В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
21.09.2017 Справа №607/8289/17

Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1

при секретарі с/з ОСОБА_2

розглянувши у підготовчому відкритому судовому засіданні у залі суду кримінальне провадження №0000090 про обвинувачення

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с.Сілець Сокальського району Львівської області, громадянина України, одруженого, на утриманні 2 неповнолітніх дітей, командира евакуаційного відділення ремонтної роти військової частини НОМЕР_1 , жителя АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

- у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.191 КК України,

за участю: прокурора ОСОБА_4 , захисника ОСОБА_5 , обвинуваченого ОСОБА_3

ВСТАНОВИВ:
Так, у першій половині січня 2017 року в обвинуваченого ОСОБА_3 старшого солдата, який тоді будучи командиром евакуаційного відділення ремонтної роти військової частини пп НОМЕР_2 (на даний час НОМЕР_1 ), а тому службовою особою та військовим начальником, на якого постійно покладено виконання організаційно-розпорядчих та адміністративно-господарських обов`язків, у зв`язку з чим маючи доступ до автомобіля марки «Камаз» (військовий номерний знак НОМЕР_3 ), який використовується евакуаційним відділенням ремонтної роти вказаної військової частини, знаючи про те, що зазначений автомобіль не використовує визначену нормами кількість пального на 100 км пробігу, вирішив, що у нього як у командира відділення, який наділений повноваженнями щодо розпорядження та зберігання майна підпорядкованого підрозділу, є можливість використати надлишок закріпленого за його підрозділом пального у корисливих цілях.

Тоді ж, у обвинуваченого ОСОБА_3 виник злочинний умисел на розтрату військового майна, а саме незаконне безоплатне відчуження іншим особам дизельного палива закріпленого за евакуаційним відділенням ремонтної роти військової частини пп НОМЕР_2 (на даний час НОМЕР_1 ).

Так, протягом січня-березня 2017 року, реалізовуючи свій злочинний умисел, обвинувачений ОСОБА_3 , використовуючи своє службове становище, порушуючи обов`язок щоденно оглядати та постійно утримувати в порядку та справності озброєння, техніку і майно відділення, стежити за їх наявністю, а також вимог п.п. 2.5, 2.6, 3.25 Інструкції про порядок використання автомобільної техніки у Збройних Силах України, затвердженої наказом Міністра оборони України від 10 січня 1995 року № 10 щодо економії пального, про неповне використання дизельного палива автомобілем марки «Камаз», військовий номерний знак НОМЕР_3 , у встановленому порядку командуванню військової частини не доповідав, а у силу свого службового становища, маючи доступ до даного автомобіля та будучи наділеним повноваженнями щодо розпорядження та зберігання майна, з метою незаконного безоплатного відчуження вказаного дизельного палива особам, які не мають на нього права, зливав з вказаного автомобіля дизельне паливо, яке зберігав на території військової частини польова пошта НОМЕР_2 (на даний час НОМЕР_1 ), не маючи можливості використовувати його у власних цілях.

Зокрема, у першій половині березня 2017 року обвинувачений ОСОБА_3 , доводячи свій злочинний умисел на розтрату дизельного палива військової частини пп НОМЕР_2 (на даний час НОМЕР_1 ) до кінця, підшукав для продажу пального громадянина ОСОБА_6 , який у подальшому діяв під контролем правоохоронних органів.

14 березня 2017 року обвинувачений ОСОБА_3 зателефонував ОСОБА_6 та домовився із останнім про продаж 1200 л дизельного палива за ціною 15 грн. за л, яке ОСОБА_3 зможе частинами вивезти з території військової частини, домовившись про зустріч, де цього ж дня близько 15 год. у м.Тернополі під мостом по вул.Лозовецькій, що веде до гіпермаркету «Епіцентр», ОСОБА_3 передав ОСОБА_6 частину обумовленого раніше дизельного палива, а саме 400 л, за що одержав від ОСОБА_6 6000 грн.

28 березня 2017 року близько 10 год. та близько 15 год. 30 хв. обвинувачений ОСОБА_3 у телефонних розмовах повідомив ОСОБА_6 про те, що зможе йому передати іншу частину дизельного палива, а саме 650 л. при зустрічі на тому ж місці, що і попереднього разу, де у цей же день близько 15 год. 45 хв. на тому ж місці, що і попередньо ОСОБА_3 передав ОСОБА_6 другу частину обумовленого раніше дизельного палива, а саме 650 л, за що одержав від ОСОБА_6 9750 грн. та у подальшому був викритий працівниками правоохоронних органів.

Таким чином, обвинувачений ОСОБА_3 своїми діями вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч.2 ст.191 КК України, тобто, розтрата чужого майна, шляхом зловживання службовою особою своїм службовим становищем.

30 червня 2017 року між військовим прокурором Тернопільського гарнізону ОСОБА_7 та обвинуваченим ОСОБА_3 , у присутності захисника, укладено угоду про визнання винуватості, згідно умов якої вони дійшли згоди щодо правової кваліфікації дій обвинуваченого за ч.2 ст.191 КК України за встановлених у висунутому обвинуваченні обставин, істотних для даного кримінального провадження, ОСОБА_3 беззастережно визнав свою винуватість у зазначеному діянні в обсязі пред`явленого обвинувачення. Також вказаною угодою визначено покарання, яке повинен понести ОСОБА_3 , а саме за ч.1 ст.191 КК України у виді 1 року 6 місяців обмеження волі із позбавленням права обіймати посади на підприємствах, установах, організаціях усіх форм власності, пов`язані із виконанням організаційно-розпорядчих та адміністративно-господарських функцій строком на 3 роки. Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст.58 КК України замінити ОСОБА_3 основне покарання у виді 1 року 6 місяців обмеження волі на службове обмеження для військовослужбовців на той самий строк з відрахуванням із суми грошового забезпечення 20 % в доход держави.

В угоді передбачені наслідки укладання та затвердження угоди про визнання винуватості, встановлені ст.473 КПК України, та наслідки її невиконання.

Розглядаючи питання про затвердження угоди про визнання винуватості, суд виходить з наступного.

Згідно п.1 ч.3 ст.314 КПК України при прийнятті рішення у підготовчому судовому засіданні суд має право, зокрема, затвердити угоду.

Відповідно до п.2 ст.468 КПК України в кримінальному провадженні може бути укладена угода між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим про визнання винуватості.

Згідно ч.4 ст.469 КПК України, угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості, тяжких злочинів.

Судом встановлено, що ОСОБА_3 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч.2 ст.191 КК України, яке згідно ст.12 КК України відносяться до злочинів середньої тяжкості.

При цьому судом з`ясовано, що ОСОБА_3 цілком розуміє відмову від здійснення прав, передбачених абзацами 1 та 4 п.1 ч.4 ст.474 КПК України, наслідки укладення та затвердження даної угоди, передбачені ч.2 ст.473 КПК України, характер обвинувачення та вид покарання, а також інші заходи, які будуть застосовані до нього у разі затвердження угоди судом.

Суд переконався, що укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз, або наслідком обіцянок чи дій будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені угодою.

Також судом встановлено, що умови даної угоди відповідають вимогам норм КПК України.

Виходячи з викладеного, суд приходить до висновку про можливість затвердження укладеної 30 червня 2017 року між військовим прокурором Тернопільського гарнізону ОСОБА_7 та обвинуваченим ОСОБА_3 , у присутності захисника, угоди про визнання винуватості і призначення обвинуваченому узгодженої сторонами міри покарання.

У кримінальному провадженні є процесуальні витрати за проведену судову балістичну експертизу №1.2 81/17 від 13 квітня 2017 року, вартість якої в сумі по 880, 4 грн. слід стягнути з обвинуваченого ОСОБА_8 в користь держави з відповідним призначенням платежу.

Речові докази, що знаходяться в кімнаті речових доказів військової прокуратури Тернопільського гарнізону, а саме: донесення про наявність та рух матеріальних засобів служби ПММ ремонтної роти за період з 26.12.2016 по 25.01.2017 на 66 арк., донесення про наявність та рух матеріальних засобів служби ПММ ремонтної роти за період з 26.01.2017 року по 25.01.2017 року на 92 арк., роздавальна (здавальна) відомість №23 на 1 арк., дорожній лист №21 13 на 1 арк., дорожній лист №1597 на 1 арк., дорожній лист №1705 на 1 арк., дорожній лист №1748 на 1 арк., дорожній лист №21 13 на 1 арк., дорожній лист №1793 на 1 арк., дорожній лист №2291 на 1 арк., дорожній лист №2424 на 1 арк., дорожній лист №2113 на 1 арк., дорожній лист №2077 на 1 арк., дорожній лист №2069 на 1 арк., дорожній лист №2011 на 1 арк., дорожній лисі №1798 на 1 арк., дорожній лист №1877 на 1 арк., дорожній лист №1928 на 1 арк., дорожній лист №1976 на 1 арк., дорожній лист №2097 на 1 арк., дорожній лист №2180 на 1 арк., дорожній лист №2347 на 1 арк., наказ командира в/ч пп НОМЕР_2 від 26.12.2016 року №3523 на 15 арк., книга обліку наявності та руху військового майна у підрозділі склад ПММ на 100 арк. необхідно повернути військовій частині НОМЕР_1 ; грошові кошти в загальній сумі 9750 грн., а саме: грошові купюри номінальною вартістю по 500 грн. БР 1854481, ЛА 0532120, ЛИ 2190207, ГН 0663789, БИ 3108933, ВЗ 6236046, БИ 6497059, ЗГ 2506457, MB 0112262, ЛА 7618841, МА 0973487, ВБ 0051543, СБ 8180940, АА 6998751, БР 1287026, ЗД 1956721, ФГ 9667611, ЛЗ 3204262, ЗД 6551519, грошову купюру номінальною вартістю 200 грн. ЄБ 2716282, грошову купюру номінальною вартістю 50 грн. MB 6339178 слід повернути УСБУ в Тернопільській області; автомобіль Камаз, номерний знак НОМЕР_3 на чорному фоні, що зберігається на території УСБУ в Тернопільській області необхідно повернути військовій частині НОМЕР_1 ; 5 бочок з паливом, які опечатані бирками «200 літрів дп 14.03.2017 року - 1», «200 літрів дп 14.03.2017 року- 2», «бочка з паливом №1», «бочка з паливом №2», «бочка з паливом №3» та 2 каністри з паливом, які опечатані бирками «каністра з паливом №1» та «каністра з паливом №2» слід залишити у розпорядженні військової частини НОМЕР_1 , де зберігаються.

При цьому, слід скасувати накладений ухвалою слідчого судді Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 30 березня 2017 року арешт на вищевказані речі.

Керуючись наведеним, а також ст.ст. 314, 370, 373, 374, 475, 476 КПК України, суд -

ЗАСУДИВ:
Затвердити укладену 30 червня 2017 року між військовим прокурором Тернопільського гарнізону ОСОБА_7 та обвинуваченим ОСОБА_3 , у присутності захисника, угоду про визнання винуватості.

ОСОБА_3 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.191 КК України та призначити йому за даним кримінальним правопорушенням узгоджене сторонами покарання у виді у виді 1 (одного) року 6 (шести) місяців обмеження волі із позбавленням права обіймати посади на підприємствах, установах, організаціях усіх форм власності, пов`язані із виконанням організаційно-розпорядчих та адміністративно-господарських функцій строком на 3 (три) роки.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст.58 КК України замінити ОСОБА_3 основне покарання у виді 1 (одного) року 6 (шести) місяців обмеження волі на службове обмеження для військовослужбовців на той самий строк з відрахуванням із суми грошового забезпечення 20% в доход держави.

Речові докази, що знаходяться в кімнаті речових доказів військової прокуратури Тернопільського гарнізону, а саме: донесення про наявність та рух матеріальних засобів служби ПММ ремонтної роти за період з 26.12.2016 по 25.01.2017 на 66 арк., донесення про наявність та рух матеріальних засобів служби ПММ ремонтної роти за період з 26.01.2017 року по 25.01.2017 року на 92 арк., роздавальна (здавальна) відомість №23 на 1 арк., дорожній лист №21 13 на 1 арк., дорожній лист №1597 на 1 арк., дорожній лист №1705 на 1 арк., дорожній лист №1748 на 1 арк., дорожній лист №21 13 на 1 арк., дорожній лист №1793 на 1 арк., дорожній лист №2291 на 1 арк., дорожній лист №2424 на 1 арк., дорожній лист №2113 на 1 арк., дорожній лист №2077 на 1 арк., дорожній лист №2069 на 1 арк., дорожній лист №2011 на 1 арк., дорожній лисі №1798 на 1 арк., дорожній лист №1877 на 1 арк., дорожній лист №1928 на 1 арк., дорожній лист №1976 на 1 арк., дорожній лист №2097 на 1 арк., дорожній лист №2180 на 1 арк., дорожній лист №2347 на 1 арк., наказ командира в/ч пп НОМЕР_2 від 26.12.2016 року №3523 на 15 арк., книгу обліку наявності та руху військового майна у підрозділі склад ПММ на 100 арк. повернути військовій частині НОМЕР_1 ; грошові кошти в загальній сумі 9750 грн., а саме: грошові купюри номінальною вартістю по 500 грн. БР 1854481, ЛА 0532120, ЛИ 2190207, ГН 0663789, БИ 3108933, ВЗ 6236046, БИ 6497059, ЗГ 2506457, MB 0112262, ЛА 7618841, МА 0973487, ВБ 0051543, СБ 8180940, АА 6998751, БР 1287026, ЗД 1956721, ФГ 9667611, ЛЗ 3204262, ЗД 6551519, грошову купюру номінальною вартістю 200 грн. ЄБ 2716282, грошову купюру номінальною вартістю 50 грн. MB 6339178 повернути УСБУ в Тернопільській області; автомобіль Камаз, номерний знак НОМЕР_3 на чорному фоні, що зберігається на території УСБУ в Тернопільській області повернути військовій частині НОМЕР_1 ; 5 бочок з паливом, які опечатані бирками «200 літрів дп 14.03.2017 - 1», «200 літрів дп 14.03.2017 - 2», «бочка з паливом №1», «бочка з паливом №2», «бочка з паливом №3» та 2 каністри залишити у розпорядженні військової частини НОМЕР_1 , де зберігаються.

Скасувати накладений ухвалою слідчого судді Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 30 березня 2017 року арешт на вищевказані речі.

Апеляція на вирок може бути подана до апеляційного суду Тернопільської області через Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області протягом тридцяти діб з моменту його проголошення.

Копії вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченим та прокурору. Інші учасники судового провадження мають право отримати копію вироку в суді.

Головуючий суддяОСОБА_1