Провадження № 1-кс/761/7471/2014
У Х В А Л А
Іменем України
гр. ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець м. Буча Київської області, громадянин України, українець, який у зареєстрованому шлюбі не перебуває, має середню освіту, не працює, інвалід 2 групи, зареєстрований та фактично мешкає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимий,
підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення за ознаками ч. 2 ст.186 КК України, -
До Шевченківського районного суду м.Києва 27.06.2014 надійшло погоджене з прокурором прокуратури з нагляду за додержанням законності у транспортній сфері в Київській області ОСОБА_3 клопотання старшого слідчого СВ ЛВ на ст. Київ-Пасажирський УМВС України на Південно-Західній залізниці ОСОБА_6 про продовження строку домашнього арешту щодо підозрюваного ОСОБА_4 .
На обґрунтування клопотання слідчим зазначено, що 07.05.2014 гр. ОСОБА_4 повідомлено про підозру за ч.2 ст.186 КК України, дане кримінальне правопорушення вчинене за наступних обставин.
01.05.2014 о 18.00 год. ОСОБА_4 у групі з іншими особами, будучи у стані алкогольного сп`яніння та перебуваючи на нижньому пероні залізничного вокзалу ст. Буча Київській області, побачили раніше невідомого ОСОБА_7 .
У зв`язку з цим у ОСОБА_4 та інших осіб виник злочинний умисел, направлений на відкрите викрадення майна ОСОБА_8 .
Підозрюваний з іншими особами, діючи спільно з метою подолання опору потерпілого ОСОБА_7 , оточили останнього. Продовжуючи свої злочинні дії, ОСОБА_9 наніс декілька ударів кулаком потерпілому ОСОБА_7 в область обличчя та шиї, двоє інших співучасників, у т.ч. ОСОБА_4 нанесли потерпілому удари в область плеча, живота, в результаті чого останній впав на землю.
Після цього, доводячи свої злочинні дії до кінця, в той момент як потерпілий ОСОБА_7 перебував в безпорадному стані, ОСОБА_9 відкрито викрав у нього мобільний телефон марки «Nokia-X1» з сім-карткою мобільного оператора «Київстар», гаманець, в якому знаходилось гроші в сумі 50 гривень, банківські картки «ПриватБанку», «АльфаБанку» та інші картки на знижку в різних магазинах. ОСОБА_4 та інший співучасник злочинних дій обшукали кишені потерпілого ОСОБА_7 та відкрито викрали у потерпілого посвідчення залізничника.
Злочинними діями потерпілому ОСОБА_7 спричинено матеріальну шкоду на загальну суму 2000 грн.
Строк домашнього арешту ОСОБА_4 закінчується 07.07.2014, однак завершити досудове розслідування до вказаної дати неможливо, оскільки необхідно провести низку слідчих та процесуальних дій. Тому слідчий просив продовжити строк дії вказаного запобіжного заходу з огляду на існуючі ризики того, що підозрюваний, перебуваючи на волі, може вчинити інше кримінальне правопорушення; шляхом незаконного впливу на свідків та потерпілого може перешкоджати кримінальному провадженню.
На думку слідчого, сукупність вказаних ризиків свідчить, що до підозрюваного не може бути застосований більш м`який запобіжний захід.
У судовому засіданні прокурор підтримав клопотання, просив його задовольнити з наведених у ньому підстав.
Підозрюваний ОСОБА_4 не заперечував проти задоволення клопотання.
Захисник, не заперечуючи в цілому проти задоволення клопотання, просила суд визначити інший період перебування підозрюваного під домашнім арештом, оскільки щодо останнього проводиться судово-психіатрична експертиза, яка вимагає від ОСОБА_4 відвідування лікувального закладу, що неминуче тягне порушення ним застосованого запобіжного заходу.
Слідчий суддя, заслухавши доводи сторін, дослідивши надані матеріали клопотання дійшов висновку про таке.
Відповідно до п.18 ст. 3 КПК України на слідчого суддю покладений обов`язок здійснення судового контролю за дотриманням прав, свобод та інтересів осіб у кримінальному провадженню.
У силу ч.1 ст.7 КПК зміст і форма кримінального провадження повинні відповідати загальним засадам кримінального провадження, до яких, зокрема, відноситься законність.
Сутність останньої розкрита у ст.9 КПК та яка полягає у обов`язку слідчого, прокурора, слідчого судді під час кримінального провадження неухильно дотримуватися вимог Конституції України, Кримінального процесуального кодексу України, вимог інших актів законодавства.
Наведене свідчить про обов`язок слідчого, прокурора діяти в межах наданих законом повноважень. Вчинення ними дій, які виходять за рамки окресленої законом компетенції не породжують юридично значимих наслідків.
Згідно з ч.6 ст.181 КПК строк дії ухвали про тримання особи під домашнім арештом не може перевищувати 2-х місяців. У разі необхідності строк тримання особи під домашнім арештом може бути продовжений за клопотанням прокурора в межах строку досудового розслідування.
Вказана процесуальна норма наділяє повноваженнями щодо ініціювання розгляду слідчим суддею питання продовження дії строку запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту лише прокурора, якому належить в такому випадку самостійно звертатися до суду з відповідним клопотанням.
У той же час, до суду для продовження строку домашнього арешту підозрюваного ОСОБА_4 звернувся слідчий ОСОБА_6 , тобто особа, не наділена відповідним правом.
Погодження прокурором ОСОБА_3 зазначеного клопотання не впливає на даний висновок, оскільки закон не передбачає будь-яких альтернативних дій крім тих, які зазначені вище.
Не дотримання стороною обвинувачення передбаченого законом порядку внесення клопотання має наслідком прийняття рішення про відмову у його задоволенні.
Враховуючи викладене, керуючись ст.ст. 3, 7, 9, 181, 309 КПК України, слідчий суддя
У задоволенні клопотання старшого слідчого СВ ЛВ на ст. Київ-Пасажирський УМВС України на Південно-Західній залізниці ОСОБА_6 про продовження строку домашнього арешту підозрюваного ОСОБА_4 відмовити.
Ухвала може бути оскаржена шляхом подачі апеляційної скарги безпосередньо до Апеляційного суду м. Києва протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1