Справа № 442/1497/17
Провадження № 1-кп/442/190/2017
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
18 вересня 2017 року Дрогобицький міськрайонний суд Львівської області у складі:
головуючого судді ОСОБА_1
за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,
прокурора ОСОБА_3 ,
обвинуваченого ОСОБА_4 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Дрогобичі кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0002528 від 19.11.2016, відносно: ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Прага Чеської Республіки, українця, громадянина України, з середньо-спеціальною освітою, не працюючого, не одруженого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого 25.12.2006 Дрогобицьким міськрайонним судом Львівської області за ч. 3 ст. 185, ч. 3 ст. 357, ч. 2 ст. 190, 70, 71 КК України до 4 років 6 місяців позбавлення волі, умовно-достроково звільнений 17.08.2010 на підставі ст. 81 КК України, 06.12.2016 Дрогобицьким міськрайонним судом Львівської області за ч. 2 ст. 185, ч. 2 ст. 190, 70 КК України до 2 років 6 місяців позбавлення волі, який обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України,
в с т а н о в и в:
ОСОБА_4 , 18.11.2016 в період часу з 00 год. 00 хв. gо 08 год. 00 хв. повторно, маючи умисел на заволодіння чужим майном з метою особистого збагачення, зайшов на третій поверх в коридорі будинку АДРЕСА_2 , звідки шляхом вільного доступу, таємно викрав дитячий візок марки „Tako вартістю 250 грн, спричинивши потерпілій матеріальну шкоду на вказану суму.
Судовий розгляд проведено в межах обвинувачення відповідно до ч. 1 ст. 337 КПК України.
Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 свою винуватість у таємному викраденні майна потерпілої ОСОБА_5 визнав повністю, щиро розкаявся, та дав показання, згідно з якими, 18.11.2016 в нічний час, шляхом вільного доступу викрав зі сходової клітки будинку АДРЕСА_2 дитячий візок, який після цього реалізував в ломбарді м. Стебник Львівської області. Просив суд його суворо не карати.
Потерпіла ОСОБА_5 подала заяву про розгляд кримінального провадження без її участі, претензій до обвинуваченого не має. Щодо міри покарання, то просить покарати суворо.
Крім повного визнання своєї винуватості обвинуваченим, його винуватість у вчиненні інкримінованого правопорушення доведена зібраними органом досудового розслідування матеріалами кримінального провадження, які учасники судового провадження не оспорювали та вважали їх дослідження в судовому засіданні недоцільним.
Відповідно до ч. 2 та ч. 3 ст. 349 КПК України дослідження доказів по даному кримінальному провадженню за кримінальним правопорушенням, у вчиненні якого обвинувачується ОСОБА_4 , щодо часу, місця, способу, розміру шкоди, мотиву та мети, форми вини за кримінальним правопорушенням, які ніким не оспорюються, визнано недоцільним, за згодою учасників кримінального провадження, у зв`язку із відсутністю сумнівів правильного розуміння їх змісту учасниками судового провадження, добровільності їх позицій.
Оцінюючи зібрані по справі докази в їх сукупності, суд приходить до висновку, що винуватість ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України, доведена повністю, а його неправомірні дії слід кваліфікувати за ч. 2 ст. 185 КК України, оскільки він своїми протиправними діями вчинив таємне викрадення чужого майна, вчинене повторно.
Призначаючи покарання ОСОБА_4 суд, відповідно до вимог ст. 65 КК України бере до уваги ступінь суспільної небезпеки обвинуваченого ОСОБА_4 та тяжкість вчиненого ним кримінального правопорушення, характеризуючі дані про його особу, сімейний стан, вік обвинуваченого, пом`якшуючі та обтяжуючі обставини.
Обираючи обвинуваченому ОСОБА_4 вид і міру покарання, суд враховує ступінь тяжкості вчиненого ним злочину, який відповідно до ст. 12 КК України відноситься до злочину середньої тяжкості, дані про його особу, що він раніше притягався до кримінальної відповідальності, в тому числі, за умисні корисливі злочини, при цьому, на шлях виправлення не став, тобто обвинувачений не виявляє реальної і адекватної критики власних протиправних дій та наполегливо продовжує вчиняти нові злочини, не перебуває на обліку в лікарів нарколога та психіатра, за місцем проживання відомості про характеристику відсутні, суспільно-корисною працею не займається, крім того, суд враховує наслідки та обставини вчиненого ним злочину.
В якості обставин, що пом`якшують покарання обвинуваченого ОСОБА_4 у відповідності до ст. 66 КК України, суд вважає можливим врахувати щире каяття та активне сприяння розкриттю злочину.
В якості обставини, що обтяжує покарання обвинуваченого ОСОБА_4 , у відповідності до ст. 67 КК України,суд враховує рецидив злочинів.

На підставі викладеного, враховуючи конкретні обставини вчинення злочину, особу винного, його ставлення до вчиненого, наявність двох обставин, що пом`якшують покарання, однієї обставини, що обтяжує покарання, суд, реалізуючи принцип законності, справедливості й індивідуалізації покарання, вважає за необхідне призначити обвинуваченому ОСОБА_4 серед альтернативних видів покарань, передбачених санкцією закону, за яким визнав його винуватим, покарання у виді позбавлення волі, оскільки таке покарання є необхідним і достатнім для його виправлення та попередження вчинення нових злочинів, призначеним відповідно до вимог ст. 65 КК України.

З огляду на те, що обвинуваченого ОСОБА_4 засуджено за вироком Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області від 06.12.2016 за ч. 2 ст. 185, ч. 2 ст. 190 КК України та на підставі ст. 70 КК України до 2 років 6 місяців позбавлення волі, а злочин у даному провадженні ним вчинено до ухвалення вказаного вироку, то суд вважає за необхідне призначити обвинуваченому ОСОБА_4 остаточне покарання за сукупністю злочинів на підставі ч. 4 ст. 70 КК України.
Процесуальні витрати відсутні. Цивільний позов у кримінальному провадженні не заявлений. Речовий доказ дитячий візок марки „Tako повернути потерпілій ОСОБА_5 . Запобіжні заходи до обвинуваченого не застосовувались.
Керуючись ст.ст. 369-371, 374 КПК України, суд
з а с у д и в :
ОСОБА_4 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України, та призначити йому покарання у виді позбавлення волі на строк 2 (два) роки 8 (вісім) місяців.
Відповідно до ч. 4 ст. 70 КК України за сукупністю злочинів шляхом поглинання менш суворого покарання, призначеного за вироком Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області від 06.12.2016, більш суворим покаранням, призначеного за даним вироком, призначити ОСОБА_4 остаточне покарання у виді позбавлення волі на строк 2 (два) роки 8 (вісім) місяців.
На підставі ч. 5 ст. 72 КК України, строк попереднього ув`язнення з 20.02.2017 до набрання вироком законної сили, зарахувати в строк відбуття покарання з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.
Строк відбування покарання ОСОБА_4 рахувати з часу затримання з 03.02.2017 (виконання вироку Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області від 06.12.2016).
Речовий доказ: дитячий візок марки „Tako вартістю 250 грн, який передано на зберігання потерпілій ОСОБА_5 , після набрання вироком законної сили повернути останній.
Вирок може бути оскаржений до Апеляційного суду Львівської області через Дрогобицький міськрайонний суд Львівської області протягом 30 (тридцяти) днів з дня його проголошення.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.
Копію вироку вручити обвинуваченому та прокурору негайно після його проголошення.
Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.
Суддя ОСОБА_1