Заводський районний суд м. Запоріжжя
Справа № 332/51/18
Провадження №: 1-кп/332/92/18
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
15 січня 2018 р. м. Запоріжжя

Заводський районний суд міста Запоріжжя в складі:

головуючого судді: ОСОБА_1 ,

при секретарі: ОСОБА_2 ,

за участю прокурора: ОСОБА_3 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження за обвинуваченням:
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки с. Біленьке Запорізького району Запорізької області, громадянки України, яка має середню освіту, офіційно не працевлаштовану, не одружену, зареєстровану за адресою: АДРЕСА_1 , яка проживає за адресою: АДРЕСА_2 , раніше судиму:
-30.10.1980 Комунарським районним судом міста Запоріжжя за ч. 2 ст. 140 КК України до позбавлення волі на строк 3 роки. Звільнилась 02.12.1981 на підставі Указу ПВС СССР від 14.09.1981 «Про амністію»;
-14.07.1982 Новомиколаївським районним судом Запорізької області за ч. 2 ст. 140 КК України до позбавлення волі на строк 3 роки. Звільнилась 29.04.1985 у зв`язку з відбуттям терміну покарання;
-04.04.1986 Пологівським районним судом Запорізької області за ч. 3 ст. 186 КК України до покарання у вигляді виправних робіт строком 1 рік 6 місяців з утриманням 15 % від заробітної плати. 27.01.1988 перегляд вироку Шевченківським районним судом міста Запоріжжя, і визначено остаточне покарання у вигляді 1 року 4 місяців 10 днів позбавлення волі. Звільнилась 10.03.1989 у зв`язку з відбуттям терміну покарання;
-02.01.1990 Шевченківським районним судом міста Запоріжжя за ч. 2 ст. 140 КК України до позбавлення волі на строк 2 роки з конфіскацією майна. Звільнилась 16.11.1991 у зв`язку з відбуттям терміну покарання;
-25.04.1995 Заводським районним судом міста Запоріжжя за ч. 2 ст. 140 КК України до покарання у вигляді виправних робіт строком 12 місяців з утриманням 15 % від заробітної плати;
-06.05.1997 Заводським районним судом міста Запоріжжя за ч. 3 ст. 140, ст. 43 КК України до позбавлення волі на строк 3 роки 21 день з конфіскацією майна. Звільнилась 16.09.1998 на підставі ст. 4 Закону України «Про амністію» від 24.07.1998 року;
-27.06.2000 Орджонікідзевським районним судом міста Запоріжжя за ч. 2 ст. 140 КК України до позбавлення волі на строк 1 рік 6 місяців з конфіскацією майна. Звільнилась умовно-достроково 17.11.2000 з не відбутим терміном 3 місяці 8 днів;
-14.01.2003 Запорізьким районним судом Запорізької області за ч. 2 ст. 185, ч. 2 ст. 186, ч. 2 ст. 70 КК України до позбавлення волі на строк 3 роки. Звільнилась умовно - достроково 05.09.2003 з невідбутим терміном 11 місяців 16 днів;
-05.05.2004 Запорізьким районним судом Запорізької області за ч. 2 ст. 185, ст. 71 КК України до позбавлення волі на строк 1 рік 6 місяців.
-28.07.2004 Заводським районним судом міста Запоріжжя за ч.2 ст. 185, ч.4 ст. 70 КК України до позбавлення волі на строк 2 роки. Звільнилась 05.05.2006 у зв`язку з відбуттям терміну покарання;
-26.02.2007 Заводським районним судом міста Запоріжжя за ч. 2 ст. 185 КК України до обмеження волі на строк 2 роки. Звільнилась умовно-достроково 30.04.2008 з не відбутим терміном 5 місяців 9 днів;
-28.10.2008 Запорізьким районним судом Запорізької області за ч. 2 ст. 190 КК України до позбавлення волі на строк 1 рік 8 місяців. Ні підставі ст. 71 КК України частково приєднати покарання за вироком Заводського районного суду міста Запоріжжя від 26.02.2007, та визначити остаточне покарання у вигляді позбавлення волі на строк 1 рік 8 місяців;
-05.05.2009 Запорізьким районним судом Запорізької області за ч. 1 ст. 162 КК України до обмеження волі на строк 1 рік. Ні підставі ч. 4 ст. 70 КК України частково приєднати покарання за вироком Запорізького районного суду Запорізької області від 28.10.2008, та визначити остаточне покарання у вигляді позбавлення волі на строк 1 рік 9 місяців. Звільнилась 13.05.2010 у зв`язку з відбуттям терміну покарання;
-17.06.2011 Вільнянським районним судом Запорізької області за ч. 3 ст. 185 КК України до позбавлення волі на строк 3 роки;
-29.08.2011 Вільнянським районним судом Запорізької області за ч. 3 ст. 185 КК України до позбавлення волі на строк 3 роки 2 місяці. Ні підставі ч. 4 ст. 70 КК України частково приєднати покарання за вироком Вільнянського районного суду Запорізької області від 17.06.2011, та визначити остаточне покарання у вигляді позбавлення волі на строк 3 роки 4 місяці. Звільнилась 02.06.2014 у зв`язку з відбуттям терміну покарання;
-25.01.2015 Заводським районним судом м. Запоріжжя за ч. 3 ст. 15 ч. 2 ст. 185 КК України, до позбавлення волі на строк 1 рік. На підставі ст. 75 КК України від відбуття покарання звільнений з іспитовим строком 2 роки. 22.02.2017 знята з обліку у зв`язку із закінченням іспитового терміну;

- 12.12.2017 Заводським районним судом м Запоріжжя за ч.2 ст. 190 КК України до обмеження волі строком на 1 рік.

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.15 - ч.2 ст. 185 КК України,

ВСТАНОВИВ:
12.12.2017 приблизно о 11-30 годині, ОСОБА_4 , маючи умисел на таємне викрадення чужого майна, діючи повторно, з корисливих мотивів, з метою особистого збагачення, знаходячись в приміщенні торгового залу супермаркету «ТРАШ», розташованого за адресою: м. Запоріжжя, вул. Ринкова, 2, переконавшись в тому, що за її діями ніхто не спостерігає, шляхом вільного доступу, з прилавку супермаркету взяла дві пляшки коньяку «Шустов», українського виробництва, 5 зірок, об`ємом 0,5 л., вартістю 110 грн. 82 коп. за одну пляшку та одну пляшку коньяку «Шабо VS», 3 зірки, об`ємом 0,25 л., вартістю 47 гривень 79 копійки та, сховавши їх у жіночу сумку, пройшла через турнікет супермаркету, не сплативши за товар, тим самим виконавши усі дії, які вважала необхідними для доведення злочину до кінця, намагаючись викрасти майно, яке належить ТОВ «ТРАШ», чим могла спричинити зазначеному товариству з обмеженою відповідальністю матеріальну шкоду на суму 269 грн. 42 коп. без урахування 20% ПДВ, але злочин не було закінчено з причин, які не залежали від її волі, через те, що вона була затримана працівниками охорони супермаркету на виході з приміщення.

Допитана в судовому засіданні ОСОБА_4 свою провину визнала у повному обсязі, щиро кається у скоєному, своїми показами підтвердивши обставини, викладені в обвинувальному акті. Пояснила, що 12 грудня минулого року, приблизно о 11-30 годині, вона перебувала в приміщенні магазину «ТРАШ», в якому намагалась викрасти 3 пляшки коньяку українського виробництва (2 пляшки об`ємом по 0,5 л., 1 пляшку - об`ємом 0,25 л.), які поклала до сумки та намагалась вийти з приміщення магазину. Однак була затримана працівниками охорони супермаркету на виході з приміщення. Щиро кається у скоєному.
Від представника потерпілого надійшла заява про розгляд справи у його відсутності, претензій матеріального характеру до обвинуваченої ОСОБА_4 не має.
Враховуючи те, що обвинувачена та інші учасники процесу не оспорюють всі фактичні обставини справи і судом встановлено, що вони правильно розуміють зміст цих обставин, відсутні будь-які сумніви у добровільності та істинності їх позиції, суд, роз`яснивши учасникам процесу положення ч.3 ст.349 КПК України, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку, провів судове слідство у справі щодо всіх фактичних обставин із застосуванням правил ч.3 ст.349, ст.351 КПК України, визнавши недоцільним дослідження в цій частині інших доказів по справі, окрім допиту обвинуваченої.
Суд вважає пред`явлене ОСОБА_4 обвинувачення доведеним і кваліфікує її дії за ч.2 ст. 15 ч.2 ст. 185 КК України, як закінчений замах на таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинений повторно, якщо особа виконала усі дії, які вважала необхідними для доведення злочину до кінця, але злочин не було закінчено з причин, які не залежали від її волі.
При призначенні покарання обвинуваченій, суд відповідно до ст. 65 КК України враховує:
- ступінь тяжкості вчиненого злочину, який законодавцем віднесений до категорії середньої тяжкості;
- особу обвинуваченої: раніше неодноразово судима за злочини проти власності, на обліках в наркологічному та психоневрологічному диспансерах не перебуває, офіційно не працевлаштована, у побуті характеризується посередньо.
- обставини, що пом`якшують покарання: щире каяття, активне сприяння розкриттю злочину;
- обставина, що обтяжує покарання: рецидив злочинів.
Враховуючи вищенаведене, суд приходить до висновку щодо допустимості та доцільності призначення покарання ОСОБА_4 у вигляді арешту в межах санкції інкримінованої статті обвинувачення, з метою її виправлення.
Остаточне покарання слід призначити за правилами ч.4 ст. 70 КК України, з урахуванням вироку Заводського районного суду від 12.12.2017 року, до постановлення якого, ОСОБА_4 вчинила інкримінований їй злочин.
Долю речових доказів вирішити на підставі ст. 100 КПК України.
Керуючись ст.ст.349, 369, 373, 374, 376 КПК України, -
ЗАСУДИВ:
ОСОБА_4 визнати винною у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.15 ч.2 ст. 185 КК України, призначивши покарання у вигляді трьох місяців арешту.
Згідно зі ст. 70 ч.4, 72 КК України за сукупністю злочинів, з урахуванням вироку Заводського районного суду м. Запоріжжя від 12.12.2017 року, шляхом часткового складання призначених покарань, остаточно призначити ОСОБА_4 покарання у вигляді 1 року 2 місяців обмеження волі.

Запобіжний захід ОСОБА_4 у вигляді особистого зобов`язання залишити без змін, до набрання вироком законної сили.
Строк відбуття покарання ОСОБА_4 рахувати з моменту фактичного затримання.
Речові докази:
-повернути магазину «Траш» дві пляшки коньяку «Шустов», об`ємом 0,5 л., та одну пляшку коньяку «Шабо VS», об`ємом 0,25 л., які знаходяться на відповідальному зберіганні у керуючого магазину ОСОБА_5 .
Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.
Вирок може бути оскаржений до апеляційного суду Запорізької області через Заводський районний суд м. Запоріжжя шляхом подачі апеляції протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Суддя ОСОБА_1