Справа № 523/8355/13-к
Провадження №1-кп/523/233/17
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 жовтня 2017 року

Суворовський районний суд міста Одеси у складі:

головуючого - судді ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2

за участю: прокурора ОСОБА_3

в присутності обвинуваченого ОСОБА_4 ,

розглянувши в підготовчому судовому засіданні в залі суду обвинувальний акт від 30.05.2013 року й додані до нього документи у кримінальному провадженні №0000980, внесеного до ЄРДР 30.12.2012 року, за обвинуваченням:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця смт.Недригайлів Сумської області, українця за національністю, громадянина України, з середньою освітою, працюючого малярем за наймом, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , тимчасово проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше неодноразово судимого, у тому числі:

- 29.01.2003 року Недригайлівським районним судом Сумської області за ч.4 ст.187, ч.2 ст.185, ст.ст.69, 70, 71 КК України до 6 років 6 місяців позбавлення волі, звільнився 29.07.2009 року за відбуттям строку покарання;

у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.186 КК України, -

В С Т А Н О В И В:
На розгляд Суворовського районного суду м.Одеси 21.09.2016 року з Апеляційного суду Одеської області за ухвалою від 12.09.2016 року надійшли обвинувальний акт від 30.05.2013 року й додані до нього документи за обвинуваченням ОСОБА_4 у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.186 КК України, які ухвалою судді ОСОБА_5 від 22.09.2016 року призначено до розгляду у підготовчому судовому засіданні.
В подальшому, 17.07.2017 року за протоколом автоматизованого розподілу судових справ, матеріали судового провадження за обвинуваченням ОСОБА_4 передані на розгляд суду під головуванням судді ОСОБА_1 , які ухвалою останнього призначено до розгляду у підготовчому судовому засіданні.
В підготовче судове засідання, потерпіла ОСОБА_6 та адвокат ОСОБА_7 , будучи неодноразово й належним чином повідомленими про час, дату та місце засідання, до суду не з`явились, про причини своєї неявки суду повідомив лише зазначений адвокат, повноваження якого припинилися із закінченням строку дії договору про надання правової допомоги, у зв`язку з чим обвинувачений ОСОБА_4 в письмовому вигляді підтвердив своє бажання здійснювати свій захист під час цього засідання самостійно, а вказана потерпіла з відповідним клопотанням про відкладення або проведення підготовчого засідання в її присутності до суду не зверталася, внаслідок чого й з метою дотримання розумності строків такого розгляду, суд вирішив провести підготовче провадження за відсутністю вказаних осіб.
В підготовчому судовому засіданні, з`ясувавши позицію прокурора ОСОБА_8 з приводу можливості призначення судового розгляду чи повернення обвинувального акту прокуророві, а також вислухавши з цих ж питань обвинуваченого ОСОБА_4 , який просив суд повернути обвинувальний акт прокурору в зв`язку зі встановленими Апеляційним судом його недоліками, дослідивши обвинувальний акт й додані до нього документи відносно зазначеного обвинуваченого, ухвалу Апеляційного суду Одеської області від 12.09.2016 року, суд встановив істотні порушення вимог КПК України, допущені під час складення вказаних процесуальних документів, що перешкоджають їх призначенню до судового розгляду, за нижченаведених підстав.
Відповідно до п.3 ч.3 ст.314 КПК України, суд у підготовчому судовому засіданні повинен повернути обвинувальний акт, якщо він не відповідає вимогам вказаного Кодексу.
Як слідує з вимог ч.2 ст.21 вказаного Кодексу, вирок та ухвала суду, що набрали законної сили в порядку, визначеному цим Кодексом, є обов`язковими і підлягають безумовному виконанню на всій території України.
З матеріалів судового провадження вбачається, що 14.08.2013 року вироком Суворовського районного суду м.Одеси ОСОБА_4 засуджено за ч.2 ст.186 КК України до 4-х років позбавлення волі, зі звільненням в порядку ст.ст.75, 76 цього ж Кодексу від відбування покарання з випробуванням строком на 2 роки.

Ухвалою Апеляційного суду Одеської області від 06.05.2014 року, вирок Суворовського районного суду м.Одеси від 14.08.2013 року скасовано та постановлено новий вирок, за яким ОСОБА_4 засуджено до 4-х років позбавлення волі.

23.12.2014 року ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ було скасовано ухвалу Апеляційного суду Одеської області від 06.05.2014 року та призначений новий розгляд у суді апеляційної інстанції.

Ухвалою Апеляційного суду Одеської області від 02.11.2015 року, вирок Суворовського районного суду м.Одеси від 14.08.2013 року скасовано, а кримінальне провадження закрито у зв`язку з не встановленням достатніх доказів для доведення винуватості ОСОБА_4 і вичерпаності можливості їх отримати.
14.06.2016 року ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ було скасовано ухвалу Апеляційного суду Одеської області від 02.11.2015 року і призначений новий розгляд кримінального провадження в суді апеляційної інстанції.
Ухвалою Апеляційного суду Одеської області від 12.09.2016 року, вирок Суворовського районного суду м.Одеси від 14.08.2013 року було вкотре скасовано, а кримінальне провадження відносно ОСОБА_4 призначено до нового розгляду в суді першої інстанції зі стадії підготовчого провадження, в іншому складі суду.
За цією ж ухвалою Апеляційного суду Одеської області від 12.09.2016 року, обвинувальний акт у кримінальному провадженні відносно ОСОБА_4 визначено таким, що не відповідає приписам ст.291 КПК України.
Так, з огляду ст.291 КПК України, обвинувальний акт складається слідчим, після чого затверджується прокурором, у випадку погодження з ним останнього, а у самому обвинувальному акті, наряду з іншим, повинні бути викладені фактичні обставини кримінального правопорушення, які прокурор вважає встановленими, правову кваліфікацію кримінального правопорушення з посиланням на положення закону і статті (частину статті) закону України про кримінальну відповідальність та формулювання обвинувачення.

Разом з цим, ст.283 цього ж Кодексу передбачає, що обвинувальний акт є процесуальним рішенням, яким прокурор висуває обвинувачення у вчинення кримінального правопорушення і яким завершується досудове розслідування.
Проте, виклавши в обвинувальному акті обставини інкримінованого ОСОБА_4 кримінального правопорушення, відповідальність за яке передбачена ч.2 ст.186 КК України та які прокурор вважає встановленими, ігноруючи вимоги ст.ст.3, 9, 291 КПК України, органом досудового розслідування обвинувачення вказаній особі взагалі не сформульовано, що свідчить про неможливість сторони захисту здійснювати захист в суді та про невідповідність наданого до суду обвинувального акту вимогам КПК України.

Виходячи із зазначених обставин та приписів ст.ст.7, 9, 283, 291 КПК України, наданий прокурором до суду обвинувальний акт від 30.05.2013 року у кримінальному провадженні відносно ОСОБА_4 , в теперішній час не може бути визнаний судом таким, що відповідає вимогам вказаного Кодексу, а сам акт не уявляє собою об`єктивне й неупереджене процесуальне рішення, яким прокурор має висувати обвинувачення зазначеній особі.
Приймаючи до уваги викладені обставини у їх сукупності, суд доходить висновку про задоволення усного клопотання обвинуваченого ОСОБА_4 та про неможливість призначення обвинувального акту від 30.05.2013 року й додатків до нього відносно обвинуваченого до судового розгляду, про необхідність у зв`язку з наведеними фактами порушень вимог КПК України, повернути зазначені процесуальні документи прокурору Одеської місцевої прокуратури №4 для належного оформлення і приведення у відповідність до положень вказаного Кодексу протягом розумного строку, оскільки усунення перелічених вище порушень процесуального закону під час судового розгляду виходить за межи компетенції суду, порушує принципи законності й змагальності, а відтак потягне безумовне скасування ухваленого судом вироку.
Наряду з наведеним та ураховуючи, що за ухвалою Апеляційного суду Одеської області від 12.09.2016 року, обвинуваченому ОСОБА_4 залишено запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання, суд, повертаючи прокурору обвинувальний акт у цьому кримінальному провадженні, за відсутності клопотань учасників процесу з цього приводу й з огляду на трете речення ч.3 ст.315 КПК України, вважає за доцільне залишити без змін вказаній особі зазначений вигляд запобіжного заходу.

Керуючись ст.ст.2, 9, 7, 283, 291, 314, 315, 369-372 КПК України, суд -

П О С Т А Н О В И В:
Клопотання обвинуваченого ОСОБА_4 про повернення обвинувального акту за його обвинуваченням прокуророві, - задовольнити.
Обвинувальний акт від 30.05.2013 року й додатки до нього у кримінальному провадженні, внесеному до ЄРДР за №0000980 від 30.12.2012 року, за обвинуваченням ОСОБА_4 у вчинені злочину, передбаченого ч.2 ст.186 КК України, - повернути прокуророві Одеської місцевої прокуратури №4, для усунення в розумні строки виявлених судом порушень вимог КПК України та для вирішення питань, викладених у мотивувальній частині ухвали.
Відповідно до ч.3 ст.315 КПК України, запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання, застосований до ОСОБА_4 , - залишити без змін.
Копії ухвали направити для виконання прокурору Одеської місцевої прокуратури №4 та надати для відома іншим заінтересованим особам, а про прийняте рішення повідомити потерпілу ОСОБА_6 .
Ухвала набирає законної сили після закінчення строку апеляційного оскарження та подання апеляції через Суворовський районний суд міста Одеси до Судової палати по кримінальних справах Апеляційного суду Одеської області, протягом 7 днів з дня проголошення.

С у д д я: