Справа № 348/2003/17
Провадження № 1-кп/346/111/18
В И Р О К

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 лютого 2018 року м. Коломия

Коломийський міськрайонний суд
Івано-Франківської області
колегія в складі: головуючої судді ОСОБА_1 ,

суддів: ОСОБА_2 , ОСОБА_3
за участю: секретаря ОСОБА_4 ,
прокурора ОСОБА_5 ,
потерпілої ОСОБА_6 ,
законного представника ОСОБА_7 ,
обвинуваченого ОСОБА_8 ,
захисника ОСОБА_9 ,
розглянувши у закритому судовому засіданні в залі суду м. Коломия обвинувальний акт у кримінальному провадженні № 0000513 від 29.07.2017 року про обвинувачення ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та жителя АДРЕСА_1 , громадянина України, українця, освіта повна загальна середня, не одружений, не судимий, у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.15, ч.3 ст.152 КК України,-
В С Т А Н О В И Л А :
обвинувачений ОСОБА_8 29.07.2017 року близько 03 год. 30 хв., перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння, йшов по вул.. Річкова в с. Красна Надвірнянського району Івано-Франківської області, де побачив потерпілу неповнолітню ОСОБА_6 , яка йшла додому.

З метою насильницького задоволення своєї статевої пристрасті, діючи умисно, обвинувачений ОСОБА_10 схопив потерпілу неповнолітню ОСОБА_11 за руку, повалив її на землю та почав стягувати з неї одяг. З метою подолання опору потерпілої, обвинувачений ОСОБА_10 , застосував до потерпілої ОСОБА_11 фізичне насильство у вигляді ударів руками у різні ділянки тіла намагаючись вчинити із потерпілою насильницький статевий акт природнім способом тобто зґвалтувати її. Однак, побачивши, що потерпіла ОСОБА_11 втратила свідомість від отриманих ударів та стиснення шиї, обвинувачений ОСОБА_10 з місця події втік, не довівши задумане до кінця з причин, що не залежали від його волі.

В результаті протиправних дій обвинуваченого ОСОБА_10 неповнолітній потерпілій ОСОБА_11 спричинено тілесні ушкодження у вигляді: одного синця в ділянці шиї, одного синця в ділянці грудної клітки, одного синця в ділянці підборіддя, по одному синцю в ділянках обох плечових суглобів, два синця в ділянці правого плеча, один синець в ділянці лівого плеча, один синець в ділянці правого ліктьового суглоба; множинні подряпини в ділянках шиї, обох передпліч, лівої кисті, тулуба, сідниць, обох стегон, обох колінних суглобів, правої гомілки, які згідно висновку судово-медичної експертизи №516 від 31.07.2017 року відносяться до легких тілесних ушкоджень.

Допитаний у судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_8 свою вину у вчиненому кримінальному правопорушенні визнав повністю та пояснив, що дійсно 29.07.2017 року близько 03 год. 30 хв., перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння, йшов по вул.. Річкова в с. Красна Надвірнянського району Івано-Франківської області додому та побачив потерпілу ОСОБА_12 , хотів з нею поговорити. В подальшому з метою згвалтування схопив потерпілу ОСОБА_11 за руку, повалив на землю та почав стягувати з неї одяг.Однак потерпіла чинила опір і він, обвинувачений ОСОБА_10 , наніс потерпілій декілька ударів руками у різні ділянки тіла, стискав шию, вважаючи нанесені удари несильними, а коли побачив, що потерпіла ОСОБА_11 втратила свідомість, то злякався і з місця події втік, не довівши задумане до кінця з причин, що не залежали від його волі. Щиро розкаюється у вчиненому, та просить суворо його не карати.

Потерпіла неповнолітня ОСОБА_6 та її законий представник на суворому покаранні не наполягають.

Враховуючи те, що обвинувачений у повному обсязі визнав свою вину у вчиненні інкримінованого йому органом досудового розслідування кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.15, ч.3 ст.152 КК України при обставинах, викладених в обвинувальному акті, беручи до уваги, що інші учасники судового розгляду також не оспорювали фактичні обставини справи, і судом встановлено, що учасники судового розгляду, в тому числі обвинувачений, правильно розуміють зміст цих обставин та відсутні сумніви щодо добровільності та істинності їх позицій, роз`яснивши їм положення ст. 349 КПК України про те, що в такому випадку вони будуть позбавлені права оспорювати фактичні обставини справи в апеляційному порядку з підстав розгляду провадження за відсутності учасників судового провадження, не дослідження доказів у судовому засіданні або з метою оспорити встановлені досудовим розслідуванням обставини, вислухавши думку учасників судового розгляду, які не заперечували проти розгляду кримінальної справи в порядку, передбаченого ч.3 ст. 349 КПК України, суд визнає недоцільним дослідження доказів стосовно тих фактичних обставин справи, які ніким не оспорюються.
Крім повного визнання обвинуваченим своєї вини, його вина у вчиненні встановленого судом кримінального правопорушення повністю доведена доказами, що містяться в обвинувальному акті та матеріалах кримінального провадження, котрі ніким з учасників процесу не оспорюються, є належними і допустимими.
Обвинувачений вірно розуміє зміст обставин справи і у суду немає сумнівів в добровільності та істинності його позиції.
Дії обвинуваченого ОСОБА_8 слід кваліфікувати за ч.2 ст.15, ч. 3 ст.152 КК України як закінчений замах на зґвалтування неповнолітньої, тобто закінчений замах на статеві зносини із застосуванням фізичного насильства, вчиненого щодо неповнолітньої.
Відповідно до ст. 65 КК України та п.1 постанови Пленуму ВСУ №7 "Про практику призначення судами кримінального покарання"під час призначення покарання у кожному конкретному випадку суди мають враховувати ступінь тяжкості вчиненого злочину, дані про особу винного та обставин, що пом`якшують і обтяжують покарання. Особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне і достатнє для її виправлення та попередження вчиненню нових злочинів.
Призначаючи покарання обвинуваченому ОСОБА_10 суд відповідно до ст.ст.65, 66, 67 КК України бере до уваги ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного, а також обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.
Обставинами, які пом`якшують покарання обвинуваченому ОСОБА_8 судом визнаються зізнання та щире каяття у вчиненому, активне сприяння розкриттю злочину.
Обставиною, яка обтяжує покарання обвинуваченого, є вчинення злочину у стані алкогольного сп`яніння.
Приймаючи до уваги ту обставину, що обвинувачений позитивно характеризується по місцю проживання, на обліку в психоневрологічному та наркологічному кабінетах Надвірнянської ЦРЛ не перебуває, що до кримінальної відповільності притягується вперше, молодий вік обвинуваченого, що потерпіла на суворому покаранні не наполягає, то суд вважає за доцільне застосувати ч.1 ст.69 КК України і перейти до іншого більш м`якого виду основного покарання, не зазначеного в санкції ч.3 ст.152 КК України за цей злочин - у виді обмеження волі. Саме таке покарання обвинуваченому на думку суду, внесе корективи в його соціально-психологічні властивості, нейтралізує негативні настанови та змусить додержуватись положень закону про кримінальну відповідальність, позбавить можливості обвинуваченого вчиняти нові злочини і буде необхідним для попередження нових кримінальних правопорушень.

На підставі наведеного та керуючись ст.ст. 373,374,376 КПК України, колегія суддів-
З А С У Д И Л А:
ОСОБА_8 визнати винним у вчинені злочину, передбаченого ч.2 ст.15, ч.3 ст.152 КК України та застосувавши ч.1 ст.69 КК України призначити покарання у виді обмеження волі на строк 2 (два) роки.

Строк відбуття покарання обчислювати з моменту прибуття засудженого до місця відбування покарання в порядку виконання вироку.

Вирок може бути оскаржений до Апеляційного суду Івано-Франківської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення через Коломийський міськрайонний суд.
Головуюча суддя ОСОБА_1

Судді ОСОБА_2

ОСОБА_3