Справа №490/316/18 24.01.2018
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МИКОЛАЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 11-сс/784/46/18 Головуючий у суді першої інстанції: ОСОБА_1
Категорія: п.2 ч.1 ст. 309 КПК України Доповідач апеляційного суду: ОСОБА_2
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
24 січня 2018 року м. Миколаїв

Апеляційний суд Миколаївської області у складі:

Головуючого судді ОСОБА_2 ,

суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4

за участю секретаря ОСОБА_5
розглянув у відкритому судовому засіданні в рамках кримінального провадження № 0000272 матеріали за апеляційною скаргою захисника ОСОБА_6 в інтересах підозрюваного ОСОБА_7 на ухвалу слідчого судді Центрального районного суду м. Миколаєва від 17 січня 2018 року, якою у відношенні:
ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Миколаєва, громадянина України, одруженого, маючого на утриманні малолітню дитину, раніше не судимого, обіймаючого посаду дільничного офіцера поліції сектору превенції Центрального ВП ГУ НП в Миколаївській області, маючого спеціальне звання лейтенант поліції, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 ,
- застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

Учасники судового провадження:
прокурор ОСОБА_8 ,
захисник ОСОБА_6 .
Короткий зміст вимог апеляційної скарги захисника.
В апеляційній скарзі захисник просить скасувати ухвалу слідчого судді Центрального районного суду м. Миколаєва від 17 січня 2018 року та ухвалити нову, за якою обрати підозрюваному ОСОБА_7 більш м`який запобіжний захід у вигляді домашнього арешту, зобов`язавши його перебувати за місцем проживання по АДРЕСА_2 в нічний період часу із 20:00 до 06:00 години, а також із покладенням на нього обов`язків передбачених ч. 5 ст. 194 КПК України в обсязі встановленому на розсуд суду.
До початку апеляційного розгляду захисник змінила апеляційну скаргу, просила скасувати ухвалу слідчого судді Центрального районного суду м. Миколаєва від 17 січня 2018 року та ухвалити нову, за якою обрати підозрюваному ОСОБА_7 запобіжний захід тримання під вартою до 16 березня 2018 року з внесенням застави в розмірі 30 (тридцяти) розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, з покладенням на нього обов`язків, передбачених ч. 5 ст. 194 КПК україни.

Короткий зміст рішення суду першої інстанції.
Ухвалою слідчого судді Центрального районного суду м. Миколаєва від 17 січня 2018 року до підозрюваного ОСОБА_7 застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком до 16 березня 2018 року включно.
Постановлено звільнити ОСОБА_7 з-під варти у разі внесення застави у розмірі 140 960 грн. У разі звільнення під заставу, покладено на підозрюваного наступні обов`язки:
- прибувати за всіма викликами слідчого, прокурора та суду;
- не відлучатися із населеного пункту, в якому він проживає, без дозволу слідчого, прокурора або суду;
- повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання та місця роботи;
- утримуватися від спілкування зі свідком у кримінальному провадженні ОСОБА_9 , крім як у присутності слідчого, прокурора та суду в ході проведення слідчих дій та судового розгляду провадження;
- здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.
Узагальнені доводи апеляційної скарги захисника.
Вважає, що в порушення вимог ст. 178 КПК України, суд не взяв до уваги данні, які необхідно оцінювати в сукупності, а саме:
1)вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення;
2)міцність соціальних зв`язків підозрюваного, обвинуваченого в місці його постійного проживання, у тому числі наявність в нього родини й утриманців;
3)наявність у підозрюваного, обвинуваченого постійного місця роботи або навчання;
4)дотримання підозрюваним, обвинуваченим умов застосованих запобіжних заходів, якщо вони застосовувалися до нього раніше.
На переконання апелянта, міцність соціальних зв`язків підозрюваного свідчить про відсутність можливості його переховуватися від слідства і суду.
Вказує, що суду не надано жодного документального доказу щодо бажання і можливості самого підозрюваного чинити вплив на свідків або переховуватися від слідства та суду з огляду на його поведінку та особистість.
На переконання апелянта, є припущенням суду щодо наявності ризику продовження кримінального правопорушення, який не підтверджено доказами.
Зазначає, що ОСОБА_7 має постійне місце роботи, має законні засоби для існування, має родину - дружину та сина. Дружина ОСОБА_10 не працює та перебуває у відпустці по догляду за дитиною. Мати страждає на тяжкі хвороби, що потребують постійного лікування, яке в свою чергу потребує коштів. Вся родина перебуває на утриманні ОСОБА_7 .
Встановлені судом першої інстанції обставини.
Органами досудового розслідування ОСОБА_7 підозрюється у тому, що 8 листопада 2017 року при виконанні своїх службових обов`язків, як дільничний офіцер поліції Центрального відділу поліції ГУ НП в Миколаївській області, познайомившись з ОСОБА_9 вирішив, що останній може стати тією особою, якій він збуватиме канабіс для подальшого його продажу з метою одержання ним і ОСОБА_9 прибутку. Реалізуючи свій злочинний умисел та маючи на меті активними діями залучити ОСОБА_9 до своєї злочинної діяльності, 10 листопада 2017 року ОСОБА_7 зустрівся з ним та повідомив, що якщо той не погодиться збувати його канабіс, він підкине йому наркотичний засіб і оформить вилучення канабісу у встановленому законом порядку, що буде мати наслідком притягнення ОСОБА_9 до кримінальної відповідальності. За таких обставин ОСОБА_9 вимушений був дати згоду на участь у злочинній діяльності ОСОБА_7
14 листопада 2017 року ОСОБА_7 придбав у невстановленому місці у невстановленої особи канабіс, зберігав у невстановленому місці, на невстановленому транспортному засобі перевіз його у район готелю «Миколаїв» по пр. Центральному, 107 у м. Миколаєві, передав і таким чином збув цей канабіс ОСОБА_9 для подальшого його збуту (продажу) іншим особам з метою отримання прибутку, за який отримав від останнього 180 грн.
11 грудня 2017 року ОСОБА_7 у телефонній розмові з ОСОБА_9 запросив останнього зустрітися для передачі канабісу на суму 1800 грн. 12 грудня 2017 року близько 10 год. 30 хв. ОСОБА_7 зустрівся з ОСОБА_9 на зупинці громадського транспорту «вул. Мельнична» по пр. Героїв України у м. Миколаєві, отримав від останнього 1800 грн., після чого на цій же зупинці придбав у свого знайомого - невстановленого чоловіка канабіс і повторного збув його ОСОБА_9
4 січня 2018 року близько 10 год. 30 хв. ОСОБА_7 зустрівся з ОСОБА_9 на зупинці громадського транспорту на розі вул. Садової і Потьомкінської. Під час зустрічі ОСОБА_7 повторно збув ОСОБА_9 особливо небезпечний наркотичний засіб - канабіс, за який отримав від ОСОБА_9 450 грн.
16 січня 2018 року близько 11 год. 05 хв. ОСОБА_7 зустрівся з ОСОБА_9 на вул. Потьомкінській біля будівлі «Сіті-Центру». Під час зустрічі ОСОБА_7 повторно збув ОСОБА_9 особливо небезпечний наркотичний засіб - канабіс, за який отримав від ОСОБА_9 500 грн., та був затриманий працівниками правоохоронних органів.
Слідчий суддя, прийшовши до висновку про необхідність застосування ОСОБА_7 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, обґрунтовувала це тим, що ОСОБА_7 обґрунтовано підозрюється у вчиненні тяжкого злочину, за яке передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк від шести до десяти років з конфіскацією майна. В силу особистих та службових зв`язків з працівниками поліції, систематичності вчинення кримінального правопорушення з корисливою метою, може переховуватися від органів досудового розслідування та суду, незаконно впливати на свідків у кримінальному провадженню, вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення у якому підозрюється.
Встановлені судом апеляційної інстанції обставини.
Заслухавши доповідача про зміст оскаржуваної ухвали, доводи, викладені в апеляційній скарзі, пояснення захисника на підтримку апеляційної скарги, думку прокурора про залишення оскаржуваної ухвали без змін, вивчивши матеріали судового, кримінального провадження, обговоривши доводи апеляційної скарги в її межах, суд визнає скаргу такою, що не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.
При застосуванні до ОСОБА_7 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою слідчим суддею додержані вимоги ст. 177, 178, 194 КПК України.
Згідно з визначеним Європейським судом з прав людини поняттям, обґрунтована підозра - це добровільне припущення про вчинення особою певного діяння, ґрунтується на об`єктивних відомостях, які можна перевірити у судовому розгляді та які спонукали б неупереджену та розумну людину вдатися до практичних дій, щоб з`ясувати, чи є така підозра обґрунтованою.
Підозра, виходячи з постанови Судової палати у кримінальних справах Верховного Суду від 24 листопада 2016 року № 5-328кс16, є обґрунтованим припущенням про вчинення особою кримінального правопорушення.
Оскільки на даному етапі кримінального провадження не допускається вирішення тих питань, які повинен вирішувати суд під час розгляду провадження по суті, а саме, питань, пов`язаних з оцінкою доказів з точки зору їх достатності і допустимості для визнання особи винною чи невинною у вчиненні злочину, то слідчий суддя на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів визначив про причетність ОСОБА_7 до вчинення злочину, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України, з чим погоджується і суд апеляційної інстанції.
Так, наявні докази, які містяться в матеріалах кримінального і судового провадження, зокрема, дані заяви ОСОБА_9 від 16 листопада 2017 року, показання свідка ОСОБА_9 від 17 листопада 2017 року, 12 грудня 2017 року, 5 січня 2018 року, 16 січня 2018 року про обставини вчинення ОСОБА_7 збуту канабісу, дані протоколів огляду від 20 листопада 2017 року, 12 грудня 2017 року, 4 січня 2018 року, 16 січня 2018 року, відповідно до яких у ОСОБА_9 вилучалася подрібнена рослинна речовина, отримана ним від ОСОБА_7 , висновки судових експертиз НДЕКЦ МВС №2148 від 15 грудня 2017 року та №2340 від 27 грудня 2017 року, якими встановлено, що надана на експертизу речовина є особливо небезпечним наркотичним засобом канабісом, дані протоколу затримання та особистого обшуку затриманого ОСОБА_7 від 16 січня 2018 року, відповідно до якого у нього вилучено, зокрема, гроші кошти в сумі 500 грн., які використовувалися при проведенні негласної слідчої дії - контролю за вчиненням злочину у формі оперативної закупки, свідчать про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_7 злочину (кримінального правопорушення), передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України. В ході кримінального провадження встановлені обставини, які є достатніми для підозри ОСОБА_7 у вчиненні даного злочину (кримінального правопорушення) на момент його повідомлення.
Таким чином, ОСОБА_7 , обґрунтовано підозрюється у вчиненні тяжкого злочину.
З урахуванням наведеного, доводи захисника стосовно відсутності доказів на підтвердження обґрунтованості підозри є неприйнятними.

При цьому, слід зауважити, що стандарт доведення обґрунтованості підозри є нижчим від стандарту доведеності винуватості поза розумним сумнівом та вимагає меншої ваги доказів, ніж для ухвалення обвинувального вироку.
Європейський суд з прав людини у своєму рішенні «Мюррей проти Об`єднаного Королівства» зазначив, що факти, які викликають підозру, не обов`язково мають бути встановлені до ступеня, необхідного для засудження або навіть для пред`явлення обвинувачення, що є завданням наступних етапів кримінального процесу.
Оцінка доказів винуватості, їх належність та допустимість, на даній стадії досудового розслідування ні слідчим суддею суду першої інстанції, ні апеляційним судом перевірці не підлягають, а тому доводи апелянта і в цій частині є такими, що не заслуговують на увагу.
Матеріали судового та кримінального провадження містять дані, які вказують на наявність достатніх підстав вважати про існування ризиків, передбачених п.п. 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України.
Як слідує із матеріалів судового та кримінального провадження, ОСОБА_7 підозрюється в скоєнні тяжкого злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк від шести до десяти років з конфіскацією майна, в силу тривалого часу роботи в органах внутрішніх справ має особисті та службові зв`язки з працівниками поліції, підозрюється у систематичному вчиненні кримінального правопорушення з корисливою метою.
Наведені обставини дають можливість припускати, що підозрюваний може переховуватись від органів досудового розслідування та суду, незаконно впливати на свідків і вчинити інше кримінальне правопорушення, та свідчать про наявність ризиків, передбачених п.п. 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України.
Враховуючи наведене, є безпідставним доводи апелянта відносно необґрунтованості висновків слідчого судді щодо наявності достатніх підстав вважати про існування ризиків, передбачених ст. 177 КПК України.
З урахуванням тяжкості злочину, у вчиненні якого обґрунтовано підозрюється ОСОБА_7 вагомості наявних доказів його вчинення, даних про особу підозрюваного, обставин вчинення, з метою запобігання перешкоджанню кримінальному провадженню, апеляційний суд погоджується із висновком слідчого судді про те, що саме такий вид запобіжного заходу, як тримання під вартою, забезпечить виконання ОСОБА_7 процесуальних обов`язків, а інший, більш м`який запобіжний захід, не зможе запобігти вказаним ризикам.
Відповідно до положень, передбачених ч. 4 ст. 194 КПК України, є правом слідчого судді застосування більш м`якого запобіжного заходу, ніж той, який зазначений в клопотанні, якщо при розгляді клопотання про обрання запобіжного заходу прокурор доведе обставини, передбачені п.п.1, 2 ч.1 цієї статті, але не доведе обставини, передбачені п. 3 ч.1 цієї статті.
Беручи до уваги доведеність ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України, а також серйозність звинувачення, пред`явленого підозрюваному, та тяжкість покарання, що йому загрожує у разі визнання винним у злочині, у вчиненні якого він підозрюється, апеляційний суд не знаходить підстав для застосування ОСОБА_7 іншого запобіжного заходу.
Істотних порушень положень КПК України, конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, які б вплинули на застосування слідчим суддею до підозрюваного ОСОБА_7 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, апеляційним судом не виявлено. Підставою застосування запобіжного заходу щодо підозрюваного ОСОБА_7 була встановлена слідчим суддею наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ним кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України, а також наявність ризиків, які давали достатні підстави слідчому судді вважати, що підозрюваний може здійснити дії, передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України.
Наявність позитивних даних щодо особи підозрюваного ОСОБА_7 , якими, на переконання апелянта є те, що підозрюваний характеризується з позитивної сторони, має постійне місце проживання, має законні засоби для існування, має родину дружину та сина, є єдиною дитиною в матері, яка страждає на тяжкі хвороби та потребує постійного лікування, на думку суду апеляційної інстанції, не є визначальними обставинами, які давали б можливість обрати підозрюваному запобіжний захід, не пов`язаний з триманням під вартою.
Окрім того, в матеріалах судового провадження знаходиться службова характеристика ОСОБА_10 , який характеризується з негативної сторони. (а.с. 26).
Твердження захисника щодо відсутності свідків не знаходить свого підтвердження, так як матеріали кримінального провадження містять протоколи допиту свідків.
Відповідно до ч. 5 ст. 182, ч. 3 ст. 183 КПК України, слідчий суддя належним чином умотивувала і розмір застави. При цьому було враховано обставини вчинення кримінального правопорушення, кількість епізодів злочинної діяльності, майновий та сімейний стан підозрюваного, підрив авторитету державних органів, довіру з боку суспільства до їх службових осіб в силу суспільно-небезпечних дій ОСОБА_7 у вчиненні яких він підозрюється.
За такого, посилання апелянта захисника ОСОБА_6 щодо надто високого розміру застави, є такими, що не заслуговують на увагу.
З урахуванням викладеного, апеляційний суд не вбачає підстав для скасування ухвали слідчого судді.
Керуючись ст. 376, 405, 407, 418, 419, 422, 424, 532 КПК України,
п о с т а н о в и в:
Ухвалу слідчого судді Центрального районного суду м. Миколаєва від 17 січня 2018 року щодо застосування відносно ОСОБА_7 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою залишити без змін, а апеляційну скаргу захисника ОСОБА_6 в інтересах підозрюваного ОСОБА_7 - без задоволення.
Ухвала суду апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту її оголошення й оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Головуючий

Судді: