Справа № 495/9180/17
№ провадження 1-кс/495/3237/2017
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
16 листопада 2017 року м. Білгород - Дністровський

Слідчий суддя Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області ОСОБА_1 при секретарі ОСОБА_2 ,

за участю слідчого ОСОБА_3 ,

розглянувши у судовому засіданні в залі суду м. Білгород-Дністровському клопотання слідчого Білгород-Дністровського ВП ГУНП в Одеській області ОСОБА_3 про накладення арешту на майно, -

В С Т А Н О В И В:
14.11.2017 року слідчий Білгород-Дністровського ВПГУНП в Одеській області ОСОБА_3 звернувся до слідчого судді Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області з клопотанням про накладення арешту на майно.

В клопотанні зазначено, що в провадженні СВ Білгород-Дністровського ВП ГУНП в Одеській області перебувають матеріали досудового розслідування, внесеного 14.11.2017 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №00003862, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 296 КК України.

Встановлено, що 13.11.2017 року, приблизно о 22 годині 00 хвилин, невстановлена особа знаходячись біля будівлі Салганської сільської ради по вул. Шабська 2, в с. Салгани Білгород-Дністровського району, грубо порушуючи громадський порядок із застосуванням вогнепальної зброї нанесла громадянину ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 тілесні ушкодження.

Під час досудового розслідування 14.11.2017 року гр. ОСОБА_5 було добровільно видано в якості речового доказу шкіряну кобуру для пістолета чорного кольору, мобільний телефон марки «Meizu» (номер ІМЕІ НОМЕР_1 , номер ІМЕІ 2 НОМЕР_2 ), мобільний телефон марки «Elephone» (номер ІМЕІ НОМЕР_3 , номер ІМЕІ НОМЕР_4 ).

14.11.2017 року вище зазначене вилучене майно залучено у якості речового доказу у кримінальному провадженні.

Враховуючи вищевикладене, під час проведення досудового розслідування виникла необхідність в забезпеченні кримінального провадження шляхом арешту вищезазначеного вилученого майна, для забезпечення збереження такого речового доказу як предмету злочину. З метою забезпечення наявності в кримінальному провадженні доказової бази доцільним буде застосування заходу по його забезпеченню, а саме арешту майна, яке є на даний час тимчасово вилученим відповідно проведеного огляду, і в подальшому використанні відповідно ст.ст.84, 91 КПК України для встановлення наявності чи відсутності фактів та обставин, що мають значення для кримінального провадження та підлягають доказуванню.

Слідчий в судовому засіданні клопотання підтримав.

Вивчивши матеріали клопотання, заслухавши слідчого, вважаю, що клопотання підлягає задоволенню, з наступних підстав.

Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та
управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб.
Відповідно до ч. 2 ст. 170 КПК України, арешт майна допускається з метою забезпечення:1) збереження речових доказів;2) спеціальної конфіскації;3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи;4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.
Відповідно до ч. 10 ст. 170 КПК України, арешт може бути накладений у встановленому цим Кодексом порядку на рухоме чи нерухоме майно, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковій формі, в тому числі кошти та цінності, що знаходяться на банківських рахунках чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах, видаткові операції, цінні папери, майнові, корпоративні права, щодо яких ухвалою чи рішенням слідчого судді, суду визначено необхідність арешту майна.

Відповідно до ч.1 ст. 173 КПК України слідчий суддя, суд відмовляють у задоволенні клопотання про арешт майна, якщо особа, що його подала не доведе необхідність такого арешту, а згідно ч. 2 ст. 173 КПК України при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: правову підставу для арешту майна; достатність доказів, що вказують на вчинення особою кримінального правопорушення; розмір можливої конфіскації майна, можливий розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, та цивільного позову; наслідки арешту майна для інших осіб; розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження.

На підставі вищенаведеного, вважаю, що в клопотанні наявні вагомі докази про необхідність арешту зазначеного майна для запобігання його знищенню та відчуженню, а також наданню статусу речового доказу в кримінальному провадженні №0003862.

Керуючись ст. ст. 170, 172, 173 КПК України, суд,-

У Х В А Л И В:
Клопотання слідчого Білгород-Дністровського ВПГУНП в Одеській області ОСОБА_3 про накладення арешту на майно задовольнити.

Накласти арешт на майно, а саме шкіряну кобуру для пістолета чорного кольору, мобільний телефон марки «Meizu» (номер ІМЕІ НОМЕР_1 , номер ІМЕІ НОМЕР_5 ), мобільний телефон марки «Elephone» (номер ІМЕІ НОМЕР_3 , номер ІМЕІ НОМЕР_4 ) та після проведення відповідних експертиз здати на зберігання до камери схову речових доказів Білгород-Дністровського ВП ГУПН в Одеській області.

Ухвала може бути оскаржена до апеляційного суду Одеської області протягом п`яти діб з дня проголошення.

Слідчий суддя: