АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЧЕРНІВЕЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
26 вересня 2017 р. м. Чернівці

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду Чернівецької області у складі:

Головуючого ОСОБА_1

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3
секретаря ОСОБА_4
розглянувши у відкритому судовому засіданні за участю прокурора ОСОБА_5 ,захисника ОСОБА_6 ,потерпілої ОСОБА_7 кримінальне провадження за апеляційною скаргою захисника ОСОБА_6 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_8 на вирок Вижницького районного суду Чернівецької області від 21 липня 2017 року у кримінальному провадженні №0000476 щодо ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та мешканця АДРЕСА_1 , українця, з середньою освітою, тимчасово не працюючого, раніше неодноразово судимого,в тому числі вироком Садгірського районного суду м.Чернівці від 28.02.2017 року за ст.186 ч.2 КК України(зміненого ухвалою апеляційного суду від 11.07.2017 року)на 4 роки 1 місяць позбавлення волі, одруженого, обвинуваченого за ст.289 ч.2 КК України,-

В С Т А Н О В И Л А :
Вироком Вижницького районного суду Чернівецької області від 21 липня 2017 року ОСОБА_8 визнаний винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 289 ч.2 КК України та йому призначене покарання у виді п`яти років шести місяців позбавлення волі без конфіскації майна.

На підставі ч.4 ст.70 КК України за сукупністю злочинів до призначеного покарання частково приєднано невідбуте покарання за вироком Садгірського районного суду м. Чернівців від 28 лютого 2017 року та остаточно до відбуття призначено ОСОБА_8 покарання у виді шести років позбавлення волі без конфіскації майна.

Обраний ОСОБА_8 запобіжний захід у виді тримання під вартою залишений до набрання вироком законної сили.

Провадження№11-кп/794/332/17 Головуючий у І інстанції: ОСОБА_9 Категорія:ст.289 ч.2КК України Суддя-доповідач: ОСОБА_1 .
Строк відбування покарання обчислено з дня фактичного затримання, тобто з 25 січня 2017 року та зарахованообвинуваченому на підставі ч.5 ст.72 КК України у строк покарання строк попереднього ув`язнення з 25 січня 2017 року по 20 червня 2017 року з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.

Вирішено доля речових доказів .

На дане судове рішення захисник ОСОБА_6 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_8 , подала апеляційну скаргу із проханням вирок скасувати та ухвалити новий, яким визнати винуватим ОСОБА_8 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст.198 КК України та призначити йому покарання в межах санкції цієї статті.

Свої доводи апелянт обґрунтовує тим, що органом досудового слідства та судом при проведенні судового слідства не здобуто доказів, які б підтверджували факт незаконного заволодіння ОСОБА_8 моторолером марки МХІ50Т д.н. НОМЕР_1 , який належав потерпілій ОСОБА_10 .

Твердить,що обвинувачення та вирок грунтується лише на доказах, які підтверджують факт володіння і користування обвинуваченим даним транспортним засобом тривалий період. Вказує на те, що районний суд безпідставно не взяв до уваги покази самого обвинуваченого,який повідомив,що придбав цей транспортний засіб 26.08.2016 року у малознайомого на ім`я ОСОБА_11 , розуміючи, що моторолер здобутий незаконним шляхом.Апелянт вважає,що за таких обставин дії обвинуваченого слід кваліфікувати за ст.198 КК України, призначивши відповідне покарання за цією статтею,про що просила апеляційний суд.

Заслухавши доповідь судді, доводи захисника,яка підтримала апеляційну скаргу,доводи прокурора та потерпілої про відсутність підстав для скасування чи зміни судового рішення,дослідивши матеріали провадження в межах апеляційної скарги, перевіривши наведені в апеляційній скарзі доводи, колегія суддів приходить до наступних висновків.
Згідно вироку, ОСОБА_8 26 серпня 2016 року в період часу з 10-00 год. по 14-00 год. в АДРЕСА_2 , умисно, повторно, незаконно заволодів моторолером марки MX150T, д/н НОМЕР_1 , оранжевого кольору, який належить ОСОБА_10 та знаходився на території її господарства. Виїхавши із території будинковолодіння потерпілої,зник з місця вчинення злочину
Судова колегія вважає, що суд першої інстанції безпосередньо, повно та об`єктивно дослідив надані сторонами доказами,правильно їх оцінив та прийшов до обґрунтованого висновку про винуватість ОСОБА_8 у вчиненні злочину, передбаченого ст. 289 ч.2 КК України.
Зі змісту вироку та апеляційної скарги вбачається,що ОСОБА_8 не визнав вину у вчиненні цього злочину,показав,що мопед у потерпілої не викрадав,а придбав його 26.08.2017 року близько 10 год.біля річки у малознайомого Василя за 700 грн. Після цього, рухаючись у місто Вижниця, можливо проїжджав по вулиці,де живе потерпіла.Мопедом користувався приблизно місяць,перефарбував його,підозрюючи,що викрадений.Вважає,що його дії слід кваліфікувати за ст.198 КК України.
Такі показання суд першої інстанції обгрунтовано оцінив як спосіб захисту обвинуваченого з метою уникнути кримінальної відповідальності за фактично вчинене діяння,оскільки покази ОСОБА_8 спростовуються сукупністю досліджених судом доказів,зазначених у вироку.
Зокрема,потерпіла ОСОБА_10 у районному суді показала, що приблизно о 10 год. 26.08.2016 року вийшла із власного будинку АДРЕСА_2 .Повернувшись о 22-00 год.,побачила, що у будинку розбите вікно,всередині порушена обстановка у кімнатах,відсутні ключі від скутера,які зберігались на тумбі,та викрадений скутер оранжевого кольору,що постійно знаходився у дворі.За декілька днів знайомі,які працюють на АЗС, повідомили, що скутері, який схожий на її, тільки перефарбований у синій колір і без номерів,заправляв незнайомий чоловік.Скутер придбала за 1 тис. доларів у сусіда
Із показань свідка ОСОБА_12 у суді першої інстанції вбачається,що 26.08.2016 року біля 14-00 год. він їхав по АДРЕСА_2 та бачив ОСОБА_8 ,який за кермом скутера потерпілої ОСОБА_10 рухався від її будинку в сторону проїжджої частини до села Багна, Вижницького району.Скутер упізнав по номерному знаку,у замку запалення був ключ,тому подумав,що це родич потерпілої.Дізнавшись на наступний день, що скутер викрадений, повідомив про побачене напередодні працівнику поліції.
Протоколом пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 30.11.2016 року та довідкою слідчого підтверджено,що ОСОБА_12 упізнав ОСОБА_8 як особу,яка за кермом мопеда потерпілої рухалась 26.08.2016 року біля 14-00 год в с.Чорногузи по вул. Л.Кобилиці(а.с.127-130 т.1).
Свідок ОСОБА_13 у районному суді показала, що працює на АЗС. В кінці серпня 2016 року на АЗС заїхав незнайомий їй чоловік на скутері, без номерних знаків, синього кольору, з-під якого пробивався оранжевий колір.Упізнавши скутер потерпілої,який був викрадений напередодні, повідомила на лінію»102».Незнайомець запитував,яким бензином скутер необхідно заправити.Свідок намагалась прослідкувати на автомобілі рух скутера,однак на вулицях села втратила його з виду.
Із протоколу про пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 30.11.2016 року та довідки слідчого вбачається,що свідок ОСОБА_14 упізнала ОСОБА_8 як чоловіка,який 30.08.2016 року біля 22-40 год. на мопеді МХ150Т оранжевого кольору приїжджав та заправлявся на 50,00 грн. на АЗС№29(а.с 99-102 т.1)
Як встановлено із показань у суді першої інстанції свідка ОСОБА_15 ,вона є власником приватної садиби «Відпочинок у Сокола» в с.Виженка, Вижницького району Чернівецької області. Три доби у садибі відпочивав ОСОБА_8 з дружиною та дитиною,точної дати не пам`ятає. ОСОБА_8 приїхав на скутері синього кольору.Обвинувачений не мав грошей та залишив у заставу скутер і військовий квиток,також позичив 400 грн.Борг не повернув,на дзвінки не відповідав.Пізніше працівникам поліції видала вказані речі.
Під час пред`явлення особи для впізнання за фотознімками,що підтверджено протоколом від 29.11.2016 року та довідкою слідчого,свідок ОСОБА_15 упізнала ОСОБА_8 як особу,яка у вересні 2016 разом із дружиною та дитиною відпочивали у її садибі,та який залишив у заставу мопед синього кольору і військовий квиток(а.с.109-112 т.1) ,а також упізнала дружину обвинуваченого- ОСОБА_16 (протокол пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 29.11.2016 року та довідка слідчого на а.с105-108 т.1)
Протоколом прийняття заяви про вчинене кримінальне правопорушення від 26.08.2016 року підтверджено, що цього дня о 22-20 потерпіла повідомила про викрадення 26.08.2016 у період часу з 10-00 год. до 22-00 год її моторолеру без бокового причепу марки МХ 150 Т, д/н НОМЕР_1 , 2008 року випуску, оранжевого кольору(а.с.75 т.1).
Відповідно до протоколу огляду місця події від 26.08.2016 року із фото таблицею зафіксовано факт огляду домоволодіння потерпілої в АДРЕСА_2 .(т.1.а.с 78-82).
Рапортом працівника поліції ОСОБА_17 підтверджено,що 30 серпня 2016 року за №2616 зареєстровано в журналі єдиного обліку заяв і повідомлень про вчинені кримінальні правопорушення повідомлення по телефону від ОСОБА_18 про те, що на АЗС м. Вижниця останній бачив моторолер,поібдний до того, який викрадено у потерпілої(а.с.77 т.1.).
Як встановлено із протоколу про пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 30.11.2016 року та довідки слідчого, свідок ОСОБА_18 упізнав ОСОБА_8 як особу,що 30.08.2016 року приїжджала на мопеді МХ 150 Т оранжевого кольору на АЗС №29(а.с.93-96 т.1).
Згідно заяви ОСОБА_15 були нею видані моторолер та військовий квиток ОСОБА_8 ,які обвинувачений залишив у заставу(а.с.113 т.1)
Із протоколу огляду предметів з фототаблицею від 16 листопада 2016 року вбачається, що оглянуте свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу моторолера без бокового причепу марки НОМЕР_2 на ім`я ОСОБА_19 , д/н НОМЕР_1 , номер шасі (кузова, рами) НОМЕР_3 ,який придбала ОСОБА_10 та який був викрадений у неї 26.08.2016(а.с.123 т.1)
Відповідно до протоколу огляду предметів від 06 листопада 2016 року,оглянутий моторолер синього кольору без номерних знаків марки НОМЕР_2 ,який був залишений ОСОБА_8 у заставу свідку ОСОБА_15 та встановлено номер, який розміщений на кузові моторолера - НОМЕР_3 ,що повністю відповідає номеру кузова моторолера, викраденого у потерпілої(а.с115-118 т.1)
Судова колегія вважає неспроможними доводи,викладені у апеляційній скарзі про те,що ОСОБА_8 26.08.2016 року,знаходячись на річці у с.Чорногузи Вижницького району придбав моторолер у малознайомого Василя та на цьому транспортному засобі,рухаючись у місто Вижниця,міг проїжджати по вулиці,де мешкає потерпіла та де його бачив приблизно о 14 год свідок ОСОБА_12 .
Із показань потерпілої у районному та апеляційному суді встановлено,що о 10 год 26.08.2016 року вийшла із дому та моторолер був на місці,а тому придбати його у малознайомого ОСОБА_11 в цей же період(як зазначено у викладених у вироку показаннях ОСОБА_8 - о 10 год.) на річці у протилежному кінці села обвинувачений не міг. Такі висновки узгоджуються із часом,про який вказує свідок ОСОБА_12 та який бачив ОСОБА_8 за кермом моторолера неподалік будинку потерпілої близько 14 год 26.08.2016 року.
Твердження в апеляційній скарзі про те,що ОСОБА_8 рухався на моторолері від річки до міста Вижниця,та імовірно міг проїжджати по вулиці,де,як виявилось,проживає потерпіла та де його бачив свідок, суперечать фактичним даним,зокрема, показанням потерпілої,яка у апеляційному суді показала,що річка в с.Чорногузи знаходиться на значній відстані від її будинку на протилежному кінці села.Її будинок не знаходиться по шляху руху від річки до м.Вижниця,а знаходиться в іншій стороні. При цьому свідок ОСОБА_12 у районному суді показав,що ОСОБА_8 рухався на моторолері потерпілої до села Багна,яке по напрямку руху не сполучається із дорогою на м.Вижниця,що підтвердила потерпіла.
Подальші дії обвинуваченого,який відразу перефарбував моторолер(оскільки 30.08.2016 року на АЗС моторолер був уже синього кольору) свідчать про його намір надати викраденому іншого вигляду для його безперешкодного використання та приховання вчиненого кримінального кримінального правопорушення. .
Отже, судова колегія вважає,що версія про придбання моторолера у малознайомого Василя,яка була висунута обвинуваченим наприкінці з`ясування судом фактичних обставин провадження, є надуманою та спростовується зазначеними вище доказами.
Колегія вважає,що докази,які покладені судом у основу вироку, у сукупності поза розумним сумнівом доводять винуватість ОСОБА_8 у вчиненні злочину,передбаченого ст.289 ч.2 КК України-незаконному заволодінні транспортним засобом ,вчиненому повторно,а тому підстав для зміни правової кваліфікації діяння та задоволення апеляційної скарги захисника в інтересах обвинуваченого судова колегія не вбачає.
При призначенні покарання районний суд дотримався вимог ст.ст.65-67 КК України, врахувавши ступінь тяжкості скоєного злочину, який є тяжким,дані про особу обвинуваченого, який неодноразово притягався до кримінальної відповідальності і на шлях виправлення не став та належних висновків не зробив, тому призначив ОСОБА_8 покарання,яке за видом та строком є необхідним і буде достатнім для його виправлення та попередження вчинення нових злочинів.
Керуючись ст.ст. 404, 405, 407, 418, 419 КПК України, колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ апеляційного суду Чернівецької області,
У Х В А Л И Л А :
Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_6 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_8 залишити без задоволення , а вирок Вижницького районного суду Чернівецької області від 21 липня 2017 року щодо ОСОБА_8 - без змін.
Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення і може бути оскаржена в касаційному порядку до суду касаційної інстанції протягом трьох місяців з дня її проголошення, а засудженим - у той же строк з дня вручення йому копії ухвали.
Головуючий: ОСОБА_1
Судді ОСОБА_2 ОСОБА_3