25 січня 2018 р. Справа № 632/1449/17 провадження № 1-в/632/32/18
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 січня 2018 року м. Первомайський

Первомайський міськрайонний суд Харківської області у складі: головуючого судді ОСОБА_1 , за участю секретаря ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , обвинуваченого ОСОБА_4 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду клопотання про звільнення від відбування покарання на підставі п. «в» ст. 1 Закону України «Про амністію у 2016 році» обвинуваченого ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Дрезден, Німеччина, українця, громадянина України, з повною базовою середньою освітою, не працюючого, одруженого, має на утриманні малолітню дитину, раніше судимого: 04.06.2008 року Первомайським міськрайонним судом Харківської області за ч. 2 ст. 186 КК України, на підставі ст. 69 КК України, до позбавлення волі строком на 2 роки; 25.01.2010 року Київським районним судом м. Харкова за ч. 1 ст. 307, ч. 1 ст. 69, ч. 4 ст. 70 КК України до позбавлення волі строком на 2 роки 1 місяць; 14.02.2012 року Первомайським міськрайонним судом Харківської області за ч. 1 ст. 187 КК України до позбавлення волі строком на 3 роки 6 місяців, звільнений 16.01.2015 року по відбуттю строку покарання; 28.10.2016 року Первомайським міськрайонним судом Харківської області за ч.2 ст. 185 КК України до позбавлення волі строком на 4 роки, на підставі ст.75 КК України звільнений від відбування покарання з іспитовим строком на 2 роки; 08.06.2017 року Первомайським міськрайонним судом Харківської області за ч.2 ст. 185 КК України, на підставі ст.71 КК України до 4 років 2 місяців позбавлення волі, засудженого вироком Первомайського міськрайонного суду Харківської області від 22.11.2017 року за ч.2 ст. 185 КК України до 1 року позбавлення волі, на підставі ч.4 ст. 70 КК України, за сукупністю злочинів, шляхом поглинання менш суворого покарання, призначеного за даним вироком, більш суворим покаранням, призначеним за вироком Первомайського міськрайонного суду від 08.06.2017 року та остаточно призначено до відбуття 4 роки 2 місяці позбавлення волі, -
В С Т А Н О В И В:
До Первомайського міськрайонного суду Харківської області надійшло клопотання ОСОБА_4 , який утримується під вартою за вироком Первомайського міськрайонного суду Харківської області від 22.11.2017 року за ч.2 ст. 185 КК України, яким він засуджений до 1 року позбавлення волі, а на підставі ч.4 ст. 70 КК України, за сукупністю злочинів, шляхом поглинання менш суворого покарання, призначеного за даним вироком, більш суворим покаранням, призначеним за вироком Первомайського міськрайонного суду від 08.06.2017 року, остаточно призначено до відбуття 4 роки 2 місяці позбавлення волі. Вирок суду не набрав законної сили. ОСОБА_4 в своєму клопотанні просить суд застосувати до нього п. «в» ст. 1 Закону України «Про амністію у 2016 році», і звільнити від подальшого відбування покарання. В обґрунтування клопотання засуджений зазначив, що він на день набрання чинності законом про амністію має дитину, якій не виповнилось 18 років ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у зв`язку із чим, з його точки зору, підлягає звільненню від відбування покарання у виді позбавлення волі.

Засуджений ОСОБА_4 у судовому засіданні підтримав клопотання та просив суд застосувати до нього акт амністії.

Прокурор проти задоволення клопотання заперечував, пославшись на обмеження у застосуванні амністії, визначені у ст. 4 Закону України «Про застосування амністії в Україні».

Заслухавши учасників судового розгляду, дослідивши особову справу засудженого, суд дійшов висновку про те, що клопотання не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Статтею 537 КПК України передбачено, що під час виконання вироків, суд, окрім іншого, має право вирішувати питання про звільнення від покарання на підставі Закону України про амністію.
Відповідно до ст. 85 КК України на підставі закону про амністію або акта про помилування засуджений може бути повністю або частково звільнений від основного і додаткового покарань.
Згідно зі ст. 1 Закону України «Про застосування амністії в Україні» амністія є повне або часткове звільнення від відбування покарання осіб, визнаних винними у вчиненні злочину, або кримінальні справи стосовно яких розглянуті судами, але вироки стосовно цих осіб не набрали законної сили. Амністія оголошується законом про амністію, який приймається відповідно до положень Конституції України, Кримінального кодексу України та цього Закону. Амністія не застосовується до осіб, визначених статтею 4 цього Закону.
07 вересня 2017 року набрав чинності Закон України №1810-VIIІ від 22 грудня 2016 року «Про амністію у 2016 році».
Відповідно до пункту « в » ст. 1 даного Закону, звільненню від відбування покарання у виді позбавлення волі на певний строк та від інших покарань, не пов`язаних з позбавленням волі, підлягають особи, визнані винними у вчиненні умисного злочину, який не є тяжким або особливо тяжким відповідно до статті 12 Кримінального кодексу України, осіб, визнаних винними у вчиненні необережного злочину, який не є особливо тяжким відповідно до статті 12 Кримінального кодексу України не позбавлених батьківських прав, які на день набрання чинності цим законом мають дітей, яким не виповнилось 18 років.
Згідно п. «в» ст. 4 Закону України «Про застосування амністії в Україні» амністія не може бути застосована до осіб, які мають дві і більше судимості за вчинення умисних тяжких та/або особливо тяжких злочинів, крім випадків індивідуальної амністії.
Згідно з вироку від 04.06.2008 року Первомайського районного суду Харківської області ОСОБА_4 був засуджений за ч. 2 ст. 186 КК України, на підставі ст. 69 КК України, до позбавлення волі строком на 2 роки. Згідно вироку від 25.01.2010 року Київського районного суду м. Харкова був засуджений за ч. 1 ст. 307, ч. 1 ст. 69, ч. 4 ст. 70 КК України до позбавлення волі строком на 2 роки 1 місяць, а 14.02.2012 року Первомайським міськрайонним судом Харківської області був засуджений за ч. 1 ст. 187 КК України до позбавлення волі строком на 3 роки 6 місяців. 28.10.2016 року знову був засуджений Первомайським міськрайонним судом Харківської області за ч.2 ст. 185 КК України до позбавлення волі строком на 4 роки, на підставі ст.75 КК України звільнений від відбування покарання з іспитовим строком на 2 роки, а 08.06.2017 року засуджений Первомайським міськрайонним судом Харківської області за ч.2 ст. 185 КК України, на підставі ст.71 КК України до 4 років 2 місяців позбавлення волі. 22.11.2017 року знову засуджений вироком Первомайського міськрайонного суду Харківської області за ч.2 ст. 185 КК України до 1 року позбавлення волі, на підставі ч.4 ст. 70 КК України, за сукупністю злочинів, шляхом поглинання менш суворого покарання, призначеного за даним вироком, більш суворим покаранням, призначеним за вироком Первомайського міськрайонного суду від 08.06.2017 року та остаточно призначено до відбуття 4 роки 2 місяці позбавлення волі, даний вирок не набрав чинності.
Тобто, ОСОБА_4 має дві судимості за вчинення умисних тяжких злочинів, за якими він був засуджений за ч.2 ст. 186 КК України вироком Первомайського міськрайонного суду Харківської області від 04.06.2008 року та за ч.1 ст. 187 КК України вироком Первомайського міськрайонного суду Харківської області від 14.02.2012 року, а тому, відповідно до п. «в» ст. 4 Закону України «Про застосування амністії в Україні», амністія до нього застосована бути не може.

На підставі п. «в» ст. 4 Закону України «Про застосування амністії в Україні», керуючись ст.ст. 537, 539 Кримінального процесуального кодексу України, суд, -

У Х В А Л И В:

У задоволенні клопотання обвинуваченого ОСОБА_4 про застосування відносно нього п. «в» ст. 1 Закону України «Про амністію у 2016 році» та звільнення від подальшого відбування покарання - відмовити.

На ухвалу може бути подана апеляція до апеляційного суду Харківської області через Первомайський міськрайонний суд протягом семи діб з моменту її проголошення.

Суддя:ОСОБА_1