Справа № 204/1302/18
Провадження № 1-кс/204/389/18
КРАСНОГВАРДІЙСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД м. ДНІПРОПЕТРОВСЬКА
_______________________________________________________________________________________________________________________________________________________________
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
24 лютого 2018 року Красногвардійський районний суд м. Дніпропетровська у складі:

слідчого судді ОСОБА_1

за участю секретаря ОСОБА_2

за участю прокурора ОСОБА_3

за участю слідчого ОСОБА_4

за участю адвоката ОСОБА_5

за участю підозрюваного ОСОБА_6

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Дніпрі клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою у відношенні:

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця смт. Компаніївка Кіровоградської області, українця, громадянина України, маючого середню освіту, офіційно не працюючого, маючого на утриманні двох малолітніх дітей, раніше не судимого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , мешкаючого за адресою: АДРЕСА_2 , підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 289 КК України, -

ВСТАНОВИВ:
24 лютого 2018 року слідчий СВ Чечелівського ВП ДВП ГУНПУ в Дніпропетровській області ОСОБА_4 , за погодженням з прокурором Дніпропетровської місцевої прокуратури № 4 ОСОБА_3 звернувся до суду з клопотання про обрання застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_6 .

В обґрунтування клопотання зазначає, що ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у лютому місяці 2018 року вчинив умисне кримінальне правопорушення проти безпеки руху та експлуатації транспорту. Так, він, 22.02.2018 приблизно о 09:00 годин спільно з ОСОБА_7 ІНФОРМАЦІЯ_2 , будучи неофіційно працевлаштованими в автомийці, що розташована по АДРЕСА_3 , отримали замовлення від раніше їм малознайомої ОСОБА_8 ІНФОРМАЦІЯ_3 щодо здійснення мийки належного їй автомобіля марки «PEUGEOT» моделі 308, державний реєстраційний знак НОМЕР_1 , VIN: НОМЕР_2 . В подальшому тієж ж доби, тобто 22.02.2018 року в період часу з 14:00 до 18:00 годин перебуваючи на території автомийки, що розташована за адресою: м. Дніпро, вул. Набережна Заводська 7/1 з метою здійснення миття вказаного автомобіля, ОСОБА_6 , запропонував раніше йому малознайомій потерпілій ОСОБА_8 , надати йому ключі від належного їй автомобіля марки «PEUGEOT» 308, державний реєстраційний знак НОМЕР_1 , VIN: НОМЕР_2 , нащо остання будучи впевненою в сумнівності намірів ОСОБА_6 , передала йому ключі від власного автомобіля. Далі ОСОБА_6 , перебуваючи на території вказаної автомийки спільно з ОСОБА_7 , в період часу з 14:00 до 18:00 годин, маючи на меті придбати тютюнові вироби у магазині, перебуваючи біля автомобіля марки «PEUGEOT» 308, державний реєстраційний знак НОМЕР_1 , VIN: НОМЕР_2 , що належить їм раніше малознайомій потерпілій ОСОБА_8 , утримуючи при собі заздалегідь надані йому потерпілою ОСОБА_8 , ключі від вказаного автомобіля, вирішили використати вищевказаний транспортний засіб як знаряддя для пересування до продуктового магазину, у зв`язку з чим в цей час у нього спільно з ОСОБА_7 , раптово виник злочинний умисел, спрямований на незаконне заволодіння вказаним транспортним засобом, та він визначив його як предмет свого злочинного посягання. Далі, знаходячись у вказаному місці та у вказаний час, приблизно о 17.00 год. ОСОБА_6 , діючи за попередньою змовою групою осіб з ОСОБА_7 , з використанням отриманого ним ключа від вказаного автомобіля, який йому передала потерпіла ОСОБА_8 , відчинили водійські двері вищевказаного автомобіля «PEUGEOT» 308, державний реєстраційний знак НОМЕР_1 , VIN: НОМЕР_2 , та таким чином, проникли до його салону, після чого з використанням раніше наданого ним потерпілою ОСОБА_8 , ключа, запустивши двигун вищевказаного транспортного засобу, незаконно, таємно, всупереч волі власника, не маючи будь якого права на керування та розпорядження вказаним транспортним засобом, розпочали на ньому рух, переміщуючись по вулицям м. Дніпро. Таким чином, ОСОБА_6 , діючи за попередньою змовою групою осіб з ОСОБА_7 , незаконно заволоділи транспортним засобом, а саме: автомобілем ««PEUGEOT» 308, державний реєстраційний знак НОМЕР_1 , VIN: НОМЕР_2 , що належить потерпілій ОСОБА_8 ІНФОРМАЦІЯ_3 .

Умисні дії ОСОБА_6 , що виразились у незаконному заволодінні транспортним засобом, вчиненому за попередньою змовою групою осіб, кваліфікуються за ч. 2 ст. 289 КК України.

В діях ОСОБА_6 , вбачаються ознаки кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 289 КК України, яке належить до категорії тяжких злочинів, за яке законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк від 5 до 8 років.

Так, підозрюваний ОСОБА_6 може переховуватись від органів досудового розслідування та/або суду, тобто вчинити дії передбачені п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України, оскільки останній усвідомлює невідворотність покарання за вчинення тяжкого кримінального правопорушення за яке передбачено покарання виключно у вигляді позбавлення волі, що вказує на неможливість у разі обрання більш м`якого запобіжного заходу забезпечити явку до органу досудового розслідування та/або суду.

Також, існує ризик, передбачений п. 3 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме: підозрюваний може незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста, у цьому ж кримінальному провадженні.

Жоден з більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти вищевказаним ризикам, тому у досудового розслідування виникла необхідність в обранні ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. У зв`язку з чим слідчий звертається до суду з даним клопотанням.

У судовому засіданні слідчий підтримала своє клопотання, просила його задовольнити.

Прокурор у судовому засіданні підтримав клопотання та просив задовольнити, а також зазначив, що ризики передбачені п. 1, 3 ч. 1 ст. 177 КПК України він підтримує, а ризик передбачений п. 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, був зазначений помилково зазначений у клопотанні та нічим не підтверджується.

У судовому засіданні підозрюваний просив не застосовувати до нього запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, а застосувати до нього запобіжний захід у вигляді домашнього арешту.

Захисник підозрюваного у судовому засіданні долучив до матеріалів клопотання характеризуючи матеріали на підозрюваного, а також просив застосувати до нього запобіжний захід у вигляді домашнього арешту.

Заслухавши думку сторін кримінального провадження, дослідивши клопотання, копії матеріалів, якими слідчий, прокурор обґрунтовують доводи клопотання, слідчий суддя дійшов до висновку, що клопотання слідчого про застосування до ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Відповідно до ч. 1 ст. 194 КПК України, під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

При вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у ст. 177 КПК України, слідчий суддя враховує положення ст. 178 КПК України, зокрема вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним кримінального правопорушення, репутацію підозрюваного, його вік, стан здоров`я, наявність постійного місця проживання, роботи.

У ході розгляду клопотання встановлено, що ОСОБА_6 обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 289 КК України і подане слідчим клопотання відповідає вимогам ст.ст. 183, 184 КПК України.

Так, слідчим та прокурором у судовому засіданні зазначено, що існують ризики, передбачені п. 1, 3 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме, що підозрюваний ОСОБА_6 з метою уникнення відповідальності за скоєне може переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду, а також здійснювати вплив на свідків та потерпілу.

У судовому засіданні встановлено, що ОСОБА_6 раніше не судимий, має постійне місце проживає за адресою: АДРЕСА_2 , має цивільну дружину та на його триманні знаходяться двоє малолітніх дітей.

Виключною (єдиною) метою застосування запобіжних заходів у кримінальному провадженні є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків. Застосування таких заходів завжди пов`язано із необхідністю запобігання ризикам, передбаченим ст. 177 КПК. Слідчий суддя, суд має зважати, що слідчий, прокурор не мають права ініціювати застосування запобіжного заходу за відсутності для цього підстав, передбачених ст. 177 КПК. Тому, в разі розгляду відповідного клопотання, не підкріпленого визначеними у КПК метою та підставами, останнє має бути відхилено.

У рішенні Європейського суду з прав людини у справі «Мамедов проти Росії» від 01 червня 2006 року, зазначено, що «суди, перевіряючи законність та обґрунтованість запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, незмінно посилались на тяжкість обвинувачень як на головний чинник при оцінці ймовірності того, що заявник переховуватиметься від правосуддя, перешкоджатиме ходові розслідування або вчинятиме нові злочини. Однак Суд неодноразово відзначив, що, хоча суворість покарання є визначальним елементом при оцінці ризику переховуватися від правосуддя чи вчинення нових злочинів, потребу позбавлення когось волі не можна оцінювати з виняткового абстрактного погляду, беручи до уваги тільки тяжкість злочину».

Оцінюючи вищевказані обставини, суд також приймає до уваги практику ЄСПЛ, зокрема, що тяжкість обвинувачення не є самостійною підставою для утримання особи під вартою, проте таке обвинувачення у сукупності з іншими обставинами збільшує ризик втечі настільки, що його неможливо відвернути, не взявши особу під варту. У справі «Ілійков проти Болгарії» № 33977/96 від 26 липня 2001 року ЄСПЛ зазначив, що «суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування або повторного вчинення злочинів».

Відповідно до ч. 4 ст. 194 КПК України, якщо при розгляді клопотання про обрання запобіжного заходу прокурор доведе наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним кримінального правопорушення, та наявність достатніх підстав, що існує хоча б один з ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, але не доведе недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів, слідчий суддя має право застосувати більш м`який запобіжних захід, ніж той, який зазначений у клопотанні.

Відповідно до ст. 181 КК України, домашній арешт полягає в забороні підозрюваному, обвинуваченому залишати житло цілодобово або у певний період доби. Домашній арешт застосовується до особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за вчинення якого законом передбачено покарання у вигляді позбавлення волі. Строк дії ухвали слідчого судді про тримання особи під домашнім арештом не може перевищувати двох місяців.

Враховуючи тяжкість кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 289 КК України, у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_6 , вагомість наявних доказів вчинення ним кримінального правопорушення, якими підтверджується вина підозрюваного, враховуючи, що він раніше не судимий, має постійне місце проживання, цивільну дружину та на його утриманні перебувають двоє малолітніх дітей, недоведеність прокурором та слідчим недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів, які могли б слугувати підставою для обрання найсуворішого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, слідчий суддя дійшов до висновку про необхідність застосування відносно підозрюваного ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту.

При цьому, слідчий суддя вважає за необхідне покласти на підозрюваного декілька обов`язків, передбачених ч. 5 ст. 194 КПК України.

Враховуючи наведене та керуючись ст. ст. 131, 132, 176-178, 182-186, 193-197, 205 КПК України, слідчий суддя, -

УХВАЛИВ:
У задоволенні клопотання слідчого про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_6 , підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 289 КК України - відмовити.
Застосувати до підозрюваного ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту за адресою: АДРЕСА_2 , строком на 60 днів, тобто до 23 квітня 2018 року.
Покласти на підозрюваного ОСОБА_6 наступні обов`язки:

1) цілодобово не залишати місця постійного проживання квартиру АДРЕСА_4 ;

2) прибувати по першому виклику до службової особи на визначений нею час;

3) утримуватися від спілкування з свідком ОСОБА_9 , потерпілою ОСОБА_8 .

4 ) повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання.

Контроль за виконанням ухвали покласти на працівників відділення поліції ГУНП в Дніпропетровській області за місцем проживання підозрюваного ОСОБА_6 .

Ухвала щодо застосування запобіжного заходу підлягає негайному виконанню після її оголошення.

На ухвалу може бути подана апеляційна скарга до Апеляційного суду Дніпропетровської області протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1