справа № 208/2558/17
№ провадження 1-кс/208/1942/17
УХВАЛА
Іменем України

28 грудня 2017 р. м. Кам`янське
Заводський районний суд м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області у складі: Слідчого судді ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 за участю прокурора ОСОБА_3 , слідчого СВ Кам`янського ВП ГУ НП в Дніпропетровській області ОСОБА_4 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за клопотанням слідчого СВ Кам`янського ВП ГУ НП в Дніпропетровській області ОСОБА_4 про накладення арешту на майно, -
в с т а н о в и в:
Слідчий СВ Кам`янського ВП ГУ НП в Дніпропетровській області ОСОБА_4 звернувся до суду із клопотанням про накладення арешту на майно.
У своєму клопотанні слідчий просить суд накласти арешт на майно, а саме на квартиру АДРЕСА_1 , загальною площею 41,5 кв.м.
В судовому засіданні прокурор, слідчий, кожен окремо, підтримали клопотання та просили суд його задовольнити вимоги та накласти арешт на майно.
Слідчий суддя, вислухавши слідчого, прокурора, вивчивши надані суду матеріали клопотання, вважає, що клопотання підлягає задоволенню з наступних підстав.
Під час проведення досудового розслідування по кримінальному провадженню від приватного нотаріуса ОСОБА_5 отримано копію договору купівлі-продажу квартири, розташованої за адресою: АДРЕСА_2 , відповідно до якого зазначена «квартира належить продавцю ( ОСОБА_6 ) на праві приватної власності на підставі свідоцтва про право власності на житло, виданого Фондом комунальної власності міста Дніпродзержинська 25 серпня 1998 зареєстрованого в Обласному комунальному підприємстві «Дніпродзержинське бюро технічної інвентаризації» у реєстровій книзі.
Відповідно до отриманої від Департаменту комунальної власності та реєстрації речових прав на нерухоме майно Кам`янської міської ради інформації посадовими особами департаменту свідоцтво про право власності на квартиру за адресою: АДРЕСА_2 не видавався.
В ході подальшого слідства опитана ОСОБА_6 , яка пояснила, що договір купівлі-продажу квартири, яка розташована за адресою: АДРЕСА_2 від 22.03.2017 вона уклала за проханням чоловіка на ім`я ОСОБА_7 за матеріальну винагороду. Особисто вона свідоцтво про право власності на житло, виданого Фондом комунальної власності міста Дніпродзержинська 25 серпня 1998 не отримувала, квартиру у володінні, що розташована за адресою: АДРЕСА_2 не мала.
Враховуючи викладене, квартира АДРЕСА_1 є предметом злочину. З метою унеможливлення її відчуження, повторного незаконного переоформлення на іншу особу, виникла необхідність у накладенні арешту на вказане нерухоме майно.
Згідно ст.170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна.
Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження.
Арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів; спеціальної конфіскації; конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.
Так, слідчий у своєму клопотанні просить накласти арешт на майно з метою збереження майна, з метою встановлення обставин, які підлягають доказуванню у кримінальному провадженні.
Повернення володільцю вищевказаного майна шляхом може мати наслідком його приховування, знищення, пошкодження псування, перетворення чи відчуження та у будь-якому випадку позбавить сторону обвинувачення можливості отримати інші докази, які б вказували на наявність чи відсутність у діях підозрюваного складу кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 307 КК України.
У випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.
Відповідно до вимог ст.98 КПК України, речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.
Слідчий суддя вважає, що вказане в клопотанні майно, відповідає критеріям ст.167 та положенням ст.170 КПК України, а тому вбачаються підстави для накладення на нього арешту.
Окрім цього, частиною 1 ст.131 КПК України встановлено, що заходи забезпечення кримінального провадження застосовуються з метою досягнення дієвості цього провадження.
Арешт майна є одним із заходів забезпечення кримінального провадження, передбачений п.7) ч.2 ст.131 КПК України, який застосовується на підставі ухвали слідчого судді, постановленої згідно з вимогами ст.170 КПК України-ст.173 КПК України.
На підставі викладеного і керуючись ст.ст.110, 131, 132, 170-175, 309, 369-372, 395 КПК України, суд
у х в а л и в:
Клопотання слідчого про накладення арешту на майно, задовольнити.
Накласти арешт на квартиру, розташовану за адресою: АДРЕСА_2 , загальною площею 41,5 кв.м.
Ухвала може бути оскаржена протягом п`яти днів з дня її оголошення безпосередньо до Апеляційного суду Дніпропетровської області.
Суддя ОСОБА_1