Справа № 645/4948/17
Провадження № 1-кп/645/225/18
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 січня 2018 р. м. Харків

Фрунзенський районний суд м. Харкова у складі судової колегії:

Головуючого судді ОСОБА_1

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

за участю секретаря судових засідань ОСОБА_4 ,

сторін кримінального провадження:
прокурора ОСОБА_5 ,

адвокатів ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 ,

потерпілих ОСОБА_9 , ОСОБА_10 ,

представника потерпілих ОСОБА_11 та ОСОБА_12 - ОСОБА_13

обвинувачених ОСОБА_14 , неповнолітнього ОСОБА_15 , ОСОБА_16

розглянувши у підготовчому судовому засіданні у залі суду м. Харкова клопотання прокурора про продовження строків тримання під вартою, клопотання адвоката ОСОБА_8 про зміну запобіжного заходу, відносно

ОСОБА_14 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ст.. 122 ч.1, ст.. 186 ч.2, ст.. 187 ч.ч. 2,3,4, ст.. 263 ч.1 КК України;

неповнолітнього ОСОБА_15 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ст.. 185 ч.2, ст.. 186 ч.2, ст.. 187 ч.ч. 2,3,4, ст.. 263 ч.1, ст.. 296 ч.4 КК України;

ОСОБА_16 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ст.. 187 ч.2,4, ст.. 263 ч.1 КК України,

встановила:
В провадженні Фрунзенського районного суду м. Харкова знаходиться вищевказане кримінальне провадження.

Прокурором в судовому засіданні заявив клопотання про продовження обвинуваченим ОСОБА_14 , неповнолітнього ОСОБА_15 та ОСОБА_16 строк тримання під вартою. Підстави застосування запобіжного заходу відносно обвинувачених ОСОБА_15 , ОСОБА_14 , ОСОБА_16 прокурор вказав, що ризики, які були враховані під час обрання запобіжного заходу не змінились, обґрунтовуються настанням наступних ризиків: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду, що обґрунтовується тяжкістю вчинених ним злочинів. Обвинувачені обвинувачуються у вчиненні тяжких кримінальних правопорушень, за які законом передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк від семи до дванадцяти років, які скоєнні із застосуванням насильства, небезпечним для життя чи здоров`я особи, яка зазнала нападу, та з погрозою застосування такого насильства, метою скоєння вказаних злочинів був корисливий мотив. Тому обвинувачені, усвідомлюючи реальну можливість отримати значний термін покарання, може переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду, вчинити інше кримінальне правопорушення. Також прокурор вказує на можливість обвинуваченими, незаконно впливати на свідків у цьому кримінальному провадженні, оскільки ним під час досудового розслідування в рамках чинного законодавства вручено копії відповідних процесуальних документів, серед яких є процесуальні документи з анкетними даними та адресами мешкання свідків та потерпілих, тому імовірна можливість, що у разі застосування більш м`якого запобіжного заходу обвинувачений зможе впливати на вказаних учасників кримінального провадження. Також прокурор посилався на рішення Європейського суду з прав людини у справі «Ілійков проти Болгарії» в якому зазначене, що «суворість передбаченого покарання» є суттєвим елементом при оцінюванні «ризиків переховування або повторно вчинення злочинів.

Адвокат ОСОБА_8 у судовому засіданні заперечував проти заявленого клопотання, посилаючись на його необґрунтованість та порушенням процедури його розгляду, а також заявив клопотання про зміну обвинуваченому ОСОБА_16 запобіжний захід з тримання під вартою на цілодобовий домашній арешт, мотивуючи тим, що станом на 04.01.2018 року відсутні процесуальні підстави для застосування запобіжного заходу у вигляді тримання ОСОБА_16 під вартою, з урахуванням особи ОСОБА_16 та його міцних соціальних зв`язків, а саме наявність вищої освіти, працевлаштування, постійне місце проживання, сімейний стан, позитивні характеристики за місцем мешканням та роботи. Таким чином, на думку сторони захисту, відсутні на цей час ризики, передбачені ст.. 177 КПК України

Обвинувачений ОСОБА_14 та його захисник адвокат ОСОБА_6 заперечували проти задоволення клопотання прокурора про продовження строку тримання під вартою, посилаючись на його необґрунтованість та відсутність ризиків, зазначених прокурором, та підтримали клопотання адвоката ОСОБА_8 .

Неповнолітній обвинувачений ОСОБА_15 та його захисник адвокат ОСОБА_7 заперечували проти задоволення клопотання прокурора про продовження строку тримання під вартою, посилаючись на його необґрунтованість, та підтримали клопотання адвоката ОСОБА_8 .

Обвинувачений ОСОБА_16 заперечував проти продовження йому строків тримання під вартою, підтримав клопотання свого захисника.

Потерпілі ОСОБА_9 , ОСОБА_10 та представник потерпілих ОСОБА_11 та ОСОБА_12 - ОСОБА_13 підтримали клопотання прокурора.

Судова колегія, вислухавши думку сторін кримінального провадження, приходить до наступного.

Відповідно до ч. 3 ст. 331 КПК України, незалежно від наявності клопотань, суд зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою до спливу двомісячного строку з дня надходження до суду обвинувального акту чи з дня застосування судом до обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. За наслідками розгляду питання суд своєю вмотивованою ухвалою скасовує, змінює запобіжний захід у вигляді тримання під вартою або продовжує його дію на строк, що не може перевищувати двох місяців.

Під час досудового розслідування відносно обвинувачених обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, який в останнє ухвалою судової колегії від 08 листопада 2017 року продовжено на строк до 06 січня 2018 року.

Відповідно до практики Європейського суду з прав людини доцільність продовження строку тримання під вартою ґрунтується на презумпції, що з перебігом ефективного розслідування справи зменшуються ризики, які стали підставою для взяття особи під варту на початковій стадії розслідування. Кожне наступне продовження строку тримання під вартою має містити детальне обґрунтування ризиків, що залишаються та їх аналіз, як підстава для втручання в право особи на свободу. Наявність підстав для тримання особи під вартою та доцільність подовження строку тримання під вартою має оцінюватися в кожному кримінальному провадженні з урахуванням його конкретних обставин. Тримання під вартою та продовження строку тримання під вартою може бути виправдано за наявності того, що цього вимагають справжні інтереси суспільства, які не зважаючи на презумпцію невинуватості, переважають над принципом поваги до особистої свободи.

Відповідно до п. 3 ст. 5 Європейської конвенції про захист прав та основоположних свобод людини, кожна заарештована або затримана особа має право на судовий розгляд справи упродовж розумного строку чи звільнення від судового розгляду. Таке звільнення має бути обґрунтоване гарантіями явки до суду. Продовжуючи строк тримання під вартою, суд своїм рішенням повинен забезпечити не тільки права обвинуваченого, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів.

Згідно рішення Європейського суду з прав людини «Тейс проти Румунії», автоматичне продовження строків тримання під вартою суперечить Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, а тому при вирішенні питання про продовження строку тримання під вартою судова колегія виходить не з принципу автоматичного продовження строку тримання під вартою, а враховує, що обвинувачені обвинувачується у вчиненні особливо тяжкого злочину, наслідком якого могла бути загибель людей, а також з необхідності уникнення ризиків, визначених п.п.1, 3, 5 ч.1 ст.177 КПК України, а саме: запобігання спробам обвинувачених переховуватися від суду, впливати на інших учасників кримінального провадження, вчинити інше кримінальне правопорушення.

Продовжуючи обвинуваченим ОСОБА_14 , неповнолітнього ОСОБА_15 та ОСОБА_16 строк тримання під вартою, судова колегія виходить з необхідності уникнення ризиків, визначених ст. 177 КПК України, а саме: запобігання спробам обвинуваченим переховуватися від суду, незаконно впливати на потерпілих та свідків, які ще не допитані у судовому засіданні, оскільки на цей час проводиться тільки підготовче судове засідання, а також враховує той факт, що обвинувачені ОСОБА_14 , неповнолітнього ОСОБА_15 та ОСОБА_16 обвинувачуються, у тому числі, у вчиненні особливо тяжких злочинів, а саме ч. 4 ст. 187 КК УКраїни та санкція зазначеної статті передбачає, також, покарання до 15 років позбавлення волі.

Доводи адвоката ОСОБА_8 про наявність обставин, які унеможливлюють продовження строків тримання під вартою відносно обвинуваченого ОСОБА_16 , судовою колегією вважаються безпідставними, оскільки наявність позитивних характеристик обвинуваченого під час його навчання у школі та в інституті , позитивні характеристики з місця мешкання не можуть слугувати безумовною підставою для зміни запобіжного заходу на більш м`який, при існуванні обґрунтованих ризиків, передбачених ст.. 177 КПК України. Адвокатом не надано підтвердження працевлаштування обвинуваченого ОСОБА_16 та його сімейного стану. Враховуючи зазначене, суд відмовляє у задоволенні клопотання про зміну запобіжного заходу.

Разом з тим, виходячи з принципів, закріплених в ст. 5 Конвенції про захист прав та основоположних свобод людини, продовжуючи ОСОБА_14 , неповнолітнього ОСОБА_15 та ОСОБА_16 запобіжний захід, обраний в ході досудового розслідування, суд вважає за необхідне періодично, але не рідше, ніж раз на два місяці, переглядати питання доцільності продовження тримання обвинувачених під вартою.

Судова колегія зазначає що, відповідно до ч. 3 ст. 370 КПК України, судом ухвалюється рішення на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими безпосередньо під час судового розгляду, а тому приходить до висновку, що для забезпечення виконання обвинуваченими покладених на них процесуальних обов`язків та для запобігання спробам останніх переховуватися від суду, вчинити інші злочини, доцільно на даній стадії судового провадження продовжити обвинуваченим строк тримання під вартою.

Продовження строку тримання під вартою до шістдесяти днів відповідає вимогам ч. 1 ст. 197 КПК України.

Керуючись ст.ст. 314-317, 177, 178, 183, 194, 372 КПК України, судова колегія -

п о с т а н о в и л а:
У задоволенні клопотання адвоката захисника ОСОБА_8 про заміну запобіжного заходу відмовити.

Клопотання прокурора про продовження запобіжного заходу задовольнити.

Продовжити обвинуваченому ОСОБА_14 , ІНФОРМАЦІЯ_4 застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, який не може перевищувати шістдесяти днів, тобто до 04 березня 2018 року.

Продовжити неповнолітньому обвинуваченому ОСОБА_15 , ІНФОРМАЦІЯ_5 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, який не може перевищувати шістдесяти днів, тобто до 04 березня 2018 року.

Продовжити обвинуваченому ОСОБА_16 , ІНФОРМАЦІЯ_6 застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, який не може перевищувати шістдесяти днів, тобто до 04 березня 2018 року.

Копію ухвали направити до ДПтС України Харківської установи виконання покарань (№ 27) для відома.

Ухвала оскарженню в апеляційному порядку не підлягає.

Головуючий суддя ОСОБА_1

Суддя ОСОБА_2

Суддя ОСОБА_3