Справа № 346/4273/17
Провадження № 1-кс/346/132/18
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 лютого 2018 р. м. Коломия Коломийський міськрайонний суд Івано - Франківської області

в складі:

слідчого судді ОСОБА_1

за участі секретаря ОСОБА_2

прокурора ОСОБА_3 ,

слідчого ОСОБА_4 ,

підозрюваного ОСОБА_5
захисника ОСОБА_6 ,

розглянувши у закритому судовому засіданні внесене в кримінальному провадженні № 0001039 від 19 вересня 2017 року слідчим Коломийського відділу поліції ГУНП в Івано-Франківській областіОСОБА_4 , клопотання про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Бар, Вінницької області, жителя АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, не одруженого, з неповною середньою освітою, не працюючого, раніше не судимого, якому 22 вересня 2017 року повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 152 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

06 лютого 2018 року до суду надійшло вказане клопотання слідчого, яке він підтримав у судовому засіданні.

Клопотання мотивовано тим, що слідчим відділенням Коломийського відділу поліції ГУНП в Івано-Франківській області проводиться досудове розслідування у вищевказаному кримінальному провадженні.

Досудовим розслідуванням встановлено, що 19 вересня 2017 року приблизно о 16 год. ОСОБА_5 , перебуваючи у АДРЕСА_2 , неподалік народного дому вказаного села, маючи на меті вступити у статеві зносини із малолітньою особою, побачив ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ученицю 6 класу, жительку АДРЕСА_3 , яка поверталася додому із Нижньовербіжської ЗОШ І-ІІ ступенів.
У подальшому, ОСОБА_8 діючи умисно, усвідомлюючи протиправний та суспільно-небезпечний характер своїх дій, переконавшись у відсутності сторонніх осіб та у тому, що за його діями ніхто не спостерігає, достовірно знаючи, що ОСОБА_9 являється малолітньою, дочекався коли вона дійде до місця де він стояв та для забезпечення реалізації свого злочинного умислу, схопив однією рукою малолітню ОСОБА_9 за рот, а іншою за тіло та потягнув у кущі, що навпроти Народного дому села Нижній Вербіж. Після цього ОСОБА_8 , продовжуючи свої злочинні дії, спрямовані на зґвалтування малолітньої ОСОБА_9 , повалив її на землю обличчям до низу та за допомогою липкої стрічки типу «скотч», яку заздалегідь придбав, готуючись до вчинення даного злочину, перемотав їй рот навколо голови, щоб вона не могла кричати. Надалі ОСОБА_8 всупереч волі малолітньої ОСОБА_9 , із застосуванням фізичного насильства вступив із нею у статеві зносини природнім способом. Після закінчення статевого акту останній місце вчинення кримінального правопорушення покинув.
22 вересня 2017 року Коломийським міськрайонним судом обрано ОСОБА_8 міру запобіжного заходу у виді тримання під вартою на строк два місяці, до 21 листопада 2017 року.

Ухвалою суду від 17листопада 2017 року ОСОБА_8 продовжено міру запобіжного заходу у виді тримання під вартою до 17 грудня 2017 року.

14 грудня 2017 року ухвалою суду продовжено ОСОБА_8 міру запобіжного заходу у виді тримання під вартою до 14 січня 2018 року.

12 січня 2018 року ухвалою суду продовжено ОСОБА_8 міру запобіжного заходу у виді тримання під вартою до 12 лютого 2018 року.

Так, як в ході досудового розслідування по даному кримінальному провадженні призначено молекулярно-генетичні та комплексні молекулярно-генетичні і дактилоскопічні експертизи виконання яких доручено експертам Львівського національно-дослідного експертно-криміналістичного центру МВС України і частина яких на даний час не завершена та призначенні до виконання в другій половині січня 2018 року.

Разом з цим, не провівши всі вказані експертизи, а також інші слідчі та процесуальні дії, необхідність проведення яких може виникнути з огляду на висновки даних експертиз, на даний час неможливо прийняти кінцеве законне рішення у даному кримінальному провадженні.

Оскільки ОСОБА_8 усвідомлюючи тяжкість вчиненого ним кримінального правопорушення, яке відноситься до особливо тяжкого злочину, за вчинення якого законом передбачено покарання виключно у вигляді позбавлення волі на строк від восьми до п`ятнадцяти років, та невідворотність покарання може переховуватися від органів досудового розслідування та суду, з метою уникнення покарання; незаконно впливати на малолітню потерпілу з метою схилення її до зміни раніше наданих свідчень; незаконно впливати на свідків та експертів, оскільки в основу підозри буде покладено показання потерпілої, свідків та висновки ряду експертиз; знищити, сховати або спотворити речі, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, зокрема, взуття, сліди якого міг залишити на місці вчинення злочину, одяг в якому був одітий під час вчинення зазначеного кримінального правопорушення та на якому могли залишитися сліди злочину; вчиняти інші кримінальні правопорушення, тому слідчий просить продовжити щодо нього запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

Слідчий та прокурор в судовому засіданні клопотання підтримали, підозрюваний та захисник не заперечили. .

Дослідивши матеріали клопотання, заслухавши пояснення учасників судового розгляду вважаю, що клопотання підлягає до задоволення з наступних підстав.
Як вбачається із матеріалів долучених до клопотання, ОСОБА_8 підозрюєтьсяу вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч. 4 ст. 152 КК України.

Відповідно до ст.ст. 131-132 КПК України, запобіжні заходи є заходами забезпечення кримінального провадження і застосовуються на підставі ухвали слідчого судді або суду.

Відповідно до ст. 177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків.

Відповідно до ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України.

Підстави для тримання під вартою передбачені нормами Кримінального кодексу України, Кримінального процесуального кодексу України, Конвенцією про захист прав людини і основоположних свобод (далі - Конвенція), а саме, ст. 5 (право на свободу та особисту недоторканість), а також рішеннями Європейського суду з прав людини (далі ЄСПЛ).

Основна мета вказаної ст. 5 Конвенції полягає в тому, щоб виключити необґрунтоване тримання під вартою особи (рішення ЄСПЛ по справі Маккей проти Сполученого королівства). Вимога законності тримання під вартою не може бути задоволена тільки шляхом дотримання національного законодавства, а національне законодавство повинно відповідати Конвенції, включаючи загальні принципи, які в ній відображені (справа Плесо проти Угорщини).

Згідно статті 5 §1(c) Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (далі Конвенції) нікого не може бути позбавлено свободи, крім такого випадку і відповідно до процедури, встановленої законом, як законний арешт або затримання особи, здійснене з метою допровадження її до компетентного судового органу за наявності обґрунтованої підозри у вчиненні нею правопорушення або якщо обґрунтовано вважається необхідним запобігти вчиненню нею правопорушення чи її втечі після його вчинення.

Відповідно до правової позиції ЄСПЛ, викладеної в рішенні Джессіус проти Литви, особа може бути позбавлена волі на підставі статті 5 § 1 (c) Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод лише в рамках кримінального провадження, з тим, щоб вона постала перед компетентним судовим органом за обґрунтованою підозрою у вчиненні злочину.

Відповідно до правової позиції ЄСПЛ, висловленої судом у п. 79 рішення Суду у справі Харченко проти України та у п. 170 рішення Суду у справі Лабіта проти Італії, таке, що продовжується, тримання під вартою може бути виправданим у тій чи іншій справі лише за наявності специфічних ознак того, що цього вимагають істинні вимоги публічного інтересу, які, незважаючи на існування презумпції невинуватості, переважують правило поваги до особистої свободи.

З огляду на вищевказане положення Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, а також практику Європейського суду з прав людини, беручи до уваги подані органом розслідування докази, а саме: витяг з Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0001039 від 19 вересня 2017 року про кримінальне правопорушення, передбачене ч. 4 ст. 152 КК України; копію протоколу допиту потерпілої ОСОБА_9 від 20 вересня 2017 року, яка вказала про обставини та час вчинення відносно неї кримінального правопорушення; копію протоколу пред`явлення особи для впізнання поза візуальним спостереженням, від 21 вересня 2017 року, згідно якого потерпіла ОСОБА_9 серед пред`явлених їй для впізнання осіб упізнала ОСОБА_8 за великим видовженим носом, великим прямим лобом, великими губами та скулами, а також за загальними рисами обличчя; копію протоколу затримання особи, підозрюваної у вчиненні кримінального правопорушення від 21 вересня 2017 року, згідно якого ОСОБА_8 було затримано працівниками поліції за підозрою у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч. 4 ст. 154 КК України; копію повідомлення про підозру у вчиненні кримінального правопорушення від 22 вересня 2017 року, згідно якого ОСОБА_10 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення за ч. 4 ст. 154 КК України; копію протоколу допиту підозрюваного ОСОБА_8 від 21 вересня 2017 року, згідно якого останній дав показання по факту зґвалтування малолітньої ОСОБА_9 із застосуванням фізичного насильства та який визнав свою винуватість у причетності до вищевказаного; копію протоколу проведення слідчого експерименту від 22 вересня 2017 року, в ході якого ОСОБА_8 на місці події показав, як саме він вчиняв кримінальне правопорушення; постанову про продовження строку досудового розслідування від 12 січня 2018 року по кримінальному провадженні № 0001039 від 19 вересня 2017 року; постанову про призначення молекулярно-генетичної експертизи від 13 жовтня 2017 року; копію повідомлення з Львівського НДЕКЦ МВС України від 22 листопада 2017 року про погодження термінів виконання молекулярно-генетичної експертизи, згідно якого вказана експертиза буде взята до виконання у другій половині січня 2018 року, суд вважає, що враховуючи вагомість доказів про підозру вчинення кримінальних правопорушень, особу підозрюваного, з метою забезпечення виконання покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобіганню спробам переховуватись від органів досудового розслідування та суду, незаконно впливати на малолітню потерпілу, свідків та експертів, чи вчиняти інші кримінальні правопорушення, подане клопотання доцільно задовольнити та продовжити підозрюваному запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

На підставі наведеного та керуючись ст.ст. 131, 132, 176-179, 184, 194, 197, 309, 395 КПК України, слідчий суддя,

УХВАЛИВ:

Клопотання задовольнити.

Продовжити відносно підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Бар, Вінницької області, жителя АДРЕСА_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на строк тридцять днів, до 07 березня 2018 року.

Утримувати під вартою підозрюваного ОСОБА_5 в УВП м. Івано-Франківськ.

Ухвала підлягає негайному виконанню органом досудового розслідування, набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена до Апеляційного суду Івано-Франківської області протягом п`яти днів, з дня оголошення.

Слідчий суддя: ОСОБА_1