Справа № 1-382/11
Номер провадження 1-в/404/60/18
П О С Т А Н О В А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
13 квітня 2018 року Кіровський районний суд м. Кіровограда у складі:
головуючого судді ОСОБА_1 ,
при секретарі ОСОБА_2 ,
за участю прокурорів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
потерпілого ОСОБА_5 ,
представника заявника ОСОБА_6 ,
заявника ОСОБА_7 ,
засудженого ОСОБА_8 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Кропивницькому клопотання ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючої по АДРЕСА_1 , про скасування арешту з частки квартири та постанови слідчого про накладання арешту на майно,

ВСТАНОВИВ :
ОСОБА_7 звернулася до суду із клопотанням, яке уточнила в судовому засіданні, та просила скасувати арешт, який був накладений за постановою старшого слідчого прокуратури Кіровського району м. Кіровограда ОСОБА_9 від 11.09.2006 року на 1/2 частку квартири АДРЕСА_2 , з якої 1/4 частка квартири належить їй та 1/4 частка цієї ж квартири, належить ОСОБА_10 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 , посилаючись на те, що на вказані частки квартири арешт майна накладено слідчим безпідставно, оскільки арешт під час досудового слідства у кримінальній справі № 1-382/11 накладався на майно ОСОБА_8 , та вона на даний час не може скористатися своїм правом на спадщину та отримати свідоцтво про право на спадщину після смерті її чоловіка ОСОБА_10 , а також реалізувати своє право власності. Крім того, зважаючи на викладене, ОСОБА_7 просить скасувати постанову старшого слідчого прокуратури Кіровського району м. Кіровограда ОСОБА_9 від 11.09.2006 року про накладення арешту на майно.

Заслухавши під час судового розгляду ОСОБА_7 , її представника та засудженого ОСОБА_8 , які підтримали подане клопотання, думку прокурора яка не заперечували проти задоволення заявленого клопотання у разі визначення часток співвласників квартири, потерпілого ОСОБА_5 , який підтримав прокурора, дослідивши матеріали кримінальної справи з вказаного питання, суд вважає, що у його задоволенні слід відмовити з таких підстав.

Згідно з роз`ясненнями, наданими судам у пункті 1 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ №5 від 03.06.2016 року «Про судову практику в справах про зняття арешту з майна» спори про право цивільне, пов`язані з належністю майна, на яке накладено арешт, розглядаються в порядку цивільного судочинства у позовному провадженні, якщо однією зі сторін відповідного спору є фізична особа, крім випадків, коли розгляд таких справ відбувається за правилами іншого судочинства.

За наявності кримінального провадження власник чи інший володілець майна може звернутися до суду за захистом свого порушеного, невизнаного чи оспорюваного права власності у загальному порядку. Після підтвердження цього права зазначена особа, як і титульний власник майна, у тому числі й особа, яка не є учасником кримінального провадження, має право на звернення з клопотанням про скасування арешту та вирішення інших питань, які безпосередньо стосуються її прав, обов`язків чи законних інтересів, у порядку, передбаченому статтями 174, 539 Кримінального процесуального кодексу України (далі КПК), до суду, що наклав арешт чи ухвалив вирок.

При цьому згідно з пунктом 9 розділу XI «Перехідні положення» КПК України (в редакції 2012 року) питання про зняття арешту з майна, накладеного під час дізнання або досудового слідства до дня набрання чинності цим Кодексом, вирішується в порядку, що діяв до набрання чинності цим Кодексом.

Згідно з ч.1 ст.409 КПК України (в редакції 1960 року), питання про всякого роду сумніви і протиріччя, що виникають при виконанні вироку, вирішуються судом, який постановив вирок. Таким чином розгляд клопотання ОСОБА_7 підсудний Кіровському районному суду м. Кіровограда.

Відповідно до положень ст.411 КПК України (в редакції 1960 року) питання, зв`язані з виконанням вироку, вирішуються судом у судовому засіданні з участю прокурора. В судове засідання, як правило, викликається засуджений, а за його клопотанням і захисник. Якщо питання стосується виконання вироку в частині цивільного позову, викликається також при необхідності цивільний позивач і цивільний відповідач. Неявка цих осіб не зупиняє розгляду справи. Розгляд справи починається доповіддю судді, після чого заслуховуються пояснення осіб, що з`явилися в судове засідання, і думка прокурора. Потім суддя виходить до нарадчої кімнати для винесення постанови.

Згідно з вказаними правилами судом під час розгляду клопотання встановлено, що відповідно до положень ст.ст.125, 126 КПК України (в редакції 1960 року) постановою старшого слідчого прокуратури Кіровського району м.Кіровограда ОСОБА_9 від 11 вересня 2006 року, не тільки з метою забезпечення конфіскації майна, а й з метою забезпечення відшкодування матеріальної та моральної шкоди, яка завдана злочинами у кримінальній справі за обвинуваченням ОСОБА_8 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 за ч.2 ст.121, ч.4 ст.187, ч.2 ст.296 КК України, накладено арешт на майно ОСОБА_8 , де б воно не знаходилось і в чому б не виражалось (т.5 а.с.132).

Вироком Кіровського районного суду м. Кіровограда від 28.12.2011 року ОСОБА_8 засуджено за ч.2 ст.296, ч.2 ст.121, ст.70 КК України до 8 років позбавлення волі, за ч.4 ст.187 КК України виправдано, у зв`язку з відсутністю в його діях складу злочину. Також, вироком суду частково задоволено цивільний позов потерпілого ОСОБА_5 та стягнуто солідарно з ОСОБА_12 , ОСОБА_8 , ОСОБА_11 1579 грн. 56 коп. в рахунок відшкодування матеріальної шкоди та 100000 грн. в рахунок відшкодування моральної шкоди та відповідно арешт на майно ОСОБА_8 не скасований (т.12 а.с.231-255).

Ухвалою апеляційного суду Кіровоградської області від 07 серпня 2013 року, вирок Кіровського районного суду м. Кіровограда від 28.12.2011 року було залишено без змін (т.15 а.с.215-221). Ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 03 квітня 2014 року вирок Кіровського районного суду м. Кіровограда від 28.12.2011 року та ухвалу апеляційного суду Кіровоградської області від 07 серпня 2013 року змінено, зокрема, ОСОБА_8 від призначеного покарання за ч.2 ст.296 КК України звільнено, у зв`язку з закінченням строків давності, виключено вказівку суду про застосування ст.70 КК України при призначенні ОСОБА_8 покарання та засуджено за ч.2 ст.121 КК України до покарання у виді позбавлення волі строком на 8 років. В іншій частині судові рішення стосовно ОСОБА_8 залишені без зміни (т.16 а.с.255-259).

Відповідно ст.126 КПК України (в редакції 1960 року) забезпечення цивільного позову і можливої конфіскації майна провадиться шляхом накладення арешту на вклади, цінності та інше майно обвинуваченого чи підозрюваного або осіб, які несуть за законом матеріальну відповідальність за його дії, де б ці вклади, цінності та інше майно не знаходилось, а також шляхом вилучення майна, на яке накладено арешт. Накладення арешту на майно скасовується постановою слідчого, коли в застосуванні цього заходу відпаде потреба.

Зважаючи на вказане постанову слідчого від 11.09.2006 року, якою накладено арешт на майно ОСОБА_8 , слідчим направлено реєстратору єдиного реєстру заборон відчуження нерухомого майна Кіровоградського обласного нотаріального архіву для виконання та вказано у супровідному листі про заборону відчуження квартири АДРЕСА_2 (т.5 а.с.136).

Згідно з відомостями з Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна під реєстраційним номером обтяження 3726552 на підставі постанови б/н від 11.09.2006 року старшого слідчого прокуратури Кіровського району ОСОБА_9 зареєстровано арешт нерухомого майна квартири АДРЕСА_2 , власником якого є ОСОБА_8 (а.с.14).

У свідоцтві про право власності на житло № НОМЕР_1 від 20.12.1999 року, наданого ОСОБА_7 , копія якого долучена до справи, зазначено, що квартира по АДРЕСА_1 належить на праві приватної спільної (сумісної або часткової) власності ОСОБА_7 та членам її сім`ї ОСОБА_10 , ОСОБА_13 , ОСОБА_8 . Квартира приватизована згідно з Законом України «Про приватизацію державного житлового фонду» (а.с.7).

Таким чином досліджені та надані заявником докази підтверджують те, що квартира по АДРЕСА_1 (колишня назва Кіровоград) належить на праві спільної сумісної власності ОСОБА_7 , ОСОБА_10 , ОСОБА_13 та ОСОБА_8 , без визначення часток кожного з них у праві власності на вказану квартиру.

Наведене також підтверджується архівною довідкою ОКП «Кіровоградське обласне об`єднане відділення бюро технічної інвентаризації» №122193-274-17/20 від 03.04.2018 року, згідно з якою зазначена квартира за архівними даними реєстрових книг належала ОСОБА_7 , ОСОБА_10 , ОСОБА_13 , ОСОБА_8 ціле (приватна спільна сумісна), Свідоцтво про право власності на житло від 20.12.1999 року № НОМЕР_1 .

Відповідно до листа №1482/01-16 від 11.08.2017 року державного нотаріусу Кропивницької міської державної нотаріальної контори №2 надано роз`яснення щодо неможливості видачі свідоцтва про право на спадщину на спадкове майно частку квартири, якщо накладено арешт на квартиру (а.с.11).

Згідно з роз`ясненнями наданими судам у Постанові Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ №5 від 07.02.2014 року «Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав» частка суб`єкта права спільної сумісної власності визначається, зокрема, при поділі майна, виділі частки зі спільного майна, зверненні стягнення на майно учасника спільної власності за його боргами, відкритті після нього спадщини.

У порядку виконанням вироку суду у кримінальній справі, передбаченому ст.ст.409, 411 КПК України (в редакції 1960 року), суд позбавлений можливості визначати розмір часток у праві власності на майно, яке належить на праві спільної сумісної власності, оскільки такі вимоги на переконання суду мають розглядатися в порядку цивільного судочинства та стосуються майнових прав усіх співвласників.

Зважаючи на вищевикладене, а також те, що частки як ОСОБА_7 , ОСОБА_10 і ОСОБА_13 , так і ОСОБА_8 у праві власності на квартиру по АДРЕСА_1 не визначені, а також те, що право часткової власності не зареєстровано, суд вважає, що у задоволенні клопотання ОСОБА_7 слід відмовити.

При цьому суд враховує, що докази на підтвердження відшкодування збитків потерпілому ОСОБА_5 згідно із задоволеним цивільним позовом, або докази того, що необхідність у забезпеченні цивільного позову у справі відпала, суду не надані та в матеріалах справи відсутні, а тому підстави до скасування постанови слідчого про арешт майна ОСОБА_8 відсутні та фактично останнім вказане питання не ініціювалося.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.409, 411 КПК України (в редакції 1960 року), п.11 Перехідних положень КПК України (в редакції 2012 року), суд,

ПОСТАНОВИВ:
У задоволенні клопотання ОСОБА_7 про скасування арешту з 1/2 частки квартири АДРЕСА_2 , а також скасування постанови старшого слідчого прокуратури Кіровського району м. Кіровограда ОСОБА_9 від 11.09.2006 року про накладення арешту на майно - відмовити.

На постанову може бути подана апеляція до апеляційного суду Кіровоградської області протягом 15 діб з моменту її проголошення через Кіровський районний суд м. Кіровограда.

Суддя Кіровського районного суду
м. Кіровограда ОСОБА_1