Справа № 456/136/18
Провадження № 1-кс/456/63/2018
УХВАЛА

іменем України
"05" лютого 2018 р. слідчий суддя Стрийського міськрайонного суду Львівської області ОСОБА_1 , за участю секретаря ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду в м. Стрий Львівської області скаргу ОСОБА_4 на постанову слідчого Стрийського ВП ГУНП у Львівській області ОСОБА_5 від 26.12.2017 р. про закриття кримінального провадження №0001970, -
ВСТАНОВИВ:
заявник ОСОБА_4 звернувся до суду із скаргою та просить: визнати бездіяльність слідчого СВ Стрийського відділу поліції ГУНП у Львівській області старшого лейтенанта поліції ОСОБА_5 , щодо заяви-клопотання, що полягає у незадоволенні та неповідомленні в строк після розгляду його клопотання від 14.11.2017 р.; скасувати постанову від 13.12.2017 р. про відмову у визнанні потерпілим та постанову від 26.12.2017 р. про закриття кримінального провадження №0001970.
В обґрунтування поданої скарги заявник покликається на те, що 14.11.2017 р. ним у кримінальному провадженні №0001970 подано заяву про визнання його потерпілим. Не отримавши відповіді на дану заяву, 08.12.2017 р. ним подано заяву, в якій він просив повідомити його про розгляд заяви від 14.11.2017 р. Проте, 04.01.2018 р. він отримав копію постанови від 13.12.2017 р. з якої дізнався, що в визнанні його потерпілим в порядку ст. 55 КПК України, йому відмовлено, а вказане кримінальне провадження, постановою слідчого від 26.12.2017 р. закрито. Про існування вказаної постанови йому стало відомо тільки 10.01.2018 р., після отримання копії зазначеної постанови про що свідчить надана ним розписка на супровідному листі, який знаходиться в матеріалах кримінального провадження. Вважає постанову слідчого передчасною та такою, що підлягає скасуванню, оскільки слідчим в ході проведення досудового розслідування допущено істотні порушення кримінально-процесуального закону, серед яких не здійснення розгляду та повідомлення його в строк про результати розгляду поданої ним заяви від 14.11.2017 р. Також, не мотивована відмова у визнанні його потерпілим. Вважає, що винесена слідчим постанова від 26.12.2017 р. про закриття кримінального провадження не містить відомостей проведення повного, всебічного і об`єктивного дослідження всіх обставин даного кримінального провадження. В зв`язку з наведеним вимушений звернутися до слідчого судді з даною скаргою.
Заявник ОСОБА_4 в судовому засіданні підтримав подану скаргу, просить її задовольнити, покликаючись на мотиви викладені в скарзі.
Прокурор ОСОБА_3 в судовому засіданні заперечила доводи скарги. Зазначила що між ОСОБА_4 та ОСОБА_6 існують цивільно-правові відносини, спір щодо яких вирішується Стрийським міськрайонним судом Львівської області.
Слідча ОСОБА_5 заперечила проти скарги, покликаючись на те, що постанову від 26.12.2017 р. про закриття кримінального провадження №0001970 нею винесено за всебічного, повного та неупередженого дослідження всіх обставин кримінального провадження та безпосередньої оцінки отриманих фактичних даних.

Заслухавши думку осіб, що приймають участь в справі, дослідивши матеріали скарги та кримінального провадження, слідчий суддя приходить до наступних висновків.
Статтею 55 Конституції України, кожному громадянину гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, посадових і службових осіб.
Відповідно до ч.3 ст.21 КПК України кожен має право на участь у розгляді в суді будь-якої інстанції справи, що стосується його прав та обов`язків, у порядку, передбаченому цим кодексом.
Главою 26 КПК визначено порядок оскарження рішень, дій чи бездіяльності під час досудового розслідування. Частиною 1 ст. 303 КПК передбачено, які рішення, дії чи бездіяльність слідчого або прокурора підлягають оскарженню під час досудового провадження та ким (заявником, потерпілим, підозрюваним, володільцем майна тощо) такі рішення, дії або бездіяльність можуть бути оскаржені.
Так, забезпечуючи принцип доступу до правосуддя, в порядку ст.21 КПК України та ст.6 Європейської конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, враховуючи, що вимоги скарги містять окрім оскарження постанови про закриття кримінального провадження ще й оскарження бездіяльності слідчого щодо розгляду поданих заяв та постанови про відмову у визнанні потерпілим, слідчим суддею Стрийського міськрайонного суду Львівської області 18.01.2018 р. відкрито провадження та призначено скаргу до розгляду, з метою з`ясування фактичних обставин скарги, безпосередньо в судовому засіданні за участю сторін.
Слідчим суддею в судовому засіданні проведено огляд матеріалів кримінального провадження та встановлено наступні фактичні обставини справи.
Так, в судовому засіданні встановлено, що 14.08.2017 року ОСОБА_4 звернувся з письмовою заявою № 387 до Стрийського відділу поліції ГУ НП у Львівській області про кримінальне правопорушення, вчинене ОСОБА_6 .. В своєму повідомленні він, реалізовуючи свої права як заявник, просив внести до Єдиного реєстру досудових розслідувань відомості про вчинення останнім та групою осіб, які діяли за попередньою змовою, кримінального правопорушення за фактом шахрайських дій відносно нього, оскільки вказана особа заволоділа чужим майном шляхом обману та зловживання довірою, а також за фактом вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ст.ст. 191, 357, 358 КК України. 31.08.2017 року він звернувся до Стрийського ВП ГУ НП у Львівській області із заявою про надання відповіді щодо внесення його відомостей про злочин до ЄРДР. 09.09.2017 року отримав повідомлення Стрийського ВП ГУ НП у Львівській області про те, що відомості до ЄРДР не внесено, оскільки між сторонами наявні цивільно-правові відносини.
Ухвалою слідчого судді Стрийського міськрайонного суду Львівської області від 26.10.2017 р. зобов`язано слідчого Стрийського ВП ГУ НП у Львівській області внести відомості за заявою ОСОБА_4 від 13.08.2017 р. до Єдиного реєстру досудових розслідувань в строки, визначені ст. 214 КПК України.
У зв`язку з наведеним, працівниками слідчого відділу Стрийського ВП ГУНП у Львівській області, 03.11.2017 р. внесено відомості до єдиного реєстру досудових розслідувань за №0001970, з правовою кваліфікацією за ч.1 ст.190 КК України. В фабулі зазначено, що кримінальне провадження розпочато на підставі ухвали слідчого судді якою зобов`язано внести відомості до ЄРДР за заявою ОСОБА_4 з приводу того, що ОСОБА_6 , шляхом обману та зловживання довірою, на підставі підробленого свідоцтва про право на нерухоме майно та технічний паспорт, уклав договір дарування житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами, заволодівши належним майном заявника у порядку спадкування за заповітом.
Відповідно до вимог ст. 9 КПК України під час кримінального провадження суд, слідчий суддя, прокурор, керівник органу досудового розслідування, слідчий, інші службові особи органів державної влади зобов`язані неухильно додержуватися вимог Конституції України, цього Кодексу, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, вимог інших актів законодавства. Прокурор, керівник органу досудового розслідування, слідчий зобов`язані всебічно, повно і неупереджено дослідити обставини кримінального провадження, виявити як ті обставини, що викривають, так і ті, що виправдовують підозрюваного,

обвинуваченого, а також обставини, що пом`якшують чи обтяжують його покарання, надати їм належну правову оцінку та забезпечити прийняття законних і неупереджених процесуальних рішень.
Статтею 38 КПК України передбачено, що орган досудового розслідування зобов`язаний застосовувати всі передбачені законом заходи для забезпечення ефективності досудового розслідування.
Згідно матеріалів кримінального провадження, в ході проведення досудового розслідування проведено допит ОСОБА_4 , ОСОБА_6 ; отримано письмові пояснення приватного нотаріуса ОСОБА_7 ; зібрано пакет документів, які слугували для укладення договору дарування від 13.05.2016 р.; отримано документи, які підтверджують факт, складення заповіту на користь заявника, опрацьовано матеріали ЖЄО №7045 від 14.08.2017 р. та слідчим, за наслідками проведеного досудового розслідування прийнято рішення про закриття кримінального провадження №0001970 від 03.11.2017 р.
Покликаючись на отримані в процесі досудового розслідування докази, та приймаючи до уваги те, що в процесі здійснення кримінального провадження не встановлено фактичних даних, які б вказували на вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.190 КК України, слідчим Стрийського ВП ГУ НП у Львівській області ОСОБА_5 26.12.2017 р. винесено постанову про закриття кримінального провадження №0001970 у зв`язку з відсутністю в діянні ОСОБА_6 кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.190 КК України, копії постанови скеровано: керівнику Стрийської місцевої прокуратури ОСОБА_8 ; та заявнику ОСОБА_4 .
Закриття кримінального провадження є одним із способів її остаточного вирішення, а тому провадження має закриватися після всебічного повного та об`єктивного дослідження всіх обставин справи та оцінки слідчим всіх зібраних та перевірених доказів.
Прийняття рішення про закриття кримінального провадження можливе лише після всебічного, повного та неупередженого дослідження всіх обставин кримінального провадження та безпосередньої оцінки отриманих фактичних даних, в даному випадку слідчим.
Слідчий суддя вважає, що слідчий Стрийського ВП ГУ НП у Львівській області ОСОБА_5 , після всебічного, повного та неупередженого дослідження всіх обставин кримінального провадження та безпосередньої оцінки отриманих фактичних даних, прийшла до правильного висновку про відсутність складу кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.190 КК України та закрила провадження по справі, зважаючи на наступне.
Як вбачається з витягу з Єдиного реєстру досудових розслідувань №0001970, за заявою ОСОБА_4 з приводу того, що ОСОБА_6 , шляхом обману та зловживання довірою, на підставі підробленого свідоцтва про право на нерухоме майно та технічний паспорт, уклав договір дарування житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами, заволодівши належним майном заявника у порядку спадкування за заповітом., внесено відомості про вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.190 КК України.
За змістом ч.1 ст.190 КК України особливістю предмета шахрайства є те, що ним може бути як чуже майно, так і право на таке майно. Право на майно може бути закріплене у різних документах, наприклад цінних паперам, довіреностях на право розпорядження майном, боргових зобов`язаннях, заповітах тощо.
Дійсно, як встановлено в судовому засіданні та підтверджується матеріалами кримінального провадження, що 10.10.2013 р. ОСОБА_9 на випадок своєї смерті заповіла все своє майно ОСОБА_4 . Разом з тим, слідчий суддя вважає за необхідне звернути увагу, що чинними нормативно-правовими актами законодавець не забороняє ще за життя власнику майна розпорядитись належним йому майном на власний розсуд з допомогою інших видів правочинів(укладення договору довічного утримання, дарування).
Також слід зазначити, що об`єктивна сторона шахрайства полягає у заволодінні майном або придбанні права на майно шляхом обману чи зловживання довірою. В результаті шахрайських дій потерпілий - власник, володілець, особа, у віданні або під охороною якої знаходиться майно,

добровільно передає майно або право на майно винній особі. Безпосередня участь потерпілого у передачі майнових благ і добровільність його дій є обов`язковими ознаками шахрайства, які відрізняють його від викрадення майна та інших злочинів проти власності.
Суд враховує, що при набутті права власності на майно за заповітом, таке набувається тільки з моменту відкриття спадщини (смерті спадкодавця) та її прийняття спадкоємцем, а також договір дарування від 13.05.2016 р. укладався за життя, а сторонами укладення договору дарування були ОСОБА_9 та ОСОБА_6 .
Як вбачається, з наявних в матеріалах кримінального провадження письмових пояснень приватного нотаріуса ОСОБА_7 , що 13.05.2016 р за №306 нею посвідчено договір дарування житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами в АДРЕСА_1 , згідно якого дарувальник ОСОБА_9 подарувала ОСОБА_6 вищезазначений об`єкт нерухомості. При посвідченні даного договору нею повністю дотримано вимоги ЦК України, ЗУ «Про нотаріат» та Інструкції про вчинення нотаріальних дій. Так, зокрема, при посвідченні даного договору нею перевірено особу дарувальника ОСОБА_9 , перевірено її дієздатність, встановлено, що вона перебуває в ясному розумі та пам`яті, повністю усвідомлює значення своїх дій. Встановлено, що волевиявлення дарувальника направлено на вчинення саме договору дарування обдарованому ОСОБА_6 , як її родичу.
У зв`язку з наведеним слідчий суддя критично оцінює твердження заявника наведенні ним в скарзі про наявність обману та зловживання довірою зі сторони ОСОБА_6 в його діях. Також, критично оцінюються твердження про неповноту досудового розслідування, та звертається увагу заявника, що окрім загального формулювання відсутності здійснення слідчих дій, ОСОБА_4 ані в судовому засіданні, ані в матеріалах скарги не зміг конкретизувати в чому такі дії проявляються, та які ще слідчі дії необхідно провести.
Також, безпідставними на думку суду є посилання заявника на буцімто підробленість свідоцтва про право власності на нерухоме майно від 25.01.2016 р.. Так в судовому засіданні встановлено, що останнє виготовлене ОСОБА_6 за дорученням ОСОБА_9 , з причин втрати попереднього свідоцтва. З приводу втрати такого, в ЗМІ(газета «Фортуна» від 10.12.2015 р., копія якої долучено до матеріалів кримінального провадження) було поміщено оголошення, відповідно до якого: втрачене свідоцтво про право приватної власності НОМЕР_1 , видане Конюхівською сільською радою 22.09.2000 р. ОСОБА_10 вважати недійсним.
Разом з тим, постанова слідчого від 26.12.2017 р. про закриття кримінального провадження є мотивованою, її зміст відповідає фактичним обставинам справи, встановленим матеріалами справи, зокрема в ній викладено суть заяви особи, яка звернулась з метою захисту своїх прав та дано відповіді на всі поставлені нею питання, які виключають провадження у справі і обумовлюють її закриття, що є однією з гарантій забезпечення прав і законних інтересів учасників процесу.
Окрім того, як встановленого в судовому засіданні на розгляді в Стрийському міськрайонному суді Львівської області знаходяться матеріали цивільної справи за позовом ОСОБА_6 до ОСОБА_4 про усунення перешкод у користуванні житловим будинком та зустрічним позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_6 , про визнання недійсним договору дарування від 13.05.2016. р. Відповідно між сторонами наявний спір про право.
Відповідно до ч.2 ст. 307 КПК України ухвала слідчого судді за результатами розгляду скарги на рішення під час досудового розслідування може бути про: 1) скасування рішення слідчого; 2) зобов`язання припинити дію; 3) зобов`язання вчинити певну дію; 4) відмову у задоволенні скарги.
На підставі наведеного, слідчий суддя приходить до висновку, що скарга ОСОБА_4 є безпідставною, а тому в її задоволенні слід відмовити та роз`яснити заявнику, що він необмежений в праві, щодо оскарження договору дарування від 13.05.2016 р. в порядку цивільного судочинства, чим як вбачається із матеріалів кримінального провадження він і скористався.

Як вбачається зі змісту норми Глави 26 КПК України, розгляд питання про бездіяльність слідчого щодо розгляду заяви від 14.11.2017 р. та скасування постанови про відмову у визнанні потерпілим, не може бути розглянуто в закритому кримінальному провадженні . Оскільки суд прийшов до висновку про відсутність підстав для задоволення клопотання заявника про скасування постанови слідчого Стрийського ВП ГУНП у Львівській області ОСОБА_5 від 26.12.2017 р. про закриття кримінального провадження №0001970, питання щодо скасування постанови про відмову у визнанні потерпілим не розглядається.
На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 303-307 КПК України, слідчий суддя,
УХВАЛИВ:
В задоволенні скарги ОСОБА_4 на постанову слідчого Стрийського ВП ГУНП у Львівській області ОСОБА_5 від 26.12.2017 р. про закриття кримінального провадження №0001970 відмовити.
Ухвала слідчого судді може бути оскаржена до апеляційного суду Львівської області протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1