Справа № 509/3476/17
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 листопада 2017 року Овідіопольський районний суд Одеської області у складі:
головуючої - судді ОСОБА_1 ,
при секретарі ОСОБА_2 , за участю прокурора ОСОБА_3 ,
розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі суду в смт Овідіополі кримінальне провадження з обвинувальним актом та угодами про визнання винуватості відносно:
ОСОБА_4 (рос. ОСОБА_4 ) , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець смт. Великодолинське Овідіопольського району Одеської області, громадянин України, українець за національністю, із середньо-спеціальна освітою , не одружений, не працюючий, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючий за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимий,

у скоєнні кримінальних правопорушень передбачених ст.ст. 185 ч.1,289 ч.1 КК України,-
В С Т А Н О В И В:
21 серпня 2017 року в 00.00 години ОСОБА_4 знаходячись на зупинці біля магазину, який розташований за адресою: Одеська область, Овідіопольський район, с. Молодіжне, СОГ «Хвиля», 25 Лінія, керуючись корисливим мотивом, підійшов до мопеда після цього ОСОБА_4 шляхом обману, відволік увагу потерпілого ОСОБА_5 , а саме направив його за кут будинку, що знаходиться неподалік від вказаного магазина, де нібито йому повинні були віддати його ключ від мопеда, а сам тим часом, маючи вільний доступ, умисно, з метою незаконного заволодіння транспортним засобом сів за кермо мопеду марки «Ноnda Dio AF68», який належить ОСОБА_5 та за допомогою ключів, які забрав у останнього завів двигун вказаного мопеду та поїхав в сторону на АДРЕСА_1 , де проживають родичі останнього, а саме дідусь та бабуся та заховав викрадений мопед, яким він не законно заволодів.

Крім того, 21 серпня 2017 року приблизно о 00.30 год., ОСОБА_4 , діючи умисно, з метою таємного викрадення чужого майна, знаходячись за адресою : АДРЕСА_1 з мопеду марки «Ноnda Dio AF68», що належить потерпілому ОСОБА_5 , шляхом вільного доступу за допомогою ключа відчинив бар дачок мопеду та таємно викрав поліетиленовий пакет з інструментами на загальну суму 1185 гривень, чим заподіяв потерпілому ОСОБА_5 матеріальну шкоду на вищевказану суму. Викраденим майном ОСОБА_4 зберігав в підсобному приміщенні, таким чином розпорядившись викраденим майном на власний розсуд.

Такі дії ОСОБА_6 органом досудового розслідування кваліфіковані за ст. ст. 185 ч.1, 289 ч.1 України як таємне викрадання чужого майна та незаконне заволодіння транспортним засобам.

06 вересня 2017 р. між потерпілим та підозрюваним у кримінальному провадженні №0001776 від 22.09.2017 р., укладена угода про примирення.
Згідно вказаної угоди ОСОБА_6 беззастережно визнав свою винуватість у вчиненні злочинів передбачених ст.ст. 185 ч.1,289 ч.1 КК України, та сприяв розслідуванню кримінального провадження, в обсязі підозри, відповіно до до ст. 70 ч.1 КК України, шляхом поглиблення призначених покарань, сторони погодили покарання у виді штрафу в розмірі 17 000 грн.
Розглядаючи питання про затвердження угод про примирення, суд виходить з наступного.
Відповідно до ст. 468 КПК України у кримінальному провадженні може бути укладена угода між потерпілим (прокурором) та підозрюваними чи обвинуваченими про визнання винуватості.
Згідно ч. 4 ст. 469 КПК України угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваними чи обвинуваченими може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості, тяжких кримінальних правопорушень, внаслідок яких шкода завдана лише державним чи суспільним інтересам.
Злочини передбачені ст.ст. 185 ч.1,289 ч.1 КК України, відповідно до ст. 12 КК України, є злочином середньої тяжкості.
На виконання вимог ст. 474 КПК судом з`ясовано обставини, які дають змогу впевнитися в тому, що обвинувачені цілком розуміють права, визначені п. 1 ч. 4 ст. 474 КПК України, наслідки укладення та затвердження даних угод, передбачені ч. 2 ст. 473 КПК України, характер обвинувачення, вид покарання, а також інші заходи, які будуть застосовані до них у разі затвердження угод судом.
Суд переконався, що укладення угод сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дій будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угодах.
Ухвалюючи вирок, на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, підтверджених доказами та оцінених судом відповідно до ст. 94 КПК, суд дійшов висновку, що мало місце діяння, у вчиненні якого обвинувачуються ОСОБА_4 . Узгоджене сторонами покарання відповідає загальним правилам призначення покарань, передбаченим КК.
Також судом встановлено, що умови даних угод відповідають вимогам Кримінального процесуального Кодексу України та Кримінального Кодексу України, відсутні визначені ч. 7 ст. 474 КПК України підстави для відмови у затвердженні угод.
З огляду на викладене, суд дійшов висновку про можливість затвердження угод про примирення між потерпілим та обвинуваченим ОСОБА_6 призначення останнім узгодженої сторонами міри покарання.
Процесуальні витрати на підставі ст. 126 КПК України відсутні.
Речові докази відповідно до п. 9 ст. 100 КПК України відсутні.
Керуючись ст.314 ч.3п.1, ст.373 ч.2, ст ст. 374, 474 475 КПК України,-
УХВАЛИВ:
Затвердити угоду від 06 вересня 2017 року між потерпілим ОСОБА_5 та обвинуваченим ОСОБА_4 про примирення.
ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні злочину, передбаченого:
ст. 185 ч.1 КК України на призначити покарання у вигляді штрафу в розмірі в розмірі п`ятдесяти неоподаткованих мінімумів доходів громадян, тобто 850 грн. ;

ст. 289 ч.1 КК України на призначити покарання у вигляді штрафу в розмірі в розмірі тисячі неоподаткованих мінімумів доходів громадян, тобто 17 000 грн.;

Відповідно до ст. 70 ч.1 КК України по сукупності призначених покарань шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим остаточно призначити покарання ОСОБА_6 штрафу у вигляді тисячі неоподаткованих мінімумів доходів громадян, тобто 17 000 грн.

Вирок може бути оскаржений до кримінальної палати Апеляційного суду Одеської області через суд першої інстанції шляхом подачі апеляції протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Суддя: ОСОБА_1