Справа № 467/230/18
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
24.04.2018 року Арбузинський районий суд Миколаївської області в складі:
головуючого судді - ОСОБА_1 ,
секретаря судових засідань - ОСОБА_2 ,
за участю сторін кримінального провадження:
прокурора - ОСОБА_3 ,
обвинуваченого - ОСОБА_4 ,
потерпілої - ОСОБА_5 ,
законного представника потерпілої - ОСОБА_6
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в смт.Арбузинка Арбузинського району Миколаївської області кримінальне провадження№0000431 внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань 11 вересня 2017 року за обвинуваченням:

ОСОБА_4 , громадянина України, що народився ІНФОРМАЦІЯ_1 в с.Дружелюбівка Добровеличківського району Кіровоградської області, має середню освіту, одружений, пенсіонер, зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,
у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч.2 ст.286 КК України,

в с т а н о в и в :
Судом визнано доведеним, що 10 вересня 2017 року, близько 10 години 30 хвилин, на ґрунтовій дорозі між с.Благодатне та с.Воєводське Арбузинського району Миколаївської області, ОСОБА_4 , керуючи автомобілем ВАЗ-2109 державний реєстраційний номер НОМЕР_1 , в порушення вимог п.п.14.2 (в), 14.6 (г), 10.1 Правил дорожнього руху України, перед початком обгону не переконався в тому, що смуга зустрічного руху, на яку він буде виїжджати, вільна від транспортних засобів на достатній для обгону відстані, при перестроюванні не переконався, що його маневр буде безпечним і не створить перешкод або небезпеки іншим учасникам дорожнього руху, виїхав на смугу зустрічного руху, де допустив зіткнення керованого ним автомобіля з транспортним засобом, що рухався у зустрічному напрямку, а саме сідловим тягачем-Е DAFFTCF 75.360 державний реєстраційний номер НОМЕР_2 , з спеціалізованим напівпричепом MOLK8F-20TM-33STН/ПР-ДП худоби-Е державний реєстраційний номер НОМЕР_3 , під керуванням ОСОБА_7 , який не мав технічної можливості запобігти зіткненню транспортних засобів. Внаслідок дорожньо-транспортної пригоди неповнолітня ОСОБА_5 , яка перебувала у автомобілі ВАЗ-2109 державний реєстраційний номер НОМЕР_1 на передньому пасажирському сидінні, отримала тяжкі тілесні ушкодження за ознакою небезпеки для життя.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 свою вину у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.286 КК України визнав повністю, дав покази, підтвердив обставини скоєння кримінального правопорушення, викладені в описовій частині вироку. Так, ОСОБА_4 пояснив, що 10 вересня 2017 року, близько 10 години він рухався за кермом автомобіля ВАЗ-2109 зі сторони с.Благодатне Арбузинського району Миколаївської області по ґрунтовій дорозі в напрямку с.Воєводське Арбузинського району Миколаївської області у світлий час доби за нормальних погодних умов. Попереду його автомобіля рухався вантажний автомобіль з причепом, який за собою здіймав стовп пилу. Він вирішив здійснити маневр обгону попутного транспортного засобу, та не впевнившись, що його маневр обгону буде безпечним, прискоривши швидкість руху свого автомобіля, почав маневр. Під час здійснення маневру побачив зустрічний вантажний засіб з яким відбулося зіткнення. Мав намір об`їхати його з лівої сторони по напрямку свого руху, але йому це не вдалося. На пасажирському сидінні його автомобіля перебувала його онука, яка зазнала внаслідок дорожньо-транспортної пригоди травм. Про вчинене шкодує, щиро розкаюється.

Потерпіла ОСОБА_5 в судовому засіданні пояснила, що 10 вересня 2017 року, близько 10 години вона перебувала на передньому пасажирському сидінні автомобіля ВАЗ-2109 та їхала зі своїм дідусем ОСОБА_4 зі сторони с.Благодатне Арбузинського району Миколаївської області по ґрунтовій дорозі в напрямку с.Воєводське Арбузинського району Миколаївської області. Під час здійснення маневру обгону попутного вантажного транспортного засобу ОСОБА_4 не впевнився, що його маневр обгону буде безпечним, та допустив зіткнення. Намагався об`їхати зустрічний автомобіль з лівої сторони по напрямку свого руху, але йому це не вдалося. Внаслідок зіткнення потерпіла отримала травми та перебувала на лікуванні у м. Первомайську Миколаївської області. Потерпіла зазначила, що ОСОБА_4 шкодує про вчинене та просила суворо його не карати.

Згідно висновку експерта №18-247 по автотехнічній експертизі по дослідженню обставин дорожньо-транспортної пригоди від 26 лютого 2018 року, водію автомобіля ВАЗ-2109 державний реєстраційний номер НОМЕР_1 в своїх діях потрібно було керуватися вимогами, що викладені в пунктах 14.2 (в), 14.6 (г), 10.1 Правил дорожнього руху України, а саме: «Перед початком руху, перестроюванням та будь-якою зміною напрямку руху водій повинен переконатися, що це буде безпечним і не створить перешкод або небезпеки іншим учасникам руху», «Перед початком обгону водій повинен переконатися в тому, що смуга зустрічного руху, на яку він буде виїжджати, вільна від транспортних засобів на достатній для обгону відстані». Належним і своєчасним виконанням вимог, що викладені в пунктах 14.2 (в), 14.6 (г), 10.1 Правил дорожнього руху України водій автомобіля ВАЗ-2109 державний реєстраційний номер НОМЕР_1 мав технічну можливість попередити ДТП. Дії водія автомобіля ВАЗ-2109 державний реєстраційний номер НОМЕР_1 , що передували ДТП і не відповідали вимогам, що викладені в пунктах 14.2 (в), 14.6 (г), 10.1 Правил дорожнього руху України, з технічної точки зору знаходяться в причинному зв`язку з настанням ДТП.

Відповідно до висновку експерта №733 від 18 вересня 2017 року, ходова частина, рульове керування та робоча гальмівна система автомобіля DAF FT CF 75.360 державний реєстраційний номер НОМЕР_2 на момент перед ДТП не мали технічних несправностей, що могли б виникнути до ДТП та перебували в робочому стані.

Відповідно до висновку експерта №732 від 20 вересня 2017 року, ходова частина, рульове керування та робоча гальмівна система автомобіля ВАЗ-2109 державний реєстраційний номер НОМЕР_1 перебувають в робочому стані та не мають технічних несправностей, що могли б виникнути до ДТП.

Відповідно до висновку експерта №771-М від 24 листопада 2017 року, у ОСОБА_5 встановлено тілесні ушкодження у вигляді забійної рани голови, правого плеча, відкритого перелому правої великої гомілкової кістки, рани правої гомілки, поверхневих ран шиї та кистей, які могли утворитися внаслідок зазначеної ДТП та відносяться до категорії тяжких тілесних ушкоджень за ознакою небезпеки для життя.

Враховуючи те, що обвинувачений ОСОБА_4 та інші учасники процесу не оспорюють всі обставини справи, і судом встановлено, що вони правильно розуміють зміст цих обставин, відсутні будь-які сумніви у добровільності та істинності їх позиції, суд, роз`яснивши обвинуваченому ОСОБА_4 та іншим учасникам процесу наслідки визнання ними фактичних обставин вчинення кримінального правопорушення, що полягають у позбавленні права оспорювати ці фактичні обставини у апеляційному порядку, у відповідності до положень ч.3 ст.349 КПК України, визнав недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються, обмежившись допитом обвинуваченого, потерпілої, дослідженням висновків експертів з метою правильної кваліфікації дій обвинуваченого у відповідності до положень Кримінального Кодексу України, дослідженням зібраних досудовим слідством матеріалів, що характеризують особу обвинуваченого, та тих, що стосуються вирішення питання про долю речових доказів та щодо процесуальних витрат.

Тож, враховуючи наведене, суд за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, у межах ч. 3 ст. 349 КПК України, керуючись законом, оцінюючи кожний доказ, що наявний у провадженні, з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку, приходить до висновку про повну доведеність вини обвинуваченого ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.286 КК України, за обставин, встановлених судом.

З урахуванням наведеного, суд кваліфікує дії ОСОБА_4 за ч.2 ст.286 КК України, як порушення правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що заподіяло тяжке тілесне ушкодження.

Вирішуючи питання про обрання міри покарання обвинуваченому суд, відповідно до ст. 65 КК України, враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення (злочину), особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання, а також, що згідно ст. 50 КК України, покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженими, так і іншими особами.

Обставиною, яка відповідно до ст. 66 КК України пом`якшує покарання обвинуваченому ОСОБА_4 , суд визнає його щире каяття.

Обставин, що обтяжують покарання, відповідно до ст. 67 КК України, не виявлено.

Суд враховує, що обвинувачений раніше не судимий, на обліку у лікаря-психіатра та лікаря-нарколога не перебуває, пенсіонер, має постійне місце проживання, проживає з дружиною, підтримує стосунки з дітьми та онуками, що свідчить про те, що оточуюча його обстановка у сім`ї та побуті є сприятливою та обвинувачений має міцні соціальні зв`язки, позитивно характеризується за місцем проживання, крім того суд враховує вік та стан здоров`я обвинуваченого.

При визначенні виду і міри покарання суд також враховує обставини вчинення злочину, поведінку під час та після вчинення злочинних дій, те, що обвинувачений не приховував вчинення злочину, активно давав свідчення під час досудового слідства та судового розгляду справи, відношення обвинуваченого до вчиненого, наявність у нього розуміння неприйнятності вчинених ним дій.

Суд враховує позицію потерпілої та її законного представника, які просили обвинуваченого суворо не карати, також суд приймає до уваги висновок уповноваженого органу пробації про низьку імовірність вчинення ОСОБА_4 повторного правопорушення та можливість його виправлення без позбавлення або обмеження волі на певний строк, що становить низький ризик небезпеки для суспільства.

Враховуючи викладене, суд вважає, за необхідне призначити ОСОБА_4 покарання у межах санкції ч.2 ст.286 КК України у виді позбавлення волі зі звільненням від відбування покарання, у відповідності до вимог ст. 75 КК України та покладенням обов`язків з числа передбачених ст. 76 КК України, оскільки суд переконаний, що відповідно до вимог ч.2 ст.65 КК України, дана міра покарання є достатньою для виправлення обвинуваченого та попередження вчинення ним нових злочинів.

Питання судових витрат у провадженні суд вирішує відповідно до ст. 124 КПК України.

Питання речових доказів у кримінальному проваджені вирішено, згідно положень ст. 100 КПК України.

Цивільний позов у справі не заявлявся.

Запобіжний захід обвинуваченому не обирався, підстави для його обрання відсутні.

Керуючись ст. ст. 368-371, 373-374, 376 КПК України, суд

у х в а л и в :
ОСОБА_4 визнати винним в скоєнні злочину, передбаченого ч.2 ст.286 КК України та призначити йому покарання у виді 3 (трьох) років позбавлення волі з позбавленням права керувати транспортними засобами на строк 1 (один) рік.

На підставі ст.75 КК України обвинуваченого ОСОБА_4 від відбування основного покарання у виді позбавлення волі звільнити з випробуванням, встановивши йому строк випробування 1 (один) рік, та покласти на нього обов`язки, передбачені п.п.1, 2 ч.1 ст.76 КК України, а саме: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації, повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи, навчання.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь держави витрати на залучення експерта для проведення експертиз у сумі 3123 (три тисячі сто двадцять три) гривні 20 копійок.

Речовий доказ автомобіль ВАЗ-2109 державний реєстраційний номер НОМЕР_1 - залишити ОСОБА_4 , як власнику.

Речовий доказ автомобіль DAF FT CF 75.360 державний реєстраційний номер НОМЕР_2 - залишити ОСОБА_7 , як власнику.

Вирок може бути оскаржено протягом 30 днів з дня проголошення до Апеляційного суду Миколаївської області через Арбузинський районний суд Миколаївської області.

Суддя ОСОБА_1