Справа № 131/1374/17
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
01.02.2018 м. Іллінці
Іллінецький районний суд Вінницької області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

за участю прокурора ОСОБА_3 ,

потерпілої ОСОБА_4 ,

обвинуваченого ОСОБА_5

розглянувши у підготовчому судовому засіданні, в залі суду в м. Іллінці, обвинувальний акт з угодою про примирення між потерпілим та підозрюваним по кримінальному провадженні № 0000203 від 25.07.2017 року про обвинувачення ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Морозівка Іллінецького району Вінницької області, жителя АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, освіта середньо - спеціальна, одруженого, непрацюючого, у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України,-

ВСТАНОВИВ:

25.07.2017, близько 09:00 години, водій ОСОБА_5 , перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, керуючи технічно-справним мопедом марки Suzuki, моделі sepia, д.н.з. НОМЕР_1 , рухаючись зі швидкістю близько 10 км/год. по другорядній дорозі на вул. Весняній в м. Іллінці, Вінницької області, в напрямку головної дороги, яка знаходиться по вул. Польова, м. Іллінці та виїжджаючи на дану дорогу (перехрестя доріг), повернув праворуч, не переконавшись з безпечності руху та відсутності перешкоди на дорозі, внаслідок чого допустив зіткнення з автомобілем марки Volkswagen, моделі Transporter Т4, д.н.з. НОМЕР_2 , під керуванням ОСОБА_6 , який рухався по головній дорозі.

В наслідок даної дорожньо-транспортної пригоди, пасажир мопеда марки Suzuki, моделі sepia, ОСОБА_4 отримала тілесні ушкодження у вигляді закритого уламкового перелому основної фаланги другого пальця правої стопи, які згідно висновку судово-медичної експертизи № 144 від 21.08.2017 відноситься до категорії середнього ступеня важкості тілесних ушкоджень, по критерію тривалості розладу здоров`я, більше 21 - го дня.

Згідно висновку авто технічної експертизи № 4592/16-21 від 16.08.2017, у дорожній ситуації, що склалася, в діях водія мопеда марки Suzuki, моделі sepia, д.н.з. НОМЕР_1 ОСОБА_5 вбачається невідповідність вимогам п. 16.11 Правил дорожнього руху України, яка з технічної точки зору знаходиться в причинному зв`язку з виникненням даної дорожньо-транспортної пригоди.

Водій ОСОБА_5 за вищевикладених обставин порушив вимоги п. 16.11 Правил дорожнього руху України, а саме на перехресті нерівнозначних доріг водій транспортного засобу, що рухається по другорядній дорозі, повинен дати дорогу) транспортним засобам, які наближаються до даного перехрещення проїзних частин по головній дорозі, незалежно від напрямку їх подальшого руху.

Крім того водій ОСОБА_7 допустив порушення вимог п. 2.9 Правил дорожнього руху України, згідно якого водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння або перебуваючи під впливом наркотичних чи токсичних речовин, оскільки на момент вчинення дорожньо транспортної пригоди в крові водія ОСОБА_7 , згідно висновку експерта № 1932 від 31.07.2017, виявлено етиловий спирт в концентрації 1,5 %.

Таким чином, ОСОБА_5 обвинувачується у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України, - порушення правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що спричинило потерпілому середньої тяжкості тілесне ушкодження.

В даному кримінальному провадженні 04.11.2017 року між потерпілою та обвинуваченим укладено угоду про примирення відповідно до вимог ч. 1 ст. 468 КПК України, за умовами якої потерпіла та підозрюваний дійшли згоди щодо формулювання обвинувачення, кваліфікації дій ОСОБА_5 - за ч. 1 ст. 286 КК України, істотних для кримінального провадження обставин, а також покарання, яке повинен понести ОСОБА_5 у виді штрафу в розмірі 200 неоподаткованих мінімумів доходів громадян без позбавлення права керувати транспортними засобами.

Сторонам угоди зрозумілі наслідки укладення та затвердження угоди, що у відповідності до ст. 473 КПК України є:

1) для підозрюваного чи обвинуваченого - обмеження права оскарження вироку згідно з положеннями ст.ст. 393, 424 КПК України та відмова від здійснення прав, передбачених п. 1 ч. 4 ст. 474 КПК України;

2) для потерпілого - обмеження права оскарження вироку згідно з положеннями ст. ст. 394, 424 КПК України та позбавлення права вимагати в подальшому притягнення особи до кримінальної відповідальності за відповідне кримінальне правопорушення і змінювати розмір вимог про відшкодування шкоди.

Також сторонам угоди зрозумілі наслідки невиконання угоди, які визначені ст. 476 КПК України, якими є:

1) У разі не виконання угоди про примирення потерпілий чи прокурор відповідно мають право звернутись до суду, який затвердив таку угоду, з клопотанням про скасування вироку. Клопотання про скасування вироку, яким затверджена угода, може бути подано протягом встановлених законом строків давності притягнення до кримінальної відповідальності за вчинення відповідного кримінального правопорушення.

2) Клопотання про скасування вироку, яким затверджена угода, розглядається в судовому засіданні за участю сторін угоди з повідомленням інших учасників судового провадження. Відсутність інших учасників судового провадження не є перешкодою для судового розгляду.

3) Суд своєю ухвалою скасовує вирок, яким затверджена угода, якщо особа, яка звернулась з відповідним клопотанням, доведе, що засуджений не виконав умови угоди. Наслідком скасування вироку є призначення судового розгляду в загальному порядку або направлення матеріалів провадження для завершення досудового розслідування в загальному порядку, якщо угода була ініційована на стадії досудового розслідування.

4) Ухвала про скасування вироку, яким була затверджена угода, або про відмову у скасуванні вироку може бути оскаржена в апеляційному порядку.

5) Умисне невиконання угоди є підставою для притягнення особи до відповідальності, встановленої законом.

Прокурор в судовому засіданні пояснив, що при укладенні угоди про примирення дотримані вимоги та правила КПК України та КК України, просив угоду про примирення затвердити і призначити обвинуваченому узгоджене в угоді покарання.

Потерпіла ОСОБА_4 просить затвердити укладену угоду про примирення та призначити узгоджене сторонами покарання, будь - яких претензій до обвинуваченого не має.

ОСОБА_5 визнав себе винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України, дав згоду на застосування узгодженого виду та розміру покарання та просить затвердити угоду про примирення.

Суд, заслухавши доводи сторін кримінального провадження, приходить до висновку, що укладення сторонами угоди про примирення від 04.11.2017 року є добровільним і не суперечить вимогам закону.

Згідно п. 1 ч. 3 ст. 314 КПК України, при прийнятті рішення у підготовчому судовому засіданні суд має право, зокрема, затвердити угоду.

Відповідно п. 1 ст. 468 КПК України у кримінальному провадженні може бути укладена угода про примирення між потерпілим та підозрюваним чи обвинуваченим.

Згідно з ч. 3 ст. 469 КПК України угода про примирення між потерпілим та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості та у кримінальному провадженні у формі приватного обвинувачення.

Судом встановлено у судовому засіданні, що ОСОБА_5 обґрунтовано обвинувачується у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України, при цьому судом з`ясовано, що обвинувачений цілком розуміє права, визначені п. 1 ч. 5 ст. 474 КПК України, наслідки укладення та затвердження даної угоди, передбачені п. 1 ч. 1 ст. 473 КПК України, характер обвинувачення, вид покарання, а також інші заходи, які будуть застосовані до нього у разі затвердження угоди судом.

Потерпіла також розуміє наслідки укладення та затвердження даної угоди, визначені п. 2 ч. 1 ст. 473 КПК України.

Суд переконався, що укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дії будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.

Також судом встановлено, що умови даної угоди відповідають вимогам Кримінального процесуального кодексу України та Кримінального кодексу України.

Суд, зважає на те, що відповідно до п. 19 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого Суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 13 від 11.12.2015 року «Про практику здійснення судами кримінального провадження на підставі угод» приймаючи рішення щодо затвердження укладеної між сторонами кримінального провадження угоди, суд, крім зазначеного вище, має враховувати, що: у кримінальних правопорушеннях, де основним безпосереднім об`єктом виступають публічні інтереси (зокрема немайнові), а спричинена конкретним фізичним чи юридичним особам шкода є лише проявом посягання на основний об`єкт, укладення угоди про примирення не допускається. Зокрема затвердження таких угод не допускається у справах про злочини, передбачені розділом XI "Злочини проти безпеки руху та експлуатації транспорту".

Водночас, суд бере до уваги правову позицію судової палати у кримінальних справах Верховного Суду України викладену в Постанові від 31 березня 2016 року згідно якої «інтереси учаників правовідносин можуть переважати над суспільними (публічними) інтересами настільки, що волевиявлення потерпілого може мати вирішальне значення для кримінальної відповідальності винної особи. Без наявності приватних інтересів і вираження волевиявлення до їх реалізації ніякі публічні інтереси не можуть бути досягнуті».

За таких обставин суд приходить до висновку про можливість затвердження угоди про примирення між потерпілою та обвинуваченим.

Враховуючи вище викладене суд встановив, що вина ОСОБА_5 в інкримінованому йому складі кримінального правопорушення є доведеною та ніким не оспорюється, а тому за вчинений злочин він підлягає покаранню, яке узгоджене сторонами в угоді про примирення від 04.11.2017 року, у виді 200 неоподаткованих мінімумів доходів громадян без позбавлення права керувати транспортними засобами.

Пом`якшуючою покарання обвинуваченого ОСОБА_5 обставиною є його щире каяття у скоєному, активне сприяння розкриттю злочину.

Обставиною що обтяжує покарання ОСОБА_5 є вчинення злочину в стані алкогольного сп`яніння.

Матеріальної шкоди кримінальним правопорушенням не завдано, цивільний позов в кримінальному провадженні не заявлявся.

Запобіжний захід органами досудового слідства не обирався і підстав для його обрання судом не встановлено.

Речові докази в кримінальному провадженні слід залишити їх власникам.

Судові витрати на залучення експертів в сумі 1980,80 грн. слід стягнути з обвинуваченого ОСОБА_5 на користь держави.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 374, 375, 474, 475 КПК України суд, -

ПРИСУДИВ:

Затвердити угоду про примирення від 04.11.2017 року, укладену між потерпілою ОСОБА_4 та обвинуваченим ОСОБА_5 .

Визнати ОСОБА_5 винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України, та призначити йому покарання за ч. 1 ст. 286 КК України у виді штрафу в розмірі 200 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 3400 грн., без позбавлення права керувати транспортними засобами.

Стягнути з ОСОБА_5 на користь держави 1980,80 грн. витрат на проведення судово-товарознавчої експертизи.

Речові докази:

- автомобіль марки Volkswagen моделі Т4 д.н.з. НОМЕР_2 залишити власнику ОСОБА_6 ;

- мопед марки «Suzuki» sepia д.н.з. НОМЕР_1 залишити ОСОБА_5 .

Вирок може бути оскаржений до Апеляційного суду Вінницької області через Іллінецький районний суд протягом 30 днів з дня його проголошення з особливостями, передбаченими ч. 3 ст. 394 КПК України.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку суду. Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

Головуючий: