ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
Справа № 561/565/17

08 вересня 2017 року смт Зарічне

Зарічненський районний суд Рівненської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

при секретарі - ОСОБА_2

обвинуваченого - ОСОБА_3 ,

з участю прокурора ОСОБА_4 ,

захисника ОСОБА_5

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі суду у смт Зарічне Рівненської області обвинувальний акт та угоду про визнання винуватості у кримінальному провадження № 0000135 щодо ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , мешканця АДРЕСА_1 , громадянина України, українця, раніше не судимого розлученого, на утриманні син ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , працює на посаді інспектора сектору реагування патрульної поліції №1 Зарічненського відділення поліції Варашського відділу поліції ГУНП ту Рівненській області, обвинуваченого у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 368 КК України,-

ВСТАНОВИВ:
ОСОБА_3 , працюючи згідно наказу начальника Головного управління Національної поліції в Рівненській області від 29 квітня 2016 року № 85о/с, на посаді інспектора сектору реагування патрульної поліції №1 Зарічненського відділення поліції Варашського відділу поліції ГУНП в Рівненській області, маючи спеціальне звання старший лейтенант поліції, будучи службовою особою, що згідно вимог Закону України Про національну поліцію постійно здійснює функції представника влади, а також згідно вимог п. 1 ч. 1 ст. 2 Закону України Про державний захист працівників суду і правоохоронних органів є працівником правоохоронного органу. Діючи умисно та з корисливих мотивів і з метою особистого збагачення у порушення вимог п. 3 ч. 1 ст. 2, ч. 1 ст. 8, пп. 1, 2, 3 ч. 1 ст. 18, ч. 2 ст. 18, ч. 1 ст. 64 Закону України Про національну поліцію, ст. ст. 22, 24 Закону України Про запобігання корупції, вчинив злочин. Передбачений ч. 1 ст. 368 КК України при наступних обставинах:

02 серпня 2017 року близько 13 год. 30 хв., перебуваючи у с. Серники Зарічненського району Рівненської області, неподалік зупинки громадського транспорту обвинувачений, працюючи на посаді інспектора сектору реагування патрульної поліції №1 Зарічненського відділення поліції Варашського відділу поліції ГУНП в Рівненській області у званні старшого лейтенанта поліції одержав від ОСОБА_7 частину неправомірної вигоди у вигляді грошових коштів у сумі 100 (сто) доларів США, що згідно офіційного курсу НБУ станом на 02 серпня 2017 року становило 2 585, 70 грн., за невжиття ним як правоохоронцем, передбачених законом заходів, які він зобов`язаний був вчинити. Щодо притягнення ОСОБА_7 до відповідальності за вчинення останнім протиправних дій, пов`язаних із купівлею бурштину-сирцю.

Крім того 04 серпня 2017 року близько 14 год. 40 хв., перебуваючи у с. Серники Зарічненського району Рівненської області, поблизу магазину Зупинка, ОСОБА_3 одержав від ОСОБА_7 решту неправомірної вигоди у вигляді грошових коштів у сумі 300 (триста) доларів США, що на цю дату згідно офіційного курсу НБУ становило 7 765,70 грн., за невжиття ним, як працівником правоохоронного органу, передбачених законом заходів, які він зобов`язаний був вчинити, щодо притягнення ОСОБА_7 до відповідальності за вчинення останнім протиправних дій пов`язаних із купівлею бурштину-сирцю.

Дії ОСОБА_3 вірно кваліфіковано як одержання службовою особою неправомірної вигоди для себе за вчинення чи не вчинення такою службовою особою в інтересах того, хто надає неправомірну вигодубудь-якої дії з використанням наданої їй влади та службового становища, тобто за ч. 1 ст. 368 КК України

Під час досудового розслідування 18 серпня 2017 року між начальником відділу процесуального керівництва у кримінальних провадженнях слідчих регіональної пркуратури прокуратури Рівненської області радником юстиції ОСОБА_8 та підозрюваним ОСОБА_3 за участю захисника підозрюваного ОСОБА_5 , укладено угоду про визнання винуватості відповідно до вимог ст. ст. 468, 469, 470, 472 КПК України, згідно з якою вони дійшли згоди щодо правової кваліфікації дій підозрюваного за ч. 1 ст. 368 КК України, а також, призначення покарання у виді штрафу в розмірі 1 500 (одна тисяча п`ятсот) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, з позбавленням права обіймати посади у правоохоронних органах на строк 3 (три) роки.

У підготовчому судовому засіданні обвинувачений свою вину у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення визнав повністю. Ствердив, що розуміє права визначені, п. 1 ч. 5 ст. 474 КПК України, наслідки укладення та затвердження даної угоди, передбачені п. 1 ч. 1 ст .473 КПК України, характер обвинувачення, вид і міру покарання. Просить затвердити угоду про визнання винуватості, яку уклав добровільно.

Захисник ОСОБА_5 в підготовчому судовому засіданні просить затвердити угоду про визнання винуватості, оскільки така укладена з дотриманням вимог КПК та КК України, відповідає інтересам обвинуваченого та суспільства.

У підготовчому засіданні прокурор просив затвердити угоду про визнання винуватості і призначити обвинуваченому узгоджену сторонами міру покарання.

Розглядаючи питання про затвердження угоди про визнання винуватості, суд виходить з наступного.

Відповідно до п. 2 ст. 468 КПК України у кримінальному провадженні може бути укладена угода між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим про визнання винуватості.

За умовами ч. 4 ст. 469 КПК України угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості, тяжких злочинів, внаслідок яких шкода завдана лише державним чи суспільним інтересам.

Судом встановлено, що ОСОБА_3 обґрунтовано обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 368 КК України, який згідно зі ст. 12 КК України, є злочином середньої тяжкості.

Судом у підготовчому судовому засіданні встановлено, що обвинувачений беззаперечно визнав свою винуватість у вчиненні кримінального правопорушення за вказаних обставин; сторони добровільно уклали угоду про визнання винуватості, зміст якої відповідає вимогам ст. 471 КПК України та розуміють наслідки затвердження такої, передбачені ст. 473 КПК України. Вид та міра покарання у виді штрафу, передбачена санкцією ч. 1 ст. 368 КК України, на яку обвинувачений погоджується, обрана з врахуванням загальних засад призначення покарань, передбачених ст. ст. 65-67 КК України. Також встановлено, що умови угоди відповідають інтересам суспільства, не порушують права, свободи чи інтереси сторін або інших осіб, наявні фактичні підстави для визнання винуватості обвинуваченого. При цьому, судом з`ясовано в обвинуваченого та встановлено, що він зможе реально виконати взяті на себе відповідно до угоди зобов`язання.

Крім цього, обвинуваченому роз`яснено та ним усвідомлено, що наслідком укладення та затвердження угоди є його відмова від здійснення прав, передбачених пунктом 1 частини четвертої статті 474 КПК України, а саме права на судовий розгляд, під час якого прокурор зобов`язаний довести кожну обставину щодо кримінального правопорушення, у вчиненні якого його обвинувачують, також усвідомлено, що наслідком укладення та затвердження угоди є обмеження його права оскарження вироку згідно з положеннями статей 394 та 424 цього Кодексу, а саме можливість оскарження вироку лише з підстав: призначення судом покарання, суворішого, ніж узгоджене сторонами угоди; ухвалення вироку без його згоди на призначення покарання; невиконання судом вимог, встановлених частинами п`ятою-сьомою статті 474 цього Кодексу, в тому числі нероз`яснення йому наслідків укладення угоди. Наслідки невиконання угоди передбачені ст. 476 КПК України обвинуваченому зрозумілі. Після наданих судом роз`яснень обвинувачений не заперечив проти затвердження угоди.

Судом не встановлено підстав для відмови в затвердженні угоди, визначених в ч. 7 ст. 474 КПК України.

Згідно з п.1 ч.3 ст.314 КПК України, при прийнятті рішення у підготовчому судовому засіданні суд має право, зокрема, затвердити угоду. За умовами ч.1 ст.475 КПК України якщо суд переконається, що угода може бути затверджена, він ухвалює вирок, яким затверджує угоду, і призначає узгоджену сторонами міру покарання.

Виходячи з викладеного, суд дійшов висновку про можливість затвердження угоди про визнання винуватості і призначення узгодженого сторонами виду і міри покарання.

У судовому засіданні захисником обвинуваченого заявлено клопотання про скасування обвинуваченому запобіжного заходу домашнього арешту застосованого ухвалою від 05 серпня 2017. Обвинувачений не заперечив щодо скасування запобіжного заходу. На думку прокурора запобіжний захід може бути скасовано.

Керуючись ст.ст. 314, 373, 374, 475 КПК України, суд, -

ЗАСУДИВ:
Затвердити угоду про визнання винуватості, укладену 18 серпня 2017 року між начальником відділу процесуального керівництва у кримінальних провадженнях слідчих регіональної пркуратури прокуратури Рівненської області радником юстиції ОСОБА_8 та підозрюваним ОСОБА_3 .

ОСОБА_3 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 368 КК України, й призначити йому покарання у виді штрафу 1 500 (одна тисяча п`ятсот) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, з позбавленням права обіймати посади у правоохоронних органах на строк 3 (три) роки.

Запобіжний захід ОСОБА_3 у вигляді домашнього арешту скасувати.

Вирок може бути оскаржено до Апеляційного суду Рівненської області через Зарічненський районний суд Рівненської області протягом тридцяти днів з моменту його проголошення з підстав передбачених ч. 3 ст. 394 КПК України:

- обвинуваченим виключно з підстав: призначення судом покарання суворішого, ніж узгоджене сторонами угоди; ухвалення вироку без його згоди на призначення покарання; невиконання судом вимог, встановлених частинами четвертою, шостою, сьомою ст. 474 КПК України, у тому числі не роз`яснення йому наслідків укладення угоди;

- прокурором виключно з підстав призначення судом покарання менш суворого, ніж узгоджене сторонами угоди; затвердження судом угоди у провадженні, в якому згідно частини четвертої ст. 469 КПК України угода не може бути укладена.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення апеляційним судом.

Відповідно до ч. 6 ст. 376 КПК України копію вироку після його проголошення негайно вручити обвинуваченому та прокурору, інші учасники судового провадження копію вироку мають право отримати в суді.

Суддя ОСОБА_1