Подільський районний суд міста Києва
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
05 вересня 2016 року слідчий суддя Подільського районного суду м. Києва, ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні скаргу ОСОБА_3 на бездіяльність слідчого СВ Подільського УП ГУНП в м. Києві ОСОБА_4 щодо неповернення тимчасово вилученого майна,
В С Т А Н О В И В :
18.08.2016 заявник, ОСОБА_3 , подала до суду скаргу в порядку ст. 303 КПК України на бездіяльність слідчого СВ Подільського УП ГУНП в м. Києві ОСОБА_4 щодо неповернення тимчасово вилученого майна, у кримінальному провадженні №0014867, внесенному 10.12.2015 до ЄРДР за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 358, ч.3 ст. 27 ч.4 ст. 358, ч.3 ст. 27, ч.4 ст. 190, ч.2 ст.15, ч.4 ст.190 КК України.
Обгрунтовує тим, що 11.12.2015 у приватному будинку було проведено обшук співробітниками СВ ВП №2 Шевченківського УП ГУНП України в м. Києві на підставі ухвали слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва від 04.12.2015 (справа № 761/36584/15-к) про проведення слідчих дій по кримінальному провадженню №0001018 від 15.12.2012року, а саме, за адресою: АДРЕСА_1 .
Згідно протоколу обшуку від 11.12.2015 у рамках кримінального провадження №0014867 від 10.12.2015 на підставі ухвали слідчого судді №761/36584/15-к Шевченківського районного суду м. Києва від 04.12.2015 під час обшуку будинку слідчим було вилучено її майно (гроші, документи, речей та ін.), яке частково було їй повернуте на підставі Ухвали Подільського районного суду від 26.07.2016, та у своїй скарзі вказала не всі предмети, а саме: речі, документи та кошти (майно) були безпідставно вилучені у неї, в тому числі і перераховані, оскільки не мають жодного відношення до розслідуваного кримінально провадження, а тому підлягають негайному поверненню, їй як власнику такого майна.
В ході обшуку було вилучено вищезазначене майно, яке не входить до переліку, щодо яких прямо надано дозвіл на відшукання в ухвалі на дозвіл на проведення обшуку.
Згідно ч.5 ст.171 КПК України клопотання слідчого про арешт тимчасово вилученого майна повинно бути подано не пізніше наступного робочого дня після вилучення майна, інакше майно має бути негайно повернуто особі, у якої його було вилучено.
Наступним робочим днем, після проведення обшуку у домоволодінні за адресою: АДРЕСА_2 та вилучення майна, був понеділок 14.12.2015.
14.12.2015 слідчим у кримінальному провадженні було подано клопотання до Шевченківського районного суду м. Києва, про арешт тимчасово вилученого майна.
16.12.2015 слідчий суддя Шевченківського районного суду м. Києва виніс ухвалу про повернення клопотання процесуальному прокурору у кримінальному провадженні прокурору прокуратури Шевченківського району м. Києва, ОСОБА_5 для усунення недоліків.
Після усунення недоліків вказаних в ухвалі слідчого судді, прокурором Місцевої прокуратури №10 м. Києва ОСОБА_5 18.12.2015 було підготовлене клопотання про арешт тимчасово вилученого майна та зареєстроване в канцелярії прокуратури 18.12.2015, за вих.№ 66-92 вих15 та направлено на адресу Шевченківського районного суду м. Києва.
У зв`язку із тим, що 19 та 20 грудня є офіційними вихідними днями. Шевченківський районний суд м. Києва, прийняв вказане клопотання до розгляду 21.12.2015.
24.12.2015 в ході розгляду клопотання про арешт тимчасово вилученого майна слідчий суддя Шевченківського районного суду м. Києва, своєю ухвалою повернув вказане клопотання прокурору, для усунення недоліків, мотивуючи це не зверненням з клопотанням про поновлення процесуального строку.
30.12.2015 в провадження слідчого судді надійшло клопотання прокурора Київської місцевої прокуратури №10 міста Києва ОСОБА_5 , по матеріалам кримінального провадження №0014867 від 10.12.2015, про поновлення процесуального строку на розгляд клопотання про арешт майна.
31.12.2015 слідчим суддею Шевченківського районного суду м. Києва, розглянуте клопотання про поновлення процесуального строку на розгляд клопотання про арешт майна, проте слідчий суддя з матеріалів клопотання не вбачає поважних причин для поновлення строку, також прокурором не надано жодних доказів на підтвердження даного питання. Слідчий суддя Шевченківського районного суду м. Києва виніс ухвалу, якою повернув клопотання процесуальному прокурору у кримінальному провадженні прокурору прокуратури Шевченківського району м. Києва, ОСОБА_5 встановивши строк в сімдесят дві години для усунення недоліків.
Недоліки усунені не були. Більше з приводу накладання арешту на тимчасово вилучене майно ніхто не звертався, а його утримування є незаконним. Отже, майно підлягає негайному поверненню.
26.07.2016 ухвалою Подільського районного суду м. Києва скаргу на бездіяльність слідчого задоволено, зобов`язано керівника СВ Подільського УП ГУНП в м. Києві повернути в ході проведення обшуку речі.
09.08.2016 в ході повернення слідчим вилученого майна, з`ясувалось, що в одному конверті з речами, що підлягають поверненню, знаходився і технічний паспорт на автомобіль «Форд», який не указала у скарзі, тому слідчий повернув лише ключі від автомобіля Форд та відмовив у поверненні технічного паспорту, порекомендувавши звернутися до суду.
Відповідно до п.7 ст.236 КПК України вилучені речі та документи, які не входять до переліку, щодо якого прямо надано дозвіл на відшукання в ухвалі про дозвіл на проведення обшуку, та не відносяться до предметів, які вилучені законом з обігу, вважаються тимчасово вилученим майном.
Відповідно до ст. 169 КПК України тимчасово вилучене майно повертається особі, у якої воно було вилучено зокрема: за ухвалою слідчого судді чи суду, у разі відмови у задоволенні клопотання прокурора про арешт цього майна та у випадках передбачених ч. 5 ст. 171, ч. 6 ст. 173 КПК України.
Крім того, у відповідності до положень чинного законодавства України, а саме ч. 1 ст.41 Конституції України, кожен має право володіти, користуватись і розпоряджатись своєю власністю. Відповідно до ч.4 ст.41 Конституції України, ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним.
4.1 ст.316 ЦК України вказує на той факт, що правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб, а відповідно до ч.1 ст.321 ЦК України, право власності є непорушним і ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.
Норми всіх цих статей КПК України були проігноровані як слідчими органами так і прокуратурою.
Заявник провила зобов`язати слідчого, в провадженні якого перебуває кримінальне провадження за підозрою ОСОБА_3 , повернути їй тимчасово вилучено майно відповідно до протоколу обшуку від 11.12.15, а саме повернути свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу серія НОМЕР_1 ..
У судовому засіданні заявник, ОСОБА_3 , підтримав скаргу, з наведених у ній підстав, просить задовольнити.
Слідчий суддя, заслухавши заявника, дослідивши додані до справи документи, дійшов висновку, що скарга обгрунтована та підлягає задоволенню частково з наступних підств.
Відповідно ст. 2 КПК України завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.
Вичерпний перелік рішень, дій чи бездіяльності слідчого або прокурора, які можуть бути оскаржені під час досудового розслідування, визначений ч. 1 ст. 303 КПК України.
На досудовому провадженні можуть бути оскаржені заявником, володільцем тимчасово вилученого майна такі рішення, дії чи бездіяльність слідчого або прокурора, зокрема: бездіяльність слідчого, прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення, у неповерненні тимчасово вилученого майна згідно з вимогами статті 169 цього Кодексу, а також у нездійсненні інших процесуальних дій, які він зобов`язаний вчинити у визначений цим Кодексом строк.

Слідчий суддя, при розгляді скарги, перевіривши обставини, у межах повноважень, визначених законом на досудовому провадженні, в частині неповернення тимчасово вилученого майна, встановила наступне.
Слідчим управлінням.
Частиною 3 статті 234 КПК передбачено, що у разі необхідності провести обшук слідчий за погодженням з прокурором звертається до слідчого судді з відповідним клопотанням, яке повинно, крім іншого, містити відомості про: житло чи інше володіння особи або частину житла чи іншого володіння особи, де планується проведення обшуку; особу, якій належить житло чи інше володіння, та особу, у фактичному володінні якої воно знаходиться; речі, документи або осіб, яких планується відшукати.
Частиною 3 статті 233 КПК передбачено, що слідчий має право до постановлення ухвали слідчого судді увійти до іншого володіння особи лише у невідкладних випадках, пов`язаних із врятуванням життя людей та майна чи з безпосереднім переслідуванням осіб, які підозрюються у вчиненні злочину. У такому випадку слідчий за погодженням із прокурором зобов`язаний невідкладно після здійснення таких дій звернутися з клопотанням про обшук до слідчого судді, яке розглядається згідно з вимогами ст. 234 цього Кодексу, в разі відмови у задоволенні клопотання про обшук, встановлені внаслідок такого обшуку докази є недопустимими, а отримана інформація підлягає знищенню в порядку, передбаченому статтею 255 цього Кодексу.
Частиною 7 статті 236 КПК передбачено, що при обшуку слідчий має право оглядати і вилучати документи, тимчасово вилучати речі, які мають значення для кримінального провадження.
Вилучені речі та документи, які не входять до переліку, щодо якого прямо надано дозвіл на відшукання в ухвалі про дозвіл на проведення обшуку, та не відносяться до предметів, які вилучені законом з обігу, вважаються тимчасово вилученим майном.
Крім того, тимчасове вилучення майна відповідно ч. 2 ст. 167 КПК України може здійснюватися також під час обшуку, огляду, але встановлені певні обмеження, зокрема, що тимчасове вилучення електронних інформаційних систем або їх частин, мобільних терміналів систем зв`язку для вивчення фізичних властивостей, які мають значення для кримінального провадження, здійснюється лише у разі, якщо вони безпосередньо зазначені в ухвалі суду.

Тимчасово вилучене майно повертається особі, у якої воно було вилучено відповідно ст. 169 КПК: 1) за постановою прокурора, якщо він визнає таке вилучення майна безпідставним; 2) за ухвалою слідчого судді чи суду, у разі відмови у задоволенні клопотання прокурора про арешт цього майна; 3) у випадках, передбачених частиною п`ятою статті 171, частиною шостою статті 173 цього Кодексу; 4) у разі скасування арешту.
Частиною 5 статті 171 КПК передбачено, що клопотання слідчого, прокурора про арешт тимчасово вилученого майна повинно бути подано не пізніше наступного робочого дня після вилучення майна, інакше майно має бути негайно повернуто особі, у якої його було вилучено.
У разі тимчасового вилучення майна під час обшуку, огляду, здійснюваних на підставі ухвали слідчого судді, передбаченої статтею 235 цього Кодексу, клопотання про арешт такого майна повинно бути подано слідчим, прокурором протягом 48 годин після вилучення майна, інакше майно має бути негайно повернуто особі, в якої його було вилучено.
Ураховуючи наведене, слідчий суддя вважає, що
Частиною 1 статті 304 КПК передбачено, що скарги на рішення, дії чи бездіяльність слідчого чи прокурора, передбачені частиною першою статті 303 цього Кодексу, можуть бути подані особою протягом десяти днів з моменту прийняття рішення, вчинення дії або бездіяльності. Якщо рішення слідчого чи прокурора оформлюється постановою, строк подання скарги починається з дня отримання особою її копії.
Ухвала слідчого судді за результатами розгляду скарги на рішення, дії чи бездіяльність під час досудового розслідування може бути про: 1) скасування рішення слідчого чи прокурора; 2) зобов`язання припинити дію; 3) зобов`язання вчинити певну дію; 4) відмову у задоволенні скарги (ч. 2 ст. 307 КПК України).
Таким чином, слідчий суддя дійшла висновку про задоволення скарги, повернення тимчасово вилученого майна власнику.

На підставі наведенного, керуючись ст. ст. 2, 98, 168, 169, 170-173, 233 -237, 303, 304 - 307, 376 КПК України,
У Х В А Л И В :
Скаргу задовольнити.
Зобов`язати повернути .
Ухвала оскарженню не підлягає.
Cлідчий суддя Подільського районного суду м. КиєваОСОБА_1