ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03.04.2018 року Дзержинський районний суд м. Харкова

в складі: головуючого - судді ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2

з участю прокурора ОСОБА_3

з участю обвинуваченого ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Дзержинського районного суду м. Харкова кримінальне провадження за №0001898 від 09.04.2015 року за обвинуваченням:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Кірове Лозівського району Харківської області, громадянина України, українця, освіта середня, офіційно не працюючого, одруженого, в силу статті 89 Кримінального кодексу України раніше не судимого, що проживає за адресою: АДРЕСА_1
у вчиненні кримінального правопорушення-злочину, передбаченого частиною 1 статті 185 Кримінального кодексу України, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_4 з березня 2015 року працював в якості майстра із ремонту взуття у ФО-П ОСОБА_5 згідно цивільно-правового договору від 01.03.2015 року, укладеним між ОСОБА_5 та ОСОБА_4 . ОСОБА_4 працював майстром із ремонту у кіоску, що розташований за адресою: м. Харків, вул. О. Яроша, 12. ОСОБА_4 22.03.2015 року о 08 год. 00 хв. прибув на робоче місце, відчинив кіоск раніше отриманим від гр. ОСОБА_5 ключем та займався виконанням своїх робочих обов`язків до 13 год. 00 хв. На той момент у вищевказаному кіоску на поличці з лівого боку від входу в кіоск знаходилася скляна банка, в котру наполовину однією стопкою були поміщені грошові кошти в сумі 540 грн. та мобільний телефон NOKIA-6500 в корпусі золотистого кольору, що належить ОСОБА_6 . О 13 год. 00 хв. ОСОБА_4 закінчив роботу та збираюсь покинути робоче місце у нього раптово виник злочинний умисел, спрямований на заволодіння мобільним телефоном та грошовими коштами, що належать ОСОБА_5 . Реалізуючи свій злочинний намір, ОСОБА_4 взяв із полиці вищевказаного кіоску мобільний телефон NOKIA-6500 в корпусі золотистого кольору IMEI НОМЕР_1 та грошові кошти сумою приблизно 540 грн., поклав викрадені ним речі до кишені куртки та закривши кіоск на замок, покинув робоче місце. Після того, як ОСОБА_4 замкнув кіоск, пішки пішов додому за адресою: АДРЕСА_1 , де намагався увімкнути викрадений ним мобільний телефон, завчасно встановивши там свою сім-картку ( НОМЕР_2 ), серійний номер НОМЕР_3 , проте увімкнувши телефон ОСОБА_4 помітив несправність акумулятора. Після чого, ОСОБА_4 протягом певного періоду часу користувався даним телефоном та через кільки днів вимкнув вказаний телефон та залишив його у себе за місцем проживання. Викрадені у ОСОБА_5 грошові кошти ОСОБА_7 витратив на власний розсуд. Згідно висновку судової-товарознавчої експертизи №3478 від 25.08.2015 року, вартість мобільного телефону NOKIA-6500 в корпусі золотистого кольору складає 214, 00 грн.
Допитаний обвинувачений ОСОБА_4 в судовому засіданні визнав себе винним у вчиненні кримінального правопорушення-злочину, передбаченого частиною 1 статті 185 Кримінального кодексу України у повному обсязі, та підтвердив обставини, викладені у обвинувальному акті, у вчиненому розкаявся, пояснивши, що доповнити йому нічого.
Потерпілий ОСОБА_5 в судове засідання не з`явився, надав до суду заяву з проханням про розгляд справи за його відсутності, від цивільного позову відмовляється, жодних претензій до ОСОБА_4 немає.

Суд зі згоди прокурора та обвинуваченого, відповідно до частини 3 статті 349 КПК України, визнав недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються. При цьому, суд з`ясував, чи правильно розуміє обвинувачений зміст цих обставин, не оспорює їх, і не наполягає на дослідженні всіх доказів у справі, у суду відсутні будь-які сумніви у добровільності та істинності його позиції, а також роз`яснив, що у такому випадку обвинувачений буде позбавлений права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.
Аналізуючи представлені докази в їх сукупності, суд дійшов висновку щодо доведеності вини обвинуваченого ОСОБА_4 та кваліфікує його дії зачастиною 1 статті 185 Кримінального кодексу України, тобто таємне викрадення чужого майна (крадіжка).

При вирішенні питання про покарання обвинуваченого ОСОБА_4 суд враховує характер і ступінь важкості вчиненого кримінального правопорушення-злочину, який у відповідності до статті 12 Кримінального кодексу України відноситься до злочину середньої тяжкості, а також особу обвинуваченого.
Так, ОСОБА_4 раніше в силу статті 89 Кримінального кодексу України не судимий, офіційно не працює, на обліку в наркологічному та психоневрологічному диспансерах не перебуває.
Відповідно до статті 66 Кримінального кодексу України, обставиною, що пом`якшує відповідальність ОСОБА_4 суд визнає щире каяття.

Відповідно до статті 67 Кримінального кодексу України, обставин, що обтяжують відповідальність ОСОБА_4 судом не виявлено.
Відповідно до частини 2 статті 50 Кримінального кодексу України, покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засудженого, а також запобігання вчиненню нових злочинів.
Пленум Верховного Суду України в Постанові №7 від 24.10.2003 року «Про практику призначення судами кримінального покарання» звертає увагу судів на те, що вони при призначенні покарання в кожному випадку і щодо кожного підсудного, який визначається винним у вчиненні злочину, мають суворо додержуватись вимог статті 65 Кримінального кодексу України стосовно загальних засад призначення покарання, оскільки саме через останні реалізуються принципи законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання.
Відповідно до вимог статті 65 Кримінального кодексу України, особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів.
З урахуванням викладеного, суд приходить до висновку, що ОСОБА_4 повинно бути призначене покарання, необхідне та достатнє для виправлення та попередження нових злочинів у межах санкції частини 1 статті 185 Кримінального кодексу України із застосуванням ст.ст.75, 76 Кримінального кодексу України.
Питання про долю речових доказів і документів вирішити на підставі статті 100 КПК України.

Питання щодо витрат, пов`язаних із проведенням експертиз по кримінальному провадженню вирішити на підставі статті 124 КПК України.
Керуючись ст.ст. 373,374 КПК України суд,-
УХВАЛИВ:
ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення-злочину, передбаченого частиною 1 статті 185 Кримінального кодексу України та призначити покарання у вигляді 2 (двох) років позбавлення волі.
На підставі статті 75 Кримінального кодексу України звільнити ОСОБА_4 від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком на 1 (один) рік.
На підставі частини 1 та пунктів 2, 4 частини 2 статті 76 Кримінального кодексу України покласти на ОСОБА_4 обов`язки: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання; не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації; виконувати заходи, передбачені пробаційною програмою.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь НДЕКЦ при ГУ МВС України в Харківській області (код доходів 24060300, р/р 0005, код банку 37999680, МФО 851011, УДКС України в Комінтернівському районі м. Харкова, одержувач платежу - держава), вартість проведеної під час досудового слідства судової товарознавчої експертизи №3478 від 25.08.2015 року у розмірі 245 (двісті сорок п`ять) грн. 52 коп.

Речовий доказ мобільний телефон NOKIA-6500 в корпусі золотистого кольору IMEI НОМЕР_1 , який належить та знаходиться на відповідальному зберіганні у ОСОБА_5 - вважати повернутим законному власнику.

Речовий доказ сім-картка оператора мобільного зв`язку ПрАТ «Київстар» з абонентським номером ( НОМЕР_4 ), а також сім-картка мобільного зв`язку ТОВ «Астеліт» із невідомим абонентським номером - знищити.
Вирок може бути оскаржений до Апеляційного суду Харківської області через Дзержинський районний суд м. Харкова протягом 30 днів з дня його проголошення.
Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.
Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку суду.
Головуючий: