Справа № 539/1528/17
В И Р О К
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
21 лютого 2018 року Лубенський міськрайонний суд

Полтавської області

В складі: головуючого судді - ОСОБА_1

при секретері ОСОБА_2 ,

з участю прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

захисника ОСОБА_5 ,

потерпілого ОСОБА_6 ,

представника цивільного позивача ОСОБА_7 ,

розглянувши в судовому засіданні в залі суду в м. Лубни кримінальне провадження №0000124 від 14.06.2017 року по обвинуваченню:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, уродженця м.Києва, зареєстрованого по АДРЕСА_1 , проживаючого по АДРЕСА_2 , освіта вища, одружений, має на утриманні двох малолітніх дітей, раніше не судимого,

в скоєнні кримінального правопорушення передбаченого ч.1 ст. 286 КК України, -

В С Т А Н О В И В :
20.08.2016 року близько 05 години ОСОБА_8 , керуючи технічно справним автомобілем «Chevrolet Cruze» д.н.з. НОМЕР_1 , належним ОСОБА_9 , рухаючись по сухому однорічному асфальтобетонному покриттю автошляху Київ-Харків в напрямку з м.Києва до м.Харкова, яка має три смуги руху в одному напрямку, грубо порушуючи вимоги п.п.12.3 Правил дорожнього руху України, затверджених постановою КМУ №1306 від 10 жовтня 2001 року, не вжив заходів для зменшення швидкості аж до зупинки транспортного засобу, внаслідок чого здійснив зіткнення з автомобілем марки «Isuzu» реєстраційний номер НОМЕР_2 , належним ПАТ «ППР Броварський» () під керуванням ОСОБА_6 ІНФОРМАЦІЯ_2 , який рухався в попутному напрямку по правій полосі руху, біля кафе «Калина» на 187 км автошляху Київ-Харків в с.Пишне Лубенського району Полтавської області.

В результаті даної дорожньо-транспортної пригоди водію автомобіля «Isuzu» реєстраційний номер НОМЕР_2 ОСОБА_6 відповідно до висновку судово-медичної експертизи №1552 від 03 листопада 2016 року спричинені тілесні ушкодження у вигляді закритого перелому-вивиху голівки лівої плечової кістки, ушибленої рани м`яких тканин підборіддя, саден шкіри обличчя, лівого передпліччя та правої кисті, які кваліфікуються як ушкодження середнього ступеню тяжкості, за ознакою тривалого розладу здоров`я.

Згідно висновку судової автотехнічної експертизи №227 від 17.05.2017 року водій автомобіля «Chevrolet Cruze» реєстраційний номер НОМЕР_1 ОСОБА_8 мав технічну можливість попередити зіткнення з автомобілем марки «Isuzu» реєстраційний номер НОМЕР_2 , шляхом застосування своєчасних заходів гальмування з метою зниження швидкості свого руху до швидкості руху автомобіля «Isuzu» реєстраційний номер НОМЕР_2 . У даній дорожній обстановці в діях водія автомобіля «Chevrolet Cruze» реєстраційний номер НОМЕР_1 ОСОБА_4 вбачається невідповідність вимогам п.12.3 Правил дорожнього руху України, яка з технічної точки зору перебувала у причинному зв`язку з виникненням даної події.

Відповідно до висновку комісійної судово-медичної експертизи №71 від 07.06.2017 року на момент дорожньо-транспортної пригоди 20.08.2016 року у ОСОБА_4 мались захворювання, клінічним проявом яких не являється втрата свідомості, водночас, об`єктивних судово-медичних даних про втрату свідомості ОСОБА_4 безпосередньо перед дорожньо-транспортною пригодою 20.08.2016 року не виявлено.

Своїми діями ОСОБА_8 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч.1 ст.286 КК України - порушення правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що спричинило потерпілому середньої тяжкості тілесне ушкодження.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_8 свою вину визнав частково, вказавши, що виникненню ДТП сприяли наявні у нього захворювання. Так 18.08.2016 року він приїхав на змагання до свого сина в м.Гребінка Полтавської області. Звідти ОСОБА_8 поїхав до м.Києва, аби придбати дитині спортивне взуття. 20.08.2016 року близько 03 години ОСОБА_8 на автомобілі «Chevrolet Cruze» вирушив до м.Київа. Алкоголь він не вживав. Рухаючись по трасі Київ-Харків зі швидкістю 80 км/год. близько 05 години ОСОБА_8 побачив на своїй смузі руху вантажний автомобіль, який різко загальмував. При цьому, «стопи» у вантажного автомобіля не горіли. ОСОБА_8 почав гальмувати і, як йому здається, втратив свідомість (вважає це можливими, оскільки має у спині три грижі). Коли ОСОБА_8 прийшов до тями, то побачив працівників поліції.

Вина ОСОБА_4 у вчинення інкримінованого йому злочину також підтверджується наступними доказами:

- Показаннями потерпілого ОСОБА_6 , який суду пояснив, що 20.08.2016 року він віз товар з с.Рожевка Броварського району Київської області до м.Харкова. Він рухався по крайній правій смузі по дорозі з двома смугами в одному напрямку. Освітлення та погодні умови були гарні. Перешкод на дорозі не було. Близько 05 години, перед м.Лубни Полтавської області ОСОБА_6 відчув сильний удар в автомобіль ззаду, від якого вдарився головою та втратив свідомість. Коли ОСОБА_6 повернувся до свідомості, то зрозумів, що потрапив в ДТП. Внаслідок ДТП ОСОБА_6 отримав перелам плеча.

- Висновком судово-медичної експертизи №1552 від 03 листопада 2016 року, згідно якого потерпілому ОСОБА_6 внаслідок дорожньо-транспортної пригоди були спричинені тілесні ушкодження у вигляді закритого перелому-вивиху голівки лівої плечової кістки, ушибленої рани м`яких тканин підборіддя, саден шкіри обличчя, лівого передпліччя та правої кисті, які кваліфікуються як ушкодження середнього ступеню тяжкості, за ознакою тривалого розладу здоров`я.

- Висновком судової автотехнічної експертизи №227 від 17.05.2017 року, згідно якого водій автомобіля «Chevrolet Cruze» реєстраційний номер НОМЕР_1 ОСОБА_8 мав технічну можливість попередити зіткнення з автомобілем марки «Isuzu» реєстраційний номер НОМЕР_2 , шляхом застосування своєчасних заходів гальмування з метою зниження швидкості свого руху до швидкості руху автомобіля «Isuzu» реєстраційний номер НОМЕР_2 . У даній дорожній обстановці в діях водія автомобіля «Chevrolet Cruze» реєстраційний номер НОМЕР_1 ОСОБА_4 вбачається невідповідність вимогам п.12.3 Правил дорожнього руху України, яка з технічної точки зору перебувала у причинному зв`язку з виникненням даної події.

- Висновком судової автотехнічної експертизи № 879 від 21.12.2016 року, згідно якого несправності ходової частини та рульового керування носять аварійний, не експлуатаційний характер і виникли в момент дорожньо-транспортної пригоди та не могли бути причиною ДТП,

- Висновком комісійної судово-медичної експертизи № 71 від 07.06.2017 року, згідно якої встановлено, що на момент ДТП 20.08.2016 року у ОСОБА_4 були наступні захворювання: розповсюджений остоеохондроз, полісегментарні дископатії, грижа L4-L5 міжхребцевого диску, компресійна деформація тіл дванадцятого грудного, першого поперекового хребців, нестабільність хребців попереково-крижового відділу хребта, полірадикулярний больовий синдром, виражений м`язово-тонічний синдром, помірне порушення рухової функції хребта, вегето-судинна дистонія за замішаним типом, хронічний панкреатит, стеатоз печінки, кіста лівої нирки, викривлення носової перетинки з порушенням носового дихання. Втрата свідомості не є характерним клінічним проявом даних захворювань. Об`єктивних судово-медичних даних про втрату свідомості ОСОБА_4 безпосередньо перед дорожньо-транспортною пригодою 20.08.2016 року у представленій медичній документації не виявлено.

- Протоколом огляду дорожньо-транспортної пригоди від 20.08.2016 року з фототаблицею до нього.

Суд критично розцінює твердження обвинуваченого ОСОБА_4 про те, що автомобіль марки «Isuzu» реєстраційний номер НОМЕР_2 раптово загальмував без попередження (не загорілися відповідні сигнали), після чого він також став гальмувати. Вказана обставина не підтверджується висновком автотехнічної експертизи №227 від 17.05.2017 року, згідно якої не зафіксовано несправностей у автомобіля «Isuzu» та будь-якого порушення ПДР України з боку водія вказаного автомобіля. Водночас встановлено порушення ПДР України ОСОБА_4 та причинний зв`язок між даним порушенням та настанням дорожньо-транспортної пригоди.

Також суд критично розцінює посилання обвинуваченого ОСОБА_4 на те, що він через хребетну грижу втратив свідомість перед зіткненням автомобіля. Таке твердження обвинуваченого спростовується висновком комісійної судово-медичної експертизи №71 від 07.06.2017 року, згідно якого на момент дорожньо-транспортної пригоди 20.08.2016 року у ОСОБА_4 мались захворювання, клінічним проявом яких не являється втрата свідомості, водночас, об`єктивних судово-медичних даних про втрату свідомості ОСОБА_4 безпосередньо перед дорожньо-транспортною пригодою 20.08.2016 року не виявлено.

Враховуючи викладене, суд вважає доведеною вину ОСОБА_4 у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення.

Обставини у справі, які відповідно до ст. 66 КК України пом`якшують покарання, або відповідно до ст.67 КК України обтяжують покарання судом не встановлені.

Враховуючи ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу обвинуваченого, який свою вину у вчиненому злочині визнав частково, шкоду не відшкодував, має на утриманні малолітніх дітей, за попереднім місцем роботи характеризується позитивно, раніше не судимий, всі обставини по справі, суд вважає за необхідне призначити покарання за вчинене кримінальне правопорушення у штрафу. При цьому, суд вважає за необхідне призначити покарання без позбавлення права керувати транспортними засобами, оскільки допущене порушення ПДР мало одиничний характер. До цього обвинувачений жодного разу не притягувався до відповідальності за відповідні правопорушення. Крім того, позбавлення права керування тз негативно впливатиме на можливість обвинуваченого отримання доходів та утримання неповнолітніх дітей.

Пунктом «в» ст.1 Закону України «Про амністію у 2016 році» передбачено можливість звільнення від відбування покарання засуджених за умисні злочини, які не є тяжкими або особливо тяжкими, осіб, не позбавлених батьківських прав, які на день набрання чинності цим Законом мають дітей, яким не виповнилося 18 років.

Згідно свідоцтв про народження ОСОБА_10 є батьком двох неповнолітніх дітей.

Обмежень щодо застосування відносно ОСОБА_9 амністії, передбачених ст. 4 ЗУ «Про застосування амністії в Україні» та ст.9 Закону України «Про амністію у 2016 році», судом не встановлено, амністія до нього не застосовувалась.

За таких обставин суд вважає, що на ОСОБА_9 поширюється дія Закону України «Про амністію у 2016 році», тому його слід звільнити від відбування призначеного судом покарання.

Потерпілим ОСОБА_6 пред`явлено цивільний позов про стягнення з ОСОБА_4 матеріальної шкоди в сумі 25196 грн. 36 коп., моральної шкоди в сумі 260 000 грн., витрат на правову допомогу в сумі 7500 грн. 00 коп.

Позов мотивований тим, що потерпілий внаслідок ДТП отримав тілесні ушкодження, змушений був тривалий час лікуватися, значні кошти витратив на медичні препарати. ОСОБА_8 жодних витрат потерпілому не відшкодував. ОСОБА_6 змушений був звільнитися з роботи, оскільки станом на 01.07.2017 року його працездатність в повній мірі відновлена не була. За підрахунками потерпілого на придбання ліків, медичних препаратів та інших матеріалів, необхідних для лікування, він витратив 25196,36 грн.

Однак, суд не погоджується з таким розрахунком витрат на лікування.

Так сукупна сума за наданими на підтвердження позовної вимогами чеками складає 10278,36 грн. та 14 900 грн за комплект імплантів.

При цьому, потерпілим не надано жодної медичної документації з лікарськими рецептами та призначеннями щодо лікарських препаратів, що позбавляє суд можливості пересвідчитися у відповідності наданих чеків призначеному лікуванню. Також, не відносяться до категорії медичних препаратів зазначена в чеках: вода "Малятко", вологі серветки, благодійний внесок. Витрати на проведення рентгену зазначені не у чеку або квитанції, а являють собою звичайний запис невідомого походження на папері. Деякі чеки за своєю якістю не придатні для прочитання.

Враховуючи викладене, суд не знаходить підстав для задоволення заявленого позову в частині стягнення таких витрат на лікування.

Разом із тим, суд враховує те, що потерпілим понесені витрати на комплект імплантів в сумі 14 900 грн 00 коп., які були використані при оперативному втручанні, що підтверджується протоколом оперативного втручання від 26.08.2016 року.

Таким чином, матеріальна шкода в сумі 14 900 грн 00 коп. підлягає стягненню з відповідача.

При цьому суд враховує позицію ВСУ від 26 жовтня 2016р., у справі № 6-954цс16, за якою потерпілий у ДТП має право стягнути шкоду безпосередньо з особи, яка її завдала, навіть якщо цивільно-правова відповідальність цієї особи застрахована.

Крім того, потерпілий вказує, що зазнав моральної шкоди, яку він оцінює в 260000 гривень.

На думку суду дана вимога підлягає задоволенню частково.

У відповідності з п.5 ст 23 ЦК України моральна шкода відшкодовується незалежно від майнової шкоди, яка підлягає відшкодуванню, та не пов`язана з розміром цього відшкодування.

Окрім цього, відповідно до ч 2 ст. 1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній особі неправомірними діями, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини.

В судовому засіданні встановлено неправомірність дій обвинуваченого внаслідок порушення ним правил дорожнього руху України та завдання шкоди здоров`ю потерпілого.

На думку суду, безперечно, внаслідок протиправних дій обвинуваченого, які стали причиною отримання потерпілим тілесних ушкоджень середнього ступеню тяжкості, ОСОБА_6 зазнав певних страждань та незручностей, викликаних фізичним болем, необхідністю лікування, подальшої реабілітації, порушенням звичного ритму життя та нормальних соціальних зв`язків. Водночас, потерпілий не надав жодних даних для з`ясування глибини та тривалості моральних страждань, не обґрунтував заявлену суму відшкодування моральної шкоди. Зважаючи на характер отриманих тілесних ушкоджень та логічні наслідки їх настання, суд вважає, що вимога про стягнення моральної шкоди підлягає задоволенню частково: в сумі 20 000 грн.

Що стосується витрат на правову допомогу, то позивачем не надано суду докази понесення таких витрат, а тому такі вимоги не підлягають задоволенню.

Крім того, в матеріалах кримінального провадження наявний цивільний позов ПАТ "Племптахорадгосп". Вказаний позов ухвалою суду від 10 липня 2017 року прийнятий до розгляду, господарське товариство визнано цивільним позивачем, а обвинувачений цивільним відповідачем.

Позовні вимоги ПАТ "Племптахорадгосп" мотивує тим, що товариство займається вирощуванням індиків, виготовленням м`ясної продукції та її подальшим збутом. Товариство має власні автомобілі та працевлаштованих водіїв-експедиторів. На час виникнення досліджуваної дорожньо-транспортної пригоди обіймав у товаристві посаду водія-експедитора та керував належним товариству автомобілем «Isuzu» реєстраційний номер НОМЕР_2 . Внаслідок ДТП цивільний позивач зазнав матеріальної шкоди в розмірі вартості вказаного автомобіля 390 000 грн., які прохає стягнути з цивільного відповідача.

В подальшому ПАТ "Племптахорадгосп" заявило клопотання про призначення автотоварознавчої експертизи для визначення суми матеріального збитку, завданого пошкодженням автомобіля.

У відповідності до ч.1 ст.128 КПК України особа, якій кримінальним правопорушенням або іншим суспільно небезпечним діянням завдано майнової та/або моральної шкоди, має право під час кримінального провадження до початку судового розгляду пред`явити цивільний позов до обвинуваченого.

Відповідно до ст.61 КПК України цивільним позивачем у кримінальному провадженні є фізична особа, якій кримінальним правопорушенням або іншим суспільно небезпечним діянням завдано майнової та або моральної шкоди.

У відповідності до ст.337 КПК України судовий розгляд проводиться лише стосовно особи, якій висунуте обвинувачення, і лише в межах висунутого обвинувачення відповідно до обвинувального акта.

ОСОБА_8 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.286 КК України, яке полягає в порушенні правил безпеки дорожнього руху або експлуатації транспорту особою, яка керує транспортним засобом, що спричинило потерпілому середньої тяжкості тілесне ушкодження.

Тобто суспільно-небезпечні наслідки за вчинення даного кримінального правопорушення полягають у заподіянні потерпілому середньої тяжкості тілесне ушкодження.

Натомість, ПАТ "Племптахорадгосп" прохає розглянути його позовну заяву в межах даного кримінального провадження, у зв`язку із заподіянням йому майнової шкоди, пов`язаної з пошкодженням його автомобіля.

Отже, враховуючи, що у кримінальному провадженні можуть бути розглянуті цивільні позови про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, заподіяні безпосередньо вчиненим кримінальним правопорушенням, а шкода, про яку йдеться у цивільному позові ПАТ "Племптахорадгосп", такою не є, оскільки заподіяна у зв`язку з пошкодженням автомобіля, заявлений цивільний позов слід залишити без розгляду, а клопотання про призначення автотоварознавчої експертизи без задоволення.

Особа, цивільний позов якої залишено без розгляду, має право пред`явити його в порядку цивільного судочинства.

Питання щодо речових доказів у кримінальному провадженні суд вирішує відповідно до ст.100 КПК України.

Документально підтверджені витрати на проведення експертизи по кримінальному провадженню, слід стягнути з обвинуваченого відповідно до ч.2 ст.124 КПК України.

Керуючись ст.ст.349, 368, 370, 373, 374 КПК України, суд,
З А С У Д И В:
ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.286 КК України і призначити йому покарання у виді штрафу в розмірі п`ятисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 8500 гривень.

На підставі ч. 2 ст.86 КК, ч.2 ст.3 Закону України «Про застосування амністії в Україні», п.в) ст.1 Закону України «Про амністію у 2016 році» звільнити ОСОБА_4 від відбування покарання.

Цивільний позов ОСОБА_6 до ОСОБА_4 про стягнення шкоди задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_6 матеріальну шкоду в сумі 14 900 грн 00 коп., моральну шкоду в сумі 20 000 грн.

В іншій частині позову ОСОБА_6 до ОСОБА_4 про стягнення шкоди відмовити.

Цивільний позов ПАТ "Племптахорадгосп" до ОСОБА_4 про стягнення матеріальної шкоди залишити без розгляду.

Судові витрати на проведення експертиз в сумі 4 953 грн 06 коп. стягнути на користь держави з ОСОБА_4 .

Речові докази:

-автомобіль «Chevrolet Cruze» д.н.з. НОМЕР_1 , які зберігається на території майданчику тимчасового утримання Лубенського ВП ГУНП повернути ОСОБА_4

- медичну документацію ОСОБА_4 , страховий поліс АЕ/9020890 від 29.07.2016 року, посвідчення водія ОСОБА_4 с.КІА 166662, повернути ОСОБА_4 .

Вирок може бути оскаржений, з підстав, передбачених статтею 394 КПК України до Апеляційного суду Полтавської області через Лубенський міськрайонний суд протягом 30 днів з дня його проголошення.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому, прокурору.

Суддя Лубенського

міськрайонного суду ОСОБА_1