Справа № 589/2621/17
Провадження № 1-кп/589/348/17
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
27 жовтня 2017 року Шосткинський міськрайонний суд Сумської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,
з участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,
прокурора ОСОБА_3
обвинуваченого ОСОБА_4 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у м. Шостка кримінальне провадження № 0000085 за обвинуваченням:
ОСОБА_5 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 в м. Батурин Бахмацького району Чернігівської області, громадянина України, неодружений, має на утриманні неповнолітню дитину, не одружений, раніше не судимий, з вищою освітою, зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , призваний на військову службу ІНФОРМАЦІЯ_2 16 лютого 2017 року, проходить військову службу за контрактом у військовій частині - польова пошта НОМЕР_1 на посаді командира 2-ї мінометної батареї у військовому званні "капітан",-
-у вчиненні злочину, передбаченого ч.4 ст. 407 КК України,-
ВСТАНОВИВ:
Капітан ОСОБА_5 , обіймаючи посаду командира 2-ї мінометної батареї військової частини - польова пошта НОМЕР_1 , проходячи військову службу в умовах особливого періоду, будучи військовослужбовцем за контрактом, в порушення вимог ст. ст. 17, 65 Конституції України, ст.ст. 1, 2 Закону України "Про військовий обов`язок і військову службу", положень Військової присяги, ст.ст. 11, 16, 127, 128 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України та ст.ст. 1, 4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, діючи з прямим умислом, з метою тимчасово ухилитись від виконання обов`язків військової служби, достовірно знаючи про те, що він зобов`язаний проходити військову службу за контрактом у військовій частині - польова пошта В НОМЕР_2 , яка дислокується за адресою: АДРЕСА_2 , без дозволу командування вказаної військової частини та поважних причин, в період часу з 28 лютого 2017 року по 09 березня 2017 року та повторно з 10 березня 2017 року по 10 липня 2017 року, був безпідставно відсутній на місці служби в умовах особливого періоду.
Обвинувачений в судовому засіданні свою провину у вчиненні інкримінованого йому органом досудового розслідування злочину визнав повністю, погодився з кваліфікацією вчиненого ним діяння та пояснив, що в обвинувальному акті обставини скоєного ним злочину викладені вірно. Він дійсно з 28 лютого 2017 року по 09 березня 2017 року та з 20 березня 2017 року по 10 липня 2017 року, не повідомивши керівництво військової частини, та без наявності достатніх протягом вказаного період часу поважних причин, не з`явився на військову службу. При цьому зазначив, що весь час перебував вдома із своїм батьком, який тяжко хворів, та помер в липні 2017 року. Разом з тим зазначив, що розуміє, що не вправі був залишати службу без повідомлення та без дозволу командування військової частини, розуміє, що мав можливість повідомити про обставини, що склались, однак не вжив для цього будь-яких заходів, так як на той час був схвильований станом здоров`я батька. Визнає, що вчинив протиправно. У скоєному щиро розкаявся. Має намір продовжити службу, виїхавши в зону АТО.
Відповідно до ч. 3 ст. 349 КПК України за клопотанням прокурора та за згодою обвинуваченого судом визнано недоцільним дослідження доказів щодо фактичних обставин, які ніким не оспорюються. При цьому судом з`ясовано чи правильно обвинувачений розуміє зміст цих обставин, чи добровільною та істинною є його позиція, а також йому роз`яснено, що у такому випадку він буде позбавлений права оспорювати ці фактичні обставини у апеляційному порядку.
Таким чином, суд встановив, що ОСОБА_5 своїми діями, які виразились в тому, що він, будучи військовослужбовцем за контрактом, не з`явився вчасно на службу без поважних причин в умовах особливого періоду, чим вчинив злочин, передбачений ч.4 ст. 407 КК України.
Вирішуючи питання про призначення обвинуваченому покарання, суд керується вимогами ст.ст. 65-67 КК України та роз`ясненнями, які містяться в Постанові Пленуму Верховного Суду України № 7 від 24.10.2003 року "Про практику призначення судами кримінального покарання".
Так, при призначенні покарання обвинуваченому суд враховує характер і ступінь тяжкості вчиненого злочину, відсутність негативних наслідків від вчиненого злочину, дані про особу обвинуваченого, а саме те, що він раніше до кримінальної відповідальності не притягався, на обліку у лікарів психіатра та нарколога не перебуває, має на утриманні неповнолітню дитину, щодо обвинуваченого відсутні дані про негативні характеристики до вчинення злочину з боку органу, де проходив службу.
Також суд враховує суб`єктивне критичне відношення особи до вчиненого, обставини, які зумовили його вчинити цей злочин, та прагнення в подальшому сумлінно та віддано продовжувати захищати територіальну цілісність та незалежність нашої Держави.
Обставинами, що пом`якшує покарання обвинуваченого, суд визнає щире каяття, активне сприяння розкриттю злочину, відсутність негативних наслідків від вчиненого злочину.
Обставин, які обтяжують покарання судом не встановлено
З урахуванням вищенаведеного, наявності кількох обставин, які пом`якшують покарання і істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого злочину, даних про особу обвинуваченого, та виходячи з принципів законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання, суд вважає необхідним, застосувавши положення ст. 69 КК України, перейти до іншого, більш м`якого виду покарання, не зазначеного в санкції ч. 4 ст. 407 КК України, та призначити ОСОБА_5 покарання у виді у штрафу в розмірі 300 неоподаткованих мінімумів доходів громадян.
На підставі ч. 4 ст. 53 КК України, враховуючи прохання обвинуваченого, який зазначив, що тривалий час не отримував заробітну плату, суд вважає необхідним розстрочити на 6 місяців сплату штрафу.

Саме таке покарання, на переконання суду, буде необхідним й достатнім для виправлення ОСОБА_5 та попередження скоєння ним нових злочинів, оскільки останній повністю визнав свою вину та усвідомив протиправність своїх дій, та його поведінка як в ході досудового розслідування, так і в ході судового розгляду свідчить про наявність щирого каяття й намагання спокутувати свою провину.
На підставі викладеного, керуючись ст. 370, 374 КПК України, ст. 53 КК України, суд,-
УХВАЛИВ:
ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , визнати винним у вчиненні злочину, передбаченого ч. 4 ст. 407 КК України, та призначити йому із застосуванням ст. 69 КК України покарання у виді штрафу у розмірі 300 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 5100 грн.
На підставі ч. 4 ст. 53 КК України розстрочити сплату призначеного ОСОБА_5 штрафу у розмірі 5100 грн на 6 місяців, шляхом його сплати рівними частинами по 850 гривень щомісячно, починаючи з дня набрання вироком законної сили.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.
Вирок може бути оскаржено до Апеляційного суду Сумської області через Шосткинський міськрайонний суд Сумської області протягом тридцяти днів з моменту його проголошення.
Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору.

Суддя Шосткинського міськрайонного суду
Сумської області ОСОБА_1