Справа № 491/1146/17
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
23 жовтня 2017 року Ананьївський районний суд Одеської області
в складі:головуючого судді - ОСОБА_1
при секретарі ОСОБА_2
за участю:прокурора - ОСОБА_3
представника відділу з питань виконання покарань та пробації ОСОБА_4
засудженого ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Ананьєві подання Ананьївського районного відділу пробації Південного міжрегіонального управління з питань виконання кримінальних покарань та пробації Міністерства юстиції про звільнення від покарання згідно Закону України «Про амністію у 2016 році» ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Ананьїв Одеської обл., українця, громадянина України, паспорт серії НОМЕР_1 , виданий Ананьївським РС ГУДМС України в Одеській області 8 грудня 2016 року, засудженого 1 липня 2016 року Артемівським районним судом Донецької області за ч.4 ст.407 КК України до 4 років позбавлення волі, із застосуванням ст.75 КК України звільненого від відбування покарання з іспитовим строком 2 роки з обов`язками, передбаченими п.п.1, 2 ч.1 та п.2 ч.2 ст.76 КК України,-
ВСТАНОВИВ:
Вироком Артемівського районного суду Донецької області від 1 липня 2016 року ОСОБА_5 був засуджений за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.407 КК України до 4 років позбавлення волі, із застосуванням ст.75 КК України звільнений від відбування покарання з іспитовим строком 2 роки з обов`язками, передбаченими п.п.1, 2 ч.1 та п.2 ч.2 ст.76 КК України.
13 жовтня 2017 року до Ананьївського районного суду надійшло подання Ананьївського районного відділу пробації Південного міжрегіонального управління з питань виконання кримінальних покарань та пробації Міністерства юстиції про звільнення ОСОБА_5 від призначеного вироком суду покарання на підставі ст..2 Закону України «Про амністію у 2016 році», як особи яка визнана винною у вчиненні злочину, що не є особливо тяжким злочином проти життя та здоров`я особи та не є діянням, передбаченим частинами другою, третьою і четвертою статті 408, статтею 410, частинами другою, третьою і четвертою статті 411 Кримінального кодексу України, яка захищала незалежність, суверенітет та територіальну цілісність України, брала безпосередню участь в антитерористичній операції, забезпеченні її проведення, перебуваючи безпосередньо в районах антитерористичної операції у період її проведення.
Крім того, з подання Ананьївського районного відділу пробації Південного міжрегіонального управління з питань виконання кримінальних покарань та пробації Міністерства юстиції вбачається, що ОСОБА_5 не входить до категорії осіб, які не підпадають під дію Закону України «Про амністію у 2016 році» відповідно до положень ч.4 ст.86 Кримінального кодексу України, ст.. 4 Закону України "Про застосування амністії в Україні" та ст.9 цього Закону, оскільки:
- на теперішній час він засуджений за вчинення тяжкого злочину та раніше двічі судимий за вчинення злочинів середньої тяжкості, а саме: у 2008 році за ч.1 ст.345 КК України та у 2011 році за ч.1 ст.122 КК України;
- в період іспитового строку ОСОБА_5 скоїв злочин, передбачений ч.1 ст.125 КК України, який є злочином невеликої тяжкості.
В судовому засіданні засуджений просив суд застосувати відносно нього положення ст. 2 Закон України «Про амністію у 2016 році» від 22 грудня 2016 року № 1810-VIII, який набрав чинності 07.09.2017 року, оскільки він брав безпосередню участь у антитерористичній операції, забезпеченні її проведення, є учасником бойових дій.
Представник Ананьївського районного відділу пробації Південного міжрегіонального управління з питань виконання кримінальних покарань та пробації Міністерства юстиції, у судовому засіданні просив, подання про застосування до ОСОБА_5 положень Закону України «Про амністію у 2016 році» повернути до Ананьївського районного відділу пробації оскільки під час судового розгляду справи з`ясувалося, що ОСОБА_5 не отримував статусу учасника бойових дій у зв`язку з чим на нього не поширюються положення ст.2 Закону України «Про амністію у 2016 році».
Прокурор Котовської місцевої прокуратури Одеської області, у судовому засіданні проти застосування до ОСОБА_5 положень Закону України «Про амністію у 2016 році» так як він не входить до кола осіб, визначених ст.2 вказаного Закону оскільки не отримав статусу учасника бойових дій.
Заслухавши думки учасників процесу, вивчивши матеріали особової справи ОСОБА_5 №28/2016, яку додано до подання, суд приходить до висновку, що ОСОБА_5 не може бути звільнено від призначеного вироком суду покарання на підставі Закону України «Про амністію у 2016 році» за наступних обставин.
Судом встановлено, що обвинувачений вчинив тяжкий злочин у відповідності до ст. 12 КК України, захищав незалежність, суверенітет та територіальну цілісність України, у період з 16 березня по 17 квітня 2015 року брав безпосередню участь в антитерористичній операції, забезпеченні її проведення, перебуваючи безпосередньо в районах антитерористичної операції у період її проведення, що підтверджується довідкою про безпосередню участь особи в антитерористичній операції, забезпеченні її проведення і захисті незалежності, суверенітету та територіальної цілісності України.
Водночас, за наданої представником Ананьївського районного відділу пробації Південного міжрегіонального управління з питань виконання кримінальних покарань та пробації Міністерства юстиції відповіді ІНФОРМАЦІЯ_2 , від 23 жовтня 2017 року №1752 вбачається, що станом на 23 жовтня 2017 року ОСОБА_5 , як особі яка безпосередньо приймала участь у проведенні антитерористичної операції на території Донецької та Луганської областей України, статусу учасника бойових дій не надано.
Так, Постановою Кабінету Міністрів України від 20.08.2014 року за № 413 в редакції на час набрання чинності Законом України «Про застосування амністії у 2016 році» затверджено «Порядок надання статусу учасника бойових дій особам, які захищали незалежність, суверенітет та територіальну цілісність України і брали безпосередню участь в антитерористичній операції, забезпеченні її проведення» (надалі - Порядок). Пунктом 2, 2-1 Порядку передбачено, що статус учасника бойових дій надається військовослужбовцям Збройних Сил, які захищали незалежність, суверенітет та територіальну цілісність України і брали безпосередню участь в антитерористичній операції, забезпеченні її проведення, перебуваючи безпосередньо в районах антитерористичної операції у період її проведення. Статус учасника бойових дій надається особам, зазначеним у пункті 2 цього Порядку, в разі залучення їх до проведення антитерористичної операції на строк не менше ніж 30 календарних днів, у тому числі за сукупністю днів перебування в районах її проведення.
Пунктом 6 Порядку передбачено, що для надання статусу учасника бойових дій особам, зазначеним в абзацах другому та третьому пункту 2 цього Порядку, командири (начальники) військових частин (органів, підрозділів) у місячний строк після завершення особами виконання завдань антитерористичної операції в районах її проведення (після видання відповідного наказу керівника Антитерористичного центру при СБУ або особи, яка його заміщує, першого заступника чи заступника керівника Антитерористичного центру при СБУ) зобов`язані подати на розгляд комісії, утвореної міністерством, центральним органом виконавчої влади чи іншим державним органом, у підпорядкуванні яких перебували військові частини (органи, підрозділи), установи та заклади, у складі яких проходили службу чи працювали особи, довідки за формою згідно з додатком 1 та документи із зазначених у пункті 4 цього Порядку, які є підставою для надання особам статусу учасника бойових дій. Пунктом 5 Порядку визначено, що Рішення про надання статусу учасника бойових дій приймається: комісіями з питань розгляду матеріалів про визнання учасниками бойових дій, утвореними в Міноборони.
Суду не надано рішення комісії про визнання ОСОБА_5 учасником бойових дій або інший документ, щоб підтверджував присвоєння йому такого статусу, відтак положення ст. 2 Закону України «Про амністію у 2016 році» за № 1810-VIII на ОСОБА_5 не поширюються, оскільки на день розгляду подання ОСОБА_5 статус учасника бойових дій не надано, у зв`язку з чим клопотання про застосування амністії є передчасним та задоволенню не підлягає.
Враховуючи вище викладене, керуючись ст.2, 10 Закону України «Про амністію у 2016 році», ст.ст.537, 539 КПК України, суд, -
УХВАЛИВ :
В задоволенні подання Ананьївського районного відділу пробації Південного міжрегіонального управління з питань виконання кримінальних покарань та пробації Міністерства юстиції про звільнення від покарання згідно Закону України «Про амністію у 2016 році» ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Ананьїв Одеської обл., українця, громадянина України, паспорт серії НОМЕР_1 , виданий Ананьївським РС ГУДМС України в Одеській області 8 грудня 2016 року, засудженого 1 липня 2016 року Артемівським районним судом Донецької області за ч.4 ст.407 КК України до 4 років позбавлення волі, із застосуванням ст.75 КК України звільненого від відбування покарання з іспитовим строком 2 роки з обов`язками, передбаченими п.п.1, 2 ч.1 та п.2 ч.2 ст.76 КК України - відмовити.
Копію ухвали направити Ананьївському районному відділу пробації Південного міжрегіонального управління з питань виконання кримінальних покарань та пробації міністерства юстиції.
На ухвалу може бути подано апеляцію до Одеського апеляційного суду через районний суд протягом семи діб.
Суддя: ОСОБА_1

Ухвала набула законної сили "____"______________20_____року.