Справа № 511/290/17
Провадження № 1-кп/496/110/18
В И Р О К

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 березня 2018 року м. Біляївка

Біляївський районний суд Одеської області у складі колегії суддів:

головуючого судді ОСОБА_1

суддів ОСОБА_2 та ОСОБА_3

з участю секретаря ОСОБА_4

прокурорів ОСОБА_5 , ОСОБА_6 та ОСОБА_7

представника потерпілої ОСОБА_8

захисника ОСОБА_9

обвинуваченої ОСОБА_10 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Біляївка кримінальне провадження за обвинуваченням ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки м. Роздільна Одеської області, українки, громадянки України, з неповною середньою освітою, заміжньої, не працюючої, зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимої:

- 28.05.2008 року Роздільнянським районним судом Одеської області за ч. 3 ст. 186 КК України до 4 років позбавлення волі, в силу ст. 71 КК України приєднано 3 місяці позбавлення волі невідбуте за вироком Роздільнянського районного суду Одеської області від 18.04.06 року всього до відбуття призначено 4 роки 3 місяці позбавлення волі, звільнилась 01.07.2011 року умовно-достроково на 10 місяців 7 днів;

- 19.05.2017 року Любашівським районним судом Одеської області за ч. 3 ст. 187 КК України до 8 років позбавлення волі з конфіскацією майна

- у скоєнні злочину, передбаченого ч. 4 ст. 187 КК України,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_10 обвинувачується органом досудового розслідування в тому, що вона 02.11.2016 року, близько 21 год. 30 хв. маючи умисел направлений на заволодіння майном ОСОБА_11 прибула до будинку АДРЕСА_2 де мешкає гр. ОСОБА_11 .. Шляхом вільного доступу через незачинену хвіртку ОСОБА_10 увійшла на територію подвір`я та прослідувала до вхідних дверей будинку, які також не були зачинені, де взяла металеву монтіровку в той час як господарка будинку ОСОБА_11 знаходилась на вулиці. Потрапивши через прихожу кімнату в кухню ОСОБА_10 сховалась за тумбочкою та чекала, коли ОСОБА_11 увійде до будинку.

Зустрівшись із господаркою ОСОБА_11 в приміщенні кухні, ОСОБА_10 з корисливих мотивів, маючи прямий умисел на заволодіння майном потерпілої, з метою недопущення протидії з боку ОСОБА_11 доведенню злочинного наміру до кінця, застосувала фізичне насильство, яке виразилось у нанесенні останній кількох ударів по голові металевою монтіровкою по голові, внаслідок чого завдала ОСОБА_11 тілесні ушкодження у виді: відкритої черепно-мозкової травми, яка представлена трьома забитими ранами волосистої частини голови справа; перелому склепіння черепа (вдавлений осколковий перелом лобної кістки праворуч, лінійний перелом лобної кістки справа і правої скроневої кісток); крововиливи над твердою (епідуральна гематома) і під м`яку оболонку головного мозку; забиття головного мозку (вогнища контузії в правій лобній і лівій скроневій частках мозку) від яких ОСОБА_11 втратила свідомість.

Скориставшись непритомним станом ОСОБА_11 , ОСОБА_10 з метою недопущення її опору, знайшовши на місці скоєння злочину шарф, зв`язала ним руки ОСОБА_11 за спиною і доводячи свій злочинний намір до кінця, спрямований на заволодіння чужим майном, викрала особисті речі потерпілої, а саме: мобільним телефоном «Нокіа-Х2» вартістю 300 грн., гроші у сумі 30000 білоруських рублів (40 грн. 29 коп.) та 3000 російських рублів (1214 грн. 43 коп.), 20 євро (564 грн. 14 коп.) та 1000 грн., а всього спричинила матеріальний збиток на загальну суму 3118 грн. 18 коп.

Органом досудового розслідування дії обвинуваченої ОСОБА_10 кваліфіковані за ч. 4 ст. 187 КК України напад з метою заволодіння чужим майном, поєднаний із насильством, небезпечним для життя чи здоров`я особи, яке зазнала нападу (розбій), поєднаний із проникненням у житло та поєднаний із заподіянням тяжких тілесних ушкоджень.

Обвинувачена ОСОБА_10 в судовому засіданні свою вину за ч. 4 ст. 187 КК України не визнала. При цьому пояснила, що для з`ясування стосунків з ОСОБА_11 вона прибула до її будинку АДРЕСА_2 . Помітивши останню у дворі вона зрозуміла, що розмови не буде та вирішивши помститись ОСОБА_11 за її звинувачення у крадіжці, через незачинену хвіртку увійшла на територію подвір`я, а потім до прихожої взявши з собою металеву монтіровку, яка знаходилась біля будинку. Сховавшись за тумбочкою та дочекавшись поки ОСОБА_11 увійде в прихожу з метою спричинення тілесних ушкоджень невизначеного ступеню тяжкості, нанесла останній 3-4 удари монтіровкою по голові, внаслідок чого остання упала на підлогу. Вийшовши на подвір`я, під час паління сигарки у неї виник умисел на скоєння крадіжки майна ОСОБА_11 в зв`язку з чим вона повернулась до веранди, де знайшовши на місці скоєння злочину шарф, яким зв`язала руки ОСОБА_11 за спиною і скориставшись безпритомним станом потерпілої, таємно викрала особисті речі останньої. Вважає, що її дії повинні бути кваліфіковані за ч. 1 ст. 121 та за ч. 1 ст. 185 КК України оскільки вона раніше винаймала вказане житло. Цивільний позов потерпілої ОСОБА_11 про стягнення матеріальної шкоди у розмірі 17138 грн. 37 коп. визнала у повному обсязі, а щодо моральної шкоди частково на суму 10000 грн.

В судовому засіданні були дослідженні докази надані стороною обвинувачення та допитаний свідок обвинувачення, відповідно до яких:

-в судовому засіданні свідок ОСОБА_12 суду пояснив, що 3.11.2016 року він приїхав до своєї сестри ОСОБА_11 , зайшовши до будинку він помітив лежачу на підлозі з розбитою головою свою сестру, руки у якої були зав`язані шарфом з заду, обстановка в будинку була порушена. Він викликав швидку, потім він розпитував у сестри, що сталось, але вона нічого не бачила. Весною 2016 року його сестра здавала будинок в найм, але після пограбування будинку вона його вже не здавала, а проживала сама;

-протоколом огляду місця події від 03.11.2016 року з фототаблицею до нього, відповідно до якого місцем події є будинок АДРЕСА_2 , в прихожій біля дверей, на тумбочці, газовому котлі, на підлозі, шарфі, виявлено плями бурого кольору, схожі на кров; з тумбочки та файлу виявлено сліди пальців рік 4 та 2 шт. відповідно. Обстановка в будинку порушена, розкидані речі (а.с. 83-97);

-висновком експерта №1040 від 06.12.2016 року відповідно до якого кров потерпілої ОСОБА_11 відноситься до групи А з ізогемаглютиніном анти-В за ізосерологічною системою АВО, на шпалері, шарфу, стільці вилучених у будинку АДРЕСА_2 виявлена кров людини групи А з ізогемаглютиніном анти В за ізосерологічною системою АВО, що не виключає її походження від потерпілої ОСОБА_11 (а.с. 101-103);

-протоколом огляду від 07.12.2016 року з якого вбачається, що в АДРЕСА_3 під дахом гаражу № НОМЕР_1 вилучено металеву монтіровку довжиною 50 см., якою були заподіяні тілесні ушкодження ОСОБА_11 (а.с. 104-106);

-протоколом пред`явлення речей для впізнання від 13.12.2016 року та фототаблицею до нього, відповідно до якого потерпіла ОСОБА_11 впізнала мобільний телефон «Нокіа» викрадений у неї в період з 2.11.2016 року на 3.11.2016 року (а.с. 109-114);

-довідкою про вартість мобільного телефону «Нокіа-х2», відповідно до якої його вартість складає 300 грн. (а.с. 115);

-протоколом пред`явлення речей для впізнання від 13.01.2017 року та фототаблицею до нього, відповідно до якого обвинувачена ОСОБА_10 впізнала металеву монтіровку, якою вона завдавала тілесні ушкодження ОСОБА_11 (а.с. 117-120);

-висновком експерта №18 від 06.02.2017 року відповідно до якого у ОСОБА_11 були виявлені ушкодження у виді: відкритої черепно-мозкової травми, яка об`єднує забиті рани волосистої частини голови справа; переломи склепіння черепа (вдавлений осколковий перелом лобної кістки праворуч, лінійний перелом лобної кістки справа і правої скроневої кісток); крововиливи над твердою (епідуральна гематома) і під м`яку оболонки головного мозку; забиття головного мозку (вогнища контузії в правій лобній і лівій скроневій частках мозку). Вказана черепно-мозкова травма була спричинена внаслідок не менше трьох дій тупим предметом. За дією тупого предмета свідчить власне характер ушкоджень голови, а саме: лінійний і вдавлений перелом черепа, вогнища забиття головного мозку. Лінійна форма ран голови і вдавлений характер перелому лобної кістки вказують, що тупий предмет, яким були заподіяні тілесні ушкодження, мав обмежену контактну травматичну поверхню, імовірно, видовженою формою. Виявлена у ОСОБА_11 відкрита черепно мозкова травма з переломом кісток склепіння черепа відноситься до ушкоджень, небезпечних для життя, і за вказаною кваліфікуючою ознакою належить до категорії тяжких тілесних ушкоджень. (а.с. 122- 123);

-протоколом проведення слідчого експерименту за участю обвинуваченої ОСОБА_10 та фототаблицями до нього, в ході якого зафіксовані її пояснення про обставини заподіяння тілесних ушкоджень потерпілій та заволодіння майном останньої (а.с. 126-180).

Дослідивши всі докази в сукупності суд приходить до висновку про відсутність переконливих, належних та допустимих доказів наданих стороною обвинувачення на підтвердження наявності умислу у обвинуваченої ОСОБА_10 на скоєння розбійного нападу на потерпілу ОСОБА_11 .

Ст. 62 Конституції України передбачає, що обвинувачення не може ґрунтуватись на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях, усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь, що також і закріплено в ч. 4 ст. 17 КПК України.

Таким чином судом встановлені наступні обставини справи:

02.11.2016 року ОСОБА_10 для з`ясування стосунків з ОСОБА_11 прибула до її будинку АДРЕСА_2 . Помітивши останню у дворі вона зрозуміла, що розмови не буде та вирішивши помститись ОСОБА_11 за її звинувачення у крадіжці, через незачинену хвіртку увійшла на територію подвір`я, а потім до прихожої взявши з собою металеву монтіровку, яка знаходилась біля будинку. Сховавшись за тумбочкою та дочекавшись поки ОСОБА_11 увійде в прихожу з метою спричинення тілесних ушкоджень невизначеного ступеню тяжкості, нанесла останній 3-4 удари монтіровкою по голові, заподіявши їй тілесні ушкодження у виді: відкритої черепно-мозкової травми, яка представлена трьома забитими ранами волосистої частини голови справа; перелому склепіння черепа (вдавлений осколковий перелом лобної кістки праворуч, лінійний перелом лобної кістки справа і правої скроневої кісток); крововиливи над твердою (епідуральна гематома) і під м`яку оболонку головного мозку; забиття головного мозку (вогнища контузії в правій лобній і лівій скроневій частках мозку) від яких ОСОБА_11 втратила свідомість. Вийшовши на подвір`я, під час паління сигарки у неї виник умисел на скоєння крадіжки майна ОСОБА_11 в зв`язку з чим вона повернулась до веранди, де знайшовши на місці скоєння злочину шарф, яким зв`язала руки ОСОБА_11 за спиною і скориставшись безпритомним станом потерпілої, таємно викрала особисті речі останньої, а саме: мобільним телефоном «Нокіа-Х2» вартістю 300 грн., гроші у сумі 30000 білоруських рублів (40 грн. 29 коп.) та 3000 російських рублів (1214 грн. 43 коп.), 20 євро (564 грн. 14 коп.) та 1000 грн., а всього спричинила матеріальний збиток потерпілій ОСОБА_11 на загальну суму 3118 грн. 18 коп.

Враховуючи викладене, суд вважає, що дії обвинуваченої ОСОБА_10 слід перекваліфікувати з ч. 4 ст. 187 КК України - напад з метою заволодіння чужим майном, поєднаний із насильством, небезпечним для життя чи здоров`я особи, яке зазнала нападу (розбій), поєднаний із проникненням у житло та поєднаний із заподіянням тяжких тілесних ушкоджень на ч. 1 ст. 121 КК України, а саме умисне тяжке тілесне ушкодження, тобто умисне тілесне ушкодження небезпечне для життя в момент заподіяння та на ч. 3 ст. 185 КК України, а саме: таємне викрадення чужого майна (крадіжка) вчинена повторно і поєднана з проникненням у житло.

При цьому суд вважає безпідставними доводи обвинуваченої ОСОБА_10 про те, що вона мала вільний доступ до житла ОСОБА_11 так як вона його раніше винаймала у зв`язку з чим на її думку крадіжку необхідно кваліфікувати за ч. 1 ст. 185 КК України, оскільки на час вчинення злочину ОСОБА_11 не здавала в найм обвинуваченій свого будинку, а тому обвинувачена і не мала вільного доступу до нього.

При призначенні покарання суд враховує ступінь тяжкості вчинених злочинів, особу винної та обставини, що пом`якшують і обтяжують покарання.

ОСОБА_10 за місцем проживання характеризується позитивно, має тяжке захворювання.

Обставин, що пом`якшують та обтяжують покарання передбачених ст. ст. 66, 67 КК України судом не встановлено.

Разом з тим, суд звертає увагу на те, що ОСОБА_10 раніше неодноразово судима за скоєння умисних тяжких злочинів, але певних висновків для себе не зробила і знову вчинила два тяжких злочини, а тому суд вважає, що її виправлення можливе лише в умовах ізоляції від суспільства.

Позовні вимоги потерпілої ОСОБА_11 про стягнення з обвинуваченої ОСОБА_10 матеріальної шкоди у розмірі 17138 грн. 37 коп. визнані обвинуваченою, а тому підлягають задоволенню. Позовні вимоги потерпілої ОСОБА_11 про стягнення з обвинуваченої моральної шкоди у розмірі 50000 грн. визнані обвинуваченою частково на суму 10000 грн., але суд вважає, що вимоги про стягнення моральної шкоди підлягають задоволенню у повному обсязі. При цьому суд враховує душевні страждання потерпілої від фізичного болю, який вона зазнала внаслідок отримання тяжких тілесних ушкоджень.

Оскільки обвинувачена вчинила вказаний злочин до постановлення вироку Любашівським районним судом від 19 травня 2017 року, а тому суд вважає, що покарання повинно бути призначене відповідно до положень ч. 4 ст. 70 КК України.

Керуючись ст. ст. 284, 369, 370, 371, 374 КПК України, суд -

У Х В А Л И В:

ОСОБА_10 визнати винною та призначити їй покарання:

-за ч. 1 ст. 121 КК України у виді 6 років позбавлення волі;

-за ч. 3 ст. 185 КК України у виді 3 років позбавлення волі.

Згідно до ч. 1 ст. 70 КК України шляхом часткового складання призначених покарань обвинуваченій ОСОБА_10 остаточно призначити покарання у виді 7 (семи) років позбавлення волі.

Згідно до ч. 4 ст. 70 КК України шляхом часткового складання призначених покарань за вироком Любашівського районного суду від 19 травня 2017 року, засудженій ОСОБА_10 остаточно призначити покарання у виді 8 (восьми) років 1 (одного) місяця позбавлення волі.

Строк відбування покарання обвинуваченій відраховувати з моменту обрання їй запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, тобто з 09.11.2016 року.

Відповідно до ч. 5 ст. 72 КК України зарахувати обвинуваченій ОСОБА_10 у строк покарання строк її попереднього ув`язнення з 09 листопада 2016 року до 19 вересня 2017 року тобто до набрання вироком Любашівського районного суду законної сили, з розрахунку один день тримання під вартою за два дні позбавлення волі.

Стягнути з ОСОБА_10 ІНФОРМАЦІЯ_1 на користь ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_2 матеріальну шкоду у розмірі 17138 грн. 37 коп. та моральну шкоду у розмірі 50000 грн.

Скасувати арешт застосований ухвалами слідчого судді Роздільнянського районного суду Одеської області 07.11.2016 року та від 08.12.2016 року на шарф з плямами бурого кольору, дерев`яний стілець з плямами бурого кольору, зріз шпалер з плямами бурого кольору, 6 слідів пальців рук; на металевий ломик (монтіровку) довжиною 50 см.

Речові докази про справі: шарф з плямами бурого кольору, зріз шпалер з плямами бурого кольору - знищити, 6 слідів пальців рук зберігати при матеріалах справи; дерев`яний стілець та металевий ломик (монтіровку) довжиною 50 см. - повернути власниці ОСОБА_11 .

На вирок суду може бути подана апеляційна скарга в апеляційний суд Одеської області через Біляївський районний суд Одеської області протягом 30 днів з дня його проголошення, а засудженою ОСОБА_10 з моменту вручення копії вироку.

Головуючий суддя ОСОБА_1

судді ОСОБА_2

ОСОБА_3