Справа № 361/4567/17
Провадження № 1-кп/361/166/18
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
===============================================================================
19 cічня 2018 року Броварський міськрайонний суд Київської області в складі:
головуючого судді ОСОБА_1 ,
при секретарі ОСОБА_2
з участю : прокурора ОСОБА_3
у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 407 КК України
В С Т А Н О В И В:
ОСОБА_4 , будучи військовослужбовцем військової служби за контрактом під час особливого періоду у військовій частині - польова пошта НОМЕР_1 , яка дислокується в АДРЕСА_2 , військове містечко, у військовому званні «солдат», та перебуваючи на посаді наглядача лінійно- кабельного відділення зв`язку радіорелейно-кабельного взводу центру зв`язку мобільного вузла зв`язку польового вузла зв`язку у військовій частині - польова пошта НОМЕР_1 , з метою тимчасово ухилитись від військової служби в період з 30.03.2017 по 23.07.2017, усвідомлюючи суспільно-небезпечні наслідки та бажаючи їх настання у вигляді тимчасового ухилитись від військової служби, діючи умисно, без дозволу відповідних начальників та командирів, без поважних причин залишив місце проходження військової служби, а саме місце дислокації військової частини - польова пошта НОМЕР_1 , свої службові обов`язки не виконував, час проводив на власний розсуд, чим вчинив самовільне залишення місця проходження служби, без поважних причин, вчинене під час особливого періоду, крім воєнного стану.
Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 вину в пред`явленому обвинувачені визнав повністю та пояснив, що дійсно він за контрактом поступив на військову службу і був направлений у військову частину польова пошта НОМЕР_1 . 30.03.2017 року він із-за конфлікту з керівництвом самовільно залишив місце служби та поїхав до місця свого проживання в м. Гайсин Вінницької області. Жодних дозволів на право залишати військову частину в нього не було. 23.07.2017року він добровільно з`явився на службу. У вчиненому щиро розкаюється, він усвідомив протиправність своєї поведінки.
Учасники судового процесу не заперечують проти того, щоб визнати недоцільним дослідження доказів стосовно фактичних обставин справи, які ніким не оспорюються, оскільки обвинувачений вину визнає і факт вчинення злочину не заперечує, його позиція є добровільною, наслідки обмеження оскарження вироку йому зрозумілі.
За таких обставин, суд відповідно до ч. 3 ст. 349 КПК України обмежив дослідження фактичних обставин справи допитом обвинуваченого ОСОБА_4 та дослідженням документів, що характеризують його особу .
Таким чином, суд приходить висновку, що винність обвинуваченого ОСОБА_4 в самовільному залишенні військовослужбовцем місця проходження служби, без поважних причин, вчинене в умовах особливого періоду, крім воєнного стану доведена повністю, тому він повинен нести за такі дії кримінальну відповідальність і його дії суд кваліфікує за ч.4 ст. 407 КК України.
До обставин, що пом`якшують покарання обвинуваченого ОСОБА_4 суд відносить щире каяття .
Обставин, що обтяжують покарання обвинуваченого судом не виявлено.
Призначаючи вид і міру покарання ОСОБА_4 суд враховує вимоги ст. 65 КК України, щодо загальних засад призначення покарання, ступінь тяжкості вчиненого злочину, обставини справи, дані про особу обвинуваченого, що він, посередньо характеризується по за місцем служби, є учасником АТО. Обвинувачений має постійне місце проживання, раніше не судимий. Наведені обставини в своїй сукупності приводять суд до впевненості , що виправлення і перевиховання ОСОБА_4 можливе без ізоляції від суспільства, а міра покарання йому повинна бути обрана у вигляді позбавлення волі.
Саме таке покарання, на думку суду, буде достатнім для його виправлення та попередження нових злочинів.
Суд вбачає підстави до звільнення обвинуваченого від кримінального покарання, оскільки обвинувачений звернувся до суду про звільнення його від кримінального покарання у відповідності до ст. 2,13 Закону України «Про амністію у 2016 році», так як ОСОБА_4 брав безпосередню участь в антитерористичній операції, та отримав статус учасника бойових дій та вчинив злочин до дня набрання чинності Законом включно.
Заходи забезпечення кримінального провадження в порядку ст. 131 КПК України, в тому числі запобіжний захід стосовно ОСОБА_4 під час досудового розслідування і судового провадження не застосовувались, в обранні вказаній особі до набрання вироком законної чинності запобіжного заходу, передбаченого ст. 176 КПК України, суд на даний час підстав не вбачає.
Цивільний позов по справі не заявлений. Процесуальні витрати та речові докази відсутні.
На підставі викладеного та керуючись ст.ст.65, 349, 368, 370, 374, 376 КПК України, суд
ОСОБА_4 визнати винуватим у пред`явленому обвинувачені за вчинення кримінального правопорушення, злочину, передбаченого ч. 4 ст. 407 КК України та призначити йому покарання за цією статтею у виді позбавлення волі на строк 3 (три) роки.
У відповідності до ст. 2, ст. 10, 13 Закону України «Про амністію у 2016 році» звільнити обвинуваченого ОСОБА_4 від відбування призначеного покарання у виді позбавлення волі на строк 3 (три) роки.
Вирок суду першої інстанції, в частині встановлення обставин справи, дослідження яких було визнане недоцільним, відповідно до положень ч.3 ст.349 КПК України, оскарженню не підлягає. В іншій частині, може бути оскаржено учасниками процесу, протягом 30-ти діб з моменту його проголошення, до апеляційного суду Київської області, шляхом подачі апеляції до Броварського міськрайонного суду.

Вирок суду набирає законної чинності після закінчення строку подання апеляційних скарг, якщо такі скарги не будо подано.

Учасники судового провадження мають право отримувати в суді копію вироку.

Копії вироку негайно після його проголошення вручаються засудженому та прокурору.

Суддя ОСОБА_1