Гусятинський районний суд Тернопільської області
Справа № 596/1979/17
В И Р О К
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
"28" грудня 2017 р. Гусятинський районний суд Тернопільської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3

обвинуваченого ОСОБА_4

потерпілого ОСОБА_5

законного представника потерпілого ОСОБА_6 ,

розглянувши в відкритому судовому засіданні кримінальне провадження №0000142 від 28.05.2017 року, відносно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Сатанівка, Городоцького району, Хмельницької області, жителя АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, з середньою освітою, пенсіонера, раніше не судимого,

обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.286 Кримінального Кодексу України,-

В С Т А Н О В И В:
ОСОБА_4 вчинив кримінальне правопорушення при наступних обставинах: 28.05.2017 року о 06 год. 20 хв. водій ОСОБА_4 керуючи технічно справним автомобілем «VAZ 2107» н.з. НОМЕР_1 із легковим причепом марки «АМS-500» н.з. НОМЕР_2 , рухався автодорогою сполученням «Пробіжна-Федорівка" в напрямку м. Копичинці, в межах населеного пункту с. Оришківці Гусятинського району, де наявне перехрестя з автодорогою М-19 сполученням «Доманово-Ковель-Чернівці-Тереблече». Під час руху водій ОСОБА_4 , не будучи достатньо уважним, не стежив належно за дорожньою обстановкою, щоб постійно мати змогу своєчасне зреагувати на її зміну, та постійно контролювати рух керованого ним транспортного засобу і не створювати своїми діями загрози безпеці дорожнього руху, чим порушив вимоги п.п. 2.3. (б, д) ПДР України.

Проїжджаючи вказану ділянку дороги через проявлену неуважність ОСОБА_4 при наближенні по другорядній дорозі до нерегульованого перехрестя нерівнозначних доріг з головною дорогою М-19«Доманово-Ковель-Чернівці-Тереблече», не виконав вимоги дорожнього знаку 2.2 «Проїзд без зупинки заборонений» та вимоги п.п. 1.10 (в частині визначення терміну «дати дорогу»); 16.3, 16.11 ПДР України не зупинився перед вказаним дорожнім знаком та не пропустив транспортний засіб, що наближався головною дорогою.

В цей час, автодорогою М-19 сполученням «Доманово-Ковель- Чернівці-Тереблече», а саме 387 км., +850 м., від м. Чортків у напрямку м. Тернопіль в межах своєї смуги, рухався технічно справний автомобіль «VOLKSWAGEN Caddy» реєстраційний номер (іноземний): НОМЕР_3 під керуванням водія гр. Республіки Молдова ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , жителя АДРЕСА_2 .

В результаті допущених грубих порушень ПДР України ОСОБА_4 , виїхав на вказане перехрестя та допустив зіткнення керованого ним автомобілем із автомобілем «VOLKSWAGEN Caddy», який рухався головною дорогою. Унаслідок такого зіткнення пасажир автомобіля «VAZ 2107» неповнолітній ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , житель с. Вербка, Кам`янець-Подільського району, Хмельницької області отримав тілесні ушкодження у вигляді закритої травми тазу з переломом сідничної кістки без змішення та пошкодження правого крижово-клубового зчленування, які відносяться до тілесних ушкоджень середнього ступеня тяжкості.

Порушення водієм ОСОБА_4 , вимог п.п. 16.3, 16.11 ПДР України перебуває у прямому причинному зв`язку із настанням даної дорожньо-транспортної пригоди та спричиненням середньої тяжкості тілесних ушкоджень потерпілому ОСОБА_5 .

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 вину у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 286 КК України визнав повністю, розкаявся у вчиненому, вважав недоцільним досліджувати письмові докази в кримінальному провадженні. Показав, що 28.05.2017 року о 06 год. 20 хв. керував автомобілем «VAZ 2107» н.з. НОМЕР_1 та допустив порушення ПДР і не здійснив зупинки, не пропустивши транспортний засіб, що наближався головною дорогою, внаслідок чого з його вини сталась ДТП і неповнолітній ОСОБА_5 отримав тілесні ушкодження середнього ступеня тяжкості.

Потерпілий ОСОБА_5 в присутності законного представника ОСОБА_6 в судовому засіданні показав, що 28.05.2017 року мала місце дорожньо-транспортна пригода, внаслідок якої він отримав тілесні ушкодження середнього ступеня тяжкості. Просять обвинуваченого не карати, претензій до нього не мають.

Учасники даного судового провадження правильно розуміють і не оспорюють фактичні обставини кримінального правопорушення, їхня позиція є добровільною. Судом роз`яснено учасникам судового провадження положення частини 3 статті 349 КПК України про те, що в разі визнання судом недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються, вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку. Оскільки інші учасники судового провадження не оспорювали фактичні обставини провадження, беручи до уваги те, що обвинувачений правильно розуміє зміст цих обставин та відсутні сумніви щодо добровільності його позиції, суд, вислухавши думку прокурора, потерпілого та законного представника потерпілого, які не заперечували проти розгляду кримінального провадження в порядку, передбаченому ч.3 ст.349 КПК України, визнає недоцільним дослідження доказів поданих на підтвердження події кримінального правопорушення та винуватості обвинуваченого у вчиненні даного кримінального правопорушення, як таких, що ніким не оспорюються, окрім допиту обвинуваченого, потерпілого та дослідженням характеризуючих особу ОСОБА_4 матеріалів.

Суд приходить до висновку про доведеність вини ОСОБА_4 , дії якого підлягають кваліфікації за ч.1 ст. 286 КК України за ознаками порушення правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що заподіяли середньої тяжкості тілесні ушкодження потерпілому.

При призначенні обвинуваченому ОСОБА_4 покарання, суд, у відповідності із вимогами ст.ст.65-67 КК України, враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу обвинуваченого, який вперше притягується до кримінальної відповідальності, примирився з стороною потерпілого, які просять не карати ОСОБА_4 , обставини, що пом`якшують покарання, а саме: щире каяття, активне сприяння розкриттю злочину, є особою пенсійного віку, обставин, що обтяжують покарання не встановлено та вважає за необхідне призначити ОСОБА_4 покарання у виді штрафу з позбавленням права керування транспортними засобами.

Дане покарання обвинуваченому відповідає передбаченій ст.50 КК України меті покарання, зокрема, виправленню обвинуваченого та запобіганню вчинення ним нових злочинів.

Цивільний позов не заявлено.

Згідно ст. 124 КПК України стягнути з ОСОБА_4 на користь Держави процесуальні витрати, пов`язані з проведенням експертиз.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 заявив клопотання про застосування відносно нього ст. 1 п. «ґ» Закону України «Про амністію у 2016 році»(далі-Закону) від 22 грудня 2016 року. Інші учасники судового провадження просять задоволити клопотання.

Відповідно до ст. 1 п. «ґ» Закону України «Про амністію у 2016 році» від 22 грудня 2016, підлягають звільненню від відбування покарання у виді позбавлення волі на певний строк та від інших покарань, не пов`язаних з позбавленням волі, осіб, визнаних винними у вчиненні необережного злочину, який не є особливо тяжким відповідно до статті 12 Кримінального кодексу України, а також осіб, кримінальні справи стосовно яких за зазначеними злочинами розглянуті судами, але вироки стосовно них не набрали законної сили, які на день набрання чинності цим Законом досягли пенсійного віку, встановленого статтею 26 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».

07 вересня 2017 року набрав чинності Закон України №1810-VIIІ від 22 грудня 2016 року «Про амністію у 2016 році».

Відповідно до ч.2 ст. 3 Закону України «Про застосування амністії в Україні» установивши в стадії судового розгляду кримінальної справи наявність акта амністії, що усуває застосування покарання за вчинене діяння, суд, за доведеністю вини особи, постановляє обвинувальний вирок із звільненням засудженого від відбування покарання.

Як вбачається з даних паспорта серії НОМЕР_4 виданого 16 січня 1999 року Кам`янець-Подільським МВ УМВСУ в Хмельницькій області ОСОБА_4 народився ІНФОРМАЦІЯ_4 , тобто, на день набрання чинності Закону України «Про амністію у 2016 році`досяг пенсійного віку.

Враховуючи наведене, суд дійшов висновку, що слід звільнити від відбування покарання ОСОБА_4 , оскільки він просить застосувати по відношенню до нього норми Закону України «Про амністію у 2016 році», визнаний винним у вчиненні необережного злочину, який не є особливо тяжким відповідно до статті 12 Кримінального кодексу України, на день набрання чинності цим Законом досягнув пенсійного віку, встановленого статтею 26 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», до переліку осіб, зазначених в ст.9 даного Закону, не належить.

Керуючись ст.ст. 124, 127-129, 174, 370-376 КПК України, суд, -

ЗАСУДИВ:
ОСОБА_4 визнати винним за ч.1 ст. 286 Кримінального кодексу України і призначити йому покарання у виді штрафу в розмірі двісті п`ятдесят неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 4 250 (чотири тисячі двісті п`ятдесят) гривень з позбавлення права керувати транспортними засобами строком на 1(один) рік.

Звільнити ОСОБА_4 від призначеного судом покарання, на підставі п.«ґ» ст.1 Закону України «Про амністію у 2016 році» від 22 грудня 2016 року.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь Держави процесуальні витрати, пов`язані з проведенням експертиз:

- судової автотехнічної експертизи від 27.06.2017 року № 5-260/17 у кримінальному провадженні № 0000142 в розмірі 742 (сімсот сорок дві) гривні 20 копійок;

- судової автотехнічної експертизи від 27.06.2017 року № 5-261/17 у кримінальному провадженні № 0000142 в розмірі 742 (сімсот сорок дві) гривні 20 копійок;

- судової інженерно-транспортної експертизи за експертною спеціалізацією 10.4 «Транспортно-трасологічні дослідження» від 26.06.2017 року № 5-262/17 у кримінальному провадженні № 0000142 в розмірі 1484 (одна тисяча чотириста вісімдесят чотири) гривні 40 копійок;

- судової автотоварознавчої експертизи від 27.06.2017 року № 4-137/17 у кримінальному провадженні № 0000142 в розмірі 989 (дев`ятсот вісімдесят дев`ять) гривень 60 копійок;

- судової автотоварознавчої експертизи від 27.06.2017 року № 4-136/17 у кримінальному провадженні № 0000142 в розмірі 989 (дев`ятсот вісімдесят дев`ять) гривень 60 копійок;

- судової автотехнічної експертизи (за результатами слідчого експерименту) № 1080/17-22 у кримінальному провадженні № 0000142 в розмірі 3218 (три тисячі двісті вісімнадцять) гривень 80 копійок.

Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

На вирок може бути подана апеляційна скарга до апеляційного суду Тернопільської області через Гусятинський районний суд Тернопільської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення, а обвинуваченим з часу отримання ним його копії.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

Суддя-підпис

З оригіналом вірно.

Суддя Гусятинського районного суду ОСОБА_1