В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
"26" березня 2018 р. Дніпровський районний суд м. Києва в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

секретаря судових засідань ОСОБА_2 ,

за участю сторін кримінального провадження:

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві кримінальне провадження унесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань № 0015081 від 07.11.2017 за обвинуваченням

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Києва, громадянина України, не працюючого, неодруженого, з середньою освітою, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого,

у вчиненні кримінального правопорушення (злочину) передбаченого ч. 2 ст. 15, ч. 2 ст. 185 КК України,

в с т а н о в и в :
Судом визнано доведеним, що ОСОБА_4 06.11.2017 приблизно о 19 год. 00 хв. знаходився в гіпермаркеті «Ашан», що розташований в торговому центрі «Скаймол» по пр. Ватутіна 2-Т в м. Києві, де у нього виник злочинний умисел на повторне таємне викрадення чужого майна та обернення його на свою користь.

Реалізуючи свої злочинні наміри, ОСОБА_4 обрав предметом свого злочинного посягання новий одяг, який перебував на реалізації гіпермаркету «Ашан».

В подальшому, ОСОБА_4 , перебуваючи в торговому залі вказаного гіпермаркету, скориставшись, що за його діями ніхто зі сторонніх осіб не спостерігає, вдягнув чоловічі кросівки 44 розміру, при цьому свої старі, в яких прийшов, сховав до стелажу зі взуттям. Потім ОСОБА_4 одягнув на себе нову чоловічу куртку розміром L, а також взяв нові рукавиці та шапку, які сховав до кишень куртки. При цьому, ОСОБА_4 своїми умисними діями, з корисливих мотивів, від`єднав з вищевказаних речей бірки з цінниками.

Після чого, ОСОБА_4 , будучи вдягненим у новий одяг з гіпермаркету «Ашан», під виглядом власного, в якому він прийшов, 06.11.2017 приблизно о 20 год. 30 хв. підійшов до однієї з кас гіпермаркету, при цьому умисно з корисливих мотивів за вказаний одяг, а саме чоловічу куртку чорного кольору з капюшоном розміром L, вартістю 1259 грн. 39 коп., чоловічі кросівки 44 розміру, вартістю 278 грн. 02 коп., рукавиці, вартістю 114 грн. 00 коп. та шапку, вартістю 96 грн. 00 коп., не розрахувався.

Пройшовши касову зону, ОСОБА_4 попрямував у напрямку виходу з торгового центру, тим самим повторно таємно викрав чуже майно, але виконавши всі дії, які вважав необхідними для доведення кримінального правопорушення (злочину) до кінця, розпорядитися викраденим майном на власний розсуд не зміг, з причин що не залежали від його волі, оскільки в холі ТЦ «Скаймол`був зупинений працівниками охорони.

В результаті своїх злочинних дій, які полягли у закінченому замаху на потворне таємне викрадення чужого майна, ОСОБА_4 намагався спричинити ТОВ «Ашан Україна гіпермаркет» матеріального збитку на загальну суму 1747 грн. 41 коп.

Вказаних висновків суд дійшов з урахуванням пояснень обвинуваченого, який будучи допитаним в судовому засіданні свою вину у вчиненні кримінальногох правопорушення (злочину) передбачених ч. 2 ст. 15, ч. 2 ст. 185 КК України, визнав повністю, дав покази, підтвердив обставини скоєння кримінального правопорушення, викладеного в установочній частині вироку, зокрема в частині часу, місця та способу вчинення, щиро розкаявся у вчиненому.
Останній виразив готовність понести покарання за вчинене у межах своєї вини.
Також, крім повного визнання своєї вини у вчиненні кримінального правопорушення просив суд визнати недоцільним дослідження доказів в частині обставин вчинення цього злочину, так як повністю погоджується з встановленими обставинами.
Покази обвинуваченого в судовому засіданні послідовні і логічні, а тому не викликають сумнівів суду у правильності розуміння ним змісту обставин, добровільності та істинності його позиції.
За згодою учасників судового провадження, які не оспорюють фактичні обставини справи, кваліфікацію кримінального правопорушення, судом встановлено, що вони вірно розуміють зміст обставин справи, відсутні сумніви в добровільності їх позиції, суд, у порядку ч. 3 ст. 349 КПК України, визнав недоцільним дослідження доказів щодо обставин, які ніким не оспорюються, обмежившись допитом обвинуваченого, дослідженням, зібраних досудовим слідством матеріалів, що характеризують його особу, тих, що стосуються вирішення питання про долю речових доказів, а також інших доказів, в яких викладені та посвідчені відомості, що мають значення для встановлення фактів і обставин даного кримінального провадження та інших з метою правильної кваліфікації дій обвинуваченого у відповідності до положень Кримінального Кодексу України, за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, у межах ч. 3 ст. 349 КПК України, керуючись законом, оцінюючи кожний доказ, що наявний у провадженні, з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку,приходить до висновку про повну доведеність вини обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення (злочину) передбаченого ч. 2 ст. 15, ч. 2 ст. 185 КК України, за вище встановлених обставин.

З урахуванням наведеного суд кваліфікує дії ОСОБА_4 за ч. 2 ст. 15, ч. 2 ст. 185 КК України, так як він скоїв закінчений замах на таємне викрадення чужого майна (крадіжку), повторно.

Вирішуючи питання про обрання міри покарання обвинуваченом суд виходить з наступного.
За змістом ст.65 КК України суд призначає покарання у межах, установлених у санкції статті (санкції частини статті) Особливої частини цього Кодексу, що передбачає відповідальність за вчинений злочин; відповідно до положень Загальної частини цьогоКодексу; враховуючи ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання. Особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів.
Згідно ж ст. 50 КК України, покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженими, так і іншими особами.

У цьому випадку, обставиною, що пом`якшує покарання обвинуваченого є щире каяття.

Обставин, що обтяжують покарання, відповідно до ст. 67 КК України, не виявлено.

При цьому, суд не убачає підстав для визнання обтяжуючою обставиною у діях обвинуваченого рецидив злочину, як про те вказано в обвинувальному акті, оскільки п.19 Постанови Пленуму ВСУ «Про практику застосування судами законодавства про повторність, сукупність та рецидив злочину та їх правові наслідки» № 7 від 04.06.2010 р., якщо рецидив злочину утворює одночасно і повторність, що передбачена у статті чи частині статті Особливої частини КК як ознака злочину, що впливає на кваліфікацію, то за ч.4 ст.67 КК України як повторність, так і рецидив злочину суд не може ще раз враховувати при призначенні покарання як обставину, що обтяжує покарання.
Також, суд враховує, що обвинувачений на обліку у лікаря-психіатра та лікаря-нарколога не перебуває, має постійне місце реєстрації та проживання, прийнятну характеристику за місцем проживання, спосіб життя (неодружений, не працює, раніше судимий, здобув середню освіту), що свідчить про те, що оточуюча його обстановка у сім`ї та побуті, виражає допустимі соціальні зв`язки; позицію прокурора щодо можливості звільнення від відбування покарання у виді позбавлення волі згідно ст. 75 КК України; ступінь тяжкості вчиненого злочину, а саме: класифікацію за ст. 12 КК України, особливості й обставини вчинення: форму вини, мотив і мету, спосіб, стадію вчинення, характер і ступінь тяжкості наслідків, що настали; поведінку під час та після вчинення злочинних дій та вважає за необхідне призначити покарання у межах санкції ст. 185 КК України, у виді позбавлення волі зі звільнення від відбування покарання з випробуванням, у відповідності до вимог ст. 75 того ж Кодексу та покладенням обов`язків з числа визначених його ст. 76 КК, оскільки суд переконаний, що відповідно до вимог ч. 2 ст. 65 КК України, дана міра покарання є достатньою для виправлення обвинуваченого та попередження нових злочинів (кримінальних правопорушень).

Адже, Європейський суд з прав людини у справі «Скоппола проти Італії» від 17.09.2009 року (заява № 10249/03) зазначив, що складовим елементом принципу верховенства права є очікування від суду застосування до кожного злочинця такого покарання, яке законодавець вважає пропорційним.
У цій ситуації, про можливість належної соціалізації обвинуваченогота допустиму репутацію свідчить невстановленість судом наявності зв`язків з антигромадськими елементами, спосіб життя (невстановленість зловживання алкогольними напоями та інші), характер вчиненого кримінального правопорушення,поведінка під час та після вчинення кримінального правопорушення, а саме сприяння слідству та суду в установленні об`єктивної істини, розкаяння у вчиненому, усунення завданого збитку потерпілому, відсутність за його результатами будь-яких непомірних наслідків для інтересів суспільства, які б безумовно превелювали над принципом поваги до свободи особистості і дали б змогу суду прийти до висновку про необхідність призначення більш суворого покарання.

Питання речових доказів у кримінальному проваджені вирішено, згідно положень ст. 100 КПК України.

Керуючись ст. ст. 368-371, 373-374, 376 КПК України, суд

у х в а л и в :
ОСОБА_4 визнати винуватим у пред"явленому обвинуваченні за ч. 2 ст. 15, ч. 2 ст. 185 КК України та призначити покарання у виді позбавлення волі на строк 3 (три) роки.
В силу ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбування основного покарання з іспитовим строком на 2 (два) роки.

Згідно ст. 76 КК України покласти на ОСОБА_4 обов`язки: не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання; періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації.
Речові докази передані згідно постанови слідчого на зберігання представнику ТОВ «Ашан Україна Гіпермаркет» ОСОБА_5 , залишити у володінні цього ТОВ, а СД-диск, залишити у матеріалах судового провадження.

Вирок може бути оскаржено протягом 30 днів з дня проголошення до Апеляційного суду м. Києва через Дніпровський районний суд м. Києва.
Копію судового рішення негайно після його проголошення вручити обвинуваченому, прокурору, іншим учасникам судового провадження та не пізніше наступного дня після ухвалення надіслати учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні.

С у д д я : ОСОБА_1