У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

25.07.2017 року місто Одеса

Слідчий суддя Приморського районного суду м. Одеси ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , за участю прокурора ОСОБА_3 , адвоката ОСОБА_4 , підозрюваного ОСОБА_5 , розглянувши у закритому судовому засіданні клопотання старшого слідчого в ОВС відділу РЗ у СТ СУ ГУ НП в Одеській області ОСОБА_6 , узгодженого з прокурором відділу прокуратури Одеської області ОСОБА_3 , про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою по матеріалам досудового розслідування, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000874 від 02 грудня 2016 року, відносно:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Херсон, українця, громадянина України, з середньою освітою, який офіційно не працюючого, розлученого, має на утриманні неповнолітню доньку ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , зареєстрованого та мешкаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не засудженого

підозрюваного в скоєнні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 286, ч. 1 ст. 135 КК України, -

В С Т А Н О В И В:
З клопотання слідчого вбачається, що 02 грудня 2016 року у невстановлений досудовим розслідуванням час ОСОБА_5 , перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння (згідно з висновком щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції № 002102 від 02.12.2016), чим позбавив себе можливості правильно орієнтуватися в дорожній обстановці, достеменно знаючи, що керування транспортними засобами у стані алкогольного сп`яніння заборонено, приступив до керування технічно справного автомобіля «Renault Logan» р/н НОМЕР_1 , чим допустив порушення вимог п/п «а» п. 2.9. «Правил дорожнього руху» України (введені в дію 01.01.2002 відповідно до постанови Кабінету Міністрів України № 1306 від 10.10.2001).
У подальшому, у темну пору доби, ОСОБА_5 , здійснював рух по асфальтованому, сухому дорожньому покриттю вул. Ак. Корольова у Київському району м. Одеси, на якій організований двосторонній двохрядний рух у кожному напрямку, напрямки якого розділені подвійною суцільною лінією дорожньої розмітки 1.3, з боку вул. Архітекторська в напрямку вул. Ак. Вільямса, на освітленій міським вуличним освітленням ділянці, по лівій смузі свого напрямку руху, зі швидкістю 72 - 73 км/год. (відповідно висновку судової транспортно-трасологічної експертизи слідів на автомобілі «Renault Logan» р/н НОМЕР_1 , осколків, вилучених з місця дорожньо-транспортної події, авто технічної експертизи обставин наїзду на пішохода № 5727 від 14.06.2017 ), яка перевищує установлену в населених пунктах швидкість, чим порушив вимоги п. 12.4. зазначених Правил.
Діючи самовпевнено, ОСОБА_5 був неуважним, рух керованого автомобіля постійно не контролював, обрав швидкісний режим без врахування дорожньої обстановки, за дорожньою обстановкою не слідкував, відповідно не відреагував на її зміну.
Здійснюючи подальший рух та наближаючись до розташованого ліворуч будинку № 112 по вул. Ак. Корольова та до нерегульованого пішохідного переходу (на момент події світлофорний об`єкт працював у режимі «жовтого миготіння»), позначеного дорожніми знаками 5.35.1 5.35.2 «Пішохідний перехід» та дорожньою розміткою 1.14.3 «зебра» на добре освітленій міським вуличнім ліхтарним освітленням ділянці, заходів, що виключають виникнення та розвиток аварійної ситуації не вжив, у порушення вимог п. 1.5., п/п «б» п. 2.3., п.п. 12.1., 12.3, 18.1. «Правил дорожнього руху» України, відволікся від керування, внаслідок чого, не переконався, що на пішохідному переході немає пішоходів, для яких можуть бути створені перешкоди або небезпека для руху.
З моменту об`єктивної можливості виявити трьох пішоходів ОСОБА_8 , ОСОБА_9 та ОСОБА_10 , які перетинали проїзну частину з ліва на право за ходом руху його транспортного засобу у встановленому для переходу місці по зазначеному пішохідному переходу, своєчасно не відреагував на виниклу небезпеку для руху, при відсутності яких-небудь перешкод технічного або іншого характеру не зменшив швидкість руху керованого ним транспортного засобу аж до його зупинки, тим самим змусив пішоходів самостійно уникати наїзду на них пішохід ОСОБА_10 побіг зі смуги руху автомобіля, а пішоходи ОСОБА_8 та ОСОБА_9 зупинилися для пропуску автомобіля.
Діючи з необережності, проявляючи злочинну самовпевненість, та маючи об`єктивну і реальну можливість недопущення дорожньо-транспортної події, ОСОБА_5 проігнорував вимоги п. 18.1. «Правил дорожнього руху», не прийняв мір до зупинки керованого ним транспортного засобу, а навпаки нехтуючи особистою безпекою та безпекою інших учасників руху, продовжив рух керованого автомобілю с застосуванням маневру ліворуч та виїздом на смугу зустрічного руху виїхав на нерегульований пішохідний перехід, де передньою правою частиною автомобіля скоїв наїзд на пішоходів ОСОБА_9 і ОСОБА_8 , які зупинилися на пішохідному переходу на середині проїзної частини та пішохід ОСОБА_8 на момент наїзду встиг розвернутися та зробити крок у зворотному напрямку.
В результаті дорожньо-транспортної пригоди ОСОБА_8 , згідно з висновком судово-медичної експертизи № 143 від 23.01.2017 отримав тілесні ушкодження у вигляді відкритого осколкового перелому лівого стегна в середній та нижній третинах, закритого осколкового перелому правої великогомілкової кістки в верхній та середній третинах, закритого перелому шийки правого плеча в верхній третині, закритої черепно-мозкової травми у формі струсу головного мозку, садна голови та лівої поперекової ділянки, які згідно з п. 2.1.3 «м» Правил судово-медичного визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень, затверджених Наказом № 6 МОЗ України від 17.01.1995 р., відносяться до категорії тяжких тілесних ушкоджень за критерієм небезпеки для життя.
Таким чином, ОСОБА_5 у сукупності допустив порушення вимог п.1.5., п/п «а» п. 2.9., п/п «б» п. 2.3., п. 12.1., 12.3., 12.4., 18.1. «Правил дорожнього руху» України (введені в дію 01.01.2002 відповідно до постанови Кабінету Міністрів України № 1306 від 10.10.2001), та в його діях вбачаються ознаки кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України, за кваліфікуючими ознаками: порушення правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що заподіяло потерпілому тяжкі тілесні ушкодження.
Крім того, 02 грудня 2016 року приблизно о 23.00 год. у водія ОСОБА_5 , який перебував в м. Одеса поруч з будинком № 112 по вул. Ак. Корольова, після скоєння ним дорожньо-транспортної пригоди на «Renault Logan» р/н НОМЕР_1 , виник раптовий злочинний умисел на не надання допомоги особам, яких він своїми діями поставив в безпечне для життя положення, та зникнення з місця вчиненого злочину з метою уникнення відповідальності за скоєне кримінальне правопорушення.
Так, у зазначений день та час ОСОБА_5 , у порушення вимог п. 2.10 «Правил дорожнього руху» України (введені в дію 01.01.2002 відповідно до постанови Кабінету Міністрів України № 1306 від 10.10.2001), навмисно не залишився на місці події, заходів для надання медичної допомоги потерпілому не прийняв, швидку медичну допомогу для надання первинної допомоги потерпілим не викликав, в органи поліції про дорожньо-транспортний випадок не повідомив, прізвища й адреси очевидців події не записав, заходів до забезпечення схоронності слідів події не прийняв, а зник з місця пригоди, чим залишив без допомоги неповнолітнього потерпілого ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , що перебував у небезпечному для життя положенні, і позбавлені можливості вжити заходів до самозбереження, внаслідок безпомічного стану, хоча повинен надати йому допомогу, при тому, що сам поставив потерпілого в небезпечний для життя стан.
Згідно з висновком судово-медичної експертизи № 143 від 23.01.2017, слідує, що отримані пішоходом ОСОБА_8 внаслідок наїзду тілесні ушкодження відносяться до категорії тяжких тілесних ушкоджень, за критерієм небезпеки для здоров`я.
У діях ОСОБА_5 вбачаються ознаки кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 135 КК України за кваліфікуючими ознаками: завідоме залишення без допомоги особи, яка перебуває в небезпечному для життя стані, і позбавлена можливості вжити заходів до самозбереження внаслідок безпорадного стану, якщо той, хто залишив без допомоги, сам поставив потерпілого в небезпечний для життя стан.
У вчиненні кримінального правопорушення підозрюється ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .
24.07.2017 р. повідомлення про підозру про вчинення ОСОБА_5 кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 286, ч. 1 ст. 1 ст. 135 КК України складено та в цей же день вручено підозрюваному.
Допитаний як підозрюваний ОСОБА_5 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 286, ч. 1 ст. 1 ст. 135 КК України, дати показів відмовився.
Підозра ОСОБА_5 підтверджується зібраними у кримінальному провадженні доказами, а саме: протоколом огляду місця події від 01.12.2016 та схемою до нього; протоколами допитів потерпілого ОСОБА_8 та свідків ОСОБА_10 та ОСОБА_9 , висновком судово-медичної експертиз № 143 від 23.01.2017 ОСОБА_8 , висновком судової транспортно-трасологічної експертизи слідів на автомобілі «Renault Logan» р/н НОМЕР_1 , осколків, вилучених з місця дорожньо-транспортної події, авто технічної експертизи обставин наїзду на пішохода № 5727 від 14.06.2017, яким встановлено, що автомобіль «Renault Logan» р/н НОМЕР_1 перед наїздом рухався зі швидкістю 72 - 73 км/год., яка перевищує установлену в населених пунктах швидкість; висновком судової авто технічної експертизи обставин наїзду автомобіля «Renault Logan» р/н НОМЕР_1 на пішохода № 17-3013 від 11.07.2017.
Відповідно до висновку судової авто технічної експертизи обставин наїзду автомобіля «Renault Logan» р/н НОМЕР_1 на пішохода № 17-3013 від 11.07.2017 встановлено, що належні дії водія автомобіля «Renault Logan» р/н НОМЕР_1 в умовах події при під їзді до пішохідного переходу регламентувалися вимогами пункту 18.1 ПДР, відповідно яких йому слід було рухатися з такою швидкістю в рамках обмежень, регламентованих пунктом 12.4 ПДР (не більш 60 км/год.), яка б дозволила вчасно знизити швидкість і, при необхідності, зупинитися, з ціллю надання дороги пішоходам, що перетинали дорогу по пішохідному переходу.
По встановлених слідством вихідних даних водій автомобіля «Renault Logan» р/н НОМЕР_1 мав технічну можливість повільно знизити швидкість і зупинитися для надання дороги пішоходам зі швидкості 80 км/год. і тим більш мав таку можливість зі швидкості 60 км/год., тому експертної точки зору, у причинному зв`язку з фактом наїзду на пішоходів знаходяться фактичні дії водія по ігноруванню вимог пункту 18.1 ПДР.
Тим самим, органом досудового розслідування встановлена достатність доказів, що в діях ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , котрі знайшли своє відображення у порушенні правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що заподіяло потерпілому тяжкі тілесні ушкодження та завідоме залишення без допомоги особи, яка перебуває в небезпечному для життя стані, і позбавлена можливості вжити заходів до самозбереження внаслідок безпорадного стану, якщо той, хто залишив без допомоги, сам поставив потерпілого в небезпечний для життя стан; вбачаються ознаки кримінальних правопорушень, відповідальність за вчинення яких передбачена ч. 2 ст. 286, ч. 1 ст. 135 КК України.
Прокурор підтримав в судовому засіданні клопотання слідчого, вважаючи мету і підстави застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обґрунтованими та такими, що підлягає задоволенню, оскільки існують ризики, що підозрюваний може створити штучні докази, незаконно впливати на свідків, потерпілу сторону, знищити та спотворити докази, які не були знайдені досудовим слідством, переховуватись від слідства та суду.

Захисник та підозрюваний ОСОБА_5 , у судовому засіданні, кожен окремо, під час розгляду клопотання заперечували проти застосування відносно підозрюваного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, оскільки ризики передбачені ст. 177 КПК України, прокурором не доведені. Також, захисник у судовому засіданні повідомив, що у підозрюваного на утриманні перебуває неповнолітня донька ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Вивчивши клопотання та матеріали справи, які обґрунтовують доводи клопотання, вислухавши прокурора, який наполягав на обранні такого запобіжного заходу, вислухавши думку захисника та підозрюваного, які заперечували проти задоволення клопотання слідчого, прихожу до висновку, що клопотання слідчого підлягає задоволенню з наступних підстав.

З наданих матеріалів досудового розслідування вбачається, що ОСОБА_5 обґрунтовано підозрюється у скоєнні злочинів, передбачених ч.1 ст. 135, ч. 2 ст. 286 КК України, за одне з яких передбачено покарання у вигляді позбавлення волі строком до 8 років, тобто у вчиненні тяжкого злочину, який є неумисним злочином.

Метою застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою підозрюваному ОСОБА_5 є: запобігання спробам незаконно впливати на потерпілу сторону та свідків, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, а саме: переховуватись від слідства та суду.

Викладені обставини свідчать про наявність ризиків, які дають достатні підстави вважати, що підозрюваний ОСОБА_5 може порушити покладені на нього Законом процесуальні обов`язки.

Застосування до ОСОБА_5 більш м`якого запобіжного заходу неможливе, оскільки існують ризики того, що він може впливати та здійснювати тиск на свідків та потерпілу сторону у цьому кримінальному провадженні, перешкоджати у розслідувані кримінального провадження іншим чином, переховуватись від слідства та суду.

Крім того, слід зазначити, що ОСОБА_5 після вчинення дорожньо-транспортної пригоди місце дорожньо-транспортної пригоди залишив, не вживши всіх можливих заходів по наданню потерпілим необхідної невідкладної першої медичної допомоги, що свідчить про можливість переховування останнього від органів досудового розслідування та суду, з метою уникнення покарання за скоєні злочини.

При вирішенні питання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, слідчий суддя також враховує обставини, передбачені ст.178 КПК України, а саме: вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним кримінального правопорушення, тяжкість покарання, що загрожує ОСОБА_5 у разі визнання його винуватим, що він скоїв кримінальне правопорушення в стані алкогольного сп`яніння, вік та стан його здоров`я, його репутацію, майновий стан, наявність чи відсутність судимостей, наявність міцних соціальних зв`язків.

Також слідчий суддя вважає, що прокурором під час розгляду клопотання надано достатньо матеріалів (доказів), які є достатніми для переконання, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти доведеним під час розгляду ризикам.

Обставин, передбачених ч.2 ст.183 КПК України, які є перешкодою для застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою немає.

Таким чином, на підставі наданих слідчому судді матеріалів, оцінюючи всі встановлені під час розгляду клопотання обставин, слідчий суддя обґрунтовано вважає, що більш м`які запобіжні заходи можуть не забезпечити належної поведінки ОСОБА_5 .

Враховуючи положення ч.3 ст.183 КПК України слідчий суддя вважає за необхідне визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним обов`язків, передбачених КПК України.

Керуючись ст.ст.132, 176, 177, 178, 183-184, 186, 193, 194, 196, 197, 205 КПК України, слідчий суддя,-

У Х В А Л И В:

Застосувати до ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою в ОУВП-21 в Одеській області.

Визначити розмір застави, як запобіжного заходу, достатнього для забезпечення виконання підозрюваним ОСОБА_5 обов`язків, передбачених КПК України, у розмірі 60 (шістдесяти) розмірів прожиточного мінімуму для працездатних осіб, що становить 96000 (дев`яносто шість тисяч) гривень (60 X 1600 =96000), яку підозрюваний або заставодавець мають право у будь який момент внести на депозитний рахунок Територіального управління Державної судової адміністрації України в Одеській області (ТУ ДСА України в Одеській області), призначення платежу: застава за підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , провадження №1-«кс»/522/13835/17, справа №522/23529/16-к.
Підозрюваний звільняється з-під варти після внесення застави.
У разі внесення застави покласти на підозрюваного ОСОБА_5 обов`язки передбачені ч.5 ст.194 КПК України:
1) прибувати за кожною вимогою слідчого, прокурора, слідчого судді, суду;
2) не відлучатися із населеного пункту, в якому він зареєстрований, проживає чи перебуває, без дозволу слідчого, прокурора або суду;
3) повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання та/або місця роботи.
Роз`яснити підозрюваному наслідки невиконання вказаних обов`язків, а саме: у разі, якщо підозрюваний будучи належним чином повідомлений, не явився за викликом до слідчого, прокурора, слідчого судді, суду, без поважних причин не повідомив про причину своєї неявки або якщо порушив інші покладені на нього при застосуванні запобіжного заходу обов`язки, застава звертається в дохід держави та зараховується до спеціального фонду Державного бюджету України і використовується у порядку, встановленому законом для використання коштів судового збору. У разі зверненні застави в дохід держави слідчий суддя вирішує питання про застосування до підозрюваного запобіжного заходу у вигляді застави у більшому розмірі або іншого запобіжного заходу.
Ухвала слідчого судді діє на строк досудового розслідування, тобто до 21.09.2017 року.

Апеляційна скарга на ухвалу слідчого судді може бути подана протягом п`яти днів з дня її оголошення. Для особи, яка перебуває під вартою строк подачі апеляційної скарги обчислюється з моменту вручення їй копії судового рішення.

Подання апеляційної скарги на ухвалу слідчого судді зупиняє набрання нею законної сили, але не зупиняє її виконання.

Слідчий суддя: ОСОБА_1