Справа № 461/5588/17
пр.№ 1-кп/464/60/18
У Х В А Л А
31 січня 2018 року м.Львів

Сихівський районний суд м. Львова

в складі головуючого судді ОСОБА_1

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3

з участю прокурора ОСОБА_4

захисника ОСОБА_5

обвинуваченого ОСОБА_6

при секретарі ОСОБА_7

при розгляді у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Львові обвинувального акту у кримінальному у провадженні №0000079 від 21.07.2016 про обвинувачення ОСОБА_6 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.307, ч.2 ст.307, ч.1 ст.311, ч.3 ст.15 ч.2 ст.311, ч.1 ст.306, ч.1 ст.313, ч.2 ст.317 КК України, -

в с т а н о в и в:
у провадженні Сихівського районного суду м.Львова перебуває вищевказане кримінальне провадження.

Ухвалою Сихівського районного суду м.Львова від 05 грудня 2017 року обвинуваченому ОСОБА_6 продовжено запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком до 04 лютого 2018 року включно.

У судовому засіданні прокурор просить продовжити строк тримання під вартою обвинуваченому, оскільки такий закінчується 04 лютого 2018 року та на даний час не відпали жодні з підстав, які були на момент обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

У судовому засіданні захисник та обвинувачений проти клопотання прокурора заперечили, посилаючись на стан здоров`я ОСОБА_6 , просили змінити йому запобіжний захід на домашній арешт.

Заслухавши думку учасників кримінального провадження щодо заявленого клопотання, дослідивши матеріали кримінального провадження, суд приходить до наступного.

Згідно ч.1 ст.331 КПК України під час судового розгляду суд за клопотанням сторони обвинувачення або захисту має право змінити, скасувати або обрати запобіжний захід щодо обвинуваченого.

Стаття 2 Закону України «Про попереднє ув`язнення» вказує, що метою попереднього ув`язнення є запобігання можливому ухиленню особи, взятої під варту, від органів досудового розслідування та суду, перешкоджанню кримінальному провадженню або зайняттю злочинною діяльністю, а також забезпечення виконання вироку.

Відповідно до положень ст.5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, законне, тобто передбачене внутрішнім законодавством тримання особи під вартою з метою допровадження її до компетентного судового органу за наявності обґрунтованої підозри у вчиненні нею правопорушення або якщо обґрунтовано вважається необхідним запобігти вчиненню нею правопорушення чи її втечі після його вчинення, не є порушенням права особи на свободу та особисту недоторканість. Крім цього, відповідно до зазначеної норми Конвенції, звільнення особи повинно обумовлюватися гарантіями явки в судове засідання.

При продовженні обвинуваченому ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою судом було враховано його особу, стан здоров`я та тяжкість вчинених ним злочинів, підстави застосування запобіжного заходу та обставини, що враховуються при обрані запобіжного заходу, передбачені ст.177 КПК України та відповідно ст.178 цього Кодексу. На даний час жодна із зазначених обставин не змінилась та ризики, які були враховані при обранні та продовженні запобіжного заходу повністю не відпали, адже кримінальне провадження перебуває лише на стадії судового розгляду, а відтак спроби, що передбачені ст.177 КПК України існують на даний час, у зв`язку з чим підстави для зміни запобіжного заходу відсутні.

Обрання обвинуваченому іншого, більш м`якого запобіжного заходу, з врахуванням того, що він обвинувачується у вчиненні, зокрема тяжких злочинів, санкція яких передбачає покарання на певний строк, не забезпечить його належну процесуальну поведінку і виконання ним процесуальних обов`язків.

Із врахуванням наведеного, а також обставини, що обвинувачений ОСОБА_6 , перебуваючи на волі може переховуватися від суду, впливати на свідків; підстави для зміни запобіжного заходу відсутні, суд приходить висновку, що строк тримання під вартою останньому необхідно продовжити на строк, що не перевищує двох місяців, тобто до 31 березня 2018 року включно.

При продовженні обвинуваченому ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, у відповідності до вимог ст.183 КПК України, слід визначити розмір застави, достатній для забезпечення виконання обвинуваченим своїх процесуальних обов`язків та запобігання спробам вчинити дії, зазначені у ч.1 ст.177 КПК України.

У разі внесення застави обвинуваченим ОСОБА_6 , на нього необхідно покласти відповідно до ч.3 ст.183 КПК України обов`язки, передбачені ч.5 ст.194 цього Кодексу.

Керуючись ст.ст.177, 331 КПК України, суд, -

у х в а л и в:
клопотання прокурора про продовження запобіжного заходу задовольнити.

Продовжити обвинуваченому ОСОБА_6 тримання під вартою строком, що не перевищує двох місяців, тобто до 31 березня 2018 року включно.

Визначити ОСОБА_6 заставу у розмірі вісімдесят розмірів прожиткових мінімуму для працездатних осіб, що складає 128000 гривень 00 копійок.

У разі внесення застави на ОСОБА_6 покласти наступні обов`язки:

1) не відлучатися із населеного пункту, в якому він зареєстрований, проживає чи перебуває, без дозволу слідчого, прокурора або суду;

2) повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання та/або місця роботи.

У разі невиконання даних обов`язків, а також якщо підозрюваний, обвинувачений, будучи належним чином повідомлений, не з`явиться за викликом до слідчого, прокурора, слідчого судді, суду без поважних причин чи не повідомить про причини своєї неявки, застава звертається у дохід держави.

Копію ухвали вручити обвинуваченому, захиснику, прокурору та направити уповноваженій службовій особі місця ув`язнення.

Ухвала остаточна та оскарженню не підлягає.

Головуючий

Судді