Справа № 646/6212/17
Провадження №1-кс/646/884/2018
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
27 січня 2018 року слідчий суддя Червонозаводського районного суду м. Харкова ОСОБА_1 , секретар судового засідання ОСОБА_2 , за участю: прокурора ОСОБА_3 , захисників - адвокатів: ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , підозрюваного ОСОБА_6 розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Харкові у кримінальному провадженні №0000844 від 03.08.2017 року клопотання прокурора ОСОБА_3 про продовження строку тримання під домашнім арештом підозрюваного ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_1

- за ч. 3 ст. ст. 190 КК України. -

У С Т А Н О В И В:
Прокурор відділу процесуального керівництва управління процесуального керівництва у кримінальних провадженнях слідчих регіональної прокуратури прокуратури Харківської області ОСОБА_3 звернулася до суду з клопотанням про продовження строку тримання ОСОБА_6 під домашнім арештом.

Клопотання обґрунтовує тим, що прокуратурою Харківської області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000844 від 03.08.2017 за підозрою ОСОБА_6 за ч. 3 ст. 190 КК України

Також прокурор зазначає, що ОСОБА_6 обґрунтовано підозрюється у вчиненні вказаного кримінального правопорушення та ухвалою слідчого судді від 13.12.2017 року обрано запобіжний захід у вигляді домашнього арешту цілодобово та покладені обов`язки, передбачені ч.5 ст. 194 КПК України.

На даний час у кримінальному провадженні необхідно провести певний обсяг слідчих та процесуальних дій та для забезпечення належної процесуальної поведінки підозрюваного ОСОБА_6 , враховуючи, що заявлені при обранні останньому запобіжного заходу ризики, передбачені ст. 177 КПК України, продовжують існувати, необхідно продовжити домашній арешт.

Прокурор в судовому засіданні підтримала клопотання з викладених в ньому підстав та просила клопотання задовольнити.

Захисники - адвокати ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , підозрюваний ОСОБА_6 у судовому засіданні, кожен окремо, проти задоволення клопотання заперечували, просили відмовити у задоволенні клопотання.

Слідчий суддя, вивчивши у нарадчій кімнаті клопотання та докази, якими обґрунтовується клопотання, заслухавши пояснення прокурора в обґрунтування доводів і вимог клопотання, захисників та підозрюваного приходить до такого.

Судовим розглядом встановлено, що прокуратурою Харківської області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000844 від 03.08.2017 за підозрою ОСОБА_6 за ч. 3 ст. 190 КК України.

29.11.2017 року ОСОБА_6 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого за ч.3 ст. 190 КК України.

13.12.2017 року слідчим суддею Червонозаводського районного суду м. Харкова стосовно підозрюваного ОСОБА_6 обрано запобіжний захід у вигляді домашнього арешту та покладено обов`язки, передбачені ч.5 ст. 194 КПК України.

22.01.2018 року ухвалою слідчого судді Червонозаводського районного суду м. Харкова розглядалося дане клопотання по суті та у клопотанні про продовження домашнього арешту підозрюваному ОСОБА_6 відмовлено.

Дана ухвала слідчого судді в апеляційному порядку не оскаржена.

22.01.2018 року постановою заступника прокурора області продовжено строк досудового розслідування у даному кримінальному провадженню щодо ОСОБА_6 до 28.03.2018 року.

26.01.2018 року ухвалою слідчого судді Червонозаводського районного суду м. Харкова у клопотанні про продовження домашнього арешту підозрюваному ОСОБА_6 відмовлено з підстав не належного звернення процесуального суб`єкта та повторності подання процесуального питання, яке вже раніше вирішувалося

26.01.2018 року прокурором ОСОБА_3 знов подано клопотання про продовження строку домашнього арешту.

Разом з цим, при застосуванні запобіжного заходу слідчий суддя в ухвалі від 13.12.2017 року при обранні домашнього арешту дійшов висновку про обґрунтованість висунутої ОСОБА_6 підозри.

Дана ухвала була предметом апеляційного розгляду та залишена в силі.

Не будучи наділеним повноваженнями щодо оцінки доказів на даній стадії кримінального судочинства, слідчий суддя позбавлений можливості надати перевагу одним доказам перед іншими шляхом їх оцінки та аналізу в сукупності, а відтак і по доводам сторони захисту зробити протилежний висновок щодо обґрунтованості (необґрунтованості) висунутої ОСОБА_6 підозри, ніж зазначений в ухвалі слідчого судді про застосування запобіжного заходу.

Також, не вирішуючи питання про доведеність вини та правильність кваліфікації дій ОСОБА_6 , виходячи лише з фактичних даних, зазначених у доданих до клопотання документах, слідчий суддя приходить до висновку про наявність обґрунтованої підозри про причетність ОСОБА_6 до вчинення кримінального правопорушення, за викладених у клопотанні обставин, оскільки надана до суду інформація може потенційно переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити кримінальне правопорушення, і такі факти є досить переконливими, тобто вимога розумної підозри передбачає наявність доказів, які об`єктивно зв`язують підозрюваного з певним злочином і вони не повинні бути достатніми, щоб забезпечити засудження, але мають бути достатніми, щоб виправдати висунення звинувачення.

Окрім того, з матеріалів клопотання вбачається, що для закінчення досудового розслідування, складання обвинувального акту та передачі його до суду необхідно провести низку процесуальних та слідчих дій, перелік яких наведено в клопотанні органу досудового розслідування, у зв`язку з чим строк досудового розслідування у кримінальному провадженні продовжено до чотирьох місяців.

Частиною 2 ст. 29 Конституції України передбачено, що ніхто не може бути заарештований або триматися під вартою, (домашнім арештом) інакше як за вмотивованим рішенням суду і тільки на підставах та порядку, встановлених законом.

Відповідно до ч. 6 ст. 181 КПК України строк дії ухвали слідчого судді про тримання особи під домашнім арештом не може перевищувати двох місяців. У разі необхідності строк тримання особи під домашнім арештом може бути продовжений за клопотанням прокурора в межах строку досудового розслідування в порядку, передбаченому ст. 199 КПК України.

У відповідності до положень ст. 177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобіганням спробам: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, вчинити інше кримінальне правопорушення або продовжити злочину діяльність.

Згідно з ст. 178 КПК України, при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 КПК України, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний в сукупності оцінити тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі, дані про особу підозрюваного, розмір майнової шкоди, в заподіянні якого підозрюється особа.

Відповідно до п. 3 ст. 5 Європейської конвенції про захист прав та основоположних свобод людини, кожна заарештована або затримана особа має право на судовий розгляд справи упродовж розумного строку чи звільнення від судового розгляду. Таке звільнення має бути обґрунтоване гарантіями явки до суду. При цьому, відповідно до усталеної практики Європейського суду з прав людини, висновки про ступінь ризиків та неможливість запобігання їм більш м`яких запобіжних заходів, мають бути зроблені за результатами сукупного аналізу обставин злочину та особистості підозрюваного (його характеру, моральних якостей, способу життя, сімейних зв`язків, постійного місця роботи, утриманців), поведінки підозрюваного під час розслідування злочину (наявність або відсутність спроб ухилення від органів влади) поведінки підозрюваного під час попередніх розслідувань (способу життя взагалі, способу самозабезпечення, системності злочинної діяльності, наявності злочинних зв`язків).

Разом з тим, клопотання органу досудового розслідування про наявність в кримінальному провадженні ризиків, які обумовлюють доцільність продовження строку тримання підозрюваного ОСОБА_6 під домашнім арештом до 4-х місяців фактично наведені формально, тобто без наведення доказів та належного обґрунтування лише тим, що заявлені при обранні останньому запобіжного заходу ризики, передбачені ст. 177 КПК України, продовжують існувати.

Отже, прокурором у клопотанні та в судовому засіданні не зазначено та не доведено, які саме конкретно ризики, заявлені при обранні ОСОБА_6 запобіжного заходу не зменшилися та продовжують існувати або про те, що з`явилися нові ризики та чим вони підтверджуються.

Слід зазначити, що тяжкість покарання, що загрожує підозрюваному за умови доведеності його вини у вчиненні інкримінованого кримінального правопорушення, яке є тяжким злочином, хоча і є визначаючим елементом при оцінці ризику ухилення від органу досудового розслідування та/або суду, однак не може бути достатньою підставою для законності тримання особи під домашнім арештом та не є вирішальним.

Окрім того, прокурором в клопотанні та в судовому засіданні не зазначено та не доведено, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України, на наявність яких міститься посилання в клопотанні.

Незважаючи на те, що ОСОБА_6 підозрюється у вчиненні тяжкого злочину, він раніше не судимий, має вищу освіту, кандидат юридичних наук, працює на посаді заступника начальника ГУ Держпродспоживслужби в Харківській області (до 18.08.2018 року знаходиться у відпустці по догляду за дитиною), офіційно одружений, дружина працює офіційно та на його утриманні знаходяться 2-є неповнолітніх дітей 2005 року народження та 2012 року народження, має постійне місце проживання, де проживає разом зі своїми батьками, в тому числі батько є інвалідом другої групи.

Наведене свідчить про нормальні соціальні зв`язки.

Щодо кримінального провадження за ч. 3 ст. 296 КК України стосовно ОСОБА_6 , то дана справа перебуває вже на розгляді у суді та відносно останнього там мався самостійний запобіжний захід, який ним виконувався та наразі строк його дії сплинув у грудні 2017 року та органами досудового слідства не ініціювали його продовження. При цьому, група слідчих та прокурорів така ж, як і в цьому кримінальному провадженні.

Враховуючи характер висунутої підозри, виключно позитивні дані про особу підозрюваного ОСОБА_6 , його процесуальну поведінку під час досудового розслідування, яку він жодного разу не порушував, а також відсутність даних про наявність з його сторони спроб ухилитися від органу досудового розслідування та перешкоджати встановленню істини в кримінальному провадженні, та з цього питання орган досудового слідства до нього будь-яких претензій не мають.

З урахуванням наведеного, слідчий суддя приходить до висновку, що подальше тримання підозрюваного ОСОБА_6 під домашнім арештом в якості запобіжного заходу не викликано об`єктивною необхідністю і не виправдовує такий ступінь втручання у права і свободи ОСОБА_6 про який йдеться в клопотанні слідчого, а відтак відмовляє в його задоволенні. При цьому, слідчий суддя на додаток до вище вказаного вважає, що до підстав відмовити теж слід віднести те, що орган досудового слідства раніше вже звертався з клопотанням про продовження домашнього арешту та клопотання про продовження домашнього арешту розглядалося слідчим суддею по суті та їм було відмовлено, а потім повторно слідчий звернувся з клопотанням та їм вдруге було відмовлено, дані ухвали не оскаржені в апеляційному порядку, в тому числі, клопотання у цьому кримінальному провадженні прокурором подано до суду у порушення вимог, передбачених ч. 1 ст. 199 КПК України, тобто: не за п`ять днів до закінчення дії попередньої ухвали про домашній арешт, строк арешту закінчується 28.01.2018 року.

У той же час відповідно до ч. 4 ст. 194 КПК України, відмовляючи у задоволенні клопотання про продовження строку тримання під домашнім арештом, слідчий суддя має право застосувати до підозрюваного інший, більш м`який запобіжний захід.

Оцінивши у сукупності всі наведені вище обставини, слідчий суддя приходить до висновку, що запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання буде співмірним з іншими встановленими при обранні останньому запобіжного заходу, відповідає особі підозрюваного ОСОБА_6 та тяжкості висунутої йому підозри і зможе забезпечити належне виконання ним процесуальних обов`язків, передбачених ч. 5 ст. 194 КПК України.

Запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання, слідчий суддя вважає за необхідне зобов`язати останнього прибувати за кожною вимогою до слідчого, прокурора та суду, та покласти на підозрюваного додаткові обов`язки, передбачені ч.5 ст. 194 КПК України.

Справа розглянута 27.01.2018 року на підставі положень ч. 4 ст. 199 КПК України, так як слідчий суддя зобов`язаний розглянути клопотання про продовження строку, в тому числі продовження строку запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту до закінчення строку дії попередньої ухвали.

Керуючись ст. 29 Конституції України, ст. ст. 177-179, 193, 194, 196, 205, 309 КПК України, слідчий суддя, -

П О С Т А Н О В И В:
1.У задоволенні клопотання прокурора - відмовити.

2.Застосувати до підозрюваного ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання та зобов`язати останнього прибувати за кожною вимогою до слідчого, прокурора та суду.

3.Покласти на підозрюваного ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 наступні обов`язки передбачені ч. 5 ст. 194 КПК України, а саме:

- повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання та/або роботи;

- утримуватися від спілкування зі всіма свідками у даному кримінальному провадженні;

- здати на зберігання слідчому свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.

Термін дії обов`язків, покладених судом, визначити з часу застосування особистого зобов`язання та покладення вказаних обов`язків ухвалою слідчого судді в межах строку досудового розслідування до 28.03.2018 року включно.

У разі необхідності цей строк може бути продовжений за клопотанням прокурора в порядку, передбаченому статтею 199 КПК України. Після закінчення строку, в тому числі продовженого, на який на підозрюваного, обвинуваченого були покладені відповідні обов`язки, ухвала про застосування запобіжного заходу в цій частині припиняє свою дію і обов`язки скасовуються.

Підозрюваного письмово під розпис повідомити покладені на нього обов`язки та роз`яснити, що в разі їх невиконання до нього може бути застосований більш жорсткий запобіжний захід і на нього може бути накладено грошове стягнення в розмірі від 0,25 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб до 2 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Контроль за виконанням особистого зобов`язання покласти на слідчого, а якщо справа перебуватиме у провадженні суду - на прокурора.

Ухвала в частині відмови в продовженні строку домашнього арешту може бути оскаржена безпосередньо до Апеляційного суду Харківської області протягом 5 днів з дня її оголошення.

Ухвала в частині застосування особистого зобов`язання оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя: ОСОБА_1