Апеляційний суд Рівненської області
_______________________________________________________
У Х В А Л А
Іменем України
31 жовтня 2017 року м. Рівне

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду Рівненської області в складі:

Суддів ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3

Секретаря судового засідання ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження № 0000755 щодо ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця і мешканця АДРЕСА_1 , громадянина України, не одруженого, не працюючого, раніше не судимого, обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України, за участю учасників судового провадження: прокурора ОСОБА_6 , обвинуваченого ОСОБА_5 , захисника-адвоката ОСОБА_7 , -

ВСТАНОВИЛА:
Згідно із вироком Здолбунівського районного суду Рівненської області від 11 вересня 2017 року ОСОБА_5 на початку серпня 2015 року в нічний час, перебуваючи в приміщенні АДРЕСА_2 , яке належить підприємцю ОСОБА_8 , скориставшись відсутністю власника, таємно викрав чотири металеві стійки вагою 52 кг, вартістю 3,50 грн за 1 кг металобрухту на загальну суму 182 грн.

ОСОБА_5 визнано винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України, і призначено покарання у вигляді громадських робіт на строк 240 год.

Судом вирішено питання щодо речових доказів у справі та постановлено стягнути з ОСОБА_5 на користь ОСОБА_8 182 грн в рахунок відшкодування матеріальної шкоди та 2000 грн моральної шкоди.

У поданих апеляційних скаргах:

Прокурор, який підтримував державне обвинувачення в суді першої інстанції, не оспорюючи фактичних обставин даного кримінального провадження, доведеності вини ОСОБА_5 у скоєному та правильності кваліфікації його дій за ч. 1 ст. 185 КК України, доводить, що судом призначено ОСОБА_5 покарання, яке не відповідає ступеню тяжкості кримінального правопорушення та особі обвинуваченого внаслідок м`якості.

Просить скасувати вирок суду першої інстанції і ухвалити новий вирок, яким призначити ОСОБА_5 за ч. 1 ст. 185 КК України покарання у вигляді трьох місяців арешту.
Потерпіла ОСОБА_8 , покликаючись на незаконність і необґрунтованість вироку суду, вважає, що вирок слід скасувати у зв`язку з невірною, на її думку, правовою кваліфікацією дій ОСОБА_5 , та постановити новий вирок, яким визнати ОСОБА_5 винним у вчиненні злочину, передбаченого ч. 3 ст.185 КК України крадіжки, поєднаної з проникненням в приміщення, що завдала значної шкоди потерпілому на суму 210412 грн.

Іншими учасниками судового розгляду вирок в апеляційному порядку не оскаржено.

В запереченнях на апеляційні скарги обвинувачений ОСОБА_5 просить залишити вирок без змін, як законний та обґрунтований, зазначаючи, що кваліфікація його дій за ч. 1 ст. 185 КК України є вірною, а призначене покарання відповідає вимогам закону.

До початку апеляційного розгляду прокурор, який подав апеляційну скаргу, відмовився від скарги в порядку ч. 1 ст. 403 КПК України.

Потерпіла ОСОБА_8 , будучи належним чином повідомлена про дату і час розгляду провадження апеляційним судом, подала письмову заяву, у якій просить розглянути її апеляційну скаргу за її відсутності та відсутності її представника.

Заслухавши суддю-доповідача, доводи обвинуваченого ОСОБА_5 та захисника-адвоката ОСОБА_7 щодо безпідставності апеляційної скарги потерпілої, думку прокурора про залишення вироку суду без змін, як законного і обґрунтованого, перевіривши матеріали кримінального провадження й обговоривши викладене в апеляційній скарзі потерпілої, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга ОСОБА_8 не підлягає задоволенню.

Згідно положень ч. 1 ст. 337 КПК України, судовий розгляд проводиться стосовно особи, якій висунуте обвинувачення і лише в межах висунутого обвинувачення, відповідно до обвинувального акту.

Як вбачається із обвинувального акту, ОСОБА_5 висунуто обвинувачення за ч. 1 ст. 185 КК України таємне викрадення майна потерпілої на суму 182 грн.
Винність ОСОБА_5 у вчиненні злочину, за який його засуджено, за обставин, вказаних у вироку, підтверджена сукупністю зібраних у кримінальному провадженні доказів, яким судом дана правильна юридична оцінка.

Твердження потерпілої ОСОБА_8 про незаконне проникнення в належне їй приміщення і викрадення майна на суму 210412 грн, не грунтуються на вимогах закону та досліджених судом доказах.

У відповідності до вимог ч. 3 ст. 185 КК України під проникненням розуміється незаконне вторгнення будь-яким способом ( із застосуванням засобів подолання перешкод або без їх використання), без добровільної на те згоди власника.

Між тим, під час судового слідства ОСОБА_5 ствердив, що з жовтня 2014 року по кінець 2015 року він працював без будь-якого оформлення робітником в приватному підприємстві, яке займається вирощуванням грибів і розташоване в АДРЕСА_2 , власником якого являється ОСОБА_8 . В його функціональні обов`язки входило підтримання температури в приміщенні, розпалювання котла та підливання грунту. Умисел викрасти металеві стійки виник у нього під час одного з чергувань на початку серпня 2015 року, з яких він власноруч зробив основу для причепа. Іншого майна потерпілої він не викрадав.

З показань свідків ОСОБА_9 , ОСОБА_10 вбачається, що обвинувачений вчинив крадіжку чотирьох металевих стійок в період, коли працював у потерпілої ОСОБА_8 на грибниці та мав вільний доступ до вказаного приміщення.

Показання вказаних свідків повністю узгоджуються і з показаннями свідка ОСОБА_11 охоронця, який ствердив, що разом з ОСОБА_5 працював у приватного підприємця ОСОБА_8 на грибниці позмінно, маючи ключі від приміщення.

Факт вільного доступу до приміщення, в тому числі і обвинуваченого ОСОБА_5 , підтвердила у своїй письмовій заяві до органів поліції і сама потерпіла ОСОБА_8 ( т. 1 а.с.13).

Зібрані в провадженні докази, перевірені судом першої інстанції, свідчать, що ОСОБА_5 не проникав в приміщення АДРЕСА_2 , оскільки в день вчинення крадіжки перебував в трудових відносинах за домовленістю з потерпілою.

Безпідставними, і такими, що не грунтуються на вимогах закону, є і твердження потерпілої ОСОБА_8 щодо заподіяння їй ОСОБА_5 матеріальної шкоди в сумі 210412 грн, оскільки вказане не знайшло свого підтвердження ні в ході досудового розслідування, з матеріалами якого потерпіла ОСОБА_8 ознайомлена, ні під час судового слідства, а матеріали по факту викрадення майна потерпілої на вказану суму невідомими особами виділено в окреме провадження ( постанова прокурора Здолбунівської місцевої прокуратури Рівненської області ОСОБА_12 від 24 лютого 2016 року), по якому проводиться досудове розслідування щодо встановлення решти викраденого майна та осіб, які можуть бути причетними до даної крадіжки, про що підтвердив і прокурор при апеляційному розгляді.
Враховуючи наведене, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції повно та обєктивно зясував фактичні обставини кримінального правопорушення і вірно кваліфікував дії ОСОБА_9 саме за ч. 1 ст. 185 КК України, як таємне викрадення чужого майна.

При обранні міри покарання обвинуваченому ОСОБА_5 суд, як видно з вироку, дотримуючись вимог ст. 65 КК України щодо загальних засад призначення покарання та розяснень, що містяться в п. 2 постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 24.10.2003 року (з послідуючими змінами) Про практику призначення судами кримінального покарання, врахував ступінь тяжкості вчиненого ним злочину, віднесеного, згідно ст. 12 КК України, до злочинів середньої тяжкості, особу винного, який вперше притягується до кримінальної відповідальності, позитивно характеризується за місцем проживання, ряд обставин, які пом`якшують покарання, відсутність обтяжуючих покарання обставин, і призначив ОСОБА_5 покарання в межах закону.

Враховуючи викладене, колегія суддів вважає вирок законним і підстав для його скасування не вбачає.

Керуючись ст. ст. 404-405, 407, 419 КПК України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:
Вирок Здолбунівського районного суду від 11 вересня 2017 року щодо ОСОБА_5 залишити без змін, а апеляційну скаргу потерпілої ОСОБА_8 - без задоволення.
Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення і може бути оскаржена учасниками судового провадження в касаційному порядку протягом трьох місяців з моменту проголошення повного тексту ухвали.

С У Д Д І :
ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3