Справа № 634/756/17
Провадження № 1-кп/634/138/17
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
15.11.2017 рокусмт Сахновщина Харківської області

Сахновщинський районний суд Харківської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в смт Сахновщина Харківської області кримінальне провадження № 0000283 за обвинуваченням:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с.Новоолександрівка Сахновщинського району Харківської області, українця, громадянина України, пенсіонера, інвалід ІІ групи, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , в силу ст. 89 КК України не судимого,

у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 383 КК України,-

встановив:

14 серпня 2017 року близько 13 год., ОСОБА_4 в ході спілкування з ОСОБА_5 , запропонував останньому взяти його велосипед марки «Україна», щоб продати його та в подальшому купити спиртні напої, на що ОСОБА_6 погодився та ОСОБА_4 добровільно надав йому свій велосипед. Однак ОСОБА_5 з причин, що не залежали від його волі не здійснив продаж даного велосипеду, про що не повідомив власника ОСОБА_4

16.08.2017 року о 14 год. 55 хв., ОСОБА_4 , діючи умисно, достовірно знаючи, що повідомляє відомості, які не відповідають дійсності, в письмовій формі, повідомив Сахновщинський ВП ГУНП в Харківській області про те, що 14 серпня 2017 року близько 20 години невідома особа шляхом вільного доступу викрала його велосипед марки «Україна», який стояв біля Сахновщинської ЦРЛ за адресою: вул. Тарасів Шлях смт Сахновщина Харківської області. Дане повідомлення було зареєстроване в журналі єдиного обліку Сахновщинського ВП ГУНП в Харківській області за № 1653 від 16.08.2017 року та внесено відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000277 з попередньою кваліфікацією за ч. 1 ст. 185 КК України. По даному кримінальному провадженні 18.08.2017 року було прийнято рішення про закриття за п. 1 ч.1 ст.284 КПК України, тобто за відсутності події злочину.

Допитаний у судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 свою вину в інкримінованому йому злочині за ч.1 ст.383 КК України визнав у повному обсязі, у вчиненому щиро розкаюється, підтвердив суду, що злочин ним було вчинено при вищезазначених обставинах, надав пояснення щодо місця, часу, способу вчинення злочину так, як вони встановлені судом.

Під час допиту у судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 пояснив, що 14.08.2017 року він з ОСОБА_5 вирішили вжити спиртні напої. Він дав ОСОБА_6 велосипед марки «Україна», щоб той поїхав придбати спиртних напоїв, та оскільки грошей в них не було, він дозволив ОСОБА_5 в разі, якщо спиртні напої не дадуть в борг, обміняти на них велосипед. 16.08.2017 року він звернувся до поліції з заявою про те, що в нього викрали велосипед. З даною заявою він звернувся до поліції, оскільки ОСОБА_6 йому велосипед не повернув, та вважав, що якби він повідомив до поліції, що сам надав ОСОБА_6 велосипед, то його б не розшукували. В скоєному щиро розкаявся. Кім того, надав суду письмову заяву щодо звільнення його від покарання на підставі п. «г» ст. 1 Закону України «Про амністію у 2016 році».

З показань ОСОБА_4 встановлено, що під час досудового розслідування та судового розгляду він показання дає добровільно, заходи фізичного чи психологічного примусу до нього співробітниками поліції не застосовувались. У скоєному щиро розкаявся.

Враховуючи повне визнання обвинуваченим ОСОБА_4 своєї вини у скоєні злочину та щире каяття, заслухавши думку учасників кримінального провадження, за відсутності заперечень та сумнівів у добровільності їх позицій, суд визнає недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються.

Таким чином, суд вважає за можливе розглянути вказане кримінальне провадження в порядку ч. 3 ст. 349 КПК України, обмежившись допитом обвинуваченого та дослідженням матеріалів кримінального провадження, що характеризують особу обвинуваченого. На виконання вимог ч. 3 ст. 349 КПК України, учасникам кримінального провадження роз`яснено про позбавлення права оскаржити визнані обставини в апеляційному порядку.

Враховуючи наведене, суд приходить до висновку, що своїми умисними діями ОСОБА_4 вчинив злочин, який суд кваліфікує за ч. 1 ст. 383 КК України, а саме завідомо неправдиве повідомлення органу досудового розслідування про вчинення злочину.

Вивченням особи обвинуваченого ОСОБА_4 встановлено, що він на момент скоєння злочину в силу ст. 89 КК України не судимий, за місцем проживання характеризується позитивно, інвалід ІІ групи, на обліку у лікаря нарколога та лікаря психіатра не перебуває.

Обставиною, яка відповідно до ст. 66 КК України пом`якшує покарання ОСОБА_4 є щире каяття.

Обставин, які відповідно до ст.67 КК України, обтяжують покарання ОСОБА_4 не встановлено.

Призначаючи покарання ОСОБА_4 , суд виходить із положень ст.ст. 50, 65 КК України, враховує характер і ступінь тяжкості вчиненого ним злочину, який згідно ст.12 КК України є злочином невеликої тяжкості, наявність пом`якшуючої та відсутність обтяжуючої покарання обставини, дані про особу обвинуваченого який є інвалідом ІІ групи, суд приходить до висновку, що вищезазначені обставини свідчать, що необхідним і достатнім призначити йому покарання в межах санкцій ч.1 ст.383 КК України у виді позбавлення волі.

Враховуючи щире каяття ОСОБА_4 у вчиненому злочині, суд приходить до висновку, що вищезазначені обставини свідчать про можливість виправлення підсудного без його ізоляції від суспільства.
На підставі ст.75 КК України, суд вважає можливим звільнити ОСОБА_4 від реального відбування покарання у виді позбавлення волі, встановивши йому іспитовий строк та поклавши на нього обов`язки, передбачені ст.76 КК України, оскільки виправлення та перевиховання обвинуваченого можливо без ізоляції від суспільства.
Судом встановлено, що ОСОБА_4 обвинувачується у вчиненні умисного злочину, передбаченого ч.1 ст.383 КК України, який відповідно до статті 12 КК України не є тяжким, або особливо тяжким, вчинений ним до набрання чинності Закону України «Про амністію у 2016 році», який набрав чинності 07.09.2017 року. Крім того, обвинувачений на день набрання чинності Закону України «Про амністію у 2016 році», є інвалідом ІІ групи, що підтверджується довідкою МСЕК №455857, та відповідно до пенсійного посвідчення № НОМЕР_1 серія НОМЕР_2 йому призначено пенсію по інвалідності ІІ групи з приводу загального захворювання.

Таким чином обвинувачений ОСОБА_4 підпадає під дію п. «г» статті 1 Закону України «Про амністію у 2016 році». Обвинувачений надає згоду на застосування відносно нього амністії. Отже, обвинувачений підлягає звільненню від призначеного покарання внаслідок акту амністії на підставі п. «г» ст. 1 Закону України «Про амністію у 2016 році».

Цивільний позов по кримінальному провадженні не заявлено.

Запобіжний захід до обвинуваченого не застосовувався.

Речові докази та процесуальні витрати по кримінальному провадженню відсутні.

На підставі вищевикладеного, керуючись вимогами ст.ст. 85,86 КК України, Законом України "Про застосування амністії в Україні", Законом України «Про амністію у 2016 році» ст.ст. 369 - 371, 373, 374, 376, 392 - 395 КПК України, суд
ухвалив:

ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст.383 КК України, призначивши покарання у виді позбавлення волі на строк 1 (один) рік.
Відповідно до ст. 75 КК України ОСОБА_4 звільнити від відбування покарання у виді позбавлення волі з випробуванням встановивши йому іспитовий строк терміном на 1 (один) рік, якщо він протягом іспитового строку не скоїть нового злочину та виконає покладені на нього судом обов`язки.
Згідно з ст. 76 КК України покласти на ОСОБА_4 обов`язки: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації та повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.
Звільнити ОСОБА_4 від відбування покарання, призначеного цим вироком за вчинення кримінального правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 383 КК України на підставі п. «г» ст.1 Закону України «Про амністію у 2016 році» від 22.12.2016 року.

Запобіжний захід до обвинуваченого не застосовувався.

Речові докази та процесуальні витрати по кримінальному провадженню відсутні.

Вирок може бути оскаржений в порядку статті 394 КПК України до апеляційного суду Харківської області через Сахновщинський районний суд Харківської області протягом 30 (тридцяти) днів з дня його проголошення, а для особи, що перебуває під вартою - з моменту вручення копії судового рішення.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору. Копія судового рішення не пізніше наступного дня після ухвалення надсилається учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні.

Суддя:

Копія вірна. Суддя: