Іванівський районний суд Одеської області
Справа № 499/205/18
Провадження № 1-кс/499/28/18
У Х В А Л А

Іменем України

"14" березня 2018 р. смт.Іванівка

Слідчий суддя Іванівського районного суду Одеської області ОСОБА_1 , за участю учасників кримінального провадження: секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 підозрюваного ОСОБА_4 адвоката ОСОБА_5 розглянувши в залі суду клопотання слідчого СВ Іванівського ВП Роздільнянського ВП ГУНП в Одеській області про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , місце народження: село Северинівка, Іванівського району Одеської області, фактичне місце проживання та місце реєстрації: АДРЕСА_1 , громадянина України, зі слів раніше не судимий, цивільний шлюб, на утриманні малолітній син ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 на підставі документів кримінального провадження внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000028 від 22.01.2018 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України,
В С Т А Н О В И В:
До Іванівського районного суду Одеської області надійшло клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою до ОСОБА_4 підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.115 КК України.
Своє клопотання слідчий обґрунтовує тим, що 16 грудня 2017 року, біля 10:00 години ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_3 перебував в гостях за місцем мешкання ОСОБА_4 , з яким підтримував дружні відносини, де спільно з ним та його дружиною ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , вживав алкогольні напої у вигляді домашнього виготовлення вина та пива.
Приблизно о 13:00 годині, ОСОБА_7 , більш точний час слідством не встановлено, вирішив сходити в село Северинівка та додатково придбати, ще домашнього виготовлення вина. Після чого біля 17:00 години знову повернувся за місцем мешкання ОСОБА_4 , де він спільно з самим ОСОБА_4 та його дружиною ОСОБА_8 , продовжили вживати алкоголь.
Цього ж дня біля 19:00 години більш точного часу слідством не встановлено, на фоні ревнощів ОСОБА_4 своєї дружини до ОСОБА_7 , у ОСОБА_4 виникла сварка, з останнім, вході якої ОСОБА_7 та ОСОБА_4 , залишили будинок та вийшли на подвір`я, для того щоб перекурити цигарку.
В цей час у ОСОБА_4 виник злочинний намір на умисне протиправне заподіянні смерті своєму знайомому ОСОБА_7 , так як між ними виникла сварка та ОСОБА_4 мав образу на ОСОБА_7 , так як той залицявся до його дружини.
Реалізуючи свій злочинний умисел, направлений на умисне протиправне заподіянні смерті своєму знайомому ОСОБА_7 , ОСОБА_4 , непомітно для самого ОСОБА_7 , підійшов до насипу з камінням, що розміщений зліва від вхідної хвіртки його території садиби, при цьому взяв до правої руки камінь, яким мав намір нанести тілесне ушкодження ОСОБА_7 .. Після чого ОСОБА_4 дочекався поки ОСОБА_7 знову направився до будинку та прослідував за ним. Як тільки ОСОБА_7 ввійшов до приміщення коридору, та перебував спиною до ОСОБА_4 , останній діючи умисно, усвідомлюючи небезпечний характер своїх дій, передбачаючи наслідки, небезпечні для життя та здоров`я ОСОБА_7 , наніс декілька ударів в область правої частини черепу ОСОБА_7 , від чого останній впав на підлогу та помер на місці від отриманих тілесних ушкоджень.
Надалі усвідомлюючи протиправність своїх дій, ОСОБА_4 , з метою укриття слідів даного кримінального правопорушення, вивіз тіло ОСОБА_7 на господарській тачці, під бетонний міст, що розташований на відстані 1,5 км на схід від центру села Северинівка, та кинув тіло ОСОБА_7 в річку.
Згідно лікарського свідоцтва про смерть № 32 від 12.03.2018 виданого завідуючим Іванівського бюро СМЕ ОСОБА_9 причина смерті ОСОБА_7 , не встановлена в зв`язку з руйнуванням головного мозку. Травма з правої тильної частини черепу у вигляді тріщини, утворилася від дії тупого предмету, яким міг бути круглий металевий прут або з округленими краями камінь.
12.03.2018 о 22.05 годині ОСОБА_4 було затримано працівниками Іванівського ВП Роздільнянського ВП ГУНП в Одеській області в порядку ст. 208 КПК України та його злочинну діяльність припинено.
Таким чином ОСОБА_4 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України - вбивство, тобто умисне протиправне заподіяння смерті іншій людині.
Необхідність обрання стосовно підозрюваного ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді тримання під ватрою обумовлюється наявністю ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, які можуть настати якщо підозрюваному не буде обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.
Прокурор та слідчий у судовому засіданні підтримав клопотання та просив обрати щодо підозрюваного запобіжний захід у вигляді тримання під вартою так як наявні ризики передбачених ст. 177 КПК України, а саме: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; незаконно впливати на потерпілого та свідків, у цьому ж кримінальному провадженні; знищення речових доказів; вчинити інше кримінальне правопорушення.

Підозрюваний ОСОБА_4 в судовому засіданні вину свою визнав, на не заперечував проти задоволення клопотання та обрання йому міри запобіжного заходу. Адвокат проти задоволення клопотання не заперечував.

Розглянувши клопотання, матеріали додані до нього, вислухавши думку прокурора, підозрюваного, адвоката, слідчий суддя вважає, що клопотання підлягає задоволенню з наступних підстав.
Згідно ч. 2 ст. 177 КПК України підставою для застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України.
12 березня 2018 року ОСОБА_4 повідомлено про підозру у вчиненні вказаного кримінального правопорушення, яку суд вважає обґрунтованою, що підтверджується матеріалами доданими до клопотання.
Прокурор та слідчий обґрунтовують обставинами, на підставі яких слідчий, дійшов висновку про наявність одного або кількох ризиків, зазначених у його клопотанні, і посилання на матеріали, що підтверджують ці обставини, а саме: у підозрюваного ОСОБА_4 відсутнє постійне місце роботи, відсутні стійкі соціальні зв`язки, так як ОСОБА_4 , офіційно не перебуває в шлюбі зі своєю співмешканкою ОСОБА_8 , що дає можливість йому переховуватись від органів досудового розслідування та /або суду; перебуваючи на волі підозрюваний ОСОБА_4 може впливати на потерпілу ОСОБА_10 , застосовуючи будь які при цьому методи, в тому числі і залякування останньої. Також ОСОБА_4 перебуваючи на волі, та знаходячись за місцем свого мешкання, може здійснювати постійний психологічний тиск на свою співмешканку ОСОБА_8 ; також в ході досудового розслідування, ще не встановлено місцезнаходження мобільного телефону, яким користувався ОСОБА_7 , в зв`язку з чим ОСОБА_4 , перебуваючи на волі, може знищити даний речовий доказ та інші речові докази, які ще не встановлені; в зв`язку з тим, що ОСОБА_4 (зі слів самого ОСОБА_4 ) вчинив дане особливо тяжке кримінальне правопорушення під час вживання алкогольних напоїв, може вчинити і інше кримінальне правопорушення.
Матеріалами клопотання підтверджується вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.115 КК України, вина підозрюваним у вчинені злочинів визнається в повному обсязі та не оспорюється та наявні ризики, визначені ст.177 КПК України, а саме те, що підозрюваний, вчинив тяжкий злочин, відповідальність за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі від семи до п`ятнадцяти років; може переховуватись від органів досудового розслідування та суду, незаконно впливати на прямих свідків, потерпілу, продовжувати свою злочинну діяльність, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, а саме після вчинення злочину намагався приховати сліди злочину, сам злочин, позбувся знаряддя злочину.
Відповідно до ст.5 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод (далі Конвенція) допускається взяття особи під варту з метою запобігти цій особі зникнути після скоєння злочину.

Згідно з усталеною практикою Європейського суду з прав людини (далі ЄСПЛ) тримання особи під вартою може бути виправдане, якщо існують реальні ознаки наявності справжнього суспільного інтересу, який, не зважаючи на презумпцію невинуватості, переважає над принципом поваги до особистої свободи, закріплений ст.5 Конвенції.

Європейський суд з прав людини у справі «Ілійков проти Болгарії» закріпив, що «суворість передбаченого покарання» є суттєвим елементом при оцінюванні «ризиків переховування або повторного вчинення злочинів».

У справі «Смірнови проти Росії» (п. 59) ЄСПЛ зазначив, що в досудовому звільненні особі може бути відмовлено через доведеність таких основних підстав, як: ризик неявки обвинуваченого на судовий розгляд (рішення ЄСПЛ від 10 листопада 1969 р. у справі «Штеґмюллер проти Австрії»); ризик перешкоджання з боку обвинуваченого, у випадку його звільнення, процесу здійснення правосуддя (рішення ЄСПЛ від 27 червня 1968 р. у справі «Вемгофф проти Німеччини»); вчинення ним подальших правопорушень (рішення ЄСПЛ від 10 листопада 1969 р. «Мацнеттер проти Австрії») або спричинення ним порушень громадського порядку (рішення ЄСПЛ від 26 червня 1991 р. у справі «Летельєр проти Франції»).

ЄСПЛ визнав допустимими підставами для взяття й тримання особи під вартою наявність із боку підозрюваного таких загроз, як: перешкоджання розслідуванню, вплив на свідків та інших осіб, ухилення від слідства та суду або повторне вчинення злочину. Проте й у цих випадках ЄСПЛ наголошує на тому, що наявність відповідних ризиків, які слугують підставою тримання підозрюваного під вартою, повинна бути доведена в кожному конкретному випадку.

Вирішуючи клопотання слідчого, суд враховує вимоги ст. 5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини, згідно із якими обмеження права на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою.

З врахуванням викладеного вище, рішення про застосування одного із видів запобіжних заходів, який обмежує права й свободи підозрюваного, відповідає характеру певного суспільного інтересу, що, незважаючи на презумпцію невинуватості, превалює над принципом поваги до свободи особистості.

Зважаючи на суспільний інтерес, який, з урахуванням презумпції невинуватості, виправдовує відступ від принципу поваги до особистої свободи, визначеного Конвенцією про захист прав людини та основоположних свобод, враховуючи тяжкість кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_4 , вагомість наявних доказів вчинення ним кримінального правопорушення, тяжкість покарання, враховуючи його вік, стан здоров`я, міцність соціальних зав`язків, враховуючи, що підозрюваний ОСОБА_4 вчинив особливо тяжкий злочин, раніше не судимий, не працює, має на утриманні неповнолітню дитину, враховуючи також існування вищезазначених ризиків та наявність обґрунтованої підозри, тому слідчий суддя дійшов до висновку про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_4 , оскільки інший, менш суворий запобіжний захід, не зможе забезпечити виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків та запобігти наявним ризикам у кримінальному провадженні.

Відповідно до п.1 ч.4 ст.183 КПК України слідчий суддя при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою має право не визначати розмір застави у кримінальному провадженні щодо злочину, який спричинив загибель людини.

У зв`язку з цим клопотання слідчого підлягає задоволенню, а відносно підозрюваного ОСОБА_4 належить застосувати запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

Керуючисьст.ст.177, 183, 193-194 ,196-199 КПК України, ст.5 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, слідчий суддя

У Х В А Л И В:
Клопотання слідчого СВ Іванівського ВП Роздільнянського ВП ГУ НП в Одеській області про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_4 на підставі документів кримінального провадження внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000028 від 22.01.2018 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України - задовольнити.
Застосувати щодо підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , місце народження: село Северинівка, Іванівського району Одеської області, фактичне місце проживання та місце реєстрації: АДРЕСА_1 , громадянина України, зі слів раніше не судимий - запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на строк 60 днів.

Строк тримання під вартою обраховувати з моменту фактичного затримання (12.03.2018 року 22 година 05 хвилин) та в межах строків досудового розслідування у кримінальному провадженні - до 11 травня 2018 року включно.

Дійсна ухвала про застосування до ОСОБА_4 запобіжного заходу діє 60 (шістдесят) днів, а саме: до 22 години 05 хвилин 11 травня 2018 року включно, та підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Для утримання під вартою підозрюваний ОСОБА_4 підлягає направленню до Одеського слідчого ізолятора управління Державної пенітенціарної служби України в Одеській області.

Ухвала слідчого судді підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Контроль за виконанням ухвали слідчого судді покласти на слідчого та прокурора у кримінальному провадженні.

Ухвала слідчого судді може бути оскаржена протягом п`яти днів з дня її оголошення безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку на подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не буде подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

На ухвалу може бути подана апеляція безпосередньо до апеляційного суду Одеської області протягом п`яти днів з моменту проголошення.

СуддяОСОБА_1