Справа № 183/5595/17
№ 1-кп/183/429/18
В И Р О К
іменем України
28 березня 2018 року м. Новомосковськ

Новомосковський міськрайонний суд Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю:

секретаря ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченої ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження № 0003074 відносно:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки м. Новомосковськ Дніпропетровської області, громадянки України, з середньою спеціальною освітою, вдови, не працюючої, маючої на утриманні двох малолітніх дітей 2006, 2014 років народження, яка зареєстрована та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимої,

обвинуваченої у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України, -

в с т а н о в и в:
25 вересня 2017 року близько 01 години 30 хвилини ОСОБА_4 , знаходячись на 3 поверсі під`їзду №1 будинку АДРЕСА_2 , біля квартири АДРЕСА_3 побачила дитячу коляску марки «Everflo SK-168» синього кольору, та реалізуючи свій раптово виниклий злочинний умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна, діючи умисно, з корисливих мотивів, переконавшись, що за її діями ніхто не спостерігає, таємно викрала вказану дитячу коляску. Після цього ОСОБА_4 місце скоєння злочину з викраденим майном залишила, розпорядившись ним на власний розсуд, чим спричинила потерпілій ОСОБА_5 матеріальну шкоду на суму 2 143,00 гривень.

Дії ОСОБА_4 кваліфіковані стороною обвинувачення за ч. 1 ст. 185 КК України як таємне викрадення чужого майна (крадіжка).

В судовому засіданні обвинувачена ОСОБА_4 пояснила, що обставини, викладені в обвинувальному акті, не оспорює та повністю визнає себе винною у пред`явленому їй обвинуваченні. Давати показання відмовилась, пояснивши це тим, що в обвинувальному акті все вірно зазначено, їй доповнити нічого. В скоєному щиро кається.

Судовий розгляд за погодженням всіх учасників судового провадження проведено у відсутність потерпілої ОСОБА_5 , яка звернулася до суду з письмовою заявою, в якій просила розглянути кримінальне провадження без її участі, претензій до обвинуваченої не має, просила призначити обвинуваченій суворе покарання (а.с.21).

Оскільки учасники судового провадження, в тому числі обвинувачена, не оспорювали в судовому засіданні обставини, при яких скоєно злочин, суд, відповідно до ч. 3 ст. 349 КПК України, вважає недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються, і учасники судового процесу проти цього не заперечували. Також в судовому засіданні суд роз`яснив учасникам судового процесу, що у даному випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку. Судом було з`ясовано, що учасники судового процесу правильно розуміють зміст вищенаведених обставин та наслідки такого порядку дослідження доказів, а також встановлено відсутність сумнівів у добровільності їх позиції.

Отже, суд вважає вину обвинуваченої ОСОБА_4 у вчиненні злочину встановленою та доведеною, і її дії за пред`явленим обвинуваченням слід кваліфікувати за ч. 1 ст. 185 КК України як таємне викрадення чужого майна (крадіжка).

При призначенні виду та розміру покарання обвинуваченій суд враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, сукупність усіх обставин у справі, дані про особу обвинуваченої. Так, обвинувачена ОСОБА_4 вчинила злочин середньої тяжкості, однак раніше не судима, за місцем проживання характеризується задовільно, на обліку у лікарів не перебуває, має на утриманні двох малолітніх дітей 2006, 2014 років народження. Обставиною, яка пом`якшує покарання, суд визнає щире каяття. Обставин, які обтяжують покарання, судом не встановлено.

Тому, беручи до уваги вказані вище обставини та особу обвинуваченої, враховуючи думку потерпілої, суд приходить до висновку, що обвинуваченій слід призначити покарання у виді громадських робіт, оскільки, на думку суду, покарання у виді штрафу чи виправних робіт призначати недоцільно через їх м`якість і відсутність у обвинуваченої місця роботи, а позбавлення волі чи арешт занадто суворим покаранням, що не відповідає обставинам справи, тяжкості вчиненого злочину та особі обвинуваченої.

Долю речових доказів необхідно вирішити відповідно до вимог ст. 100 КПК України.

Також, згідно з ч. 2 ст. 124 КПК України у разі ухвалення обвинувального вироку суд стягує з обвинуваченого на користь держави документально підтверджені витрати на залучення експерта. У зв`язку із наведеним витрати на проведення судової товарознавчої експертизи в сумі 300 гривень підлягають стягненню з обвинуваченої на користь держави.

На підставі викладеного, керуючись ст. 374 КПК України, суд, -

у х в а л и в :
ОСОБА_4 визнати винуватою у пред`явленому їй обвинуваченні у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України, та призначити їй покарання у виді громадських робіт на строк 120 (сто двадцять) годин.

Речові докази: дитячу коляску марки «Everflo SK-168», передану на зберігання потерпілій ОСОБА_5 , залишити за належністю потерпілій ОСОБА_5 .

Стягнути з ОСОБА_4 на користь держави витрати на проведення судової товарознавчої експертизи (висновок № 215/17 від 18.10.2017 року) у розмірі 300 гривень 00 копійок.

Апеляційна скарга на вирок може бути подана до Апеляційного суду Дніпропетровської області через Новомосковський міськрайонний суд Дніпропетровської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення лише з підстав, передбачених ст. 394 КПК України.

Копію вироку вручити обвинуваченій та прокурору негайно, після його проголошення.

Суддя ОСОБА_1