АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
__________________________________________________________________
Справа № 635/4047/17 Головуючий суддя І інстанції ОСОБА_1
Провадження № 11-кп/790/2380/17 Суддя доповідач ОСОБА_2
Категорія: Незаконне виробництво, виготовлення, придбання, зберігання, перевезення чи пересилання наркотичних засобів, психотропних речовин або їх аналогів без мети збуту
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
05 грудня 2017 року колегія суддів судової палати у кримінальних справах апеляційного суду Харківської області:
головуючого судді - ОСОБА_2 ,
суддів - ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
при секретарі - ОСОБА_5 ,
за участю прокурора - ОСОБА_6 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Харкова апеляційну скаргу прокурора у кримінальному провадженні на ухвалу Харківського районного суду Харківської області від 07 вересня 2017 року у відношенні ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Куп`янськ, Харківської області, одружений, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , проживає за адресою: АДРЕСА_2 , раніше судимий:
- вироком Великобурлуцького районного суду Харківської області від 14 березня 1994 року за ч. 1 ст. 229-6, ст. 46-1 КК України до 1 року 6 місяців позбавлення волі з відстрочкою виконання вироку на 1 рік, звільнений за Указом Президента України «Про амністію» від 18 серпня 1994 року;
- вироком Куп`янського міського суду Харківської області від 22 червня 1998 року за ч. 1 ст. 141, ст. 46-1 КК України до 2 років позбавлення волі, з відстрочкою виконання вироку на 2 роки та штрафу 680,00 гривень;
- вироком Куп`янського міського суду Харківської області від 25 травня 1999 року за ч. 1 ст. 229-6, ч. 2 ст. 141, ст. 42, ст. 43 КК України до 4 років позбавлення волі з конфіскацією майна, звільнений 16 грудня 2002 року за відбуттям строку покарання;
- вироком Московського районного суду міста Харкова від 15 серпня 2005 року за ч. 2 ст. 307 , ч. 2 ст. 309, ч. 1 ст. 317, ст. 70 КК України до 6 років позбавлення волі з конфіскацією майна, звільнений 08 лютого 2007 року умовно-достроково на невідбутий строк 6 місяців 15 днів; вироком Куп`янського міського суду Харківської області від 05 грудня 2007 року за ст. 395 КК України до 1 місяця арешту;
- вироком Великобурлуцького районного суду Харківської області від 25 червня 2009 року за ч. 2 ст. 309 КК України до 3 років позбавлення волі, на підставі ст. 75 КК України звільнений від відбування покарання з іспитовим строком 2 роки;
- вироком Чугуївського міського суду Харківської області від 26 травня 2014 року за ч. 1 ст. 263 КК України до 4 років позбавлення волі, на підставі ст. 75 КК України звільнений від відбування покарання з іспитовим строком 3 роки;
Останній раз вироком Московського районного суду міста Харкова від 18 вересня 2014 року за ч. 1 ст. 309 КК України до 1 року 6 місяців позбавлення волі, на підставі ст. 71 КК України частково приєднано невідбуту частину покарання за вироком Чугуївського міського суду Харківської області від 26 травня 2014 року та призначено остаточно до відбуття 4 роки 1 місяць позбавлення волі,-
В С Т А Н О В И Л А:
Ухвалою Харківського районного суду Харківської області від 07 вересня 2017 року клопотання засудженого ОСОБА_7 про умовно дострокове звільнення від відбування покарання задоволено та ОСОБА_7 , звільненои від відбування покарання, призначеного вироком Московського районного суду м.Харкова від 18 вересня 2014 року умовно достроково на невідбутий строк 1 рік 2 місяці 23 дні.
Приймаючи таке рішення за клопотанням ОСОБА_7 , суд зазначив, що засуджений довів своє виправлення під час відбування покарання у виді позбавлення волі, сумлінною поведінкою і ставленням до праці, стягнень не має, заохочувався адміністрацією установи три рази, працевлаштований, поставлені завдання виконує, на момент розгляду подання відбув понад 2/3 фактичного строку покарання.
В апеляційній скарзі прокурор просить скасувати вищевказану ухвалу, а справу повернути на новий судовий розгляд до суду першої інстанції у зв`язку з невідповідністю фактичним обставинам справи. В обґрунтування посилається на те, що суд розглядаючи клопотання про умовно-дострокове звільнення не дослідив усі обставини по справі, а саме те, що ОСОБА_7 був неодноразово судимий, виконував лише незначні обсяги роботи, за весь період відбування покарання мав лише 2 заохочення, що є недостатнім показником виправлення засудженого. Також зазначає про те, що судом залишено поза увагою той факт, що відповідно до вироку суду, за яким ОСОБА_7 відбуває покарання, на нього покладений обов`язок, щодо відшкодування на користь держави грошові кошти у сумі 368 грн. 94 коп., які він на час розгляду справи так і не відшкодував, що вказує на його байдужість до відшкодування шкоди.
Заслухавши доповідь судді, думку прокурора, який підтримав апеляційну скаргу прокурора у кримінальному провадженні, перевіривши матеріали кримінального провадження та матеріали особової справи засудженого, обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.
За змістом ч.ч. 1, 2 ст. 81 КК України до осіб, що відбувають покарання у виді обмеження або позбавлення волі може бути застосоване умовно-дострокове звільнення від відбування покарання, якщо засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення.
Відповідно до позиції Пленуму Верховного Суду України, викладеної у п.2 Постанови № 2 від 26.04.2002р. «Про умовно-дострокове звільнення від відбування
покарання і заміну невідбутої частини покарання більш м`яким», головною умовою прийняття рішення про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання є доведеність того, що засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення.
Як вбачається з матеріалів особової справи, ОСОБА_7 з 25 листопада 2014 року відбуває покарання в Темнівській виправній колонії № 100, призначене вироком Московського районного суду міста Харкова від 18 вересня 2014 року за ч. 1 ст. 309, ст. 71 КК України у виді 4 років 1 місяця позбавлення волі.
Станом на 07 вересня 2017 року ОСОБА_7 відбув 2 роки 10 місяців 7 днів фактичного строку покарання, до відбуття залишилось 1 рік 2 місяці 23 дні, тобто на момент розгляду клопотання він відбув понад 2/3 фактичного строку покарання, що свідчить про наявність умов, визначених ч. 3 ст. 81 КК України.
Про сумлінність поведінки і ставлення до праці свідчать матеріали особової справи та характеристика, з яких вбачається , що за весь час перебування в установі засуджений стягнень не має, заохочувався адміністрацією установи три рази, а саме: за сумлінну поведінку та ставлення до праці 09 червня 2015 року та 01 жовтня 2015 року йому оголошено подяку, а 15 травня 2017 року рішенням дисциплінарної комісії установи ОСОБА_7 нагороджено похвальною грамотою за виконання покладених обов`язків та додержання правил поведінки та правил внутрішнього розпорядку колонії, дотримання правил трудового розпорядку та вимог безпеки праці та активну участь у роботах по підготовці до зборів на базі установи.
Як зазначає адміністрація Темнівської ВК-100 ОСОБА_7 працевлаштований, поставлені завдання виконує,до праці ставиться сумлінно, приділяє увагу необхідності дбайливого ставлення до майна установи і предметів, якими користується при виконанні дорученої роботи, дотримується вимог пожежної безпеки і безпеки праці. Засуджений із зацікавленістю приймає участь у реалізації програми диференційованого впливу «Професія», але не виявляє належної зацікавленості в програмі «Фізкультура і спорт», в якій бере участь.
Відповідно до психологічної характеристики ОСОБА_7 має позитивну соціальну установку , адекватну самооцінку , в спілкуванні ввічливий , спокійний.
Доводи прокурора про заборгованість за виконавчими листами спростовується довідкою бухгалтерії Темнівської ВК-100 про дострокове відшкодування майнових вимог у повному обсязі станом на 25.07.2017 року.
Колегія суддів вважає, що судом у повній мірі враховано дані, що характеризують особу засудженого, та які свідчать про те, що він сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення.
Виходячи з викладеного та керуючись ст.ст. 404, 405, 407, 418, ст. 419, ч. 2 ст. 376 КПК України, колегія суддів,-
постановила:
Апеляційну скаргу прокурора у кримінальному провадженні залишити без задоволення.
Ухвалу Харківського районного суду Харківської області від 7 вересня 2017 року про умовно-дострокове звільнення у відношенні ОСОБА_7 залишити без змін.
Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом трьох місяців з дня її проголошення, а засудженим, який тримається під вартою, - з дня вручення копії ухвали..

Головуючий

Судді