1Справа № 335/1345/18 1-кп/335/392/2018
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
26 лютого 2018 року м. Запоріжжя
- ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Запоріжжя, громадянина України, не одруженого, маючого на утриманні малолітню дитину ІНФОРМАЦІЯ_2 , працюючого менеджером ПП « ОСОБА_8 », зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,
у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 125 КК України,
ВСТАНОВИВ:
В судовому засіданні потерпілий ОСОБА_6 підтвердив показання обвинуваченого, в призначенні покарання покладався на розсуд суду, просив стягнути моральну шкоду в розмірі 30 000 гривень.
Враховуючи те, що обвинувачений та інші учасники процесу не оспорюють всі фактичні обставини справи і судом встановлено, що вони правильно розуміють зміст цих обставин, відсутні будь-які сумніви у добровільності та істинності їх позиції, суд, роз`яснивши учасникам процесу положення ст. 349 КПК України про позбавлення права на оскарження цих обставин в апеляційному порядку, провів судовий розгляд із застосуванням правил ч. 3 ст. 349 КПК України, визнав недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються, обмежившись допитом обвинуваченого та дослідженням даних про особу обвинуваченого.
Відповідно до ч. 1 ст. 337 КПК України, судовий розгляд проводиться лише стосовно особи, якій висунуте обвинувачення, і лише в межах висунутого обвинувачення відповідно до обвинувального акта, крім випадків, передбачених цією статтею.
За таких обставин, суд вважає доведеною вину ОСОБА_4 у вчиненні інкримінованого йому злочину та кваліфікує дії останнього за ч. 2 ст. 125 КК України, як умисне легке тілесне ушкодження, що спричинило короткочасний розлад здоров`я..
При призначенні обвинуваченому ОСОБА_4 покарання, суд враховує: ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, яке у відповідності до ст. 12 КК України віднесено до категорії злочину невеликої тяжкості, спричинених наслідків: тяжких наслідків не настало, добровільно відшкодував частину спричиненої шкоди.
Також суд враховує дані про особу обвинуваченого, який раніше не судимий, вину у скоєнні злочину визнав повністю, позитивно характеризується за місцем роботи та навчання, його вік та стан здоров`я, має на утриманні малолітню доньку, 2009 року народження, який на обліку у лікаря-психіатра або у лікаря нарколога не перебуває, майновий стан, який працює, відношення самого обвинуваченого до вчиненого, а також думку потерпілого, який не наполягав на суровому покаранні обвинуваченого.
Крім того, суд при призначенні покарання обвинуваченому враховує таку пом`якшуючу покарання обставину, як щире каяття, оскільки обвинувачений визнав вину у інкримінованому йому злочині, надав показання, які відповідають обставинам, викладеним у обвинувальному акті, що свідчить про наявність належної критичної оцінки своєї протиправної поведінки та про готовність нести кримінальну відповідальність.
Обставин, що обтяжують покарання ОСОБА_4 судом не встановлено.
З урахуванням характеру діяння, форми, виду і ступеня провини, мотивів і мети злочину, обставин, що характеризують поведінку винного до скоєння злочину, обставин, безпосередньо пов`язаних із вчиненням злочину, що характеризують поведінку винного після вчинення злочину, суд приходить до висновку про призначення покарання, у вигляді штрафу у межах санкції ч. 2 ст. 125 КК України.
Відповідно до ст. 50 КК України, покарання є заходом примусу, полягає в передбаченому законом обмеженні прав і свобод засудженого і має на меті не тільки кару, а й виправлення засудженого, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженим, так і іншими особами.
На думку суду, враховуючи принцип індивідуалізації покарання, саме таке покарання буде необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого та попередження нових кримінальних правопорушень.
Запобіжний захід обвинуваченому не обирався, тому суд вважає доцільним згідно з вимогами п. 14 ч. 1 ст. 368 КПК України запобіжний захід останньому не обирати.
Процесуальні витрати та речові докази у кримінальному провадженні відсутні.
В ході судового розгляду потерпілим по справі заявлено цивільний позов про стягнення моральної шкоди, який підлягає частковому задоволенню.
Відповідно до ч. 1 ст. 1168 ЦК України, моральна шкода, завдана каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я, може бути відшкодована одноразово або шляхом здійснення щомісячних платежів.
Згідно з ч. 1 ст. 1167 ЦК України, моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті.
Відповідно до п. 9 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 4 від 31 березня 1995 року «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди», розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд визначає залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних тощо) та з урахуванням інших обставин. Зокрема, враховуютьсястан здоровя потерпілого, тяжкість вимушених змін у його життєвих стосунках, час та зусилля, необхідні для відновлення попереднього стану, тощо.
Судом встановлено, що потерпілому ОСОБА_6 , в результаті протиправних дій обвинуваченого, було заподіяно моральну шкоду. Однак, з урахуванням справи, застосовуючи принцип розумності та справедливості, суд визнає, що заявлена до стягнення сума моральної шкоди 30 000 гривень, є завищеною, і визначає розмір відшкодування моральної шкоди в сумі 5 000 гривень, яка на думку суду буде достатньою для відшкодування моральної шкоди, яку ОСОБА_6 зазнав в наслідок спричинення йому легких тілесних ушкоджень. В іншій частині у задоволенні позову слід відмовити у зв`язку із його необґрунтованістю.
Керуючись ст. ст. 373, 374 КПК України, суд,
ЗАСУДИВ:
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винним у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 125 КК України, та призначити йому покарання у вигляді штрафу у розмірі 50 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян у сумі 850 (вісімсот п`ятдесят) гривень.
Цивільний позов ОСОБА_6 задовольнити частково.
Стягнути з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_6 моральну шкоду у розмірі 5 000 (п`яти тисяч) гривень 00 копійок. В іншій частині позовних вимог відмовити.
Вирок може бути оскаржений до апеляційного суду Запорізької області через Орджонікідзевський районний суд м. Запоріжжя шляхом подачі апеляції протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.
Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому, прокурору, та потерпілому.

Суддя: ОСОБА_1