Справа № 576/2107/16-к
Провадження № 1-кп/576/211/17

ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
10 листопада 2017 року м. Глухів
Глухівський міськрайонний суд Сумської області у складі:
головуючого - судді ОСОБА_1
за участі:
секретаря судового засідання ОСОБА_2
прокурорів, які приймали участь: ОСОБА_3 , ОСОБА_4
потерпілих ОСОБА_5 , ОСОБА_6
обвинуваченого ОСОБА_7

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Глухові кримінальне провадження відносно:
ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та мешканця АДРЕСА_1 , громадянина України, українця, освіта середня-спеціальна, одруженого, не працюючого, інвалід ІІІ групи, раніше не судимого
- за обвинуваченням у вчиненні злочинів, передбачених частиною другою статті 342, частиною другою статті 345 КК України, -
16 серпня 2016 року близько 11 години 30 хвилин працівники Глухівського відділу поліції (м. Глухів) ГУ НП в Сумській області, а саме: старший оперуповноважений майор поліції ОСОБА_6 та старший інспектор майор поліції ОСОБА_5 , діючи на підставі п. 3 ч. 1 ст. 41 Закону України «Про Національну поліцію», ст. 8 Закону України «Про психіатричну допомогу», прибули за викликом разом із працівниками швидкої допомоги за адресою: АДРЕСА_1 для супроводження і доставки до Комунального закладу Сумської обласної ради 3-ї обласної спеціалізованої психіатричної лікарні психічнохворого ОСОБА_7 . ОСОБА_7 , побачивши, що до двору вказаного домоволодіння зайшли працівники поліції, які перебували у форменому одязі, почав тікати. ОСОБА_6 та ОСОБА_5 з метою виконання службових обов`язків, щодо поліцейського піклування, передбачених п. 2 абз. 2 ч. 1 ст. 41 Закону України «Про Національну поліцію» повідомили ОСОБА_7 , що вони поліцейські та неодноразово вимагали зупинитися, промовляючи: «Стій поліція» та «Зупинись». Однак ОСОБА_7 , не звертаючи увагу на законні вимоги працівників поліції, сів за кермо саморобного трактору, завів його і поїхав на ньому по насадженням свого огороду. Працівники поліції продовжували наздоганяти ОСОБА_7 на їдучому тракторі і повторно просили його зупинитись, але останній не реагував. Враховуючи, що ОСОБА_7 мав ознаки вираженого психічного розладу і створював реальну небезпеку оточуючим та собі, працівник поліції ОСОБА_6 на ходу застрибнув на трактор з лівого боку і намагався зупинити його, при цьому ОСОБА_7 сидячи в кабіні, усвідомлюючи, що поруч з ним знаходиться працівник правоохоронного органу, який будучи у форменому одязі виконував свої посадові обов`язки, діючи з мотивів явної непокори до представника правоохоронного органу, вчиняючи опір законним вимогам працівника правоохоронного органу, наніс декілька ударів ногою в область грудної клітини ОСОБА_6 , щоб виштовхати останнього з кабіни трактора. В подальшому між працівниками поліції та ОСОБА_7 відбувалась боротьба в кабіні трактора і він був зупинений. Після того, як ОСОБА_7 дістали з кабіни трактора, він діючи з прямим умислом, усвідомлюючи, що вчинює незаконні дії щодо представника правоохоронного органу, який перебуває при виконанні службових обов`язків, чинячи активний фізичний опір із застосуванням сили у активній фізичній формі, схопившись рукою за шеврон на форменій сорочці ОСОБА_5 , при цьому частково відірвавши його, чим пошкодив формений одяг працівника поліції.
Крім того, того ж дня, 16.08.2016, приблизно об 11 годині 30 хвилин, перебуваючи на відкритій ділянці місцевості, яка знаходиться неподалік від будинку №22 по вул. Осадчого в с. Уздиця Глухівського району, під час того, коли старший оперуповноважений майор поліції ОСОБА_6 заліз в кабіну трактора, ОСОБА_7 маючи на меті спричинення тілесних ушкоджень працівникові правоохоронного органу, під час виконання ним службових обов`язків, взяв уламок скла, який знаходився в кабіні трактора, і навмисно наніс ним один удар по правій руці ОСОБА_9 , в результаті чого ОСОБА_7 порізав ОСОБА_6 середній палець правої руки. Коли транспортний засіб був зупинений, то старший інспектор поліції ОСОБА_5 намагався витягнути ОСОБА_7 з кабіни трактора, при цьому останній усвідомлюючи, що перед ним знаходиться працівник правоохоронного органу, який будучи у форменому одязі виконував свої посадові обов`язки, діючи з мотивів явної непокори до представника правоохоронного органу, маючи на меті спричинення тілесних ушкоджень умисно вкусив ОСОБА_5 за нижню третину лівого передпліччя. Внаслідок незаконних дій ОСОБА_7 працівнику правоохоронного органу ОСОБА_6 спричинені тілесні ушкодження у вигляді різаної рани 3-го пальця правої кисті, відповідно до висновку судово-медичної експертизи має ознаки легкого тілесного ушкодження з короткочасним розладом здоров`я. ОСОБА_5 спричинене тілесне ушкодження у вигляді садна на рівні променево-зап`ясткового суглобу, яке відповідно до висновку судово-медичного експерта має ознаки легкого тілесного ушкодження.
Допитаний в судовому засіданні в якості обвинуваченого ОСОБА_7 свою вину у вчиненні злочинів передбачених частиною другою статті 342 КК України та частиною другою статті 345 КК України визнав частково та дав свідчення про те, що 16 серпня 2016 року зранку він посварився зі своєю дружиною та під час лайки наніс їй тілесні ушкодження, внаслідок чого вона пішла в сільраду викликати поліцію та швидку, оскільки вже раніше вона викликала швидку допомогу та його забирали в психіатричну лікарню. Через деякий час, він помітив як до будинку під`їжджає автомобіль швидкої медичної допомоги, розуміючи, що приїхали за ним він пішов до трактора та завівши двигун поїхав на город, щоб не забрали до «психушки». Коли вже завів трактора, побачив як до нього біжать працівники поліції у форменому одязі. Він поїхав, але до кабіни заліз працівник поліції, як потім виявилось це був ОСОБА_6 , який почав зупиняти трактор та виштовхувати його, кричати щоб він зупинив трактор, при чому він не наносив ОСОБА_6 жодних ударів. В ході боротьби було розбито скло кабіни трактора і можливо тоді ОСОБА_10 порізав руку. Не зупиняв трактор, бо розумів, що заберуть до психлікарні.
Також пояснив, що коли трактор зупинився, до кабіни підбіг інший працівник поліції ОСОБА_5 , який почав його витягувати з кабіни і тоді він вкусив його за руку, але ОСОБА_11 витягнув його з кабіни і тоді можливо він порвав йому шеврона на форменому одязі. Зазначає, що опору не чинив, але визнає, що вкусив працівника поліції за руку, але як порізав руку працівник поліції ОСОБА_6 не знає.
Допитаний в судовому засідання потерпілий ОСОБА_6 пояснив суду, що 16 серпня 2016 року на підставі розпорядження чергового Глухівського відділу поліції ОСОБА_12 він разом з іншим працівником поліції ОСОБА_5 , а також працівниками швидкої допомоги, поїхали до с. Уздиця Глухівського району, за повідомленням диспетчера ШМД про госпіталізацію психічно хворого ОСОБА_7 .. При цьому вони з ОСОБА_5 були у форменому одязі. По прибуттю на місце ОСОБА_7 побіг у бік городу. ОСОБА_6 побіг за ним та кричав «стій поліція», «зупинись», на що ОСОБА_7 не реагував, сів до трактора та поїхав. Він наздогнав трактор, заскочив до кабіни та намагався його зупинити, оскільки розумів, що ОСОБА_7 міг заїхати в село та створював реальну небезпеку. При цьому ОСОБА_7 чинив опір, наносив удари ногою по тулубу та не давав зупинити трактор. У ході боротьби було розбито бокове скло трактора, ОСОБА_7 взяв уламок скла та загостреним кінцем порізав йому палець руки. Коли трактор призупинився ОСОБА_5 підбіг та став витягати ОСОБА_7 з трактора. У ході боротьби ОСОБА_7 вкусив ОСОБА_5 за руку та порвав його формену сорочку. У подальшому до ОСОБА_7 застосовано наручники. Медичний працівник на місці надав медичну допомогу. Крім того додав, що коли він наздогнав трактор, ОСОБА_7 реально створював небезпеку, оскільки пробував наїхати на нього.
Допитаний в судовому засідання потерпілий ОСОБА_5 підтвердив показання ОСОБА_6 та повідомив, що під час того, коли ОСОБА_7 чинив опір, то вкусив його за руку та порвав формену сорочку, також бачив як ОСОБА_7 бив ногою по тулубу ОСОБА_6 та активно чинив опір.
Свідок ОСОБА_13 показала суду, що являється дружиною обвинуваченого, з яким у них постійно виникають сварки. ОСОБА_7 перебуває на обліку у лікаря психіатра, а також знаходився на лікуванні в психоневрологічному диспансері в м. Глухові. Так, 16 серпня 2016 року під час чергової сварки останній вкусив її за руку тому вона пішла до сільради викликати швидку. Повернувшись додому помітила, що чоловік сидів на ганку будинку, через деякий час до будинку під`їхав автомобіль швидкої допомоги і ОСОБА_7 одразу почав тікати, був дуже в збудженому стані, агресивний, але добре розумів, що швидка приїхала за ним тому почав тікати. До двору зайшли працівники поліції у форменому одязі та почали кричати останньому «зупинись поліція», але ОСОБА_7 не реагував, а навпаки завівши трактора почав на ньому втікати. Так один працівник поліції побіг за трактором, а інший почав оббігати з іншою сторони. Що відбувалось вона не бачила, але коли працівники поліції спіймали її чоловіка вона бачила як у одного з них була порізана рука, а в іншого порваний формений одяг. При цьому її чоловік був у дуже збудженому стані, досить агресивно себе вів та лаявся.
Свідок ОСОБА_14 пояснила суду, що являться донькою обвинуваченого та проживає в селі Уздиця Глухівського району разом з батьками, своєю дитиною та сестрою. 16 серпня 2016 року вона була свідком сварки батьків, в ході якої батько вкусив її матір. Також коли приїхав автомобіль швидкої медичної допомоги, її батько добре розуміючи, що це приїхали за ним побачивши працівників поліції, які були у форменому одязі почав тікати та сівши в трактор поїхав. Працівники поліції кричали останньому, щоб він зупинився, але він не реагував, а навпаки почав сильніше бігти до трактора не зважаючи на те, що він є інвалідом та іноді кульгає, але в даний момент він біг до трактора.
Допитаний в якості свідка ОСОБА_15 (голова Уздицької сільської ради Глухівського району) повідомив суду, що 16.08.2016 до нього прийшла ОСОБА_16 , яка скаржилась на свого чоловіка ОСОБА_7 , та показала травму на руці, яку з її слів, він їй заподіяв. У подальшому після з`ясування, того що ОСОБА_7 перебуває на психіатричному обліку, фельдшер ОСОБА_17 викликала швидку допомогу.
Допитана в якості свідка ОСОБА_18 , повідомила, що у серпні 2016 року знаходилась на чергуванні та отримала виклик від фельдшера с. Уздиця ОСОБА_17 про те, що потрібно госпіталізувати психічно-хворого ОСОБА_7 , який мешкає у с. Уздиця Глухівського району. За цим викликом вона зателефонувала до поліції та попросила допомоги працівників поліції.
Допитаний в якості свідка ОСОБА_19 (водій швидкої медичної допомоги) повідомив суду, що 16 серпня 2016 року він перебував на чергування та за викликом разом з працівниками поліції поїхали в село Уздиця, Глухівського району для госпіталізації психічно хворого ОСОБА_7 . По приїзду за викликом він чув як працівники поліції кричали ОСОБА_7 зупинитись, але останній, як він зрозумів почав тікати на тракторі. Обставини затримання ОСОБА_7 він не бачив, але після затримання фельдшер надавала медичну допомогу працівниками поліції, у одного з яких був порізаний палець руки. Сам же обвинувачений досить агресивно себе поводив, кричав. Крім того повідомив, що раніше, коли саме не пам`ятає, також виїжджали за викликом в село Уздиця для госпіталізації ОСОБА_7 , але тоді останній сховався в колодязі і його не затримували.
Також у судовому засіданні були досліджені наступні письмові докази:
- протокол огляду місця події від 16.08.2016, а саме - ділянки місцевості, яка розташована на відстані близько 300 м від буд. АДРЕСА_1 , на якій виявлено трактор з розбитим із правої сторони склом. В кабіні знаходились уламки скла. По всьому салону трактора виявлено плями темного кольору, зовні схожі на мастило. На панелі приборів виявлено декілька плям речовини бурого кольору (а.с. 90-95);
- висновок судово-медичного експерта № 97 від 23.08.2016, згідно з яким при судово-медичній експертизі ОСОБА_6 виявлено легке тілесне ушкодження з короткочасним розладом здоров`я у виді різаної рани 3-го пальця правої кисті» (а.с. 101-102);
- висновок судово-медичного експерта № 98 від 19.08.2016, згідно з яким при судово-медичній експертизі ОСОБА_5 виявлено легке тілесне ушкодження у вигляді садна на рівні променево-зап`ясткового суглобу (а.с. 99);
- протокол проведення слідчого експерименту від 24.08.2016 за участю потерпілого ОСОБА_6 , у ході якого останній у присутності понятих та статиста розповів та продемонстрував механізм нанесення йому тілесних ушкоджень ОСОБА_7 (а.с. 103-110);
- протокол проведення слідчого експерименту від 24.08.2016 за участю потерпілого ОСОБА_5 , у ході якого останній у присутності понятих та статиста розповів та продемонстрував механізм нанесення йому тілесних ушкоджень ОСОБА_7 (а.с. 111-117);
- висновок судово-медичного експерта № 165 від 28.09.2016, згідно з яким механізм виникнення тілесних ушкоджень, виявлених у ОСОБА_6 під час проведення судово-медичної експертизи № 97, не виключає можливості їхнього утворення за обставин, продемонстрованих потерпілим під час проведення слідчого експерименту (а.с. 120-121).
- висновок судово-медичного експерта № 164 від 28.09.2016, згідно з яким механізм виникнення тілесних ушкоджень, виявлених у ОСОБА_5 під час проведення судово-медичної експертизи № 98, не виключає можливості їхнього утворення за обставин, продемонстрованих потерпілим під час проведення слідчого експерименту (а.с. 124-125);
- протокол огляду предметів від 26.08.2016, а саме - форменої сорочки, яку слідчому добровільно видав ОСОБА_5 .. Під час огляду виявлено частково відірваний шеврон від рукава сорочки (а.с. 132-133).
- згідно довідки 3-ої обласної спеціалізованої психіатричної лікарні від 25.08.2016 за № 629 ОСОБА_7 знаходиться у лікаря психіатра на обліку з 2013 року з діагнозом «Емоційно нестабільний розлад особистості» (а.с. 159);
- за висновком судово-психіатричного експерта № 355 від 08.09.2016 обвинувачений ОСОБА_7 на момент вчинення злочину виявляв ознаки «Емоційного нестійкого розладу особистості, імпульсивний тип та стан, може усвідомлювати свої дії та керувати ними» (а.с. 152-154);
За змістом, складеного за результатами проведеного за фактом отримання поліцейськими ОСОБА_6 і ОСОБА_5 тілесних ушкоджень при затриманні ОСОБА_7 службового розслідування висновку від 16 вересня 2016 року, застосування 16 серпня 2016 року ОСОБА_6 і ОСОБА_5 фізичної сили та спеціальних засобів для припинення протиправних дій ОСОБА_7 здійснено відповідно до вимог ст.ст. 42, 43, 44 і 45 Закону України «Про Національну поліцію». Порушень вимог чинного законодавства в діях окремих поліцейських Глухівського ВП не встановлено (а.с. 180-184).
Доводи сторони захисту, що ОСОБА_7 не чинив опору працівникам поліції, а також що не наносив легких тілесних ушкоджень працівнику поліції ОСОБА_20 не знайшли свого підтвердження в ході судового розгляду. Зокрема з показів потерпілих ОСОБА_20 та ОСОБА_5 вбачається, що останні застосували до обвинуваченого на підставі пункту 3 частини першої статті 41 ЗУ «Про національну поліцію» поліцейське піклування, оскільки ОСОБА_7 мав ознаки вираженого психічного розладу і створював реальну небезпеку оточуючим та собі, зокрема керуючи транспортним засобом, що є джерелом підвищеної небезпеки, міг завдати шкоди не тільки собі, а і оточуючим. Його психічний стан на час вчинення злочинів, підтверджується не тільки висновком судово-психіатричного експерта № 355 від 08.09.2016, а і показами допитаних в ході судового розгляду свідків ОСОБА_16 , ОСОБА_14 , ОСОБА_19 та показами потерпілих.
Згідно частини третьої статті 8 ЗУ «Про психіатричну допомогу» поліцейські зобов`язані подавати допомогу медичним працівникам, за їх зверненням, у разі надання психіатричної допомоги в примусовому порядку та забезпечувати безпечні умови для доступу до особи та її психіатричного огляду. Органи внутрішніх справ повинні запобігати діям з боку особи, якій надається психіатрична допомога в примусовому порядку, що загрожують життю і здоров`ю оточуючих та інших осіб, та вживати заходи щодо забезпечення схоронності залишеного без нагляду майна та житла особи, яка госпіталізується в примусовому порядку, а в разі необхідності - проводити розшук особи, якій психіатрична допомога повинна надаватися в примусовому порядку.
Стосовно пояснень обвинуваченого про не заподіяння працівнику поліції ОСОБА_6 , легких тілесних ушкоджень у вигляді різаної рани 3-го пальця правої кисті, суд критично ставиться до таких пояснень, оскільки показами потерпілого ОСОБА_20 , слідчим експериментом від 24.08.2016 та висновок судово-медичного експерта № 165 від 28.09.2016, згідно якого механізм виникнення тілесних ушкоджень, виявлених у ОСОБА_6 під час проведення судово-медичної експертизи № 97, не виключає можливості їхнього утворення за обставин, продемонстрованих потерпілим під час проведення слідчого експерименту і спростовують доводи обвинуваченого.
За таких обставин аналізуючи досліджені у судовому засіданні докази, які є належними і допустимими, з точки зору їх достовірності, достатності та взаємозв`язку суд приходить до висновку, що вина ОСОБА_7 у вчиненні інкримінованих йому злочинів доведена повністю, його дії кваліфікує за частиною другою статті 342 КК України як опір працівникам правоохоронного органу під час виконання ними службових обов`язків та за частиною другою статті 345 КК України, як умисне заподіяння працівникам правоохоронного органу легких тілесних ушкоджень, у зв`язку з виконанням цими працівниками службових обов`язків.
Вирішуючи питання про вид та міру покарання, яке має бути призначене ОСОБА_7 за вчинення злочину, передбаченого частиною другою статті 342 КК України суд, відповідно до статті 65 КК України, враховує: ступінь тяжкості вчиненого злочину, який належить до злочинів невеликої тяжкості, особу обвинуваченого, який має постійне місце проживання, офіційно не працює, характеризується позитивно, його стан здоров`я, перебуває на обліку у лікаря-психіатра, являється інвалідом ІІІ групи, на момент вчинення злочинів виявляв ознаки нестійкого розладу особистості, імпульсивний тип, стан компенсації.
Також суд враховує відсутність обставин, які відповідно до статті 66 КК України є пом`якшуючими покарання обставинами, а також відсутність передбачених статтею 67 КК України обставин, які обтяжують покарання та враховуючи досудову доповідь на обвинуваченого, суд приходить до висновку, що обвинуваченому ОСОБА_7 за вчинення злочину, передбаченого частиною другою статті 342 КК України необхідно призначити покарання у виді обмеження волі на строк в межах санкції частини другої статті 342 КК України, оскільки саме таке покарання є необхідним і достатнім для виправлення останнього та попередження вчинення ним нових злочинів.
Вирішуючи питання про вид та міру покарання, яке має бути призначене ОСОБА_7 за вчинення злочину, передбаченого частиною другої статті 345 КК України, суд, відповідно до статті 65 КК України, враховує: ступінь тяжкості вчиненого злочину, який належить до злочинів середньої тяжкості, особу обвинуваченого, який має постійне місце проживання, офіційно не працює, характеризується позитивно, його стан здоров`я, перебуває на обліку у лікаря-психіатра, являється інвалідом ІІІ групи, на момент вчинення злочинів виявляв ознаки нестійкого розладу особистості, імпульсивний тип, стан компенсації.
Також суд враховує відсутність обставин, які відповідно до статті 66 КК України є пом`якшуючими покарання обставинами, а також відсутність передбачених статтею 67 КК України обставин, які обтяжують покарання та враховуючи досудову доповідь на обвинуваченого, суд приходить до висновку, що обвинуваченому ОСОБА_7 за вчинення злочину, передбаченого частиною другою статті 345 КК України необхідно призначити покарання у виді обмеження волі на строк в межах санкції частини другої статті 345 КК України, оскільки саме таке покарання є необхідним і достатнім для виправлення останнього та попередження вчинення ним нових злочинів.
На підставі частини першої статті 70 КК України за сукупністю вчинених злочинів обвинуваченому ОСОБА_7 необхідно призначити остаточне покарання у виді обмеження волі шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим.
При цьому, враховуючи тяжкість вчинених злочинів, особу обвинуваченого, який має постійне місце проживання, є особою похилого віку, інвалідом ІІІ групи, перебуває на обліку у лікаря-психіатра та потребує лікування, суд вважає, що виправлення обвинуваченого ОСОБА_7 , можливе без відбування ним покарання, тому на підставі статті 75 КК України обвинуваченого слід звільнити від відбування покарання у виді обмеження волі з випробуванням, поклавши на нього, відповідно до статті 76 КК Україні відповідні обов`язки.
До набрання вироком законної сили запобіжний захід не обирати.
Відповідно до частини дев`ятої статті 100 КПК України після набрання вироком законної сили речові докази: формену сорочку дозволити використовувати власнику за призначенням.
В судовому засіданні прокурор заявив клопотання про звільнення ОСОБА_7 від покаранн на підставі пункту «г» статті 1 Закону України «Про амністію в 2016 році» № 1810-УІІІ від 22.12.2016 мотивуючи його тим, що він вчинив умисні злочини, які не є тяжкими відповідно до статті 12 КК України, являється інвалідом ІІІ групи. Обвинувачений та його захисник просили задовольнити вказане клопотання.
Враховуючи, що згідно пункту «г» статті 1 Закону України «Про амністію в 2016 році» підлягають звільненню від відбування покарання у виді позбавлення волі на певний строк та від інших покарань, не пов`язаних з позбавленням волі, особи, визнані винними у вчиненні умисного злочину, який не є тяжким або особливо тяжким відповідно до статті 12 Кримінального кодексу України та яких на день набрання чинності цим Законом в установленому порядку визнано інвалідами першої, другої чи третьої групи, то вказане клопотання підлягає задоволенню. ОСОБА_7 вчинив умисні злочини, які не є тяжкими відповідно до статті 12 КК України, являється інвалідом ІІІ групи по ортопедії, суд вважає за можливе звільнити ОСОБА_7 від відбування покарання на підставі Закону України «Про амністію в 2016 році».
На підставі викладеного, керуючись статтями 100, 124, 126, 127-130, 368, 370, 373, 374, 392,393, 395 КПК України, суд, -
У Х В А Л И В:
ОСОБА_7 визнати винним у вчиненні злочинів, передбачених частиною другою статті 342 КК України та частиною другою статті 345 КК України і призначити йому покарання:
- за частиною другою статті 342 КК України у виді обмеження волі на строк 1 (один) рік;
- за частиною другою статті 345 КК України у виді обмеження волі на строк 2 (два) роки;
На підставі частини першої статті 70 КК України за сукупністю злочинів шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим призначити ОСОБА_7 остаточне покарання у виді обмеження волі на строк 2 (два) роки.
Відповідно до статті 75 КК України ОСОБА_7 звільнити від відбування покарання у виді обмеження волі з випробуванням з іспитовим строком на 1 (один) рік, якщо протягом вказаного строку він не вчинить нового злочину і виконає покладені на нього відповідно до статті 76 КК України наступні обов`язки:
-періодично з`являтись для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;
-повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.
Запобіжний захід до набрання вироком законної сили ОСОБА_7 не обирати.
Після набрання вироком законної сили речові докази: формену сорочку дозволити використовувати власнику за призначенням.
Звільнити засудженого ОСОБА_7 від відбуття покарання, призначеного даним вироком суду, на підставі пункту «г» статті 1 Закону України «Про амністію в 2016 році».
Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору. Роз`яснити іншим учасникам судового провадження право отримати копію вироку в суді.
Учасникам судового провадження, які не були присутні в судовому засіданні, копія вироку надсилається не пізніше наступного дня після його ухвалення.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Вирок може бути оскаржений протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Апеляційного суду Сумської області шляхом подання апеляційної скарги через Глухівський міськрайонний суд Сумської області.

Суддя ОСОБА_1