Справа № 161/7220/17 Провадження №11-кп/773/62/18 Головуючий у 1 інстанції: ОСОБА_1
Категорія: ч.2 ст.289 КК УкраїниДоповідач: ОСОБА_2
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
08 лютого 2018 року місто Луцьк

Апеляційний суд Волинської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

з участю

секретаря ОСОБА_5 ,

прокурора ОСОБА_6 ,

обвинуваченого ОСОБА_7 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні суду кримінальне провадження №0000124 за апеляційними скаргами прокурора, обвинуваченого ОСОБА_7 на вирок Луцького міськрайонного суду Волинської області від 26 вересня 2017 року щодо ОСОБА_7 ,

В С Т А Н О В И В :
Даним вироком ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець с. Малеве Демидівського району Рівненської області, українець, гр.України, з середньою-спеціальною освітою, неодружений, непрацюючий, мешканець АДРЕСА_1 , раніше судимий:
- 03.05.2017 Луцьким міськрайонним судом Волинської області за ст.ст. 289 ч.2, 185 ч.1, 70 КК України до 5 років позбавлення волі, на підставі ст. 75 КК України надано іспитовий строк терміном 3 роки,
засуджений

- за ч. 2 ст. 289 КК України до покарання у виді 5 (п`яти) років позбавлення волі.
На підставі ст.70 ч.4 КК України за сукупністю злочинів, шляхом приєднання до покарання, призначеного за даним вироком, частково невідбутого покарання за вироком Луцького міськрайонного суду Волинської області від 03.05.2017 1 місяць позбавлення волі, остаточно визначено до відбуття ОСОБА_7 5 (п`ять) років 1 (один) місяць позбавлення волі.

Строк відбуття покарання постановлено рахувати з моменту приведення даного вироку до виконання, тобто з моменту фактичного затримання.
Стягнуто з обвинуваченого ОСОБА_7 в користь потерпілого ОСОБА_8 23299 (двадцять три тисячі двісті дев`яносто дев`ять) грн. спричиненої матеріальної шкоди.
Вироком вирішено долю судових витрат та речових доказів.

Згідно вироку суду обвинувачений ОСОБА_7 , повторно, в період часу з 01.15 год. по 03.00 год. 10.01.2017, перебуваючи поблизу будинку №18, що по пр. Грушевського м. Луцька Волинської області, умисно, керуючись метою незаконного заволодіння транспортним засобом, шляхом вільного доступу, через незамкнуті двері, проник в салон автомобіля марки «ВАЗ 21033», р.н. НОМЕР_1 , належну потерпілому ОСОБА_9 , де, за допомогою скручування дротів замка запалювання запустив двигун, та почав рух вулицями м. Луцька, таким чином, заволодівши вказаним транспортним засобом
Він же, повторно, в період часу з 23.10 год. 05.03.2017 по 03.00 год. 06.03.2017, перебуваючи у дворі поблизу будинку №12, що по пр. Соборності м. Луцька Волинської області, умисно, керуючись метою незаконного заволодіння транспортним засобом, шляхом вільного доступу, через незачинене бокове вікно, проник в салон автомобіля марки «ВАЗ 2103», р.н. НОМЕР_2 , де, за допомогою скручування дротів замка запалювання запустив двигун, та почав рух вулицями м. Луцька, таким чином, заволодівши вказаним транспортним засобом. В подальшому, здійснюючи рух на шляхопроводі по вул. Гордіюк м. Луцька, вчинив зіткнення з перешкодою, чим спричинив потерпілому ОСОБА_8 матеріальних збитків на загальну суму 23299 грн. /згідно висновку автотоварознавчої експертизи №20 від 20.03.2017/.
Він же, повторно, в період часу з 03.00 год. по 09.00 год. 06.03.2017, перебуваючи на паркувальному майданчику напроти будинку №27, що по вул. Конякіна м. Луцька Волинської області, умисно, керуючись метою незаконного заволодіння транспортним засобом, шляхом вільного доступу, через незачинене бокове вікно, проник в салон автомобіля марки «ВАЗ 21070», р.н. НОМЕР_3 , належного потерпілому ОСОБА_10 , де, за допомогою фізичної сили виштовхав авто на безпечну відстань, а в подальшому, скрутивши дроти замка запалювання, запустив двигун та почав рух вулицями м. Луцька, таким чином, заволодівши вказаним транспортним засобом.
В поданій апеляційній скарзі обвинувачений, не оспорюючи доведеності вини та правильності кваліфікації своїх дій, просить вирок в частині призначеного покарання скасувати частково та ухвалити новий, яким призначити йому покарання за ч.2 ст.289 КК України в межах мінімального покарання та на підставі ст.75 КК України звільнити його від відбування призначеного покарання..

В апеляційній скарзі та змінах до апеляційної скарги прокурор не оспорюючи фактичних обставин провадження та кваліфікацію дій обвинуваченого, вказує, що апеляційна скарга вноситься у зв`язку з неправильним застосуванням закону України про кримінальну відповідальність та істотним порушенням вимог кримінального процесуального закону. Просить вирок змінити, виключити з резолютивної частини вироку рішення про призначення остаточного покарання на підставі ч.4 ст.70 КК України. Вважати ОСОБА_7 засудженим за ч.2 ст.289 КК України до покарання у виді 5 років позбавлення волі. Покарання призначене вироком Луцького міськрайонного суду від 03.05.2017 року виконувати самостійно. Крім того просить внести у вирок рішення щодо цивільного позову потерпілого ОСОБА_8 про відшкодування шкоди завданої злочином та вказати про його задоволення.
Заслухавши суддю-доповідача, який доповів суть вироку, пояснив ким і в якому обсязі він оскаржений, виклав доводи апеляційних скарг, прокурора, який змінену апеляційну скаргу підтримав, а проти задоволення апеляційної скарги обвинуваченого заперечив, обвинуваченого, який свою апеляційну скаргу підтримав, а проти задоволення апеляційної скарги прокурора заперечив, апеляційний суд приходить до висновку, що апеляційна скарга прокурора підлягає до часткового задоволення, а апеляційна скарга обвинуваченого підлягає до повного задоволення з наступних підстав.

Висновки суду про винність ОСОБА_7 у вчиненні злочинів, передбачених ч.2 ст.289 КК України, підтверджуються зібраними в справі доказами і ніким не оспорюються.

Діям ОСОБА_7 дана правильна юридична оцінка, яка також ніким не оскаржується.

Що стосується доводів апеляційної скарги прокурора, то вони на думку колегії суддів є частково обґрунтованими.
Так згідно правил, встановлених ч.4 ст.70 КК України призначається покарання, якщо після постановлення вироку в справі буде встановлено, що засуджений винен ще і в іншому злочині, вчиненому ним до постановлення попереднього вироку. У цьому випадку в строк покарання, остаточно призначеного за сукупністю злочинів, зараховується покарання, відбуте повністю або частково за попереднім вироком, за правилами, передбаченими в статті 72 КК України.

Разом з тим, згідно до п.23 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику призначення судами кримінального покарання» від 24.10.2003 року №7, коли особа, щодо якої було застосоване таке звільнення, вчинила до постановлення вироку в першій справі інший злочин, за який вона засуджується до покарання, що належить відбувати реально, застосування принципів поглинення, часткового чи повного складання призначених покарань не допускається. За таких умов кожний вирок виконується самостійно,
Як вбачається з матеріалів провадження ОСОБА_7 вчинив злочин у даному кримінальному проваджені до ухвалення вироку щодо нього Луцьким міськрайонним судом Волинської області 03.05.2017 року.

Вироком Луцького міськрайонного суду Волинської області від 26.09.2017 року ОСОБА_7 за ч.2 ст.289 КК України призначено покарання у виді позбавлення волі, яке слід відбувати реально. Згідно вироку Луцького міськрайонного суду Волинської області від 03.05.2017 року обвинувачений звільнявся від відбування покарання з випробуванням, внаслідок чого положення ч.4 ст.70 КК України застосуванню не підлягають, оскільки дані вироки повинні виконуватися самостійно.

Відповідно, суд першої інстанції помилково застосував положення ч.4 ст.70 КК України при призначенні покарання обвинуваченому, у зв`язку із чим вирок в частині призначеного покарання підлягає скасуванню.
Відповідно до вимог ст.65 КК України, суд, призначаючи покарання, повинен урахувати ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного та обставини, що обтяжують та пом`якшують покарання. Визначаючи ступінь суспільної небезпечності вчиненого злочину, суд повинен виходити із сукупності всіх обставин справи, зокрема, форми вини, мотиву і цілі, способу, обстановки і стадії вчинення злочину, тяжкості наслідків, що настали.
Відповідно з встановленим до обставин, що пом`якшують покарання обвинуваченого, апеляційний суд відносить визнання вини, щире каяття та активне сприяння розкриттю злочину.
До обставин, що обтяжують покарання обвинуваченого, суд відносить вчинення злочину, перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння.
За наявності зазначених обставин, що пом`якшують покарання та істотно знижують ступінь тяжкості вчинених злочинів, а також молодий вік обвинуваченого, та те, що ОСОБА_7 за місцем проживання характеризується позитивно, є з багатодітної сім`ї, колегія суддів вважає за можливе призначити ОСОБА_7 покарання з застосуванням ст.69 КК України у виді позбавлення волі нижче за мінімальну межу, передбачену санкцією ч.2 ст.289 КК України у виді 4 років позбавлення волі, та на підставі ч.4 ст.70 КК України за сукупністю злочинів, шляхом поглинання менш суворого покарання за даним вироком більш суворим покаранням за вироком Луцького міськрайонного суду Волинської області від 03.05.2017 року, остаточно призначити до відбуття покарання у виді 5 років позбавлення волі, а також звільнити обвинуваченого ОСОБА_7 на підставі ст. 75 КК України від відбуття призначеного покарання у вигляді позбавлення волі з встановленням трирічного іспитового строку і з покладенням на нього обов`язків згідно ст.76 КК України.

Таке покарання, на думку колегії суддів, з встановленням судом максимального іспитового строку дасть можливість правоохоронним органам здійснювати контроль за поведінкою обвинуваченого та відповідатиме принципам законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання, буде необхідним і достатнім для його виправлення та попередження вчинення ним нових злочинів.

Що стосується доводів прокурора про те що суд першої інстанції у резолютивній частині не вирішив питання про цивільний позов потерпілого ОСОБА_8 , не вказавши, в якій частині та обсязі він підлягає до задоволення, то колегія суддів вважає їх безпідставними, оскільки з ОСОБА_7 стягнуто в користь потерпілого ОСОБА_8 матеріальну шкоду в повному об`ємі, а незазначення в резолютивній частині об`єму задоволення вказаних цивільних позовів не може бути підставою для скасування чи зміни вироку суду.
Враховуючи вищевикладене, апеляційна скарга обвинуваченого підлягає до задоволення повністю, а апеляційна скарга прокурора підлягає до часткового задоволення.

Керуючись ст.ст. 376, 404, 405, 407, 408, 409, 413 КПК України, апеляційний суд, -
У Х В А Л И В:
Апеляційну скаргу прокурора задовольнити частково.

Апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_7 задовольнити повністю.

Вирок Луцького міськрайонного суду Волинської області від 26 вересня 2017 року в даному кримінальному провадженні щодо ОСОБА_7 в частині призначеного покарання скасувати.

Призначити ОСОБА_7 за ч. 2 ст. 289 КК України із застосуванням положень ст.69 КК України покарання у виді 4 (чотирьох) років позбавлення волі.
На підставі ч.4 ст.70 КК України за сукупністю злочинів, шляхом поглинання менш суворого покарання за даним вироком більш суворим покаранням за вироком Луцького міськрайонного суду Волинської області від 03.05.2017 року, остаточно призначити до відбуття ОСОБА_7 покарання у виді 5 років позбавлення волі
На підставі ст.ст. 75, 76 КК України звільнити обвинуваченого ОСОБА_7 від відбування основного покарання, якщо він протягом 3 (трьох) років іспитового строку не вчинить нового злочину і виконає покладені на нього обов`язки:
- повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання;
- періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації.
В решті вирок залишити без змін.
Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення. На ухвалу може бути подана касаційна скарга безпосередньо до Верховного Суду протягом трьох місяців з дня її проголошення.

Головуючий: /підпис/

Судді: /підписи/

З оригіналом згідно:

Дата набрання законної сили 08.02.2018р.

Суддя ОСОБА_2

помічник судді ОСОБА_11