1-кп/381/439/17
381/4072/17
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
24 листопада 2017 року м. Фастів

Фастівський міськрайонний суд Київської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

потерпілої ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі суду у місті Фастові кримінальне провадження №0001106 від 13.10.2017 року по обвинуваченню ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Красний Луч, Луганської області, українця, громадянина України, має середню-спеціальну освіту, неодруженого, не працюючого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше судимого: 27.02.2007 року вироком Краснолучського міськрайонного суду Луганської області за ст. 185 ч. 3, 190 ч.2, 70 КК України засудженого до 3 років 6 місяців позбавлення волі з іспитовим строком 2 роки; 05.03.2008 року рішення Краснолучського міськрайонного суду Луганської області, а саме позбавлення волі строком 3 роки 6 місяців з іспитовим строком 2 роки скасовано, замінено на позбавлення волі строком 3 роки 6 місяців: 27.05.2008 року вироком Краснолучського міськрайонного суду Луганської області засуджений за сі. 190 ч.2 КК України до позбавлення волі строком 2 роки, згідно ст. 71 КК У крайні приєднано 1 рік 7 місяців позбавлення волі за вироком від 27.02.2007 року Краснолучського міськрайонного суду Луганської області, остаточно: позбавлення волі 3 роки 7 місяців; 13.08.2012 року звільнений з місць позбавлення волі по відбуттю покарання,

у вчиненні злочину передбаченого ч.2 ст.185 КК України, що надійшло до суду з угодою про примирення,-

встановив:
ОСОБА_4 07.10.2017 року о 10 год., перебуваючи у кв. АДРЕСА_3 , з метою викрадення чужого майна, з корисливих мотивів, діючи повторно, скориставшись відсутністю ОСОБА_5 , яка на той час проживала у даній квартирі, викрав у останньої два мобільні телефони марки «HUAWRI Y7» вартістю 3500 грн. кожен, ноутбук марки «ASUS СОRE іЗ 3217U» вартістю 3500 грн. та золоті прикраси, а саме: каблучку золоту з камінцем вагою 1,79 г 585 проби вартістю 1419 грн. 05 коп., сережки золоті з діамантом вагою 1,45 г 585 проби вартістю 960 грн. 05 коп., каблучку золоту з камінцем вагою 1,29 г 585 проби вартістю 892 грн. 05 коп., каблучку золоту вагою 1,57 г 585 проби вартістю 1334 грн. 05 коп., каблучку золоту вагою 1,63 г 585 проби вартістю 1385 грн. 05 коп., каблучку золоту вагою 2,34 г 585 проби вартістю 1989 грн., браслет золотий деформований вагою 1,54 г 585 проби вартістю 1275 грн., хрестик золотий деформований вагою 0,55 г 585 проби вартістю 467 гри. 05 коп. та кулон золотий вагою 1,18 г 585 проби вартістю 748 грн., всього на загальну суму 20 972 грн.. 07.10.2017 року ОСОБА_4 викрадені речі у ОСОБА_6 у якості предметів застави заклав до Фастівського відділення №44 «Повного товариства Ломбард «Кредит Юніон», що розташований за адресою: Київська область, м. Фастів, вул. Соборна №30, отримавши за дані речі грошові кошти в сумі 20 972 грн., після чого витратив їх на власний розсуд.Своїми протиправними умисними діями ОСОБА_4 заподіяв ОСОБА_5 , матеріальної шкоди на загальну суму 20 972 грн..
Таким чином, ОСОБА_4 вчинив злочин, передбачений ч.2 ст. 185 КК України за ознаками таємного викрадення чужого майна (крадіжка), вчиненого повторно.
30 жовтня 2017 року під час досудового розслідування між підозрюваним ОСОБА_4 та потерпілою ОСОБА_5 в порядку, передбаченому ст.ст. 468, 469 та 471 КПК України, укладено угоду про примирення.
Як об`єктивно перевірено судом, в даній угоді обвинувачений ОСОБА_4 та потерпіла ОСОБА_7 дійшли згоди щодо формулювання обвинувачення, істотних для даного провадження обставин. В угоді визначений розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, який відповідає обставинам обвинувачення. Також, сторонами угоди узгоджено покарання, яке ОСОБА_4 повинен понести за вчинений ним злочин, а саме, у вигляді 4 років позбавлення волі, на підставі ст. 75 КК України - звільнити від відбування покарання з випробуванням, встановивши іспитовий строк тривалістю в 2 роки, при цьому поклавши на ОСОБА_4 обов`язки, передбачені п. п. 1, 2 ч. 1 ст. 76 КК України, а саме: 1) періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; 2) повідомляти уповноваженій орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.
В угоді отримана згода обвинуваченого на призначення вказаного покарання. В угоді також передбачені наслідки її укладення, затвердження та невиконання, які роз`яснені обвинуваченому.

Обвинувачений в судовому засіданні, просив вказану угоду з потерпілою ОСОБА_5 , яка також не заперечувала проти цього, затвердити і призначити узгоджену в ній міру покарання, при тому, що безумовно і повно визнав себе винним у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України в обсязі висунутого органами досудового слідства обвинувачення, дав згоду на застосування узгодженого виду та розміру покарання, заявив, що здатний реально та повно виконати взяті на себе відповідно до угоди зобов`язання.

Прокурор в судовому засіданні також вважав, що при укладенні даної угоди дотримані вимоги КПК та КК України, а тому не заперечував проти її затвердження і призначення обвинуваченому узгодженого з потерпілою покарання та інших передбачених угодою заходів.

Розглядаючи в порядку п. 1 ч. 3 ст. 314 та ст. 474 КПК України питання про можливість затвердження даної угоди про примирення на цій стадії судового розгляду, суд виходить з наступного.

Відповідно до правил ст. ст. 468, 469 КПК України у кримінальному провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості та у кримінальному провадженні у формі приватного обвинувачення, може бути укладена угода про примирення між потерпілим та підозрюваним чи обвинуваченим.

Злочин, у вчиненні якого обвинувачується ОСОБА_4 згідно із ст. 12 КК України є злочином середньої тяжкості, від якого є потерпіла особа, і з огляду на фактичні обставини висунутого обвинувачення, державним чи суспільним інтересам шкода не завдана.

Суд шляхом вивчення документів, а також проведення опитування учасників судового провадження додатково переконався, що укладення угоди сторонами було добровільним, тобто не було наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дій будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді. При цьому судом з`ясовано, що ОСОБА_4 повністю усвідомлює зміст укладеної угоди про примирення з потерпілою, характер обвинувачення, щодо якого також визнає себе винним, цілком розуміє свої права, визначені п. 1 ч. 4 ст. 474 КПК України, а також наслідки укладення, затвердження даної угоди, передбачені ч. 2 ст. 473 КПК України, та наслідки її не виконання, передбачені ст. 476 КПК України, а тому підстави для твердження про винуватість обвинуваченого ОСОБА_4 ,на думку суду, беззаперечно існують.

Також суд погоджується і з тим, що визначені сторонами в угоді вид і розмір покарання не виходять за межі загальних та спеціальних засад його призначення, встановлених ст. 65 КК України, а саме, воно пропонуються у межах, встановлених санкцією ч. 2 ст. 185 КК України, що передбачає відповідальність за вчинений злочин з урахуванням ступені тяжкості вчиненого злочину, особи винного і обставин, що пом`якшують та обтяжують покарання, а отже, узгоджена міра покарання має конкретний вираз.

Будь-яких інших підстав, зазначених у тому числі і у пункті 19 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 13 від 11 грудня 2015 року «Про практику здійснення судами кримінального провадження на підставі угод», які згідно з правилами кримінального процесуального закону перешкоджали б суду прийняти процесуальне рішення за умовами перевіреної судом угоди, не встановлено.

Отже, на підставі всіх об`єктивно з`ясованих обставин, підтверджених доказами та оцінених судом відповідно до ст. 94 КПК України, з врахуванням доводів учасників судового провадження, суд дійшов висновку, що мало місце діяння, передбачене ч. 2 ст. 185 КК України, у вчиненні якого обвинувачується ОСОБА_4 ,форма та зміст угоди про примирення від 30 жовтня 2017 року відповідають вимогам КПК та КК України, а тому наявні всі правові підстави для затвердження цієї угоди і призначення узгодженого йому сторонами міри покарання.

Враховуючи викладене, суд, керуючись п. 1 ч. 3 ст. 314, ч. 2 ст. 373, ст.ст. 374, 474 та 475 КПК України, -

ЗАСУДИВ:
Затвердити угоду про примирення від 30 жовтня 2017 року між обвинуваченим ОСОБА_4 та потерпілою ОСОБА_5 .

ОСОБА_4 , визнати винним у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України та призначити покарання у виді позбавлення волі строком на 4 (чотири) роки.
На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбування покарання у виді позбавлення волі з випробуванням з іспитовим строком на 2 (два) роки.

На підставі ст. 76 КК України зобов`язати ОСОБА_4 періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

Іспитовий строк відбування покарання обвинуваченому ОСОБА_4 обчислювати з дня постановлення вироку.

Речові докази після набрання вироком законної сили, а саме: два мобільні телефони марки «HUAWRI Y7» ноутбук марки «ASUS CORE іЗ 3217U» та золоті прикраси 585 проби, а саме: каблучка з камінцем вагою 1,79 г, сережки з діамантом вагою 1,45 г, каблучка з камінцем вагою 1,29 г, каблучка вагою 1,57 г, каблучка вагою 1,63 г, каблучка вагою 2,34 г, браслет деформований вагою 1,54 г, хрестик деформований вагою 0,55 г та кулон вагою 1,18 г, які знаходиться у Фастівському ВП повернути потерпілій ОСОБА_5 ..

Вирок може бути оскаржений до Апеляційного суду Київської області через Фастівський міськрайонний суд Київської області протягом 30-ти днів з дня його проголошення.
Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку, і його копія після проголошення негайно вручається обвинуваченому та прокурору.

Копія судового рішення не пізніше наступного дня після ухвалення надсилається учаснику судового провадження, який не був присутній у судовому засіданні.

Суддя ОСОБА_1