№ 243/5399/17
Провадження № 1-кп/243/145/2018
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
21 березня 2018 року м. Слов`янськ
Слов`янський міськрайонний суд Донецької області, у складі:
головуючого судді ОСОБА_1
за участю:
секретаря судового засідання ОСОБА_2
прокурора ОСОБА_3
захисника ОСОБА_4
обвинуваченого ОСОБА_5
перекладача ОСОБА_6
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду № 17 кримінальне провадження за обвинуваченням:
ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Бука Ташкентської області Узбекистану, турка-місхитинця, громадянина України, з початковою освітою, не працюючого, не одруженого, який не має на утриманні неповнолітніх дітей, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 ; мешкає за адресою: АДРЕСА_2 , в силу ст. 89 КК України не судимий, -
у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 186 КК України,-
В С Т А Н О В И В:
В провадженні Слов`янського міськрайонного суду перебуває кримінальне провадження за обвинуваченням ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 186 КК України.
Під час судового засідання прокурором ОСОБА_3 заявлено клопотання про продовження відносно обвинуваченого строку дії запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту, оскільки судовий розгляд на теперішній час не завершено, не досліджені зібрані під час досудового розслідування докази, існують ризики передбачені ст. 177 КПК України.
Захисник обвинуваченого, адвокат ОСОБА_4 та обвинувачений ОСОБА_5 в судовому засіданні заперечували проти задоволення клопотання прокурора та просили обрати запобіжний захід у вигляді домашнього арешту у певний період доби або запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання, оскільки обраний раніше запобіжний захід виключає можливість для обвинуваченого працювати та заробляти грошові кошти.

Заслухавши думку учасників судового засідання щодо продовження обвинуваченому строку цілодобового домашнього арешту, суд встановив наступне.
Згідно вимог ч. 1, 2 ст. 331 КПК України під час судового розгляду суд за клопотанням сторони обвинувачення або захисту має право своєю ухвалою змінити, скасувати або обрати запобіжний захід щодо обвинуваченого. Вирішення питання судом щодо запобіжного заходу відбувається в порядку, передбаченому главою 18 цього Кодексу.
Відповідно до ч. 6 ст. 181 КПК України, строк дії ухвали слідчого судді про тримання особи під домашнім арештом не може перевищувати двох місяців. У разі необхідності строк тримання особи під домашнім арештом може бути продовжений за клопотанням прокурора в межах строку досудового розслідування в порядку, передбаченому статтею 199 цього Кодексу. Сукупний строк тримання особи під домашнім арештом під час досудового розслідування не може перевищувати шести місяців. По закінченню цього строку ухвала про застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту припиняє свою дію і запобіжний захід вважається скасованим.
При вирішенні питання про доцільність продовження запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту відносно ОСОБА_5 , суд враховує наявність ризиків передбачених ст. 177 КПК України та враховує обставини передбачені ст. 178 КПК України.
Відповідно до ч.1 ст. 177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам:
1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду;
2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення;
3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні;
4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином;
5)вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.
Відповідно до ч. 2 ст. 177 КПК України, підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави, суду вважати, що обвинувачений, може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.
Статтею 178 КПК України, передбачено, що при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі:
1) вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення;
2) тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання підозрюваного, обвинуваченого винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється, обвинувачується;
3) вік та стан здоров`я підозрюваного, обвинуваченого;
4) міцність соціальних зв`язків підозрюваного, обвинуваченого в місці його постійного проживання, у тому числі наявність в нього родини й утриманців;
5) наявність у підозрюваного, обвинуваченого постійного місця роботи або навчання;
6) репутацію підозрюваного, обвинуваченого;
7) майновий стан підозрюваного, обвинуваченого;
8) наявність судимостей у підозрюваного, обвинуваченого;
9) дотримання підозрюваним, обвинуваченим умов застосованих запобіжних заходів, якщо вони застосовувалися до нього раніше;
10) наявність повідомлення особі про підозру у вчиненні іншого кримінального правопорушення;
11) розмір майнової шкоди, у завданні якої підозрюється, обвинувачується особа, або розмір доходу, в отриманні якого внаслідок вчинення кримінального правопорушення підозрюється, обвинувачується особа, а також вагомість наявних доказів, якими обґрунтовуються відповідні обставини.
Судом на підставі наявних письмових доказів встановлено обгрунтованість пред`явленого обвинувачення ОСОБА_5 , в розумінні ст. 12 КК України, у вчиненні тяжкого кримінального правопорушення, покарання за вчинення якого передбачає позбавлення волі на строк від чотирьох до восьми років. Крім того судом встановлено наявність ризиків , передбачених ст. 177 КПК України, а саме ОСОБА_5 у разі зміни запобіжного заходу на більш м`який може незаконно впливати на ще не допитаних в судовому засіданні свідків та продовжити вчиняти кримінальні правопорушення, оскільки не має офіційних джерел доходів та стійких соціальних зв`язків.
Згідно вимог п.п. 3 і 4 ст. 5 Конвенції про захист прав людини та практику Європейського суду з прав людини - обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою. При цьому, ризик переховування обвинуваченого від правосуддя не може оцінюватися виключно на підставі суворості можливого судового рішення, а це слід робити з урахуванням низки відповідних фактів, які можуть підтверджувати існування такого ризику, або свідчити про такий його незначний ступінь,
Відповідно практики Європейського суду з прав людини, висновки про ступінь ризиків та неможливість запобігання їм більш м`яких запобіжних заходів, мають бути зроблені за результатами сукупного аналізу обставин злочину та особистості обвинуваченого (його характеру, моральних якостей, способу життя, сімейних зв`язків, постійного місця роботи, утриманців), поведінки обвинуваченого під час розслідування злочину (наявність або відсутність спроб ухилення від органів влади) поведінки обвинуваченого під час попередніх розслідувань (способу життя взагалі, способу самозабезпечення, системності злочинної діяльності, наявності злочинних зв`язків).
Відповідно до приписів ч. 1 ст. 181 КПК України домашній арешт полягає в забороні обвинуваченого залишати житло цілодобово або у певний період доби.
Згідно ч. 2 ст. 181 КПК України, домашній арешт може бути застосовано до особи, яка обвинувачується у вчиненні злочину, за вчинення якого законом передбачено покарання у виді позбавлення волі.
У відповідності до ст. 194 КПК України - якщо під час розгляду клопотання про обрання запобіжного заходу, не пов`язаного з триманням під вартою, прокурор доведе наявність всіх обставин, передбачених частиною першою цієї статті, суд застосовує відповідний запобіжний захід, зобов`язує обвинуваченого прибувати за кожною вимогою до суду або до іншого визначеного органу державної влади, а також виконувати один або кілька обов`язків, необхідність покладення яких була доведена прокурором.
Приймаючи до уваги вищевстановлене, враховуючи стан здоров`я ОСОБА_5 , міцність його соціальних зв`язків, а також враховуючи існування ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, той факт, що по справі залишаються недопитаними свідки, не досліджені всі зібрані під час досудового розслідування докази, суд вважає, що для забезпечення належної процесуальної поведінки обвинуваченому ОСОБА_5 , обраний щодо нього запобіжний захід у виді цілодобового домашнього арешту, слід продовжити ще на 60 днів.
Доводи обвинуваченого та його захисника, щодо перешкоджання цілодобового домашнього арешту у можливості для обвинуваченого працювати, судом не беруться до уваги та вважаються неспроможніми, оскільки ОСОБА_5 офіційно ніде не працевлаштований, жодних відомостей про прийняття ОСОБА_5 на роботу у суду немає, крім того як вбачається з пояснень батька обвинуваченого, наданих в судовому засіданні ОСОБА_5 ніде не працює та займається домашнім господасртвом.

На підставі викладеного, суд вважає за необхідне продовжити відносно обвинуваченого запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту на два місяці, і зобов`язати його прибувати за кожною вимогою до слідчого, прокурора та суду до Слов`янського ВП ГУНП в Донецькій області, Слов`янської місцевої прокуратури, Слов`янського міськрайонного суду.
Суд вважає, що запобіжний захід у виді цілодобового домашнього арешту в достатній мірі забезпечить виконання обвинуваченим покладених на нього обов`язків.
На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 177, 178, 181,183, 331 КПК України , суд
У Х В А Л И В :
Клопотання прокурора про продовження відносно обвинуваченого ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту задовольнити.
Продовжити обвинуваченому ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 строк дії запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту строком на два місяці, тобто з 21.03.2018 року до 21.05.2018 року, заборонивши йому цілодобово залишати своє житло.
Покласти на обвинуваченого ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 обов`язки, передбачені ч.5 ст.194 КК України, а саме: прибувати за кожною вимогою до СВ Слов`янського ВП ГУ НП в Донецькій області, Слов`янської місцевої прокуратури та до Слов`янського міськрайонного суду; не відлучатися з м. Слов`янська без дозволу слідчого, прокурора або суду; повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання; заборонити зустрічатись зі свідками даного кримінального правопорушення та потерпілою.
Контроль за виконанням данної ухвали покласти на Слов`янський ВП ГУНП в Донецькій області та прокурора.
Ухвала про застосування запобіжного заходу підлягає негайному виконанню після її проголошення.
Строк дії ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту становить два місяці, а саме до 21.05.2018 року включно, якщо строк домашнього арешту не буде продовжено.
Ухвала оскарженню не підлягає.
Ухвалу постановлено та підписано в нарадчій кімнаті в одному екземплярі.
Суддя
Слов`янського міськрайонного суду ОСОБА_1