справа № 274/5174/17
У Х В А Л А провадження № 1-в/0274/975/17
І м е н е м У к р а ї н и
21.12.2017 року м. Бердичів
Бердичівський міськрайонний суд Житомирської області в складі:
головуючого судді . . . . . . . . . . . . . . . . . . . ОСОБА_1
секретаря судового засідання . . . . . . . . . . ОСОБА_2
прокурора . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . ОСОБА_3
представника органу пробації . . . . . . . . . . ОСОБА_4
засудженого . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . ОСОБА_5 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду провадження за заявою про умовно-дострокове звільнення від відбування додаткового покарання засудженого
ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Бистрик Бердичівського району Житомирської області, громадянина України, одруженого, маючого на утриманні двох неповнолітніх дітей, працюючого різальником паперу у ФОП ОСОБА_6 , проживаючого в АДРЕСА_1 , до засудження раніше не судимого,
ОСОБА_5 засуджений вироком Бердичівського міськрайонного суду Житомирської області від 12 липня 2013 року з врахуванням ухвали апеляційного суду Житомирської області від 01.10.13 за ч. 3 ст. 286 КК України на шість років позбавлення волі з позбавленням права керувати транспортними засобами на строк три роки. Ухвалою Кагарлицького районного суду Київської області від 11.12.15 невідбуту частину основного покарання замінено на два роки виправних робіт із відрахуванням 10% заробітку в дохід держави.Ухвалою Бердичівського міськрайонного суду Житомирської області від 28.04.17 ОСОБА_5 умовно-достроково звільнений від відбування основного покарання у виді виправних робіт із відрахуванням 10% заробітку в дохід держави.
Початок строку додаткового покарання: 21 грудня 2015 року; кінець строку - 21 грудня 2018 року. ОСОБА_5 відбув ? строку додаткового покарання 21.06.17.
Засуджений ОСОБА_5 звернувся до суду з клопотанням про умовно-дострокове звільнення від відбування додаткового покарання. В судовому засіданні вказав, що за період відбування покарання порядку та умов відбування покарання не порушував, після заміни основного покарання весь час був та є працевлаштованим у ФОП ОСОБА_6 , де характеризується позитивно, вину визнає, має двох неповнолітніх дітей, у зв`язку із чим він просить звільнити умовно-достроково від відбування додаткового покарання.
В судовому засіданні представник Бердичівського МРВ з питань пробації щодо задоволення заяви засудженого не заперечила, вказала, що засуджений характеризується позитивно, за час відбування додаткового покарання не допускав порушень порядку та умов перебування на обліку під час відбування покарання, не притягувався до кримінальної та адміністративної відповідальності.
Прокурор вважає, що заява засудженого не підлягає задоволенню, оскільки ОСОБА_5 і згідно з вироком вини фактично не визнавав, і зараз продовжує вказувати, що трагедія є нещасним випадком, а не наслідком порушення ним ПДР, що вказує на те, що визнаючи на даний час вину, засуджений лише прагне, щоб до нього застосували ст. 81 КК України.
Заслухавши засудженого, представника органу пробації, думку прокурора, ознайомившись з матеріалами особової справи засудженого, суд дійшов висновку, що ОСОБА_5 не в повній мірі довів своє виправлення, а тому його заява не підлягає задоволенню.
Відповідно до роз`яснень постанови Пленуму Верховного суду України від 26.04.02 № 2 «Про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміну невідбутої частини покарання більш м`яким» (п. 17) судам слід ретельно з`ясовувати ставлення засудженого до вчиненого злочину, праці та навчання, додержання ним вимог режиму, участь у самодіяльних організаціях, його наміри щодо прилучення до суспільно корисної праці тощо.
Засуджений ОСОБА_5 був визнаний винним у вчиненні тяжкого злочину, пов`язаного з керуванням ним транспортним засобом, та внаслідок порушень правил безпеки дорожнього руху з боку ОСОБА_5 загинуло двоє людей і ще одному потерпілому спричинено тяжкі тілесні ушкодження. Під час відбуття основного покарання як у виді позбавлення волі, так і у виді виправних робіт ОСОБА_5 , не вчиняв порушень, своєю поведінкою та ставленням до праці доводив, що стає на шлях виправлення, однак при цьому суди при вирішенні питання про заміну основного покарання більш м`яким, а потім і про дострокове звільнення, маючи повноваження вирішити одночасно питання про дострокове звільнення від відбування додаткового покарання, це питання не вирішували. Враховуючи суть злочину, за який відбуває покарання засуджений, суд має більш ретельно дослідити обставини, що сприятимуть досягненню мети покарання, правові підставі для застосування умовно-дострокового звільнення від відбування додаткового покарання. Однак, як встановлено в ході судового розгляду матеріали особової справи та провадження не містять даних про більш сумлінну за звичайну поведінку засудженого, його заохочення, залучення його до суспільно корисної праці, самодіяльних організацій тощо, які б вказували, що саме позбавлення права керувати транспортними засобами підлягає відміні. Позитивна характеристика за місцем роботи була врахована судом при вирішенні питання про умовно-дострокове звільнення засудженого від відбування основного покарання.
Відповідно до ч. 2 ст. 81 КК України умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосоване, якщо засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення. Разом з тим, на думку суду, досліджені докази не дають достатньо підстав вважати остаточне доведення такого виправлення засудженого ОСОБА_5 .
Керуючись ст.ст. 537, 539 КПК України, ст. 81 КК України, суд
п о с т а н о в и в :
в задоволенні заяви засудженого ОСОБА_5 про умовно-дострокове звільнення від відбування додаткового покарання - відмовити.
На ухвалу може бути подана апеляційна скарга до апеляційного суду Житомирської області через Бердичівський міськрайонний суд протягом 7 днів з дня її оголошення.
Головуючий - суддя ОСОБА_1