справа № 462/4539/17
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
12 квітня 2018 року Залізничний районний суд м. Львова в складі: головуючої судді ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові кримінальне провадження за обвинуваченням

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Львова, українця, громадянина України, з середньою освітою, не працюючого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого : 25.03.2011 р. Франківським районним судом м.Львова за ч.2 ст.186 , ч.2 ст.185, 70 КК України на 4 роки позбавлення волі,
у скоєні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України,
за участю сторін кримінального провадження: прокурора ОСОБА_4 , обвинуваченого ОСОБА_3 ,

В С Т А Н О В И В :
ОСОБА_3 , 21.08.2017 року близько 01:00 год., перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, знаходячись у квартирі АДРЕСА_2 , маючи умисел на таємне викрадення чужого майна, діючи повторно, з корисливих мотивів, переслідуючи мету таємного викрадення чужого майна умисно, з метою власного збагачення за рахунок злочинної діяльності, непомітно для потерпілого та інших осіб, шляхом вільного доступу, таємно викрав мобільний телефон марки «Samsung» моделі «J5» імеі2: НОМЕР_1 , імеі2: НОМЕР_2 ( вартістю 4500 грн. без ПДВ) з захисним склом (вартістю 200 грн. без ПДВ) та чохлом ( вартістю 200 грн. без ПДВ) з наявними сім- картами оператора Лайф НОМЕР_3 (вартістю 30 грн. без ПДВ) на балансі якої знаходилось 30 грн., та Київстар НОМЕР_4 (вартістю 30 грн. без ПДВ) на балансі якої знаходилось 400 грн., а також з картою пам`яті mscro SD (вартістю 200 грн.без ПДВ,) що належить потерпілому ОСОБА_5 , яким розпорядився на власний розсуд. Своїми діями ОСОБА_3 заподіяв потерпілому ОСОБА_5 матеріальну шкоду на суму 5590грн.без ПДВ.
В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 свою вину у скоєному визнав повністю, зазначив, що підтверджує обставини скоєння ним кримінального правопорушення, викладені в обвинувальному акті, та пояснив, що він дійсно 21.08.2017 року близько 01:00 год., перебував у квартирі АДРЕСА_2 разом з потерпілим та вкрав в нього телефон, у скоєному кається, просив суворо не карати, врахувати наявність в нього двох малолітніх дітей.

Враховуючи те, що обвинувачений ОСОБА_3 не оспорював фактичні обставини справи і судом було встановлено, що він правильно розуміє зміст цих обставин, відсутні будь-які сумніви у добровільності та істинності його позиції, заслухавши думку учасників судового розгляду та роз`яснивши їм положення ч.3 ст.349 КПК України, суд визнав недоцільним дослідження інших доказів по справі.

Оцінюючи викладене, суд приходить до висновку, що винуватість ОСОБА_3 у вчиненні злочину, що йому інкримінуються, доведена повністю. Його дії правильно кваліфіковані органами досудового розслідування за ч. 2 ст.185 КК України у таємному викраденні чужого майна (крадіжці), вчиненому повторно, тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.185 КК України. За вчинення кримінального правопорушення він повинен нести відповідальність.

При призначенні міри покарання обвинуваченому ОСОБА_3 , суд враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, також особу обвинуваченого, його посередню характеристику за місцем проживання, також те, що він визнав свою вину, висловив щире каяття у скоєному, має на утриманні двох малолітніх дітей, сприяв розкриттю злочину, добровільно відшкодував спричинену шкоду, також прохання потерпілого не карати суворо обвинуваченого, що суд відносить до обставин, що пом`якшують покарання.

Обставиною, що обтяжує покарання, передбачене ст. 67 КК України, є скоєння кримінального правопорушення у стані алкогольного сп`яніння.

Відповідно до ст. 65 ч.2 КК України особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів.
За таких обставин, відповідно до вимог ст. 65 КК України щодо законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання, п. 2 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 24.10.2003 року № 7 «Про практику призначення судами кримінального покарання», згідно з яким суди повинні призначати покарання менш суворе - особам, які щиро розкаялись у вчиненому, активно сприяли розкриттю злочину, тощо, з метою перевиховання та виправлення обвинуваченого, попередження вчинення ним нових злочинів, суд вважає за необхідне призначити обвинуваченому ОСОБА_3 покарання у виді позбавлення волі та звільнити його від відбування призначеного покарання на підставі ст.75 КК України.

Цивільний позов потерпілим не заявлявся.

Керуючись ст. ст. 373, 374 КПК України, суд

У Х В А Л И В:

ОСОБА_3 визнати винуватим у скоєнні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України тапризначити покарання у виді 2 ( двох ) років позбавлення волі.

На підставі ст. 75 КК України ОСОБА_3 від відбування покарання звільнити з випробовуванням з іспитовим строком один рік та з покладенням на нього відповідно до ст. 76 КК України обов`язку не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації; періодично з`являтись для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

На вирок може бути подана апеляція до Апеляційного суду Львівської області протягом 30 діб з моменту проголошення, а засудженим, який перебуває під вартою, у цей же термін, з моменту вручення копії вироку.

Суддя: ОСОБА_1