н/п 1-кп/766/3969/17
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
11.10.2017 року Херсонський міський суд Херсонської області у складі: головуючого - судді ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , за участю: прокурора ОСОБА_3 , захисника ОСОБА_4 , обвинуваченого ОСОБА_5 , в судовому засіданні у приміщенні Херсонського міського суду Херсонської області по кримінальному провадженню, яке внесене до ЄРДР 24.02.2017 року № 0000713 за обвинуваченням.
ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.307 КК України,
В С Т А Н О В И В:
04.09.2017 року до Херсонського міського суду Херсонської області надійшов обвинувальний акт відносно ОСОБА_5 , до якого застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, строк якого спливає 06.11.2017 року.
В судовому засіданні, захисник обвинуваченого заявив клопотання про зміну запобіжного заходу відносно обвинуваченого ОСОБА_5 на домашній арешт, посилаючись на стан здоров`я обвинуваченого, дані, що характеризують його особу, наявністю постійного місця проживання, міцних соціальних зв`язків за місцем проживання, відсутністю можливості впливу на свідків. Обвинувачений ОСОБА_5 підтримав думку захисника.
В ході розгляду прокурор висловив думку про необхідність відмови у задоволенні клопотання, мотивуючи тим, що заявлені ризики, які стали підставою для тримання під вартою, не зменшилися, а також тяжкістю кримінальних правопорушень, які йому інкримінуються
Заслухавши думку учасників судового засідання, суд приходить до наступного.
За змістом ч.3 ст.331 КПК України суд може визнати недоцільним продовження цього строку, тільки якщо на час розгляду цього питання, відпали зазначені у ч.3 ст.199 КПК України обставини, які свідчать про те, що заявлений ризик не зменшився або з`явилися нові ризики, які виправдовують продовження тримання особи під вартою, та які перешкоджають завершенню судового провадження до закінчення дії попередньої ухвали про тримання під вартою.
Суд вважає, так як судове провадження триває з об`єктивних причин, є необхідність в дослідженні доказів, в той же час, ризики, які стали підставою для взяття під варту, на даний час не зменшилися, зокрема, існують ризики того, що у випадку звільнення обвинуваченого з під варти він може переховуватися від суду, незаконно впливати на свідків, що підтверджується тим, що він офіційно не працював, обвинувачується у вчиненні тяжкого кримінального правопорушення, за яке передбачено покарання тільки у вигляді позбавлення волі строком до 10 років, а зазначені обставини його соціальних зв`язків у місці його проживання є не настільки міцні та значними для обвинуваченого, що з врахуванням тяжкості обвинувачення, ступені і характеру наявних ризиків, не є такими, які б могли при даних обставинах стримували його від намірів покинути місце проживання та переховуватися від суду, впевнено гарантували б його належну процесуальну поведінку та виключали б можливість настання зазначених ризиків.
З огляду на наведене, суд вважає, що застосований до обвинуваченого запобіжний захід відповідає його особі, характеру та тяжкості діяння, яке йому інкримінується, позбавляє можливості перешкодити інтересам правосуддя, зокрема, ухиленню від суду, та не знаходить підстав для його зміни на менш суворий, тому клопотання захисника про зміну запобіжного заходу на домашній арешт задоволенню не підлягає.
Керуючись ст.ст.183, 369 КПК України, суд,-

У Х В А Л И В:

У задоволенні клопотання захисника про зміну запобіжного заходу на домашній арешт - відмовити.
Роз`яснити учасникам провадження про їх право на ознайомлення з матеріалами кримінального провадження за їх письмовим клопотанням.

Копію ухвали надіслати учасникам судового провадження.

Ухвала оскарженню не підлягає.

СуддяОСОБА_1