Ухвала

Іменем України

Справа №712/211/15-к
30 жовтня 2017 року Соснівський районний суд м.Черкаси в складі:
Головуючої - судді ОСОБА_1 , суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3
при секретарі ОСОБА_4
за участю прокурора ОСОБА_5
захисників ОСОБА_6 , ОСОБА_7
обвинувачених ОСОБА_8 , ОСОБА_9
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Черкаси кримінальне провадження по обвинуваченню ОСОБА_9 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.3 ст.27 п.п.6, 11, 12 ч.2 ст.115, ч.ч.3,4 ст.358, ч.2 ст.15 ч.2 ст.190 КК України, ОСОБА_8 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.27 п.п.6, 11, 12 ч.2 ст.115, ч.ч.3,4 ст.358, ч.2 ст.15 ч.2 ст.190 КК Україниу кримінальному провадженні № 0000375,

ВСТАНОВИВ:
Ухвалою від 04.09.2017р. продовжений ОСОБА_8 запобіжний захід тримання під вартою на 60 діб, продовжений ОСОБА_9 запобіжний захід домашній арешт в нічний час доби на 60 діб, тобто по 02.11.2017 року.
Прокурор в судовому засіданні заявила клопотання про продовження строку дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обвинуваченого ОСОБА_10 та домашнього арешту обвинуваченої ОСОБА_9 на 60 діб, обгрунтовуючи, що наявні у кримінальному провадженні ризики, що менш суворі запобіжні заходи не зможуть забезпечити належну процесуальну поведінку обвинувачених, не зменшились.
Обвинувачена ОСОБА_9 , захисник ОСОБА_7 по суті заявленого прокурором клопотання заперечували, обвинувачений ОСОБА_8 , захисник ОСОБА_6 у вирішенні клопотання покладались на розсуд суду.
Відповідно до ч.1 ст. 331 КПК України під час судового розгляду суд за клопотанням сторони обвинувачення або захисту має право своєю ухвалою змінити, скасувати або обрати запобіжний захід щодо обвинуваченого. Незалежно від наявності клопотань суд зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою до спливу двомісячного строку з дня надходження до суду обвинувальною акта, клопотання про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру чи з дня застосування судом до обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. ( ч.3 ст.331 КПК України).
Відповідно до вимог ст. 177 КПК України, підставою для застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави вважати, що підозрюваний може перешкоджати кримінальному провадженню чи вчинити інше правопорушення.
Розглядаючи клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою для прийняття законного та обґрунтованого рішення, суд, відповідно до ст. 178 КПК України, крім наявності вищезазначених обставин, повинен врахувати тяжкість кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється особа та особисті обставини життя особи, які можуть свідчити на користь збільшення (зменшення) ризику переховування від правосуддя чи інших способів неналежної процесуальної поведінки.
Відповідно до ст. 183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден з більш м"яких запобіжних заходів не може запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 цього Кодексу.
Статтею 5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, яка, відповідно до вимог ч.1ст.9 Конституції України, ратифікована Законом від 17.07.1997 року «Про ратифікацію Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, Першого протоколу та протоколів №2,4,7 та 11 Конвенції», і є частиною національного законодавства України, встановлено, що кожна людина має право на свободу і особисту недоторканість. Нікого не може бути позбавлено свободи, інакше ніж відповідно до процедури, встановленої законом, зокрема, у випадку законного арешту або затримання особи, здійсненого з метою її присутності перед компетентним судовим органом на підставі обґрунтованої підозри у вчиненні злочину або якщо обґрунтовано визнається за необхідне запобігти вчиненню нею злочину або її втечі після його вчинення.
Заслухавши учасників судового розгляду, оцінивши в сукупності обставини відповідно до ст. 178 КПК : тяжкість покарань, що загрожують обвинуваченим у разі визнання їх винуватими у кримінальних правопорушення, у вчиненні яких вони обвинувачуються, в тому числі особиво тяжкого насильницького злочину, наслідком якого стала смерть людини, за вчинення якого законом передбачено покарання позбавлення волі до п`ятнадцяти років або довічне позбавлення волі, вчинення обвинуваченими дій щодо приховання наслідків кримінальних правопорушень,враховуючи також ступінь стійкості соціальних зв`язків обвинувачених суд вважає, що на даний час продовжують існувати ризики передбачені п.п. 1,4,5 ч.1 ст. 177 КПК України, а саме що обвинувачені можуть переховуватися від суду, узгоджувати між собою свою позицію, чим перешкоджати встановленню істини у кримінальному провадженні, продовжувати злочинну діяльність і більш м`які запобіжні заходи не зможуть запобігти вищевказаним ризикам.

Вирішуючи дане питання, суд також враховує позицію Європейського суду з прав людини з приводу того, що серйозність пред`явленого обвинувачення і ризик втечі може бути аргументом лише при обранні запобіжного заходу і відповідно до п.3 ст.5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зі спливом певного часу саме тільки існування обґрунтованості підозри перестає бути підставою для позбавлення свободи і продовження тримання під вартою може бути виправданим тільки за наявності конкретного суспільного інтересу, який незважаючи на презумпцію невинуватості переважає принцип поваги до свободи особистості.

Суспільний інтерес в даному конкретному випадку полягає у виконанні завдань, які передбачені ст.2 КПК України, зокрема, у захисті інтересів суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охороні прав, свобод та інтересів інших учасників кримінального провадження, а також забезпеченні швидкого, повного та неупередженого судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до кримінальної відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура, і який, незважаючи на презумпцію невинуватості обвинувачених, превалює над принципом поваги до свободи особистості, про що зазначено у п.79 рішення Європейського Суду з прав людини у справі «Харченко проти України» від 10.02.2011 року, з урахуванням вчинення обвинуваченим ОСОБА_8 дій по прихованню слідів вчинених діянь, з метою запобігання ризику перешкоджання правосуддю суд вважає виправданим тримання обвинуваченому ОСОБА_8 під вартою та недостатнім застосування щодо нього більш м`якого запобіжного заходу, ніж тримання під вартою. Обраний запобіжний захід обвинуваченій ОСОБА_9 відповідає особі обвинуваченої, характеру та тяжкості діянь, які їй інкримінуються, не надає можливості перешкоджання інтересам правосуддя, ухиленню обвинуваченої від суду, ризики щодо цього є дійсними та триваючими.

На підставі викладеного та, керуючись ст., ст. 177, 178, 331 КПК України, суд
У Х В А Л И В :
Продовжити ОСОБА_8 запобіжний захід тримання під вартою на 60 діб, тобто по 28 грудня 2017 року.
Продовжити ОСОБА_9 запобіжний захід домашній арешт на 60 діб, тобто по 28 грудня 2017 року, заборонити ОСОБА_9 залишати місце проживання за адресою АДРЕСА_1 , починаючи з 22.00 години і до 06.00 години.
Ухвала оскарженню не підлягає.
Головуючий
Судді