справа № 488/4467/17
провадження № 1-кп/488/153/18
В И Р О К
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06.02.2018 року Корабельний районний суд м. Миколаєва

у складі :

головуючого судді - ОСОБА_1

секретаря судового засідання - ОСОБА_2 ,

за участю сторін кримінального провадження:

прокурора - ОСОБА_3 ,

захисника - ОСОБА_4 ,

обвинуваченого - ОСОБА_5 ,

розглянувши у підготовчому судовому засіданні в м.Миколаєві кримінальне провадження, яке внесене до Єдиного державного реєстру досудових розслідувань за №0002819, по обвинуваченню

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Кокчетов Казахстан, з середньою освітою, працюючого за усною домовленістю, неодруженого, раніше в силу ст.. 89 КК України не судимого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

-у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 309 КК України,

В С Т А Н О В И В
22.11.2017 року близько 11 години 00 хвилини обвинувачений ОСОБА_5 , знаходячись на зупинці громадського транспорту «Кутузова», навпроти будинку № 221 по пр..Богоявленському в м.Миколаєві, з метою особистого вживання без мети збуту незаконно придбав у іншої особи, матеріали відносно якої виділенні в окреме провадження, в медичному шприці особливо небезпечний наркотичний засіб опій ацетильований в об`ємі не менше 2 мл, який став зберігати при собі для подальшого власного вживання.

Після чого, продовжуючи незаконно зберігати названий наркотичний засіб, перебуваючи у тому ж місті близько 11 години 15 хвилин ОСОБА_5 , побачивши працівників поліції, викинув на територію домоволодіння АДРЕСА_2 , медичний шприц з незаконно придбаним ним особливо небезпечним наркотичним засобом опієм ацетильованим, маса якого у порахунку на суху речовину становить 0,128 г, який був виявлений та вилучений працівниками поліції в період з 12 годин 25 хвилин по 12 годин 30 хвилин час під огляду території згаданого домоволодіння.

Дії ОСОБА_5 органом досудового розслідування кваліфіковані за ч.1 ст. 309 КК України як незаконне придбання та зберігання наркотичних засобів без мети збуту.

29.11.2017 року між прокурором Миколаївської місцевої прокуратури № 2 ОСОБА_3 , якій на підставі ст.. 37 КПК України надані повноваження прокурора у кримінальному провадженні № 0002819, з одного боку, та обвинуваченим ОСОБА_5 , з іншого боку, за участю захисника ОСОБА_4 , укладено угоду про визнання винуватості у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 309 КК України, за викладених вище обставин.
Відповідно до угоди про визнання винуватості ОСОБА_5 зобов`язується беззастережно визнати винуватість в обсязі висунутого обвинувачення та співпрацювати у викритті кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України, вчиненого ОСОБА_6 , в рамках кримінального провадження № 1810.

Сторони також погодились на призначення покарання ОСОБА_5 за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 309 КК України, у виді штрафу у розмірі 50 неоподатковуваних мінімумів громадян, що становить 850 гривень.

Розглядаючи питання про затвердження угоди суд виходить з наступного.
Відповідно до п. 2 ст. 468 КПК України у кримінальному провадженні може бути укладено угоду між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим про визнання винуватості.
Згідно ч. 4 ст. 469 КПК України,угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості, тяжких злочинів.
Відповідно до ст..12 КК України кримінальне правопорушення, яке вчинив ОСОБА_5 , відноситься до категорії злочинів середньої тяжкості, а отже угоду про визнання винуватості у вчиненні цього злочину може бути укладено.
Судом встановлено, що обвинувачений цілком розуміє положення п. 1 ч. 1 ст. 473 КПК України, ч. 4 ст. 474 КПК України, укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дії будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.
За таких обставин, суд вважає доведеним те, що ОСОБА_5 вчинив інкриміноване йому кримінальне правопорушення, та дії останнього, які виразились у незаконному придбанні та зберіганні наркотичних засобів без мети збуту, кваліфікує за ч. 1 ст. 309 КК України.

Виходячи з викладеного, та, беручи до уваги дані про особу обвинуваченого, який раніше не судимий, працює, характеризується посередньо, суд дійшов висновку про наявність підстав для затвердження угоди про визнання винуватості, укладеної між прокурором і обвинуваченим, та призначення останньому узгодженого сторонами покарання.
Керуючись ст.ст. 474, 475 КПК України, суд, -

У Х В А Л И В

Затвердити угоду про визнання винуватості від 29.11.2017 року між прокурором Миколаївської місцевої прокуратури № 2 ОСОБА_3 , якій на підставі ст.. 37 КПК України надані повноваження прокурора у кримінальному провадженні № 0002819, з одного боку, та обвинуваченим ОСОБА_5 , з іншого боку, за участю захисника ОСОБА_4 ..
Визнати ОСОБА_5 винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 309 КК України, призначивши узгоджене між сторонами покарання у виді штрафу в дохід держави у розмірі 50 неоподатковуваних мінімумів громадян, що становить 850 гривень.

Вирок може бути оскаржений в апеляційному порядку до Апеляційного суду Миколаївської області через Корабельний районний суд м. Миколаєва протягом тридцяти днів з дня його проголошення , з підстав передбачених ч. 4 ст. 394 КПК України.

Суддя
Корабельного районного суду
м.Миколаєва ОСОБА_1