Провадження № 1-кс/734/804/17 Справа № 734/1669/14
У х в а л а

іменем України

21 вересня 2017 року смт. Козелець

слідчий суддя Козелецького районного суду Чернігівської області ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , за участю: скаржника ОСОБА_3 , слідчих ОСОБА_4 , ОСОБА_5 розглянувши у відкритому судовому засіданні скаргу ОСОБА_3 на дії заступника начальника Козелецького відділення поліції Ніжинського ВП ГУНП в Чернігівській області ОСОБА_5 , -

ВСТАНОВИВ:

із скаргою на дії заступника начальника Козелецького відділення поліції Ніжинського ВП ГУНП в Чернігівській області ОСОБА_5 .Козелецького районного суду Чернігівської області звернувся ОСОБА_3 , у якій просить визнати протиправними дії заступника начальника Козелецького відділення поліції Ніжинського ВП ГУНП в Чернігівській області ОСОБА_5 , які полягають у неповерненні тимчасово вилучених оптичних дисків у кількості 273 шт. та їх незаконному знищенні. Скарга мотивована тим, що 12.02.2014 року в смт. Козелець у ОСОБА_6 працівниками правоохоронних органів було вилучено 273 оптичні диски. За даним фактом слідчим Козелецького РВ УМВС було внесено відомості до ЄРДР №0000087 та проведене досудове розслідування. 21 квітня 2014 року слідчим було винесено постанову про закриття кримінального провадження у зв`язку з відсутністю у його діях ознак кримінального правопорушення. При цьому питання про повернення дисків прийнято не було. Як йому стало відомо на даний час вилучені у нього диски були знищені. Тому він вимушений звернутися до суду із даною скаргою.

У судовому засіданні скаржник ОСОБА_3 скаргу підтримав.

Особа, дії якої оскаржуються ОСОБА_5 проти задоволення скарги заперечив, мотивуючи тим, що він не приймав участь у розслідуванні даного кримінального провадження та жодного процесуального рішення у ньому не виносив.

Із досліджених у судовому засіданні матеріалів кримінального провадженні вбачається, що 12.02.014 року слідчим СВ Козелецького РВ УМВС України в Чернігівській області ОСОБА_7 було внесено відомості до ЄРДР з фабулою «12.02.2014 року працівниками міліції виявлено факт реалізації ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1 , мешканцем АДРЕСА_1 , ДВД дисків з записами аудіо-візуальних творів без контрольних марок України в смт. Козелець, на ринку по Комсомольській 31.

09.05.2014 року т.в.о. старшого слідчого СВ Козелецького РВ УМВС України в Чернігівській області ОСОБА_7 було винесено постанову, якою кримінальне провадження внесене до ЄРДР за №0000087 від 13.02.2014 року за орканами кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 203-1 КК України було закрито у зв`язку з відсутністю складу кримінального правопорушення. Копію даної постанови було направлено до Департаменту Державної служби інтелектуальної власності України в Чернігівській області для вирішення питання щодо складання адміністративного протоколу відносно ОСОБА_3 .

18.07.2016 року ОСОБА_3 звернувся до начальника Козелецького ВП Ніжинського ВП ГУНП в Чернігівській області із клопотанням про повернення тимчасово вилученого майна.

Листом від 12.08.2016 року за підписом заступника начальника СВ Козелецького ВП Ніжинського ВП ГУНП в Чернігівській області ОСОБА_5 було повідомлено ОСОБА_3 про те, що кримінальне провадження №0000087 від 13.02.2014 року закрите на підставі п. 2 ч. 1 ст. 284 КПК України, а речові докази оптичні диски були знищені відповідно до акту знищення речових доказів № 575 від 22.01.2016 року.

Згідно до Акту знищення речових доказів № 575 від 22.01.2016 року комісією Козелецького ВП Ніжинського ВП ГУНП в Чернігівській області було проведено звірку обліку і знищення речових доказів, які зберігаються в кімнаті речових Козелецького РВ УМВС на підставі ухвал та вироків судів, постанов слідчих про закриття кримінального провадження та знищено 272 ДВД дисків з записами.

Заслухавши скаржника, слідчих, дослідивши матеріали кримінального провадженя, суд вважає, що скарга ОСОБА_3 на дії заступника начальника Козелецького відділення поліції Ніжинського ВП ГУНП в Чернігівській області ОСОБА_5 задоволенню не підлягає з наступних підстав:

Згідно вимог ч. 1 ст. 303 КПК України передбачено, що на досудовому провадженні можуть бути оскаржені такі рішення, дії чи бездіяльність слідчого або прокурора:

1) бездіяльність слідчого, прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення, у неповерненні тимчасово вилученого майна згідно з вимогами статті 169 цього Кодексу, а також у нездійсненні інших процесуальних дій, які він зобов`язаний вчинити у визначений цим Кодексом строк, - заявником, потерпілим, його представником чи законним представником, підозрюваним, його захисником чи законним представником, представником юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, володільцем тимчасово вилученого майна.

Даною нормою встановлено вичерпний перелік осіб які мають право звертатися, зокрема зі скаргою на бездіяльність слідчого яка полягає у неповерненні тимчасово вилученого майна згідно з вимогами статті 169 цього Кодексу.

Як виходить із змісту скарги, ОСОБА_3 просить визнати протиправними дії заступника начальника Козелецького відділення поліції Ніжинського ВП ГУНП в Чернігівській області ОСОБА_5 , які полягають у неповерненні тимчасово вилучених оптичних дисків у кількості 273 шт. та їх незаконному знищенні.

При цьому, як було встановлено в судовому засіданні, особа, дії якої оскаржуються - заступник начальника СВ Козелецького ВП Ніжинського ВП ГУНП в Чернігівській області ОСОБА_5 не брав участі у розслідуванні кримінального провадження №0000087 від 13.02.2014 року та жодного процесуального рішення не приймав, тому дії останнього не можуть бути суб`єктом оскарження.

Крім цього, лист-відповідь на клопотання ОСОБА_3 від 15.07.2016 року за підписом начальника СВ Козелецького ВП Ніжинського ВП ГУНП в Чернігівській області ОСОБА_5 , останній отримав 13.09.2016 року. При цьому, суд зазначає, що у відповідності до ч. 1 ст. 304 КПК України скарги на рішення, дії чи бездіяльність слідчого, прокурора, передбачені ст. 303 КПК України, можуть бути подані протягом десяти днів з моменту прийняття рішення, вчинення дії або бездіяльності. Тобто, з моменту отримання відповіді і до моменту звернення до суду ОСОБА_3 минув майже рік.

Вищевказане дає підстави для відмови у задоволенні скарги ОСОБА_3 на дії заступника начальника Козелецького відділення поліції Ніжинського ВП ГУНП в Чернігівській області ОСОБА_5 .

При цьому суд звертає увагу на вимоги ст. 100 КПК України, відповідно до якої, речовий доказ, який був наданий стороні кримінального провадження або нею вилучений, повинен бути якнайшвидше повернутий володільцю, крім випадків передбачених статтями160-166, 170-174 КПК України.

Таким чином, визнання речовими доказами можливо лише вилучених речей і документів, які входили до переліку щодо якого судом прямо надано дозвіл на їх відшукання в ухвалі про дозвіл на проведення обшуку, арештованого майна відповідно до правил с. 98 КПК України. Визнання речовими доказами тимчасово вилученого майна за минуванням стадії накладення на нього арешту відповідно до правил ч. 5с.171 КПК України, діючим КПК України не передбачено та не може вважатись належним порядком забезпечення правомірності володіння відповідним майном органами досудового розслідування.

При цьому суд зазначає, що статтею 169 КПК України визначено, що тимчасово вилучене майно повертається особі, у якої воно було вилучено: 1) за постановою прокурора, якщо він визнає таке вилучення майна безпідставним; 2) за ухвалою слідчого судді чи суду, у разі відмови у задоволенні клопотання прокурора про арешт цього майна; 3) у випадках, передбачених частиною п`ятою статті 171, частиною шостою статті 173цього Кодексу; 4) у разі скасування арешту.

Однак, як встановлено під час розгляду скарги, слідчий не звертався до слідчого судді з відповідним клопотанням про арешт вилученого майна, тому, в даному випадку, вилучені оптичні диски у кількості 273 шт. належні ОСОБА_3 , на вилучення яких прямо не було надано дозвіл ухвалою слідчого судді про проведення обшуку, повинні були негайно повернуті власнику.

Із досліджених матеріалів кримінального провадження №0000087 від 13.02.2014 року встановлено, що вони не містять жодного процесуального документа, який би давав підстави для знищення речових доказів - 273 шт. оптичних дисків.

Статтею 41 Конституції України встановлено, що ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним.

Крім того, статтею 1 Першого протоколу до Європейської конвенції з прав людини визначено, що кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений свого майна інакше, як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом або загальними принципами міжнародного права.

Таким чином, слідчим у кримінальному провадженні безпідставно не повернуто власнику ОСОБА_3 тимчасово вилучене 12.02.2014 року майно, а саме оптичні диски у кількості 273 шт.

Керуючись ст.ст. 303, 304 КПК України, -

У Х В А Л И В:

у задоволенні скарги ОСОБА_3 на дії заступника начальника Козелецького відділення поліції Ніжинського ВП ГУНП в Чернігівській області ОСОБА_5 відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя