року укладеної між начальником Нововолинського відділу Володимир-Волинської місцевої прокуратури ОСОБА_3 та обвинуваченим ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець сел. Жовтневого м. Нововолинська Волинської області, українець, громадянин України, освіта вища, працює оператором ТзОВ "Ю.кенвес", не судимий, не одружений, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , проживає за адресою: АДРЕСА_2 , суд,

встановив:

ОСОБА_4 у 2017 році, неподалік смт. Іваничі Іваничівського району Волинської області, у достовірно невстановлений досудовим розслідування час та місці незаконно придбав (знайшов) на полі кущі коноплі, що є наркотичним засобом, які переніс до себе в гаражне приміщення № НОМЕР_1 , за адресою: смт. Благодатне м. Нововолинська, вул. Незалежності, гаражний масив "ДЕО", де незаконно виготовив наркотичний засіб канабіс, який являє собою особливо небезпечний наркотичний засіб, обіг якого заборонено, загальна маса якого в перерахунку на висушену речовину становить 337,33 г, та зберігав його без мети збуту для власного вживання, який в подальшому було вилучено працівниками поліції під час проведення обшуку вищезазначеного гаражного приміщення .
Правова кваліфікація умисних дій ОСОБА_4 за ч.1 ст.309 КК України, тобто незаконне виробництво, виготовлення, придбання, зберігання, перевезення наркотичних засобів без мети збуту.
Крім цього, ОСОБА_4 протягом 2017 року, у достовірно не встановлений досудовим розслідуванням час, перебуваючи за місцем розташування гаражного приміщення № НОМЕР_1 , що за адресою: сел. Благодатне м. Нововолинська, вул. Незалежності, забезпечив можливість вживання наркотичних засобів іншим особам, шляхом дозволу, надав ОСОБА_6 , ОСОБА_7 та ОСОБА_8 гаражне приміщення № НОМЕР_1 , гаражного масиву "ДЕО", що по вул. Незалежності у смт. Благодатне м. Нововолинська, для незаконного вживання наркотичного засобу канабіс, шляхом його викурювання за допомогою саморобного водяного пристрою для куріння, який ОСОБА_4 надавав для вживання, та який в подальшому було вилучено працівниками поліції під час проведення обшуку вищезазначеного гаражного приміщення.
Правова кваліфікація умисних дій ОСОБА_4 за ч.1 ст.317 КК України, тобто надання приміщення для незаконного вживання наркотичних засобів.
У судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 свою вину у інкримінованих йому злочинах визнав повністю та беззастережно.

Додаткові обов`язки для обвинуваченого ОСОБА_4 , які були б пов`язані з співпрацею у викритті кримінального правопорушення, вчиненого іншою особою, угодою не передбачається.
Покарання, узгоджене сторонами угоди та на призначення якого згідний обвинувачений ОСОБА_4 за ч.1 ст.309 КК України позбавлення волі на строк один рік; за ч.1 ст. 317 КК України позбавлення волі на строк три роки; на підставі ч.1 ст. 70 КК України остаточне покарання шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим у вигляді трьох років позбавлення. На підставі ст.75 КК України ОСОБА_4 звільнити від відбування призначеного покарання з випробуванням, якщо він протягом іспитового строку виконає покладені на нього судом обов`язки, передбачені ст. 76 КК України.
Наслідки укладення та затвердження угоди, що передбачені ст.473 КПК України, а саме: для прокурора, обвинуваченого та його захисника є обмеження їх права оскарження вироку згідно з положеннями статей 394 та 424 цього Кодексу, а для обвинуваченого також його відмова від здійснення прав, передбачених абзацами першим та четвертим пункту 1 частини четвертої статті 474 цього Кодексу та наслідки невиконання угоди сторонам зрозумілі.
У судовому засіданні прокурор ОСОБА_3 просив затвердити укладену між ним та обвинуваченим ОСОБА_4 угоду про визнання винуватості, оскільки угода відповідає вимогам ст.472 КПК України та укладена добровільно. Наслідки затвердження даної угоди йому зрозумілі.
У судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 свою вину у інкримінованих йому злочинах визнав повністю, угоду про визнання ним винуватості просить затвердити, оскільки укладена ним добровільно і він погоджується на покарання узгоджене в угоді.
У судовому засіданні захисник обвинуваченого ОСОБА_5 не заперечив щодо затвердження угоди про визнання винуватості укладеної між обвинуваченим та прокурором.
Розглядаючи питання про затвердження угоди про визнання винуватості, суд виходить з того, що відповідно до ст.468 КПК України у кримінальному провадженні може бути укладена угода між прокурором та обвинуваченим про визнання винуватості. Згідно з ч.4 ст.469 КПК України угода про визнання винуватості між прокурором та обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості, тяжких злочинів, внаслідок яких шкода завдана лише державним чи суспільним інтересам.
Злочини, у вчиненні яких обвинувачений ОСОБА_4 визнав себе винуватим, відповідно до ч.3 ст.12 КК України віднесені до злочинів середньої тяжкості. Міра покарання погоджена сторонами угоди, відповідає санкціям ч.1 ст.309, ч.1 ст.317 КК України, складання покарань за сукупністю злочинів відповідає вимогам ч.1 ст.70 КК України. Застосування іспитового строку відповідає вимогам ст.75 КК України.
Судом встановлено, що обвинувачений ОСОБА_4 цілком розуміє положення ч.4, ч.5 ст.474 КПК України, а також усвідомлює наслідки невиконання угоди про визнання винуватості відповідно до ст.476 КПК України.
Судом встановлено, що укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дії будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.
Судом встановлено, що умови угоди не суперечать вимогам КПК України та КК України, зокрема інтересам суспільства, а кримінальне провадження свідчить про підстави для визнання винуватості.
Обвинувачений ОСОБА_4 погоджується на призначення узгодженого покарання.
Виходячи з вищевикладеного, суд дійшов висновку про наявність підстав для затвердження угоди про визнання винуватості між прокурором та обвинуваченим ОСОБА_4 .
Обвинуваченому ОСОБА_4 у даному кримінальному провадженні запобіжний захід не обирався.
За проведення судової експертизи наркотичних засобів стягнути з ОСОБА_4 в дохід держави 4290 грн. висновок експерта №898 від 02 лютого 2018 року (а.с.21-34).
Речові докази: прозорий полімерний пакет №Т523315 у якому знаходяться пакети: із білою порошкоподібною речовиною вагою 0,8 г, речовиною бурого кольору загальною вагою 0,7 г (в згортках, які у двох фасувальних пакетах) подрібненою речовиною рослинного походження зеленого кольору загальною вагою 340 г (в 37 поліетиленових кульках) та подрібненою речовиною рослинного походження зеленого кольору вагою 500 г; електронною вагою, двома обрізаними пластиковими пляшками, двома міксерами (блендерами), двома наперстками для куріння і капсулою (а.с.35), які знаходяться у кімнаті РД Нововолинського ВП Володимир-Волинського ВП ГУНП у Волинській області (а.с.36) знищити.
Керуючись п.1 ч.3 ст.314, ст.370, ст.373, ст.374, ст.474, ст.475 КПК України, суд,
ухвалив:
Угоду про визнання винуватості від 30 березня 2018 року у кримінальному провадженні №0000363 від 28 березня 2018 року укладену між начальником Нововолинського відділу Володимир-Волинської місцевої прокуратури ОСОБА_3 та обвинуваченим ОСОБА_4 затвердити.
ОСОБА_4 визнати винуватим у вчиненні злочинів, передбачених ч.1 ст.309, ч.1 ст.317 КК України, призначивши покарання:
за ч.1 ст.309 КК України у виді позбавлення волі на строк один рік;
за ч.1 ст.317 КК України у виді позбавлення волі на строк три роки.
На підставі ч.1 ст.70 КК України за сукупністю злочинів, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, визначити покарання ОСОБА_4 у виді позбавлення волі на строк три роки.
На підставі ст.75, ст.76, КК України ОСОБА_4 звільнити від відбування покарання, якщо протягом одного року не вчинить нового злочину і виконає покладені на нього обов`язки: не виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу уповноваженого органу з питань пробації, повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, навчання чи роботи, періодично з`являтися для реєстрації в уповноважений орган з питань пробації.
Початок іспитового строку обчислювати ОСОБА_4 з моменту проголошення вироку, тобто з 25 квітня 2018 року.
За проведення судової експертизи наркотичних засобів стягнути з ОСОБА_4 в дохід держави 4290 (чотири тисячі двісті дев`яносто) грн.
Речові докази: прозорий полімерний пакет №Т523315 у якому знаходяться пакети: із білою порошкоподібною речовиною вагою 0,8 г, речовиною бурого кольору загальною вагою 0,7 г (в згортках, які у двох фасувальних пакетах) подрібненою речовиною рослинного походження зеленого кольору загальною вагою 340 г (в 37 поліетиленових кульках) та подрібненою речовиною рослинного походження зеленого кольору вагою 500 г; електронною вагою, двома обрізаними пластиковими пляшками, двома міксерами (блендерами), двома наперстками для курінні і капсулою, які знаходяться у кімнаті РД Нововолинського ВП Володимир-Волинського ВП ГУНП у Волинській області знищити.
Вирок може бути оскаржений з підстав, передбачених статтею 394 КПК України до Апеляційного суду Волинської області через Нововолинський міський суд протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Копію вироку, після його проголошення, негайно вручити ОСОБА_4 та прокурору.
Головуючий підпис
Згідно з оригіналом
Суддя ОСОБА_1