АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 11-кп/774/1205/17 Справа № 206/5731/16-к Головуючий у 1 й інстанції - ОСОБА_1 Доповідач - ОСОБА_2

У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
07 вересня 2017 року м. Дніпро

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ апеляційного суду Дніпропетровської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_2

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

за участю секретаря ОСОБА_5 ,

прокурора ОСОБА_6 ,

захисника ОСОБА_7 ,

обвинуваченого ОСОБА_8 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали кримінального провадження № 0001103, за апеляційною скаргою обвинуваченого ОСОБА_8 на вирок Самарського районного суду м.Дніпропетровська від 26 грудня 2016 року, ухвалений стосовно
ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який народився в с.Васильківка Васильківського району Дніпропетровської області, проживає за адресою: АДРЕСА_1 ; зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2 ;
обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 390 КК України,
ВСТАНОВИЛА:
Вироком Самарськогорайонного суду м.Дніпропетровська від 26 грудня 2016 року ОСОБА_8 визнано винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.390 КК України та призначено йому покарання у виді 1 року позбавлення волі.
На підставі ст.71 КК України за сукупністю вироків з урахуванням вимог п. «б» п.1 ч.1 ст.72 КК України ОСОБА_8 частково приєднано невідбуту частину покарання за вироком Васильківського районного суду Дніпропетровської області від 08.07.2015 року і остаточно призначено покарання у вигляді 1 року 1 місяця позбавлення волі.
Згідно ч.5 ст.72 КК України зараховано ОСОБА_8 строк попереднього ув`язнення з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.
Судом першої інстанції встановлено, що ОСОБА_8 з 18.08.2015 року відбував покарання у вигляді обмеження волі в Ігренському виправному центрі УДПтСУ у Дніпропетровській області № 133, розташованому за адресою: м. Дніпропетровськ , вул. Бєхтєрева, 5 за вироком Васильківського районного суду Дніпропетровської області від 08.07.2015 року за вчинення злочину, передбаченого ч.1 ст.296 КК України до 1 року 6 місяців обмеження волі, де під розписку був ознайомлений з межами адміністративної території вказаної установи, порядком відбування покарання у вигляді обмеження волі, обов*язками, встановленими Правилами внутрішнього розпорядку установи та попереджений про кримінальну відповідальність за ст.390 КК України в разі ухилення від відбування даного виду покарання.

24.09.2016 року приблизно о 17 годині 10 хвилин працівниками Ігренського виправного центру УДПтСУ у Дніпропетровській області ( № 133) під час обходу території вказаної уставнови було виявлено відсутність двох осіб з числа відбуваючих покарання у вигляді обмеження волі - ОСОБА_8 та іншої особи.

25.09.2016 року приблизно о 03 годині співробітниками Ігренського виправного центру УДПтСУ у Дніпропетровській області (№ 133) поблизу м.Чапліно Дніпропетроської області був виявлений та затриманий ОСОБА_8 .

В апеляційній скарзі обвинувачений ОСОБА_8 просить вирок суду скасувати, а кримінальне провадження направити на новий розгляд до суду першої інстанції. На його думку має місце невідповідність призначеного покарання ступеню тяжкості кримінального правопорушення. Зазначив, що суд першої інстанції не прийняв до уваги ту обставину, що він покинув виправний центр з метою взяти теплі речі, яких у нього не було та яких не могли видати у виправному центрі.

Заслухавши доповідь судді апеляційного суду, доводи прокурора, який просив апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_8 залишити без задоволення, доводи обвинуваченого, який просив задовольнити його апеляційну скаргу, обговоривши доводи апеляційної скарги обвинуваченого, колегія суддів вважає, що вимоги апеляційної скарги не підлягають задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ст. 404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.
Висновок суду першої інстанції про доведеність винуватості ОСОБА_8 у вчиненні злочину, за який його засуджено, відповідає фактичним обставинам справи і ґрунтується на зібраних у справі та досліджених в судовому засіданні доказах, судом правильно встановлена винуватість обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, що підтверджується належними доказами, дослідженими судом першої інстанції та викладених у вироку.

Суд першої інстанції, призначаючи обвинуваченому покарання, врахував ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу обвинуваченого та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

При обранні ОСОБА_8 виду та міри покарання, суд врахував дані про особу обвинуваченого, який раніше неодноразово судимий, за місцем відбування покарання характеризується незадовільно, на обліку у лікарів нарколога та психіатра не перебуває.

Відповідно до ст.12 КК України, вчинений злочин відноситься до категорії злочинів середньої тяжкості.

На думку колегії суддів, суд першої інстанції правильно прийшов до висновку, що виправлення обвинуваченого та досягнення інших цілей покарання, неможливо без ізоляції ОСОБА_8 від суспільства, і правильно призначив йому покарання у виді позбавлення волі, обравши достатній строк такого покарання в межах санкції закону України про кримінальну відповідальність.
Така позиція відповідає практиці Європейського суду з прав людини, яка відповідно до ст.17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» при розгляді справ застосовується як джерело, зокрема у справі «Скоппола проти Італії» від 17 вересня 2009 року (заява №10249/03), де зазначено, що складовим елементом принципу верховенства права є очікування від суду застосування до кожного злочинця такого покарання, яке законодавець вважає пропорційним.
Таким чином, суд першої інстанції призначив обвинуваченому ОСОБА_8 покарання в межах санкцій ч.1 ст.390 КК України, яке необхідне і достатнє для виправлення обвинуваченого та попередження нових злочинів, у зв`язку з чим апеляційна скарга обвинуваченого задоволенню не підлягає.

Відповідно до змісту ст.ст. 50, 65 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженими, так і іншими особами. Суд, при призначенні покарання, враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання. Особі, яка вчинила злочин, має бути призначено покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів.

З урахуванням того, що апеляційний розгляд кримінального провадження щодо ОСОБА_8 проведено 07 вересня 2017 року, то зарахування у строк покарання терміну попереднього ув?язнення, необхідно зараховувати з 26 грудня 2016 року до 20 червня 2017 року включно із розрахунку 1 день попереднього ув`язнення за 2 дні позбавлення волі, оскільки суд першої інстанції зарахував обвинуваченим строк попереднього ув`язнення лише до постановлення вироку, а не набрання вироком законної сили.

Як убачається з резолютивної частини вироку суду, покарання ОСОБА_8 призначено за ч.1 ст.390, 71 КК України у виді 1 року 1 місяця позбавлення волі.
Тобто, на момент апеляційного розгляду кримінального провадження обвинувачений ОСОБА_8 з урахуванням положень ч.5 ст.72 КК України,відбув строк призначеного покарання, у звязку з чим ОСОБА_8 підлягає негайному звільненню з-під варти в залі суду апеляційної інстанції.

Порушень кримінального процесуального закону, які б призводили до скасування вироку під час розгляду судом першої інстанції не встановлено.

Виходячи з наведеного, колегія суддів погоджується з вироком суду першої інстанції та вважає його законним і обґрунтованим, а тому не вбачає підстав для задоволення апеляційної скарги обвинуваченого.

Керуючись ст.ст. 376, 404, 405, 407 КПК України, колегія суддів,-

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_8 на вирок Самарського районного суду м.Дніпропетровська від 26 грудня 2016 року залишити без задоволення.
Вирок Самарського районного суду м.Дніпропетровська від 26 грудня 2016 року, ухвалений стосовно ОСОБА_8 залишити без змін.
На підставі ч.5 ст.72 КК України зарахувати обвинуваченому ОСОБА_8 у строк відбування покарання період попереднього ув`язнення з 26.12.2016 до 20.06.2017 включно з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі та звільнити ОСОБА_8 від відбування покарання у зв`язку з його фактичним відбуттям.
Звільнити ОСОБА_8 з-під варти в залі суду негайно.
Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення, але може бути оскаржена до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ протягом трьох місяців з моменту проголошення.

Судді: