печерський районний суд міста києва
Справа № 757/8819/18-к
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
17 лютого 2018 року слідчий суддя Печерського районного суду м. Києва ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

за участі сторін кримінального провадження:

підозрюваного ОСОБА_3 , захисника ОСОБА_4 ,

прокурора ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Києві у залі суду судове провадження за клопотанням слідчого слідчого відділу Печерського управління поліції Головного управління Національної поліції у м. Києві ОСОБА_6 про застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту відносно підозрюваного у кримінальному провадженні № 0000702 ОСОБА_3 ,-

В С Т А Н О В И В:
17.02.2018 до суду звернувся слідчий слідчого відділу Печерського управління поліції Головного управління Національної поліції у м. Києві ОСОБА_6 з клопотанням, погодженим процесуальним керівником у кримінальному провадженні прокурором Київської місцевої прокуратури № 6 ОСОБА_5 , про застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту відносно підозрюваного у кримінальному провадженні № 0000702 ОСОБА_3 , яке обґрунтовано тим, що у невстановлений досудовим розслідуванням час та місці, за невстановлених досудовим розслідуванням обставин, незаконно, без передбаченого законом дозволу придбав бойову нарізну короткоствольну вогнепальну зброю самозарядний пістолет «Макарова» та боєприпаси до неї, які незаконно, без передбаченого законом дозволу почав зберігати при собі, а 15.02.2018 зброя та боєприпаси були у нього виявлено при поверхневому огляді, коли біля будинку АДРЕСА_1 був зупинений працівниками поліції. У своєму клопотанні слідчий ОСОБА_6 просив застосувати до підозрюваного ОСОБА_3 запобіжний захід у вигляді домашнього арешту, із забороною вночі залишати місце проживання, зобов`язавши з`являтися до слідчого СВ Печерського УП ГУ НП у м. Києві за першою вимогою та не залишати постійне місце проживання без дозволу слідчого, прокурора або суду у визначений період часу /а. с. 1-3/.

У судовому засіданні прокурор підтримав подане клопотання та просив задовольнити його, посилаючись на наведені у ньому обставини, та матеріали, які подано разом з клопотанням до суду.

Захисник підозрюваного у судовому засіданні заперечував проти задоволення клопотання, просив обрати особисту поруку, згідно із заявою народного депутата ОСОБА_7 або особисте зобов`язання, вказуючи на неналежно визначену кваліфікацію дій та обставин, необґрунтованість повідомленої підозри та заявлених ризиків, наголошував на позитивній характеристиці свого підзахисного та його заслугах перед державою. Підзахисний не висловив ніякої думки.

Заслухавши думку сторін кримінального провадження по суті внесеного клопотання, вивчивши клопотання та матеріали, якими воно обґрунтовується, долучені у судовому засіданні матеріали, надані стороною захисту, проаналізувавши в системному зв`язку усі наявні на час розгляду цього клопотання відомості, які мають пряме та опосередковане значення при вирішення питання застосування заходу забезпечення кримінального провадження, за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин, приходить до наступного.

Печерським управлінням поліції ГУ НП в м. Києві здійснюється досудове розслідування кримінального провадження № 0000702 від 15.02.2018, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 236 КК України, про підозру у вчиненні якого повідомлено ОСОБА_3 , затриманого у порядку ст. 208 КПК України.

Згідно з показами свідків, поліцейські, які 15.02.2018 здійснювали патрулювання центральної частини міста Києва і приблизно о 17:20 год. зупинили ОСОБА_3 по вул. Грушевського, оскільки він підозріло себе поводив, запитали в нього, чи має він при собі заборонені речі та предмети. На питання поліцейських, ОСОБА_3 повідомив що має у нагрудній тактичній сумці бойовий пістолет «Макарова», а на питання, чи має він на нього дозвіл, чітко пояснити не зміг. При поверхневій перевірці у затриманого ОСОБА_3 у нагрудній тактичній сумці було виявлено пістолет «Макарова» з стертими номерами на затворі та з сімома бойовими набоями у магазині пістолета, а також газовий балончик «Терен-4М» /а. с. 31-32, 33-34/.

З протоколів допиту понятих в якості свідків вбачається, що ОСОБА_3 пояснив, що зброя належить йому, у нього є дозвіл на неї, а номер стертий, у зв`язку з тим, що пістолет викрадений. Також з сумки ОСОБА_3 було вилучено газовий балон «Терен-4М» /а. с. 27-28, 29-30/.

Висновком судового експерта від 16.02.2018 № 8-5/203 встановлено, що наданий на дослідження пістолет належить до бойової короткоствольної нарізної вогнепальної зброї є самозарядним пістолетом «Макарова», серія і номер видалені, калібру 9х18 мм, що виготовлений промисловим способом на Іжевському механічному заводі 1979 року, та є придатним до стрільби, а надані на дослідження 7 патронів належать до боєприпасів бойової нарізної вогнепальної зброї до вказаного пістолета типу «ПМ» /а. с. 15-23/.

16.02.2018 ОСОБА_3 було повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 263 КК України, а саме у тому, що він підозрюється у незаконному поводженні із зброєю, бойовими припасами /а. с. 45-46/.

Як вбачається з повідомлення про підозру, ОСОБА_3 , 15.02.2018, приблизно о 17:20 год., проходячи повз будинок 26 по вул. Грушевського у м. Києві, був зупинений працівниками поліції, які при поверхневому його огляді виявили бойову нарізну короткоствольну вогнепальну зброю самозарядний пістолет «Макарова», серія та номер якого видалені, калібром 9х18 мм, та боєприпаси до неї, без дозволу на них. Без передбаченого законом дозволу ОСОБА_3 перевозив їх до невстановленого місця, зберігаючи у чорній сумці через плече з пазовими замками, яку він мав при собі.

Надати покази під час допиту підозрюваний ОСОБА_3 відмовився, посилаючись на погане самопочуття /а. с. 48/.

Вивченням особи підозрюваного встановлено, що ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець с. Стіна Томашпільського району Вінницької області, громадянин України, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2 , за його словами, тимчасово не працює, одружений, непрацездатних, неповнолітніх осіб на утриманні не має, раніше до кримінальної відповідальності не притягався, перебував на військовій службі та є учасником бойових дій, має позитивну службову характеристику, нагороджений почесною відзнакою «Учасник бойових дій» від 18.11.2015, почесним нагрудним знаком «За взірцевість у військовій службі» ІІІ ступеня, згідно з наказом № 723 від 04.12.2015, нагрудним знаком «Сухопутні війська України», за наказом № 919 від 08.12.2015, заохочувальною відзнакою «За визволення Донбасу», згідно з наказом № 25 від 12.01.2016, нагрудним знаком «За зразкову службу», згідно з наказом № 382 від 29.04.2016, постійно проживає у СДТ «Писарівський» товариства «Росинка-2» у с. Писарівка Вінницького району Вінницької області, за місцем постійного проживання характеризується позитивно /а. с. 54-65/.

Подане клопотання обґрунтовано тим, що ОСОБА_3 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, що відноситься до тяжких злочинів, і під час досудового розслідування встановлено наявність ризиків, передбачених п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме він може незаконно впливати на свідків, понятих у цьому кримінальному провадженні, оскільки їхні анкетні дані зафіксовано, інших свідків події, тому, з метою уникнення відповідальності, може залякувати останніх; знаходився на військовій службі у зоні проведення АТО, тому не виключена можливість втечі до цього сектора.

У відповідності до положень статті 177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобіганням спробам: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, вчинити інше кримінальне правопорушення або продовжити злочину діяльність.

Згідно з статтею 178 КПК України, при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 КПК України, слідчий суддя на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний в сукупності оцінити: 1) вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; 2) тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання підозрюваного, обвинуваченого винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється, обвинувачується; 3) вік та стан здоров`я підозрюваного, обвинуваченого; 4) міцність соціальних зв`язків підозрюваного, обвинуваченого в місці його постійного проживання, у тому числі наявність в нього родини й утриманців; 5) наявність у підозрюваного, обвинуваченого постійного місця роботи або навчання; 6) репутацію підозрюваного, обвинуваченого; 7) майновий стан підозрюваного, обвинуваченого; 8) наявність судимостей у підозрюваного, обвинуваченого; 9) дотримання підозрюваним, обвинуваченим умов застосованих запобіжних заходів, якщо вони застосовувалися до нього раніше; 10) наявність повідомлення особі про підозру у вчиненні іншого кримінального правопорушення; 11) розмір майнової шкоди, у завданні якої підозрюється, обвинувачується особа, або розмір доходу, в отриманні якого внаслідок вчинення кримінального правопорушення підозрюється, обвинувачується особа, а також вагомість наявних доказів, якими обґрунтовуються відповідні обставини.

Відповідно до ч. 1 ст. 194 КПК України, під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про:

1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним кримінального правопорушення;

2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор;

3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Згідно з ст. 181 КПК України, домашній арешт полягає в забороні підозрюваному залишати житло цілодобово або у певний період доби. За частиною 2 вказаної статті Кодексу, домашній арешт може бути застосовано до особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за вчинення якого законом передбачено покарання у виді позбавлення волі.

За частиною 1 ст. 263 КК України, носіння, зберігання, придбання, передача чи збут вогнепальної зброї (крім гладкоствольної мисливської), бойових припасів, вибухових речовин або вибухових пристроїв без передбаченого законом дозволу караються позбавленням волі на строк від трьох до семи років.

Відтак, в кримінальному провадженні наявні обставини, з якими закон пов`язує можливість застосування до особи одного із запобіжних заходів, передбачених ст. 176 КПК України.

Разом з тим, вирішуючи питання про застосування щодо підозрюваного запобіжного заходу, слідчий суддя враховує не тільки положення, які передбачені КПК, а й вимоги пунктів 3 і 4 статті 5 Конвенції про захист прав людини основоположних свобод та практики Європейського суду з прав людини, згідно з якими обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливо лише в передбачених законом випадках за встановленою законом процедурою. При цьому ризик переховування обвинуваченого від правосуддя не може оцінюватись виключно на підставі суворості можливого судового рішення.

Відповідно до практики Європейського суду з прав людини, вимога розумної підозри передбачає наявність доказів, які об`єктивно зв`язують підозрюваного з певним злочином і вони не повинні бути достатніми, щоб забезпечити засудження, але мають бути достатніми, щоб виправдати подальше розслідування або висунення звинувачення.

Європейський суд з прав людини у своєму рішенні у справі «Мюррей проти Об`єднаного Королівства» зазначив, що факти, які викликають підозру, не обов`язково мають бути встановлені до ступеня, необхідного для засудження або навіть для пред`явлення обвинувачення, що є завданням наступних етапів кримінального процесу.

Крім того, слід зазначити й про те, що поняття «обґрунтована підозра» не визначене у національному законодавстві та, виходячи з положень ч. 5 ст. 9 КПК України, необхідно взяти до уваги позицію Європейського суду з прав людини, відображену у пункті 175 рішення від 21.04.2011 у справі «Нечипорук і Йонкало проти України», відповідно до якої «термін «обґрунтована підозра» означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення (рішення у справі «Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства» від 30.08.1990), те що вимога розумної підозри передбачає наявність доказів, які об`єктивно зв`язують підозрюваного з певним злочином і вони не повинні бути достатніми, щоб забезпечити засудження, але мають бути достатніми, щоб виправдати подальше розслідування або висунення звинувачення.

При цьому, відповідно до установленої практики Європейського суду з прав людини, висновки про ступінь ризиків та неможливості запобігання їм більш м`яких запобіжних заходів, мають бути зроблені за результатами сукупного аналізу обставин злочину та особистості підозрюваного (його характеру, моральних якостей, способу життя, сімейних зв`язків, постійного місця роботи, утриманців), поведінки підозрюваного під час розслідування кримінального правопорушення (наявність або відсутність спроб ухилятися від органів влади) поведінки підозрюваного під час попередніх розслідувань (способу життя взагалі, способу самозабезпечення, системності злочинної діяльності, наявності злочинних зв`язків).

Розглядаючи клопотання про застосування запобіжного заходу щодо ОСОБА_3 , слідчим суддею встановлено наявність обґрунтованої підозри у вчиненні останнім кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України, ступінь ймовірності переховування від досудового слідства, а також вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, враховано особу підозрюваного, при цьому, оцінивши в сукупності тяжкість покарання, що загрожує підозрюваному у разі доведеності його вини за інкримінованою статтею, конкретні обставини вчиненні правопорушення, зокрема, місце та спосіб його вчинення, дані про особу підозрюваного, його стан здоров`я, те, що він не притягувався до кримінальної відповідальності, має сталі соціальні зв`язки за місцем свого постійного проживання, слідчий суддя вважає за доцільне застосувати до підозрюваного, передбачений статтею 179 КПК України запобіжний захід у вигляді домашнього арешту у сукупності з покладенням на нього обов`язку, передбаченого частиною 5 статті 194 КПК України, що є достатнім для забезпечення належної процесуальної поведінки ОСОБА_3 .

Відповідно до положень ст. 180 КПК України, особиста порука полягає у наданні особами, яких слідчий суддя, суд вважає такими, що заслуговують на довіру, письмового зобов`язання про те, що вони поручаються за виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього обов`язків відповідно до статті 194 цього Кодексу і зобов`язуються за необхідності доставити його до органу досудового розслідування чи в суд на першу про те вимогу. Поручителю роз`яснюється у вчиненні якого кримінального правопорушення підозрюється особа, передбачене законом покарання за його вчинення, обов`язки поручителя та наслідки їх невиконання, право на відмову від прийнятих на себе зобов`язань та порядок реалізації такого права.

Разом з тим, на думку слідчого судді, жоден із більш м`яких запобіжних заходів, в тому числі запропонована стороною захисту особиста порука або особисте зобов`язання, не зможе забезпечити належну процесуальну поведінку підозрюваного ОСОБА_3 , так, як такі види, згідно з положеннями статті 176 КПК України, є менш суворими запобіжними заходами, ніж домашній арешт, що вказує на те, що такого типу захід забезпечення кримінального провадження не спроможний забезпечити дотримання самої мети його визначення, передбаченої ч. 1 ст. 177 того ж Кодексу, а тому, клопотання про обрання іншого виду запобіжного заходу не підлягає задоволенню.

Окрім того, необхідно вказати на те, що у своєму клопотанні про обрання запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту слідчий просив застосувати такий вид разом з покладенням на підозрюваного процесуальних обов`язків, зокрема, не залишати постійне місце проживання без дозволу слідчого, прокурора або суду у визначений період часу, що своєю метою повторює суть домашнього арешту, тому у покладенні на підозрюваного додатково такого обов`язку немає необхідності.

Враховуючи наведене, керуючись ст. 29 Конституції України, ст. ст. 177, 193, 194, 195, 196, 197, 202, 205, 219, 395, 532, 534 КПК України, слідчий суддя,-

У Х В А Л И В:
Клопотання задовольнити частково.

Застосувати до підозрюваного ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Стіна Томашпільського району Вінницької області, українця, громадянина України, запобіжний захід у вигляді домашнього арешту, із забороною залишати місце проживання за адресою: АДРЕСА_3 , з 22:00 год. по 06:00 год. наступної доби, за виключенням необхідності отримання медичної допомоги, на два місяці, у межах строку досудового розслідування кримінального провадження № 0000702, а саме до 17.04.2018 включно.

Звільнити підозрюваного ОСОБА_3 з-під варти у залі суду.

Зобов`язати підозрюваного ОСОБА_3 виконувати процесуальний обов`язок, визначений ч. 5 ст. 194 КПК України, а саме прибувати до слідчого, прокурора, слідчого судді, суду за першою вимогою.

Зобов`язати прокурора у кримінальному провадженні передати ухвалу про обрання запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту стосовно підозрюваного ОСОБА_3 до виконання органу Національної поліції за його місцем проживання.

Обов`язок контролю за виконанням ухвали слідчого судді покладається на прокурора у кримінальному провадженні.

Ухвала слідчого судді підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Апеляційного суду м. Києва протягом 5 днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1