Апеляційний суд Запорізької області
Провадження №11-кп/778/603/18Головуючий у 1-й інстанції ОСОБА_1
Категорія ч.2 ст.364 КК України
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
13 березня 2018 року м.Запоріжжя
Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ апеляційного суду Запорізької області у складі

головуючого ОСОБА_2

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4

ОСОБА_5 , ОСОБА_6

за участі секретаря ОСОБА_7

прокурора ОСОБА_8

захисника ОСОБА_9 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу прокурора на ухвалу Орджонікідзевського районного суду м.Запоріжжя від 06 грудня 2017 року про повернення прокурору обвинувального акта щодо ОСОБА_10 ,

ВСТАНОВИЛА:
Ухвалою Орджонікідзевського районного суду м.Запоріжжя від 06 грудня 2017 року обвинувальний акт щодо ОСОБА_10 , обвинуваченого у вчиненні злочину передбаченого ч.2 ст.364 КК України, повернутий прокурору через невідповідність даного акта вимогам ст.291 КПК України.

В апеляційній скарзі з доповненням прокурор просить ухвалу скасувати та призначити новий розгляд у суді першої інстанції в іншому складі суду, оскільки обвинувачений акт щодо ОСОБА_10 відповідає усім вимогам ст.291 КПК. Крім того, суд у підготовчому судовому засіданні вдався до дослідження фактичних обставин кримінального провадження, що є неприпустимим.

Заслухавши доповідь судді про сутність судового рішення та аргументи скарги; прокурора, яка підтримала доводи і вимоги апеляційної скарги; захисника, який заперечив проти скарги та просив ухвалу суду залишити без змін; перевіривши матеріали кримінального провадження і обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з огляду на наступне.

Районний суд, повертаючи обвинувальний акт прокурору, виходив з того, що в порушення вимог ч.5 ст.216 КПК досудове розслідування у даному кримінальному провадженні здійснювали не детективи Національного антикорупційного бюро України, а слідчий СВ Вознесенівського ВП Дніпровського ВП ГУ НП в Запорізькій області та процесуальне керівництво здійснювали прокурори Запорізької місцевої прокуратури №2. При цьому затвердження даного обвинувального акта процесуальним прокурором Запорізької місцевої прокуратури №2, є незаконним, оскільки суперечить вимогам ч.5 ст.8 Закону України «Про прокуратуру».

Крім того, слідчим в обвинувальному акті не зазначено, якому конкретно бюджету (державному чи місцевому), завдано збитки. При цьому незважаючи на те, що кримінальним правопорушенням завдано тяжких наслідків державним інтересам, а також спричинено збитки бюджету у розмірі 2 155 659, 19 грн., слідчим зазначено, що потерпілі у даному провадженні відсутні, чим допущено протиріччя.

Також в обвинувальному акті зазначено, що ОСОБА_10 діяв у порушення «ст.3 та ч.5 ст.40 Закону», проте не зазначено повної назви такого Закону.

Колегія суддів частково погоджується із такими висновками суду першої інстанції виходячи з такого.

Що стосується доводів суду про порушення правил підслідності, оскільки досудове розслідування у даному кримінальному провадженні здійснювали не детективи Національного антикорупційного бюро України, то дана обставина не узгоджується з вимогами ст.291 КПК, якою визначені вимоги до обвинувального акта, а тому не може слугувати підставою для повернення обвинувального акта прокурору. Зазначена обставина є предметом дослідження під час судового розгляду в суді першої інстанції і оцінки доказів на предмет їх допустимості.

Не погоджується колегія суддів і з твердженням суду про те, що в обвинувальному акті не зазначено повної назви Закону, у порушення якого діяв обвинувачений. Адже в обвинувальному акті чітко зазначена назва такого закону, а саме Закон України «Про здійснення державних закупівель», який в подальшому зазначався «Закон».

Що стосується доводів суду першої інстанції про неконкретність викладеного в обвинувальному акті обвинувачення, то вони є слушними.

Так, зі змісту обвинувального акта не зрозуміло, кому саме: чи то КП «Управління капітального будівництва», чи то бюджету, якщо так, то якому, чи то державі були завдані збитки. Адже на всі ці суб`єкти йде посилання в обвинувальному акті як на особу, якій завдано шкоду. Проте в обвинувальному акті не зазначено хто був розпорядником цих коштів.

При цьому в порушення вимог ст.ст.291, 55 КПК потерпіла особа в обвинувальному акті не зазначена. Дана обставина створює для обвинуваченого перешкоду у можливості відшкодувати завдану шкоду.

Крім того, в обвинувальному акті зазначено, що ОСОБА_10 підписав додаткові угоди №2 та №4 до договору №33/12 від 24.10.2012 року, чим спричинено збитки бюджету. Проте з такого формулювання обвинувачення не вбачається причино-наслідкового зв`язку між діями ОСОБА_10 та спричиненням збитків.

Також з обвинувального акта не можливо встановити, чи призвели дії ОСОБА_10 до збільшення видатків, які раніше передбачалися кошторисом на реконструкцію Палацу спорту «Юність» в м.Запоріжжіабо ж його діями лише було порушено процедуру зміни цільових узгоджених раніше витрат в межах затвердженого бюджету без його збільшення. Дані обставини мають суттєве значення, оскільки склад інкримінованого ОСОБА_10 злочину є матеріальним.

Такі недоліки обвинувального акта свідчать про неконкретність обвинувачення та перешкоджають призначенню судового розгляду, а відтак судом прийнято обґрунтоване рішення про повернення даного акта прокурору. Проте колегія суддів вважає за необхідне змінити ухвалу суду в частині мотивів повернення обвинувального акта.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.407, 418, 419 КПК України, колегія суддів

УХВАЛИЛА:
Апеляційну скаргу прокурора задовольнити частково.

Ухвалу Орджонікідзевського районного суду м.Запоріжжя від 06 грудня 2017 року про повернення прокурору обвинувального акта щодо ОСОБА_10 змінити.

Виключити з мотивувальної частини ухвали Орджонікідзевського районного суду м.Запоріжжя від 06 грудня 2017 року в цій справі підстави для повернення обвинувального акту - посилання на порушення досудовим розслідуванням правил підслідності та на відсутність в обвинувальному акті назви закону, який було порушено діями ОСОБА_10 .

В решті ухвалу суду залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її оголошення й оскарженню не підлягає.

Головуючий суддяОСОБА_2

СуддіОСОБА_3

ОСОБА_4

ОСОБА_5

ОСОБА_6