Київський районний суд м. Полтави
Справа № 552/4604/17
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
03.01.2018 року м. Полтава

Київський районний суд м. Полтави в складі:

головуючого судді - ОСОБА_1 ,

за участю прокурора - ОСОБА_2 ,

захисника - ОСОБА_3 ,

обвинуваченого - ОСОБА_4 ,

при секретарі - ОСОБА_5 , ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Полтаві кримінальне провадження внесене в Єдиний реєстр досудових розслідувань за № 0001719 від 25.09.2015 року по обвинуваченню:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Полтава, громадянина України, освіта середня, працюючого, не одруженого, в силу ст. 89 КК України раніше не судимого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 296 КК України, суд, -

В С Т А Н О В И В:
В обвинувальному акті вказано, що 25.09.2015 року близько 03.25 год. ОСОБА_4 , правомірно перебуваючи поряд з будівлею Полтавської обласної державної адміністрації, що за адресою: м. Полтава, вул. Соборності ( раніше вулиця Жовтнева), буд. 45, діючи умисно, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння, передбачаючи суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, грубо порушуючи громадський порядок, з мотивів явної неповаги до суспільства, що супроводжувалося особливою зухвалістю, пошкодив, шляхом розбиття пустою скляною пляшкою, 2 скляні шибки у будівлі Полтавської обласної державної адміністрації на 1 поверсі зі сторони вулиці Дмитра Коряка (раніше вулиця Червоноармійська) в місті Полтаві, чим спричинив майнової шкоди потерпілій стороні на загальну суму 321,60 грн.

Відповідно до ст. 337 КПК України розгляд справи проводиться лише в межах висунутого обвинувачення відповідно до обвинувального акту.

Дії ОСОБА_4 в стороною обвинувачення були кваліфіковані, за ч. 1 ст. 296 КК України, як хуліганство, що виразилося в грубому порушенні громадського порядку з мотивів явної неповаги до суспільства, що супроводжувалось особливою зухвалістю.

Провівши судове слідство та проаналізувавши наявні в справі докази у їх сукупності, суд приходить до наступних висновків.

Так, обвинувачений ОСОБА_4 в судовому засіданні пояснив, що 25.09.2015 року вночі він проходив поблизу приміщення Полтавської ОДА по вулиці Соборності, в той час там було розміщено наметове містечко активістів, які знаходилися на вулиці. Він підійшов до раніше невідомих йому чоловіків, почав розмовляти з ними, однак під час розмови вони почали проганяти його, сказали йому покинути цю територію та іти геть. На такі слова він образився та пішов від них. Оскільки він був ображений та емоційно відреагував на їх слова, він повернувся до будівлі Полтавської ОДА схватив пусту пляшку та розбив скло в адміністративному приміщені та втік. Його наздогнали невідомі йому чоловіки та викликали працівників поліції. У розбитті віконного скла він щиро розкаюється, просить вибачення, але зазначає, що він не порушував громадського порядку, не лаявся, не ображав нікого з присутніх там осіб. Вважає, що вчинив дрібне хуліганство, а не кримінальне правопорушення.

Представник Комунальної установи Полтавської обласної ради з експлуатації адміністративних будівель ОСОБА_7 в судовому засіданні пояснив, що вночі 25.09.2015 року в адміністративній будівлі Полтавської ОДА було пошкоджене наружне скло. Працівники полагодили його своїми силами, вставили замісто розбитого старе скло, яке зберігалося в підвалі. Цивільного позовові не заявляв, зазначив, що претензій матеріального характеру не має.

Окрім того, 10.11.2015 року представник ОСОБА_7 надав слідчому заяву з відомостями про те, що шкода, яка була завдана установі є незначною.

Свідок ОСОБА_8 в судовому засіданні повідомив, що він разом із іншими активістами вночі 25.09.2015 року проводили мирну акцію поблизу приміщення Полтавської ОДА. До них підійшов незнайомий раніше чоловік, у нього в руках була бутила пива, він почав їх провокувати розмовами про захват адміністративної будівлі, на що вони відповідали, що у них мирна акція. Потім він пішов, а приблизно через 10 15 хвилин раптово вибіг із темряви і пляшкою розбив вікно у приміщенні Полтавської ОДА та втік. Вони всі побігли його наздоганяти, наздогнали та передали працівникам поліції.

З переглянутого в судовому засіданні відеозапису, що міститься на наданому прокурором диску, як такому, що має запис із зовнішньої камери відеоспостереження адміністративної будівлі вбачається, що якийсь чоловік раптово вибігає із темряви, одним ударом б`є вікно і втікає.

Аналізуючи надані суду докази, суд приходить до висновку, що не встановлено в діях ОСОБА_4 суспільно небезпечних дій, які б грубо порушували громадський порядок, та його діями не було завдано істотної шкоди будь- чиїм інтересам.

Щодо інших доказів, наданих прокурором, а саме: постанова про визнання речових доказів; протоколу огляду цифрового носія від 05.11.2015 року; протоколів пред`явлення особи для впізнання від 03.11.2015 року та від 02.11.2015 року , то суд наголошує на тому, що ці документи не доводять складу кримінального правопорушення, передбаченого в ч. 1 ст. 296 КК України в діях ОСОБА_4 .

Суд, також оцінює критично покази свідка ОСОБА_9 та висновки експерта № 1207/5 від 12.07.2017 року, де встановлено розмір спричиненої шкоди Комунальній установі Полтавської обласної ради з експлуатації адміністративних будівель у сумі 321,60 грн. Свідок ОСОБА_9 в судовому засіданні зазначив, що вночі 25.09.2015 року у приміщенні Полтавської ОДА було розбите скло, яке працівники своїми силами по господарському вранці відремонтували та не понесли ніяких матеріальних затрат, розбите скло вони замінили старим склом, яке зберігалося у них в підвалі. Однак, свідок намагався вказати суду на те, що якби не було старого скла і їм прийшлося б купити нове скло, то це був би значний матеріальний збиток для їх організації. Такі покази свідка є лише припущенням та не можуть прийматися до уваги судом та не можуть бути покладені в основу обвинувачення. Висновок експерта товарознавця № 1207/5 від 12.07.2017 року також проведено побічним методом, за відсутності пошкодженого майна, лише за матеріалами кримінальної справи. Такий висновок також є лише припущенням, та не може бути прийнятий судом в якості належного доказу.

Аналізуючи усі наведені вище обставини, суд приходить до переконання, що прокурором не доведено та в суду відсутні достатні, беззаперечні докази, які б доводили склад кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 296 КК України в діях ОСОБА_4 . При вирішенні питання про відмежування кримінально караного хуліганства від дрібного хуліганства слід виходити з того, щ відповідно до ч. 1 ст. 296 КК України хуліганство це умисне грубе порушення громадського порядку з мотивів явної неповаги до суспільства, яке супроводжується особливою зухвалістю або винятковим цинізмом. Якщо таке порушення не супроводжувалось особливою зухвалістю або винятковим цинізмом, його необхідно кваліфікувати як дрібне хуліганство за ст. 173 КУпАП.

Частиною 2 ст. 17 КПК України встановлено, що ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні кримінального правопорушення і має бути виправданим, якщо сторона обвинувачення не доведе винуватість особи поза розумним сумнівом.

Виходячи з положень ст. 296 КК України хуліганство є суспільно небезпечною дією, що грубо порушує громадський порядок. Такими закон визнає лише ті дії, які спричинили істотну шкоду особистим інтересам і відзначались особливою зухвалістю або винятковим цинізмом.

В ході судового розгляду не встановлено в діях ОСОБА_4 суб`єктивної та об`єктивної сторони складу кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 296 КК України, в даному випадку відсутня явна неповага до суспільства та не було спричинено істотної шкоди особистим інтересам.

Відповідно до ст. 62 Конституції України обвинувачення не може ґрунтуватися на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Згідно до ч.3 ст. 373 КПК України, обвинувальний вирок не може ґрунтуватися на припущеннях і ухвалюється лише за умови, доведення у ході судового розгляду винуватості особи у вчиненні кримінального правопорушення.

В п.3 ч.1 ст.373 КПК України вказано, що виправдувальний вирок ухвалюється у разі, якщо в діянні обвинуваченого є склад кримінального правопорушення.

Враховуючи викладене, ОСОБА_4 у пред`явленому обвинуваченні за ч. 1 ст. 296 КК України слід визнати невинуватим та виправдати, оскільки в його діях відсутній склад кримінального правопорушення.

Керуючись ст. ст. 373, 374 КПК України, суд, -

У Х В А Л И В :

ОСОБА_4 визнати невинуватим у пред`явленому обвинуваченні за ч. 1 ст. 296 КК України та виправдати його за відсутністю в його діях кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 296 КК України.

Речові докази у виді CD диску з файлом відеозапису зберігати в матеріалах кримінального провадження.

Вирок може бути оскаржений до апеляційного суду Полтавської області протягом 30 днів з моменту його проголошення через Київський районний суд м. Полтави.

Копію вироку негайно вручити обвинуваченому та прокурору.

Головуючий ОСОБА_1