Номер провадження: 11-кп/785/1260/17
Головуючий у першій інстанції ОСОБА_1
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
28.11.2017 року м. Одеса

Апеляційний суд Одеської області у складі:

головуючого - судді: ОСОБА_2 ,

суддів: ОСОБА_3 та ОСОБА_4 ,

за участю

секретаря: ОСОБА_5 ,

прокурора: ОСОБА_6 ,

обвинуваченої: ОСОБА_7 ,

захисника: ОСОБА_8 ,

представника потерпілого: ОСОБА_9 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали кримінального провадження за апеляційною скаргою прокурора Одеської місцевої прокуратури №3 ОСОБА_10 наухвалу Приморського районного суду м. Одеса від 11.10.2017 року, якою обвинувальний акт у кримінальному провадженні №0004543 від 22 червня 2016 року відносно
ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянки України, українки, уродженки м. Одеси, зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_1 , а фактично проживаючої за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимої,

обвинуваченої у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст.190, ч. 3 ст. 357, ч. 3,4 ст. 358КК України, повернуто прокурору для усунення недоліків,-
встановив

Відповідно до обвинувального акту у кримінальному провадженні №0004543 від 22 червня 2016 року,органами досудового слідства ОСОБА_7 обвинувачується у скоєнні злочинів, передбачених ч. 4 ст.190, ч. З ст. 357, ч. 3,4 ст. 358КК України.

Повертаючи обвинувальний акт прокурору для усунення недоліків, суд мотивував своє рішення тим, що всупереч вимогам ст. 293 КПК України, слідчим а не прокурором було надано під розписку підозрюваній та її захиснику обвинувальний акт, реєстр матеріалів досудового розслідування та копію цивільного позову.

Наведені обставини, на думку районного суду слугують підставою для повернення обвинувального акту прокурору.

При цьому зазначеним судовим рішенням було відмовлено у клопотанні прокурора про обрання обвинуваченій ОСОБА_7 запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту. Як на підставу для прийняття такого рішення, районний суд послався на недоведеність прокурором існуючих ризиків можливого перешкоджання обвинуваченої кримінальному провадженні.

Не погоджуючись з прийнятим районним судом рішенням, на зазначену ухвалу прокурор Одеської місцевої прокуратури №3 ОСОБА_10 подала апеляційну скаргу, в якій посилаючись на необґрунтованість судового рішення, порушує питання щодо її скасування.

В обґрунтування свої доводів прокурор послалася на те, що чинний КПК України, не передбачає такої підстави для повернення обвинувального акту, як порушення порядку вручення копії обвинувального акту з додатками. При цьому прокурор зазначає, що вручення обвинувального акту підозрюваній та її захиснику здійснювалося безпосередньо прокурором, який затвердив обвинувальний акт. Крім того прокурор зазначив, що районним судом під час проведення підготовчого судового засідання клопотання захисника про повернення обвинувального акту було розглянуто у порушення вимог ст.350 КПК України.

Щодо клопотання про обрання обвинуваченій запобіжного заходу вказує, що місцевим судом належним чином не обґрунтовано недоведеність прокурором відповідних ризиків та за яких обставин суд дійшов до відповідних висновків.

Просить скасувати ухвалу суду та призначити новий судовий розгляд у суді першої інстанції.

Заслухавши суддю-доповідача; прокурора та представника потерпілої юридичної особи, які підтримали апеляційну скаргу прокурора місцевої прокуратури у повному обсязі; обвинувачену та її захисника, які заперечили проти апеляційної скарги прокурора однак які зазначили інші порушення закону, що вказують на необхідність повернення прокурору обвинувального акту; вивчивши матеріали справи та обговоривши доводи апеляції, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга прокурора підлягає частковому задоволенню, ухвала суду зміні, за наступних підстав:

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 404 КПК України, суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Частина 2 статті 404 КПК України регламентує, що суд апеляційної інстанції вправі вийти за межі апеляційних вимог, якщо цим не погіршується становище обвинуваченого або особи, щодо якої вирішувалося питання про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру.

У відповідності до положень п. 3 ч. 3 ст. 314 КПК України у підготовчому судовому засіданні суд має право повернути обвинувальний акт, якщо він не відповідає вимогам КПК України.

Відповідно до ст. 291 КПК України обвинувальний акт складається слідчим, після чого затверджується прокурором. Обвинувальний акт має містити такі відомості: найменування кримінального провадження та його реєстраційний номер; анкетні відомості кожного обвинуваченого (прізвище, ім`я, по батькові, дата та місце народження, місце проживання, громадянство); анкетні відомості кожного потерпілого (прізвище, ім`я, по батькові, дата та місце народження, місце проживання, громадянство); прізвище, ім`я, по батькові та займана посада слідчого, прокурора; виклад фактичних обставин кримінального правопорушення, які прокурор вважає встановленими, правову кваліфікацію кримінального правопорушення з посиланням на положення закону і статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність та формулювання обвинувачення; обставини, які обтяжують чи пом`якшують покарання; розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням; розмір витрат на залучення експерта (у разі проведення експертизи під час досудового розслідування); дату та місце його складення та затвердження.

Крім того, зазначеною статтею передбачений порядок складання обвинувального акту, зазначені відомості, які повинні міститися в ньому та які додатки повинні бути долученими до нього.

Із наведених положень кримінального процесуального закону вбачається, що на стадії підготовчого провадження в суді першої інстанції повернення обвинувального акта прокурору допускається лише у разі порушення прокурором чи слідчим цих вимог.

Зі змісту ухвали районного суду вбачається, що районний суд фактично послався як на недолік обвинувального акту - вручення його копії та реєстру матеріалів досудового розслідування не уповноваженою на те особою, що на думку районного суду свідчить про невідповідність обвинувального акту вимогам закону та визнав їх порушеннями вимог ст. 291 КПК України.

Разом з цим, в розумінні положень ст. 291 КПК України, вказані районним судом обставини, не є недоліками обвинувального акту та реєстру матеріалів досудового розслідування, а тому районний суд безпідставно послався на зазначені недоліки.

При цьому, апеляційний суд враховує встановлені апеляційним судом обставини про отримання обвинуваченою та її захисником копій обвинувального акту та реєстру матеріалів досудового розслідування, що було підтверджено безпосередньо обвинуваченою в судовому засіданні апеляційного суду та приходить до висновку, що наведені обставини вказують на дотримання права обвинуваченої і отримання стороною захисту копій зазначених документів. Виходячи з конкретних обставин справи і з урахуванням положень п.4 ч.2 ст.36 КПК України, колегія суддів вважає, що само по собі вручення цих документів слідчим, а не прокурором не може слугувати підставою для повернення цього обвинувального акту прокурору.

Таким чином, рішення районного суду щодо повернення обвинувального акту прокурору для усунення зазначених в ухвалі районного суду недоліків, є необґрунтованим, а тому в цій частині доводи апеляційної скарги прокурора є слушними.

Між тим, доводи прокурора, що обвинувальний акт цілком відповідає вимогам ст.291 КПК України, є безпідставними та спростовуються змістом обвинувального акту.

Так, під час судового засідання, апеляційним судом встановлена невідповідність обвинувального акту відносно ОСОБА_7 вимогам КПК України, яке унеможливлювало його призначення до судового розгляду та залишилась поза увагою районного суду.
Так, матеріали кримінального провадження містять клопотання захисника обвинуваченої, в якому він послався на невідповідність обвинувального акту, яке на його думку вказує на необхідність повернення цього обвинувального акту прокурору для усунення недоліків (а.с.58-62).

При цьому, захисник обвинуваченої у клопотання зазначив, що при викладені в обвинувальному акті фактичних обставин кримінального правопорушення, які прокурор вважає встановленими та формулюванні обвинувачення, орган досудового розслідування

зазначив анкетні дані іншої особи, яка як свідчить зазначений обвинувальний акт, у співучасті з обвинуваченою ОСОБА_7 вчинила інкриміновані останній злочини та матеріали щодо якої виділені в окреме провадження.

Так, з опису встановлених фактичних обставин інкримінованого ОСОБА_7 , злочину та формулювання обвинувачення вбачається, що «… ОСОБА_7 , діючи відповідно до розробленого злочинного плану та за попередньою змовою з ОСОБА_11 , реалізуючи спільний з ОСОБА_11 злочинний намір…». При цьому, матеріали відносно ОСОБА_11 та інших невстановлених осіб, які спільно з ОСОБА_7 , скоїли кримінальні правопорушення, передбачені ч.3 ст. 358, ч. 4 ст. 358, ч. 4 ст. 190 КК України, виділено в окреме провадження (а.с. 14).

Зазначені у клопотанні обставини були підтримані захисником під час проведення підготовчого судового засідання в районному суді.

Враховуючи вищевказані обставини щодо фактів, які стосуються зазначення в обвинувальному акті особистих даних особи, матеріали якої виділені в окреме провадження, та які не можуть вважатися встановленими щодо цієї особи і потребують окремого дослідження при розгляді справи відносно ОСОБА_11 , апеляційний суд приходить до висновку, що таке викладення обставин в обвинувальному акті відносно ОСОБА_7 суперечитиме передбаченим ст.ст. 2,7 КПК України завданням кримінального провадження та загальним засадам кримінального провадження, зокрема забезпеченню до кожного учасника кримінального провадження належної правової процедури, верховенству права, законності, презумпції невинуватості та забезпечення доведеності вини.

За змістом вказаних норм кожна особа вважається невинуватою у вчиненні злочину (кримінального правопорушення) і не може бути піддана кримінальному покаранню, доки її вину не буде доведено в законному порядку шляхом прилюдного судового розгляду і встановлено обвинувальним вироком суду, що набрав законної сили.

Водночас наведені обставини вказують на неможливість розгляду обвинувального акту районним судом у відповідності до положень ст.337 КПК України, а тому викладення таким чином цих обставин є таким, що не ґрунтується на законі та вказує на невідповідність цього обвинувального акту вимогам КПК України.
З урахуванням наведеного апеляційний суд вважає, що доводи апеляції прокурора про відповідність обвинувального акту вимогам закону є необґрунтованими та не вбачає підстав, передбачених ст. 409 КПК України, для задоволення його апеляційної скарги та скасування ухвали районного суду з призначенням нового розгляду в суді першої інстанції.

Разом з цим, з урахуванням того, що апеляційним судом встановлені обставини, які вказують на невідповідність обвинувального акту відносно ОСОБА_7 вимогам закону та на які посилався захисник у своєму клопотанні, апеляційний суд, відповідно до положень ст. 407 КПК України, вважає за необхідне змінити ухвалу районного суду: виключивши з мотивувальної частини як на підставу для повернення обвинувального акту - порушення прокурором вимог ст. 293 КПК України та доповнити мотивувальну частину ухвали виявленими апеляційним судом порушеннями вимог ст. 291 КПК України, які були встановлені апеляційним судом та унеможливлювали прийняття районним судом рішення про призначення судового розгляду.

Разом з тим, доводи прокурора про перегляд судового рішення апеляційним судом в частині вирішення питання про обрання відносно ОСОБА_7 запобіжного заходу, у відповідності до положень ст.314 КПК України не може бути предметом розгляду апеляційним судом, оскільки рішення у цій частині, не підлягає оскарженню в апеляційному порядку.

Таким чином, апеляційний суд приходить до висновку про необхідність часткового задоволення апеляційної скарги прокурора, зміни ухвали районного суду та повернення обвинувального акту прокурору для усунення недоліків.

Керуючись ст. 376, 404, 405, 407, 409, 419, 424 КПК України, апеляційний суд, -
постановив
Апеляційну скаргу прокурора Одеської місцевої прокуратури №3 ОСОБА_10 - задовольнити частково.

Ухвалу Приморського районного суду м. Одеса від 11.10.2017 року, якою повернуто прокурору обвинувальний акт з додатками у кримінальному провадженні №0004543 від 22 червня 2016 року за обвинуваченням ОСОБА_7 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст.190, ч. 3 ст. 357, ч. 3,4 ст. 358 КК України - змінити.
Виключити з мотивувальної частини ухвали посилання місцевого суду на встановлену районним судом підставу повернення обвинувального акту та доповнити мотивувальну частину ухвали, як підставу для повернення обвинувального акту інше порушення вимог кримінального процесуального закону, встановлене апеляційним судом.
Ухвала є остаточною та оскарженню у касаційному порядку не підлягає.

Судді апеляційного суду Одеської області
ОСОБА_2 . ОСОБА_12 .