Справа № 405/4298/16-к
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
19 жовтня 2017 року Ленінський районний суд м. Кіровограда в складі:
головуючого судді: ОСОБА_1
при секретарі: ОСОБА_2
за участю прокурора: ОСОБА_3
обвинуваченого: ОСОБА_4
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Кропивницький справу за кримінальним провадженням №0004991 від 17.04.2017 р. за обвинуваченням ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. В. Геташен Мартунійського району, республіки Вірменія, вірменина, гр.. України, з середньою освітою, не одруженого, працюючого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого, у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.185 КК України,
В С Т А Н О В И В:
ОСОБА_4 вчинив таємне викрадення чужого майна (крадіжка).
Кримінальне правопорушення вчинено за таких обставин.
17.04.2016 року близько 04:00 год. ОСОБА_4 знаходячись в кафе «Весна», розташованого за адресою: м.Кропивницький, вул. Дворцова, 13, зустрів свою знайому ОСОБА_5 , яка відпочивала у вказаному кафе зі своєю подругою ОСОБА_6 . Під час спілкування з ОСОБА_5 у ОСОБА_4 виник намір на таємне викрадення мобільного телефону, належного потерпілій ОСОБА_5 . З метою його реалізації, ОСОБА_4 діючи умисно та цілеспрямовано, з корисливих спонукань, шляхом вільного доступу з кишені куртки, в яку була одягнена потерпіла, таємно викрав належний ОСОБА_5 мобільний телефон «Samsung SM-G531H/DS», вартістю 3591,00 грн., з сім карткою мобільного оператора МТС, вартістю 25 грн., та з сім карткою оператора «Київстар», вартістю 25 грн, на рахунку якої було 20 гривень.

З місця вчинення кримінального правопорушення ОСОБА_4 зник, викраденим розпорядився на власний розсуд, чим спричинив потерпілій ОСОБА_5 матеріальну шкоду на загальну суму 3661,00 грн.

Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 , свою вину у вчиненому злочині визнав частково і пояснив, що 17.04.2016 року знаходився в кафе «Весна» разом з потерпілою, яку раніше знав. Коли потерпіла сиділа за столом бачив у неї мобільний телефон, який випав з куртки, він цей телефон підняв та залишив у себе. Потерпіла просила його повернути їй телефон, пропонувала винагороду в сумі 2000 грн., але він не захотів повертати телефон. В цей же ранок телефон здав у ломбард. Під час слідства телефон віддав слідчому, викупивши його з ломбарду. Пояснив, що телефон здав в ломбард, оскільки потерпіла не стримала своє слово. Після дослідження письмових доказів і допиту свідка вину у пред`явленому обвинуваченні визнав повністю. Проти фактичних обставин вчиненого правопорушення не заперечив. Зазначив, що дійсно під час відпочинку у кафе «Весна» викрав у потерпілої мобільний телефон, так поступив бо був у стані алкогольного сп`яніння. Телефон сам повернув потерпілій, через працівників поліції. У вчиненому розкаявся.
Суд кваліфікує діяння ОСОБА_4 за ч.1 ст.185 КК України.
Вина ОСОБА_4 підтверджується зібраними та дослідженими в судовому засіданні сукупністю допустимих доказів:

Показаннями свідка ОСОБА_6 , яка пояснила, що раніше обвинуваченого не знала, з потерпілою раніше працювала, після крадіжки мобільного телефону з потерпілою стосунки не підтримує. Пояснила, що навесні 2016 року близько 03:00 год. з потерпілою ОСОБА_7 пішли в кафе «Весна». В кафе за столиком сиділи удвох окремо, пили пиво. Коли потанцювали, то ОСОБА_7 зустріла обвинуваченого, який буз з якимось хлопцем. Вони пригостили її та ОСОБА_7 біля бару кавою. Через деякий час обвинувачений відійшов від них, з кимось розмовляв. Вони удвох допили каву і пішли за свій столик. Потім до них підійшов обвинувачений і сів за столик, спілкувався з потерпілою. Коли допили пиво зібрались додому, з цією метою відійшли від стола і стояли біля танцпола, до них підійшов знайомий обвинуваченого, весь цей час обвинувачений був з ними. До цього моменту потерпіла дивилась на час у телефоні та говорила, що сідає батарея, телефон вона поклала в кишеню кутки. Коли стояли біля танцполу, то розмовляли з обвинуваченим, який під час розмови обнімав потерпілу, а потім відійшов. Вони вирішили викликати таксі, потерпіла хотіла це зробити зі свого телефону, але його не виявила. Вона стала шукати обвинуваченого, говорила, що його знає, думала, що він допоможе їй знайти телефон. Потерпіла підійшла до обвинуваченого і сказала, що пропав телефон, він сказав що допоможе знайти його. Після цього, вона, потерпіла і обвинувачений зайшли в приміщення, там був якийсь чоловік, обвинувачений став кричати на того чоловіка, потерпіла стала звинувачувати обвинуваченого, що це він вкрав телефон. Потім, коли вона заспокоїлась, всі вийшли на вулицю. Обвинувачений комусь дзвонив і говорив, що знайде телефон. Потерпіла запропонувала гроші обвинуваченому щоб він вернув телефон і показала йому всі гроші, що були в неї в гаманці. Він відмовився брати гроші і сказав, щоб потерпіла через деякий час прийшла в кафе «Чорна кава» там буде декілька телефонів і вона вибере свій. Але потерпіла не захотіла йти у те кафе, після цього викликали таксі і поїхали до потерпілої, з ними поїхав знайомий обвинуваченого, який говорив щоб потерпіла передала йому документи на телефон і якусь суму грошей, тоді його знайомі знайдуть її телефон. Коли приїхали додому, то той хлопець залишився в таксі, вони піднялись у квартиру, де потерпіла сказала, що ніякі документи давати не буде, сказала, що це «разводняк». Після цього, взявши документи на телефон, сіли в таксі і поїхали у міськвідділ. По дорозі висадили того хлопця, де потерпіла пішла у відділок, а вона поїхала на роботу. Додала, що коли вона була на роботі, працювала на той час у магазині « ІНФОРМАЦІЯ_2 », що в центрі, то декілька разів дзвонив обвинувачений і говорив, що йому потрібно зв`язатись з потерпілою, оскільки знайшовся телефон. Коли на робоче місце до неї підійшла потерпіла, вона показала з якого номера дзвонили, і потерпіла сказала, що це її номер телефона. Здається наступного дня, потерпіла повідомила, що її телефон у ломбарді.

Протоколом пред`явлення особи для впізнання за фотознімками, згідно якого, потерпіла ОСОБА_5 за рисами обличчя впізнала на фото №4 обвинуваченого ОСОБА_4 як знайомого на ім`я ОСОБА_8 , який був з нею в кафе «Весна»( а.с. 56);
заявою потерпілої ОСОБА_5 про залучення до матеріалів кримінального провадження документів на викрадений мобільний телефон марки «Samsung SM-G531H/DS» (а.с.58);

протоколом пред`явлення особи для впізнання за фотознімками, згідно якого, свідок ОСОБА_9 за рисами обличчя впізнав на фото №2 обвинуваченого ОСОБА_4 як знайомого на ім`я ОСОБА_8 , на прохання якого він заклав до ломбарду «Скарбниця» мобільний телефон марки «Samsung SM-G531H/DS» ( а.с. 61);
протоколом пред`явлення особи для впізнання за фотознімками, згідно якого, свідок ОСОБА_6 за рисами обличчя впізнала на фото №2 обвинуваченого ОСОБА_4 , як чоловіка, який перебував в кафе «Весна» 17.04.2016 року та після спілкування з яким у потерпілої зник мобільний телефон ( а.с. 64);
протоколом огляду місця події від 22.04.2016 року під час якого у ОСОБА_4 було вилучено мобільний телефон марки «Samsung SM-G531H/DS» (а.с.67);

протоколом огляду предмета від 24.04.2016 року щодо огляду мобільного телефона марки «Samsung SM-G531H/DS», ІМЕІ: НОМЕР_1 , НОМЕР_2 , фіскальних чеків, копії договору застави та коробки від мобільного телефону, на яких зазначено марку та серійний номер вказаного телефону (а.с.68);

висновком експерта №187 від 19.05.2016 року, згідно якого встановлено вартість мобільного телефону «Samsung SM-G531H/DS», придбаного потерпілою ОСОБА_5 08.01.2016 року, що становить 3591,00 грн. ( а.с.78-83).

Аналіз наведених доказів свідчить про повну доведеність вини ОСОБА_4 у вчиненні таємного викрадення чужого майна (крадіжка).

Потерпілою ОСОБА_5 цивільний позов не заявлено. Згідно заяви потерпіла зазначила, що претензій до обвинуваченого не має.
Вирішуючи питання щодо призначення міри покарання ОСОБА_4 суд враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного, пом`якшуючі та обтяжуючі покарання обставини.
ОСОБА_4 вчинив злочин середньої тяжкості, як особа за місцем проживання характеризується позитивно, раніше не судимий, неодружений, працюючий, на обліках в КЗ «Кіровоградський обласний наркологічний диспансер» та КЗ «Кіровоградська обласна психіатрична лікаря» не перебуває.
Обставинами, пом`якшуючими покарання, для обвинуваченого ОСОБА_4 відповідно до ст. 66 КК України суд визнає щире каяття, вчинення злочину вперше.
Обставин, обтяжуючих покарання обвинуваченого ОСОБА_4 відповідно до ст. 67 КК України судом не визнано.
Враховуючи пом`якшуючі покарання обставини, особу винного, а також те що від злочину не настало тяжких наслідків, суд прийшов до висновку про призначення обвинуваченому ОСОБА_4 покарання у вигляді штрафу. У відповідності до положень ст.65 КК України суд вважає, що таке покарання буде необхідним і достатнім для виправлення ОСОБА_4 та попередження нових злочинів.
Керуючись ст.ст. 368, 371, 374 КПК України, суд

УХВАЛИВ:
ОСОБА_4 визнати винним за ч.1 ст.185 КК України і призначити покарання у вигляді штрафу в розмірі п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850 (вісімсот п`ятдесят) гривень.
Запобіжний захід ОСОБА_4 судом не обирався.
Стягнути з ОСОБА_4 витрати, пов`язані із залученням експерта у сумі 351 грн. 84 коп. на користь держави.
Речові докази, що передані під зберігальну розписку потерпілій ОСОБА_5 залишити останній, як їй належні. Речові докази, що зберігаються у кримінальному провадженні, зберігати при справі.
На вирок може бути подана апеляційна скарга до апеляційного суду Кіровоградської області через Ленінський райсуд м. Кіровограда протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Копію вироку вручити обвинуваченому, прокурору.
Суддя Ленінського районного суду
м. Кіровограда ОСОБА_1