Справа № 525/870/17
Номер провадження 1-кп/525/82/2017
Вирок
Іменем України
23 листопада 2017 року Великобагачанський районний суд Полтавської області в складі: головуючого - судді ОСОБА_1 ,
за участю секретаря ОСОБА_2 ,
прокурора ОСОБА_3 ,
обвинуваченого ОСОБА_4 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні, в селищі Велика Багачка, кримінальне провадження по обвинуваченню
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, уродженця села Вирішальне Лохвицького району Полтавської області, жителя АДРЕСА_1 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_2 , непрацюючого, фактичного одружений, має на утриманні одну неповнолітню дитину, освіта професійно-технічна, інвалідності немає, не судимий в силу статті 89 КК України,
по ч. 1 ст. 185, ч. 2 ст. 185 КК України, -
встановив:
Епізод № 1. 17 червня 2017 року, близько 15 години, обвинувачений ОСОБА_4 , перебуваючи на 287 кілометрі автодороги Київ-Харків-Довжанський, поблизу мосту через річку Псел, переслідуючи корисливу мету на протиправне заволодіння чужим майном, таємно, шляхом вихитування, вийняв із землі два металеві стовпчики, які є складовою бар`єрного огородження автодороги, погрузив на велосипед, з місця вчинення злочину зник, вкраденим майном розпорядився на власний розсуд. Своїми діями обвинувачений ОСОБА_4 завдав Державному Підприємству "Полтавський облавтодор" матеріальних збитків на загальну суму 558,36 гривень, що підтверджується висновком експерта товарознавчої експертизи №1207/2 від 12.07.2017 року.
Епізод № 2. Повторно, 24 червня 2017 року, близько 03 години ночі, обвинувачений ОСОБА_4 , перебуваючи на 287 кілометрі автодороги Київ-Харків-Довжанський, поблизу мосту через річку Псел, переслідуючи корисливу мету на протиправне заволодіння чужим майном, таємно, шляхом викопування лопатою, викопав із землі шість металевих стовпчиків, які є складовою бар`єрного огородження автодороги, погрузив на візок, з місця вчинення злочину зник, вкраденим майном розпорядився на власний розсуд. Своїми діями обвинувачений ОСОБА_4 завдав Державному Підприємству "Полтавський облавтодор" матеріальних збитків на загальну суму 1675,08 гривень, що підтверджується висновком експерта товарознавчої експертизи №1207/2 від 12.07.2017 року.
Епізод № 3. Повторно, 25 червня 2017 року, близько 03 години ночі, обвинувачений ОСОБА_4 , перебуваючи на 287 кілометрі автодороги Київ-Харків-Довжанський, поблизу мосту через річку Псел, переслідуючи корисливу мету на протиправне заволодіння чужим майном, таємно, шляхом викопування лопатою, викопав із землі п`ять металевих стовпчиків, які є складовою бар`єрного огородження автодороги, погрузив на візок, з місця вчинення злочину зник, вкраденим майном розпорядився на власний розсуд. Своїми діями обвинувачений ОСОБА_4 завдав Державному Підприємству "Полтавський облавтодор" матеріальних збитків на загальну суму 1395,90 гривень, що підтверджується висновком експерта товарознавчої експертизи №1207/2 від 12.07.2017 року.
Обвинувачений ОСОБА_4 свою вину у вчиненні злочинів визнав повністю і пояснив, що він дійсно, 17 червня 2017 року, близько 15 години, 24 червня 2017 року, близько 03 години ночі, 25 червня 2017 року, близько 03 години ночі, на 287 кілометрі автодороги Київ-Харків-Довжанський, поблизу мосту через річку Псел, вихитав та викопав із землі 2 (два), 6 (шість), 5 (п`ять) металевих стовпчиків у відповідні дні, які є складовою бар`єрного огородження автодороги, при цьому для перевезення використовував велосипед та візок, викрадені металеві стовпчики перевіз до себе додому для подальшого продажу. Зазначав, що у вчиненому розкаявся, просив суворо не карати та звільнити його від покарання на підставі ЗУ «Про амністію у 2016 році», оскільки у нього на утриманні перебуває одна неповнолітня дитина.
Представник потерпілого будучи належним чином повідомленим про час та місце розгляду справи в судове засідання не з`явився надав до канцелярії суду заяву, зі змісту якої просив розглядати справу без його участі. Претензій до обвинуваченого не має.
Відповідно до ст. 349 КПК України суд визнав недоцільним дослідження доказів стосовно тих обставин, які ніким не оспорюються, обмежившись допитом обвинуваченого та вивченням характеризуючих матеріалів відносно обвинуваченого.
Дії обвинуваченого ОСОБА_4 по першому епізоду, які проявилися у таємному викраденні чужого майна (крадіжка), слід кваліфікувати по ч. 1 ст. 185 КК України.
Дії обвинуваченого ОСОБА_4 по другому та третьому епізоду, які проявилися у таємному викраденні чужого майна (крадіжка), вчинена повторно, слід кваліфікувати по ч. 2 ст. 185 КК України.
Обставини, які пом`якшують покарання обвинуваченого ОСОБА_4 , відповідно до ст. 66 КК України, суд відносить визнання вини, щире каяття, добровільне відшкодування завданого збитку.
Обставини, які обтяжують покарання ОСОБА_4 , відповідно до ст. 67 КК України, відсутні.
При призначенні обвинуваченому ОСОБА_4 покарання, суд виходив із загальних засад призначення покарань, передбачених ст. 65 КК України, враховує ступінь тяжкості вчинених ним злочинів, даних, що характеризують його особу, який є не судимим в силу статті 89 КК України, характеризується за місцем проживання посередньо, обставини, які обтяжують та пом`якшують покарання, перебування на утриманні малолітньої дитини 2012 року народження, розмір завданої шкоди та визначає покарання у виді позбавлення волі в межах санкції ч. ч. 1, 2 ст. 185 КК України.
Вирішуючи питання про покарання ОСОБА_4 , суд вважає можливим його звільнення від відбування покарання, виходячи з такого.
В силу ст. 86 КК України законом про амністію особи, які вчинили злочин, можуть бути повністю або частково звільнені від кримінальної відповідальності чи від покарання.
Згідно із ст. 2 Закону України "Про застосування амністії в Україні" №3465-VI від 02.06.2011 року, встановивши в стадії судового розгляду кримінальної справи наявність акту амністії, що усуває застосування покарання за вчинене діяння, суд за доведеності вини особи ухвалює обвинувальний вирок із звільненням засудженого від покарання.
В силу п. "в" ч. 1 ст. 1 Закону України "Про амністію у 2016 році" №1810-VIIІ від 22.12.2016 року, звільненню від відбування покарання у виді позбавлення волі на певний строк та від інших покарань, не пов`язаних з позбавленням волі, осіб, визнаних винними у вчиненні умисного злочину, який не є тяжким або особливо тяжким відповідно до статті 12 Кримінального кодексу України, осіб, визнаних винними у вчиненні необережного злочину, який не є особливо тяжким відповідно до статті 12 Кримінального кодексу України, а також осіб, кримінальні справи стосовно яких за зазначеними злочинами розглянуті судами, але вироки стосовно них не набрали законної сили, які не позбавлені батьківських прав, які на день набрання чинності цим Законом мають дітей, яким не виповнилося 18 років, дітей-інвалідів та/або повнолітніх сина, дочку, визнаних інвалідами.
Як встановлено судом у обвинуваченого є дитина, якій не виповнилося 18 років, відносно якої обвинувачений не позбавлений батьківських прав (а.п. 69, 70), злочини, інкриміновані йому, є злочинами середньої тяжкості, обвинувачений не підпадає під категорії осіб, перелічених в статті 9 Закону України "Про амністію у 2016 році", до яких амністія не застосовується.
В зв`язку з викладеним, з урахуванням згоди на застосування амністії, висловленої ОСОБА_4 в судовому засіданні, суд знаходить всі підстави для його звільнення від відбування покарання у зв`язку із застосуванням амністії.
Суд вирішує долю речових доказів, відповідно до вимог ст. 100 КПК України. Речові докази по справі: 1) 11 (одинадцять) стійок бар`єрного огородження, які передано на зберігання представнику Дочірнього підприємства "Полтавський облавтодор" відкритого акціонерного товариства "Державна акціонерна компанія автомобільні дороги України" ОСОБА_5 , слід залишити у власності акціонерного товариства; 2) саморобний візок та штикову лопату, що зберігається в кімнаті зберігання речових доказів Великобагачанського ВП ГУ НП в Полтавській області, слід повернути обвинуваченому; 3) жіночий велосипед, червоного кольору, який передано на зберігання ОСОБА_4 , слід залишити у власності обвинуваченого.
Процесуальні витрати відсутні, запобіжний захід до обвинуваченого не застосовувався, цивільний позов не заявлявся.
Керуючись ст. ст. 368, 370, 374, 376 КПК України, суд, -
ухвалив:
ОСОБА_4 визнати винуватим у пред`явленому обвинуваченні по ч. 1 ст. 185 КК України та ч. 2 ст. 185 КК України і призначити покарання: за ч. 1 ст. 185 КК України у виді позбавлення волі строком на 1 (один) рік; за ч. 2 ст. 185 КК України у виді позбавлення волі строком на 2 (два) роки.
На підставі положень ч. 1 ст. 70 КК України шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, визначити остаточне покарання ОСОБА_4 у виді позбавлення волі строком на 2 (два) роки.
На підставі ст. 1 п. "в" Закону України "Про амністію у 2016 році" ОСОБА_4 від відбування покарання звільнити.
Речові докази по даному кримінальному провадженню: 1) 11 (одинадцять) стійок бар`єрного огородження, які передано на зберігання представнику Дочірнього підприємства "Полтавський облавтодор" відкритого акціонерного товариства "Державна акціонерна компанія автомобільні дороги України" ОСОБА_5 , після набрання вироком законної сили, залишити у власності відкритого акціонерного товариства "Державна акціонерна компанія автомобільні дороги України"; 2) саморобний візок та штикову лопату, що зберігається в кімнаті зберігання речових доказів Великобагачанського ВП ГУ НП в Полтавській області, після набрання вироком законної сили, слід повернути обвинуваченому ОСОБА_4 ; 3) жіночий велосипед, червоного кольору, який передано на зберігання ОСОБА_4 , після набрання вироком законної сили, залишити у власності обвинуваченого ОСОБА_4 .
Вирок може бути оскаржений до Апеляційного суду Полтавської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення шляхом подачі апеляційних скарг через Великобагачанський районний суд Полтавської області.
Обвинуваченому та прокурору копію вироку вручити негайно після його проголошення.
Суддя ОСОБА_1