В И Р О К
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
09 січня 2018 року смт. Близнюки
Близнюківський районний суд Харківської області у складі:
головуючого судді ОСОБА_1 ,
за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,
за участю сторін кримінального провадження з боку обвинувачення: прокурора ОСОБА_3 , потерпілої ОСОБА_4 , з боку захисту: обвинуваченого ОСОБА_5 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в смт. Близнюки Харківської області кримінальне провадження відносно:
ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця смт. Близнюки Харківської області, громадянина України, не працюючого, не одруженого, з повною середньою освітою, зареєстрованого та такого, що мешкає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого: 20.01.2017 Близнюківським районним судом Харківської області за ч. 3 ст. 185 КК України до 3 років 3 місяців позбавлення волі із застосуванням ст. 75 КК України з іспитовим строком 1 рік 6 місяців,
за обвинуваченням у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України,-
в с т а н о в и в:
ОСОБА_5 , раніше засуджений 20.01.2017 Близнюківським районним судом Харківської області за ч. 3 ст. 185 КК України до 3 років 3 місяців позбавлення волі із застосуванням ст. 75 КК України з іспитовим строком на 1 рік 6 місяців, маючи не зняту та непогашену судимість у встановлену законом порядку, на шлях виправлення не став та знову вчинив корисливий злочин за наступних обставин: 15.08.2017 близько 16 години 00 хвилин ОСОБА_5 прийшов до домоволодіння свого знайомого ОСОБА_6 , який мешкає за адресою: АДРЕСА_2 , де познайомився з ОСОБА_4 та її співмешканцем ОСОБА_7 , з якими почав розпивати спиртні напої. В ході розпивання спиртних напоїв, на території вище вказаного домоволодіння, ОСОБА_5 , перебуваючи в стані, алкогольного сп`яніння, маючи умисел на таємне викрадення чужого майна, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, з корисливих мотивів, з метою наживи, повторно, переконавшись що за його діями ніхто не спостерігає, таємно викрав мобільний телефон марки «Samsung» модель «GT-S 5611», який належав потерпілій ОСОБА_4 .. Утримуючи при собі викрадене майно ОСОБА_5 з місця події зник та розпорядився ним на власний розсуд. Згідно висновку судово-товарознавчої експертизи Харківського НДЕКЦ МВС України № 4509 від 31.10.2017 ринкова вартість мобільного телефону марки «Samsung» модель «GT-S 5611» станом на
16.08.2017 становить 715 гривень 00 копійок.
Допитаний у судовому засіданні в якості обвинуваченого ОСОБА_5 , вину в інкримінованому йому кримінальному правопорушенні визнав повністю, розкаявся у скоєному, погодився із кваліфікацією органом досудового розслідування вчиненого ним діяння, не оспорював встановлених в ході досудового розслідування фактичних обставин справи на підставі яких йому пред`явлено обвинувачення. Пояснив, що дійсно викрав мобільний телефон потерпілої, коли знаходився на території домоволодіння за адресою: АДРЕСА_2 . Свій вчинок пояснив тим, що знаходився у стані алкогольного сп`яніння.
Прокурор не висловив жодних заперечень щодо встановлених обставин.
Потерпіла в судовому засіданні пояснила, що дійсно в 15.08.2017 до них заходив обвинувачений і вони сиділи у приміщенні літньої кухні. Коли вона пішла до будинку випити води, а потім повернулась, то виявила пропажу свого мобільного телефону.
Враховуючи, що обвинувачений ОСОБА_5 в повному обсязі визнав свою вину у вчиненні інкримінованому кримінальному правопорушенні, судом відповідно до ч. 3 ст. 349 КПК України визнано недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються. При цьому суд з`ясував, що учасники судового провадження правильно розуміють зміст цих обставин, що немає сумнівів у добровільності їх позиції, а також роз`яснив учасникам кримінального провадження, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.
Таким чином, суд, переконавшись у правильності розуміння вказаних положень закону сторонами кримінального провадження, визнав недоцільним дослідження доказів, поданих на підтвердження події кримінального правопорушення, та винуватості обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення.
Вина обвинуваченого у скоєнні вище зазначеного кримінального правопорушення доведена в повному обсязі.
Дії обвинуваченого ОСОБА_5 , суд кваліфікує за ч. 2 ст. 185 КК України тобто таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинена повторно.
При вирішенні питання про вид і міру покарання ОСОБА_5 суд враховує щире каяття та активне сприяння розкриттю злочину, що відповідно до п.1 ч.1 ст. 66 КК України визнається судом обставинами, які пом`якшують його покарання.
Відповідно до ст.67 КК України, обставинами, які обтяжують покарання ОСОБА_5 є скоєння злочину в стані алкогольного сп`яніння.
Відповідно до класифікації злочинів, передбаченої ст. 12 КК України, кримінальне правопорушення, вчинене ОСОБА_5 , відноситься до злочинів середньої тяжкості.
Вивченням даних про особу ОСОБА_5 встановлено, що він раніше судимий, кримінальне правопорушення вчинив в період іспитового строку, на обліку у лікаря психіатра Близнюківської ЦРЛ не перебуває, перебуває на обліку у лікаря нарколога Близнюківської ЦРЛ, проте в добровільному порядку проходить курс лікування від алкогольної залежності шляхом імплантації протиалкогольного препарату «Еспіраль», не працює, неодружений, за місцем реєстрації та проживання характеризується позитивно, у зв`язку з доглядом за своєю незрячою бабусею отримує соціальну допомогу, не військовозобов`язаний.
При призначенні покарання ОСОБА_5 , суд відповідно до вимог ст. 65 КК України, враховує характер та ступінь суспільної небезпеки скоєного кримінального правопорушення, його наслідки, дані про особу обвинуваченого, обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.
Враховуючи вказані обставини, суд приходить до висновку про необхідність і достатність призначення ОСОБА_5 покарання у виді позбавлення волі в межах санкції ч. 2 ст.185 КК України.
При цьому суд, керуючись ч.ч.1,4 ст. 71 КК України, дійшов висновку, що остаточне покарання ОСОБА_5 слід призначити за правилами призначення покарання за сукупністю вироків, застосувавши принцип часткового приєднання невідбутої частини покарання за попереднім вироком у виді 1 (одного) року 4 (чотирьох) місяців позбавлення волі. Кримінальне правопорушення, яке ОСОБА_5 вчинив за даним кримінальним провадженням 15.08.2017, було вчинене ним в період іспитового строку за вироком Близнюківського районного суду Харківської області від 20.01.2017, відповідно до якого, ОСОБА_5 було засуджено до 3 років 3 місяців позбавлення волі з застосуванням ст. 75 КК України на 1 рік 6 місяців.
На думку суду, призначене покарання відповідає характеру та ступеню тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, а також є достатнім для виправлення ОСОБА_5 та запобігання вчинення ним нових кримінальних правопорушень.
Вирішуючи питання щодо зміни міри запобіжного заходу ОСОБА_5 до набрання вироком законної сили, суд враховує те, що ОСОБА_5 засуджується до покарання у виді позбавлення волі реально, та скоєння ним нового кримінального правопорушення в період іспитового строку. Тому враховуючи, що жоден інший запобіжний захід не забезпечить запобігання спробам ОСОБА_5 переховуватись від суду, суд змінює щодо до нього до набрання вироком законної сили запобіжний захід з домашнього арешту на тримання під вартою в Харківській установі виконання покарань (№27).
За правилами ч. 5 ст. 72 КК України ОСОБА_5 в строк відбування покарання підлягає зарахуванню строк попереднього ув`язнення з 09 січня 2018 року до набранням цим вироком законної сили, із розрахунку один день попереднього ув`язнення за один день позбавлення волі.
Цивільний позов не пред`являвся. Арешт на майно не накладався.
Згідно ч. 2 ст. 124 КПК України, суд стягує з ОСОБА_5 процесуальні витрати за проведення судово-товарознавчої експертизи за цим кримінальним провадженням.
Долю речових доказів вирішити у відповідності до вимог п. 5 ч. 9 ст. 100 КПК України.
Керуючись ст.ст. 349, 368-371, 373, 374, 376 КПК України, суд,-
у х в а л и в:
ОСОБА_5 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст.185 КК України та призначити йому покарання у виді позбавлення волі на строк 2 (два) роки.
На підставі ст. 71 КК України за сукупністю вироків до покарання, призначеного ОСОБА_5 за цим вироком частково приєднати невідбуту частину покарання у виді 1 (одного) року 4 (чотирьох) місяців позбавлення волі за вироком Близнюківського районного суду Харківської області від 20.01.2017 і визначити остаточне покарання у виді позбавлення волі на строк 3 (три) роки 4 (чотири) місяці.
Змінити відносно ОСОБА_5 запобіжний захід з домашнього арешту на тримання під вартою в Харківській установі виконання покарань (№27) до набрання вироком законної сили, взявши його під варту негайно в залі суду.
Строк відбування покарання ОСОБА_5 обчислювати з 09 січня 2018 року, тобто з моменту його взяття під варту.
За правилами ч. 5 ст. 72 КК України ОСОБА_5 в строк відбування покарання підлягає зарахуванню строк попереднього ув`язнення з 09 січня 2018 року до набранням цим вироком законної сили, із розрахунку один день попереднього ув`язнення за один день позбавлення волі.
Стягнути з ОСОБА_5 користь держави процесуальні витрати за проведення:
- судово-товарознавчої експертизи № 4509 від 31.10.2017 в сумі 395(триста дев`яносто п`ять) грн. 48 коп. (код доходів 24060300 р/р 0005, код банку 37999680, МФО 851011 ГУДКСУ в Комінтернівському районі м. Харкова).
Речові докази у кримінальному провадженні, а саме: мобільний телефон марки «Samsung» модель «GT-S 5611»; сім-картка, які знаходиться на відповідальному зберіганні у ОСОБА_4 повернути останній як власниці.
Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору. Інші учасники судового провадження мають право копію вироку суду отримати в суді.
Вирок може бути оскаржено до Апеляційного суду Харківської області через Близнюківський районний суд Харківської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.
Суддя ОСОБА_1
09 січня 2018 року