Справа № 645/3237/17
Провадження № 1-кп/645/429/17
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 листопада 2017 року м. Харків

Фрунзенський районний суд м. Харкова у складі :

Головуючої судді ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2 ,

за участю прокурора ОСОБА_3 ,

захисника ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м. Харкова

обвинувальний акт у кримінальному провадженні № 0001621 від 04 липня 2017 року щодо :

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Харкова, громадянина України, освіта середня, не одруженого, працюючого ТОВ «ВІС-Т» підсобним працівником, зареєстрованого та фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , в силу ст.89 КК України раніше не судимого, обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 186 Кримінального кодексу України, -
ВСТАНОВИВ:

04.07.2017 року приблизно о 14 годині 30 хвилин ОСОБА_5 , перебуваючи біля будинку № 15 по вул. Амосова в м. Харкові, побачив раніше незнайому йому ОСОБА_6 , на шиї якої знаходився ланцюг зі сплава золота з підвіскою «хрестик» зі сплаву золота. В цей час у ОСОБА_5 виник злочинний намір на відкрите викрадення вказаного майна. Так, ОСОБА_5 , діючи відкрито, умисно, з корисливих мотивів, з метою реалізації свого злочинного наміру прослідував за потерпілою ОСОБА_6 та наздогнавши останню шляхом ривку відкрито заволодів належним їй майном, ланцюгом зі сплаву золота 585 проби, вагою 4 грами, вартістю - 2356,12 грн. та підвіскою «хрестик» зі сплаву золота 585 проби, вагою 2,5 грам, вартістю 1472,58 гривень. Після чого ОСОБА_5 з місця вчинення злочину зник, розпорядившись викраденим майном на власний розсуд.
В результаті злочинних дій ОСОБА_5 , потерпілій ОСОБА_6 спричинено матеріальний збиток загальною вартістю 3828 гривень 70 копійок.
В судовому засіданні ОСОБА_5 , винним себе у скоєнні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 186 КК України визнав повністю, при цьому показав, що приблизно 4-5 липня 2017 року о 14 годині 30 хвилин, він на АДРЕСА_2 , побачив потерпілу ОСОБА_6 , на шиї у якої був золотий ланцюг із хрестиком. Він пішов за потерпілою, а біля під`їзду будинку АДРЕСА_3 , підбіг зі сторони спини потерпілої та ривком руки зірвав ланцюг з її шиї та побіг в сторону свого будинку на АДРЕСА_4 . Потерпіла деякий час бігла за ним та кричала, але не догнала його. Він прийшов до дому, змінив одяг та вийшов на вулицю, але був затриманий патрульною поліцією та доставлений в відділ поліції. Ланцюг із хрестиком він викинув по дорозі в кущі, та в подальшому із робітниками поліції його не знайшли. Зазначив, що викрадене майно потерпілій відшкодовано не було. У скоєному щиро каявся.

Потерпіла ОСОБА_6 в судове засідання не з`явилась, подала заяву з проханням розглядати справу у її відсутності. Зазначила, що на даний час не має наміру подавати позов про відшкодування шкоди.

Оскільки обвинувачений ОСОБА_5 , в судовому засіданні не оспорював вказані вище фактичні обставини справи, суд відповідно до вимог ст. 349 КПК України визнав недоцільним дослідження доказів щодо цих обставин, які ніким не оспорюються, обмежившись допитом обвинуваченого, дослідженням даних, які характеризують особу обвинуваченого та матеріали досудової доповіді.

Аналізуючи вищевикладені докази, суд вважає доведеним, що ОСОБА_5 , своїми умисними діями, вчинив відкрите викрадення чужого майна (грабіж), тобто вчинив кримінальне правопорушення передбачене ч. 1 ст. 186 КК України, і така кваліфікація його дій є вірною.

При визначенні ОСОБА_5 , виду та розміру покарання суд враховує суспільну небезпечність та характер вчиненого злочину, який відноситься до категорії злочинів середньої тяжкості, дані про особу обвинуваченого, який раніше не був засуджений в силу ст.. 89 КК України, не перебуває на обліку лікарів психіатра та нарколога, працевлаштований, а також пом`якшуючу покарання обвинуваченого обставину - щире каяття.

Обтяжуючих покарання обвинуваченого обставин судом не встановлено.

Згідно досудової доповіді орган пробації прийшов до висновку, що виправлення ОСОБА_5 , без позбавлення або обмеження волі на певний строк можливе та не становить високої небезпеки для суспільства. Ризик вчинення повторного кримінального правопорушення та ризик небезпеки для суспільства, оцінюється як середній.

На підставі викладеного, з урахуванням особи ОСОБА_5 , суд приходить до висновку про можливість виправлення та перевиховання без ізоляції його від суспільства або обмеження волі, із застосуванням покарання, у межах санкції ч. 1 ст. 186 КК України, у вигляді штрафу на користь держави, в розмірі 100 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.
Речових доказів та судових витрат по справі не має.

Цивільний позов заявлено не було.

Запобіжний захід обвинуваченому не обрався.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 373, 374 КПК України суд, -

ЗАСУДИВ:

ОСОБА_5 визнати винним у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 186 КК України та призначити йому покарання, на підставі цього закону у вигляді штрафу на користь держави в розмірі ста неоподатковуваних мінімумів доходів громадян , що становить 1700 гривень.

Відповідно до ст. 532 КПК України вирок суду першої інстанції набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого цим Кодексом, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Вирок відповідно до ст.ст. 393, 395 КПК України може бути оскаржений до Апеляційного суду Харківської області, через Фрунзенський райсуд м. Харкова, протягом 30 діб з моменту проголошення.

Згідно зі ст. 376 КПК України копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору. Учасники судового провадження мають право отримати в Фрунзенському райсуді м. Харкова копію цього вироку, подавши відповідну заяву.

Суддя ОСОБА_1