Справа №718/1806/17
Провадження №1-кп/718/148/17
В И Р О К

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21.11.2017 рокуКіцманський районний суд Чернівецької області

у складі: головуючої-судді ОСОБА_1 ,

при секретарі судових засідань ОСОБА_2 ,

за участю: прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у м. Кіцмань кримінальне провадження № 0000313, внесене 06.07.2017 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань за обвинуваченням:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Мілієве, Вижницького району, Чернівецької області, зареєстрованого та проживаючого АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, одруженого, офіційно не працюючого, з середньо-спеціальною освітою, на утримані якого перебуває неповнолітня дитина,військовозобов`язаного, раніше не судимого,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України,
В С Т А Н О В И В :

Обвинувачений ОСОБА_4 05.07.2017 року біля 20 год., переслідуючи умисну, корисливу мету, направлену на таємне викрадення чужого майна, прибув на верхній склад Карапчівського лісництва ДП «Вижницького ДСЛГ АПК», який розташований на території кв. 2 виділу 17 в с. Коритне, Вижницького району, Чернівецької області, де шляхом вільного доступу, таємно викрав лісо деревину породи «Липа» асортименту пиловник кубомасою 0,46 м3, вартістю 351 гривня 44 копійки та техсировини, кубомасою 0,44 м3, вартістю 198 гривень 88 копійок, загальною кубомасою 0,9 метра кубічних, чим спричинив вказаному лісовому господарству матеріальних збитків на суму 550 гривень 32 копійки.
Відтак, дії ОСОБА_4 кваліфіковано за ч. 1 ст. 185 КК України, як таємне викрадення чужого майна, крадіжка.

Допитаний у судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 після роз`яснення суті обвинувачення, свою вину у вчиненому кримінальному правопорушенні визнав в повному обсязі. Пояснив, що всі обставини, викладені у пред`явленому йому обвинуваченні відповідають дійсності. Усвідомлював, що чинить протиправно, у вчиненому розкаюється.
Представник потерпілого ДП «Вижницького держспецлізгоспу АПК» в судове засідання не прибув, скерував суду заяву про розгляд справи за його відсутності, у зв`язку із неможливістю прибути в судове засідання. Питання про призначення покарання ОСОБА_4 залишають на розсуд суду.
Враховуючи те, що обвинувачений не заперечував фактичні обставини та судом було встановлено, що він правильно розуміє зміст цих обставин, переконавшись у добровільності та істинності його позиції, суд, роз`яснивши всім учасникам судового провадження правові наслідки ч.3 ст. 349 КПК України та отримавши на це їх згоду, визнав не доцільним дослідження інших доказів по справі.
З огляду на наведене, суд дійшов висновку, що винність ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, яке йому інкриміноване, доведена повністю.

Виходячи з вимог ст. 337 КПК України, зокрема те, що судовий розгляд проводиться лише в межах висунутого обвинувачення відповідно до обвинувального акта, суд, розглянувши дане кримінальне провадження дійшов висновку, що кваліфікація дій обвинуваченого ОСОБА_4 за ч. 1 ст. 185 КК України є правильною, оскільки він вчинив таємне викрадення чужого майна, крадіжка.

Відповідно до ст. 65 КК України, п.1 постанови Пленуму ВСУ №7 від 24 жовтня 2003 року «Про практику призначення судами кримінального покарання» (із змінами станом на 6 листопада 2009 року), під час призначення покарання у кожному конкретному випадку суд має враховувати ступінь тяжкості вчиненого злочину, дані про особу винуватого та обставини, що пом`якшують і обтяжують покарання. Особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне і достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів.

Згідно п.3 згаданої Постанови Пленуму Верховного суду України №7 від 24.10.2003 року, визначаючи ступінь тяжкості вчиненого злочину, суди повинні виходити з класифікації злочинів (ст. 12 КК України), а також із особливостей конкретного злочину й обставин його вчинення (форма вини, мотив і мета, спосіб, стадія вчинення, кількість епізодів злочинної діяльності, роль кожного зі співучасників, якщо злочин вчинено групою осіб, характер і ступінь тяжкості наслідків, що настали, тощо).

Згідно з ч.2 ст.50 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених.

Тому, вирішуючи питання про обрання обвинуваченому покарання, суд відповідно до ст.ст 65-67 КК України, враховує ступінь тяжкості вчиненого ним злочину, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання, зокрема те, що згідно із ст. 12 КК України, злочин, вчинений ОСОБА_4 відноситься до категорії злочинів середньої тяжкості.

Обставини, які пом`якшують покарання обвинуваченого ОСОБА_4 є щире каяття, беззаперечне визнання своєї вини у вчиненому, повне відшкодування шкоди потерпілому.
Обставин, які обтяжують покарання обвинуваченого судом не встановлено.

Обираючи вид та міру покарання обвинуваченому ОСОБА_4 суд враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, який, згідно із ст. 12 КК України, відноситься до категорії злочинів середньої тяжкості, особу обвинуваченого, який позитивно характеризується за місцем проживання, на спеціальних обліках не перебуває, вчинив кримінальне правопорушення вперше, на його утриманні малолітня дитина.

Виходячи з наведеного та враховуючи думку представника потерпілого, який зазначив, що претензій до обвинуваченого не має, зважаючи на те, що свою вину у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення ОСОБА_4 визнав повністю, суд приходить до висновку, що ОСОБА_4 слід обрати покарання у вигляді штрафу визначеного санкцією статті, яке буде достатнім і необхідним для його виправлення та попередження скоєння ним нових злочинів, оскільки суд, застосовуючи принцип індивідуалізації покарання, переконаний, що перевиховання та виправлення обвинуваченого можливі без ізоляції від суспільства, що відповідає його особі та є достатнім для досягнення передбачених ч.2 ст.50 КК України цілей покарання.

Питання речових доказів, суд вирішує на підставі ст. 100 КК України.

Керуючись ст.ст. 349, 370, 373, 374 КПК України, ст.ст. 12, 65-67 КК України, суд,-

У Х В А Л И В :

ОСОБА_4 визнати винним в скоєнні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч.1 ст. 185 КК України та призначити йому покарання у виді штрафу в розмірі п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850 (вісімсот п`ятдесят ) гривень.

Речовий доказ: лісо деревину породи «Липа», загальною кубомасою 0,9 метра кубічних, що передано на зберігання ліснику Карапчівського лісництва ОСОБА_5 повернути ДП «Вижницький держспецлісгосп АПК» за належністю.

Вирок може бути оскаржено в апеляційному порядку з підстав заперечення обставин, які ніким не заперечувалися під час судового розгляду і дослідження яких було визнано судом недоцільним, відповідно до положень частини третьої статті 349 КПК України. З інших підстав вирок може бути оскаржений до Апеляційного суду Чернівецької області через Кіцманський районний суд протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити прокурору та обвинуваченому.

Суддя: ОСОБА_1