Справа № 405/113/17
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
14 березня 2018 року Ленінський районний суд м. Кіровограда в складі:
головуючого судді: ОСОБА_1
при секретарі: ОСОБА_2
за участю прокурора: ОСОБА_3
обвинуваченого: ОСОБА_4
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Кропивницький справу за кримінальним провадженням №0014510 від 20.11.2016 р. за обвинуваченням ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Кіровограда, українця, громадянина України, з середньою освітою, неодруженого, офіційно не працюючого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , в силу ст.89 КК України не має судимостей, 24.04.2015 року до Кіровоградського районного суду Кіровоградської області направлено обвинувальний акт відносно ОСОБА_4 за ч.2 ст.186 КК України, у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.190 КК України,
В С Т А Н О В И В:
ОСОБА_4 вчинив заволодіння чужим майном, шляхом зловживання довірою (шахрайство), вчинене повторно, за таких обставин.
19.11.2016 року близько 22:00 год. ОСОБА_4 знаходився в кафе «Донбас», розташованого за адресою: м.Кропивницький, вул. Преображенська, 16Ж, разом зі своєю знайомою ОСОБА_5 , у якої, під час спільного відпочинку побачив мобільний телефон «Lenovo A536». В цей час у ОСОБА_4 виник намір на заволодіння чужим майном, шляхом зловживання довірою.
З метою його реалізації, ОСОБА_4 , діючи умисно та цілеспрямовано, повторно, з корисливих спонукань, переслідуючи мету наживи, попросив у ОСОБА_5 належний їй мобільний телефон під приводом здійснення телефонного дзвінка. Потерпіла ОСОБА_5 , не усвідомлюючи дійсних намірів ОСОБА_4 , добровільно передала останньому свій телефон марки «Lenovo A536» вартістю 1759,00 грн., з сім карткою мобільного оператора «Київстар», яка матеріальної цінності для потерпілої не становить.
Після цього, ОСОБА_4 , заволодівши мобільним телефоном потерпілої, відійшов для здійснення нібито телефонного дзвінка та впевнившись, що ОСОБА_5 за ним не спостерігає, з місця вчинення кримінального правопорушення зник, викраденим майном розпорядився на власний розсуд, чим спричинив потерпілій ОСОБА_5 матеріальну шкоду на загальну суму 1759,00 гривень.
Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 , свою вину у вчиненому злочині визнав повністю, не заперечив проти фактичних обставин кримінального правопорушення. Пояснив, що 19.11.2016 року близько 22:00 год. знаходився в кафе «Донбас», що біля Центрального ринку в м.Кропивницький. Був там разом із раніше знайомою потерпілою ОСОБА_6 . Знаходячись в кафе побачив у потерпілої мобільний телефон, в цей час у нього виник намір на заволодіння вказаним телефоном. З цією метою попросив у потерпілої мобільний телефон нібито подзвонити. Коли потерпіла передала йому телефон марки «Леново» з цим телефоном вийшов з кафе. Наступного дня мобільний телефон заклав в ломбард, гроші витратив. Цивільний позов потерпілої ОСОБА_5 визнав повністю. У вчиненому розкаявся.
Суд кваліфікує діяння ОСОБА_4 за ч.2 ст.190 КК України, як заволодіння чужим майном, шляхом зловживання довірою (шахрайство), вчинене повторно.
З урахуванням того, що обвинувачений ОСОБА_4 визнав фактичні обставини кримінального правопорушення і проти них не заперечив, цивільний позов потерпілої ОСОБА_5 визнав в повному обсязі, суд у відповідності до ч.3 ст. 349 КПК України визнав недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються, обмежившись допитом обвинуваченого, дослідженням характеризуючих даних на обвинуваченого та досудової доповіді.
Потерпілою ОСОБА_5 заявлено цивільний позов на відшкодування матеріальної шкоди на суму 1759,00 грн.

Враховуючи те, що цивільний позов потерпілої ОСОБА_5 ґрунтується на Законі, а також те, що визнається обвинуваченим ОСОБА_4 в повному обсязі, суд прийшов до висновку, що цивільний позов потерпілої ОСОБА_5 підлягає задоволенню на вказану суму.
Вирішуючи питання щодо призначення міри покарання ОСОБА_4 суд враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного, пом`якшуючі та обтяжуючі покарання обставини.
ОСОБА_4 вчинив злочин середньої тяжкості, як особа за місцем проживання характеризується позитивно, в силу ст.89 КК України є таким, що не має судимості, неодружений, офіційно не працюючий, на обліках в КЗ «Обласний наркологічний диспансер» та КЗ «Кіровоградська обласна психіатрична лікарня» не перебуває.
Обставинами, пом`якшуючими покарання, для обвинуваченого ОСОБА_4 відповідно до ст. 66 КК України суд визнає щире каяття.
Обставин, обтяжуючих покарання обвинуваченого ОСОБА_4 відповідно до ст. 67 КК України судом не визнано.
Враховуючи пом`якшуючі обставини, особу винного, а також те що від злочину не настало тяжких наслідків, беручи до уваги щире каяття, суд вважає можливим виправлення ОСОБА_4 без відбування покарання, відповідно до ст.75 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбування покарання з випробуванням, суд прийшов до висновку, що саме таке призначене покарання буде необхідним і достатнім для виправлення ОСОБА_4 та попередження нових злочинів.
Керуючись ст.ст. 368, 371, 374 КПК України, суд
УХВАЛИВ:
ОСОБА_4 визнати винним за ч. 2 ст.190 КК України і призначити покарання у вигляді позбавлення волі строком на 3 (три) роки
На підставі ст.75 КК України звільнити ОСОБА_4 , від відбування покарання з іспитовим строком на 2 (два) роки.
Відповідно до ст.76 КК України покласти на засудженого ОСОБА_4 такі обов`язки: періодично з`являтись для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.
Запобіжний захід ОСОБА_4 на апеляційний період обрати особисте зобов`язання.
Стягнути з ОСОБА_4 на користь потерпілої ОСОБА_5 1759,00 грн. матеріальної шкоди.

Судові витрати по справі відсутні.
Речових доказів у кримінальному провадженні немає.
На вирок може бути подана апеляційна скарга до апеляційного суду Кіровоградської області через Ленінський райсуд м. Кіровограда протягом тридцяти днів з дня його проголошення, з урахуванням особливостей, передбачених ст.394 КПК України.
Копію вироку вручити обвинуваченому, прокурору.

Суддя Ленінського

районного суду

м. Кіровограда ОСОБА_1