Справа № 495/700/18
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19.02.2018 року м. Білгород-Дністровський

Білгород-Дністровський міськрайонний суд Одеської області у складі:

головуючого одноособово судді ОСОБА_1
за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2
розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду м. Білгород-Дністровського кримінальне провадження внесеного в ЄРДР № 0001700 за обвинуваченням:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Кривий Ріг Дніпропетровської області українця, громадянина України, з середньо-спеціальною освітою, офіційно не працюючого, одруженого, в силу ст. 89 вважається особою, яка не має судимості, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.125 КК України, -

сторони кримінального провадження:
прокурор Білгород-Дністровської місцевої прокуратури ОСОБА_4
обвинувачений ОСОБА_3
потерпілий ОСОБА_5

ВСТАНОВИВ:

Обвинувачений ОСОБА_3 скоїв кримінальне правопорушення при наступних обставинах:

Так, 26.06.2017 року, приблизно о 13 годині, між потерпілим ОСОБА_5 та обвинуваченим ОСОБА_3 , які знаходились біля торгівельного павільйонна по АДРЕСА_2 , виникла сварка на ґрунті особистих неприязних відносин, з приводу поставки профнастіла, у ході якої у обвинуваченого ОСОБА_3 виник злочинний умисел на спричинення тілесних ушкоджень потерпілому ОСОБА_5 , реалізуючи який обвинувачений ОСОБА_3 умисно наніс потерпілому ОСОБА_5 удари руками та ногами, чим спричинив тілесні ушкодження у вигляді синця в області верхнього повіка лівого ока, садна в області задньої поверхні лівого ліктьового суглоба, множинні синці верхніх кінцівок, тулуба.

Згідно висновку судово-медичної експертизи № 196 від 29.06.2017 встановлено, що у потерпілого ОСОБА_5 є тілесні ушкодження синець в області верхнього повіка лівого ока, садно в області задньої поверхні лівого ліктьового суглоба, множинні синці верхніх кінцівок, тулуба. Синці і садна зазвичай спричиняють незначні, скоро минущі наслідки, що тривають не більше 6-ти днів і за цим критерієм, відповідно до п. 2.3.5 «Правил судово-медичного визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень», відносяться до категорії легких тілесних ушкоджень.

Обвинувачений ОСОБА_3 винним себе визнав у повному обсязі.

Суд, з`ясувавши думку сторін кримінального провадження, роз`яснив сторонам вимоги ч.3 ст. 349 КПК України і наслідки обмеження обсягу доказів, визнав недоцільним дослідження інших доказів, крім допиту обвинуваченого ОСОБА_3 , потерпілого ОСОБА_5 відносно фактичних обставин справи, оскільки вони ніким не оспорюються, дослідженням тільки доказів, які характеризують особистість обвинуваченого.

Обвинувачений ОСОБА_3 та інші учасники кримінального провадження погодилися з тим, щоб судовий розгляд обмежився допитом обвинуваченого, потерпілого, дослідженням доказів, які характеризують особистість обвинуваченого. Йому було роз`яснено, що в даному випадку він позбавляються права оскаржувати в апеляційному порядку фактичні обставини кримінального правопорушення.

Не оспорюючи фактичні обставини кримінального правопорушення у судовому засіданні, обвинувачений ОСОБА_3 пояснив, що 26.06.2017 року, приблизно о 13 годині, між ним та потерпілим ОСОБА_5 біля торгівельного павільйонна який розташований по АДРЕСА_2 , виникла сварка, у ході якої він наніс потерпілому ОСОБА_5 удари руками та ногами. У скоєному розкаявся.

Потерпілий ОСОБА_5 у судовому засіданні пояснив, що обвинувачений раніше працював у нього, але він його звільнив. Після цього, через деякий час, обвинувачений замовив у нього профнастіл. 26.06.2017 року, приблизно о 13 годині обвинувачений приїхав до нього на роботу, де між ним та обвинуваченим ОСОБА_3 виникла сварка, у ході якої обвинуваченим ОСОБА_3 наніс йому удари руками та ногами, чим спричинив йому тілесні ушкодження. Вважає, що обвинувачений у скоєному не розкаявся та висновків для себе не зробив.

Оцінюючи докази у сукупності, суд визнає винним обвинуваченого ОСОБА_3 у скоєні інкримінованого йому кримінальному правопорушенні та кваліфікує його за ч.1 ст. 125 КК України умисне нанесення легких тілесних ушкоджень.
Відповідно до ст. 66 КК України до обставин, які пом`якшують покарання обвинуваченому ОСОБА_3 , суд відносить каяття у скоєному та сприяння розкриттю злочину.

Відповідно до ст. 67 КК України обставин, які обтяжують покарання обвинуваченому ОСОБА_3 , судом не встановлено.

Відповідно до ч.1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод від 04.11.1950 року ратифікованої законом України від 07.07.1997 №475/97-ВР - кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

Відповідно до п. 2 постанови Пленуму Верховного Суду України від 07.02.2003 року № 2 «Про судову практику в справах про злочини проти життя та здоров`я особи» при призначенні покарання відповідно до статей 65-69 Кримінального кодексу України (далі - КК) суди мають враховувати ступінь тяжкості вчиненого злочину, сукупність усіх обставин, що його характеризують (форма вини, мотив, спосіб, характер вчиненого діяння, ступінь здійснення злочинного наміру, тяжкість наслідків тощо), особу винного й обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Оскільки в судовому засіданні було встановлено обґрунтованість висунутого проти обвинуваченого ОСОБА_3 кримінального обвинувачення, суд вважає необхідним призначити йому покарання.

При призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_3 суд враховує суспільну небезпеку і характер вчиненого ним кримінального правопорушення, його вік, стан здоров`я, те, що він раніше притягувався до кримінальної відповідальності, але у відповідності до ст. 89 КК України вважається особою, яка не має судимості, вчинив кримінальне правопорушення, яке згідно зі ст. 12 КК України відноситься до категорії невеликої тяжкості, його каяття в скоєному.

Враховуючи викладене, суд вважає доцільним призначити обвинуваченому ОСОБА_3 покарання у виді громадських робіт.

Запобіжний захід обвинуваченому ОСОБА_3 не обирався.

Керуючись ст. ст. 349, 369, 371, 373-374, 376, 392- 395 КПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

ОСОБА_3 визнати винним у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України, та на підставі санкції вказаної статті призначити йому покарання у вигляді 200 годин громадських робіт.

Запобіжний захід засудженому ОСОБА_3 не обирався.

Цивільний позов по кримінальному провадженню заявлений не був.

Вирок може бути оскаржений до Апеляційного суду Одеської області протягом 30 днів з моменту його проголошення, через Білгород-Дністровський міськрайонний суд Одеської області.

Вирок суду у відповідності з вимогами ст. 394 ч.2 КПК України не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювалися під час судового розгляду і дослідження яких було визнано судом недоцільним відповідно до частини 3 ст. 349 КПК України.

Копію вироку негайно видати обвинуваченому та прокурору.

Суддя : ОСОБА_1