Справа № 755/3977/18
У Х В А Л А
про призначення судового розгляду
30 березня 2018 року Дніпровський районний суд м. Києва в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

за участю прокурора ОСОБА_3 ,
захисника ОСОБА_4 ,
обвинувачених ОСОБА_5 , ОСОБА_6 ,

розглянув у підготовчому судовому засіданні обвинувальний акт у кримінальному провадженні № 0001400 за обвинуваченням ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Києва, українця, громадянина України, одруженого, маючого зі слів на утриманні двох малолітніх дітей 2015 року та 2018 року народження, з середньою освітою, не працюючого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого в силу ст. 89 КК України,

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженки м. Києва, українки, громадянки України, заміжньої, з середньою освітою, перебуваючої в декретній відпустці, маючої зі слів на утриманні двох малолітніх дітей 2015 року та 2018 року народження, зареєстрованоїза адресою: АДРЕСА_2 та проживаючої за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимої в силу ст.. 89 КК України,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України,

В С Т А Н О В И В:
З Київської місцевої прокуратури № 4 до Дніпровського районного суду м. Києва надійшов для розгляду обвинувальний акт у кримінальному провадженні № 0001400 відносно ОСОБА_5 та ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України.

У підготовчому судовому засіданні прокурор доповів про можливість призначення обвинувального акту відносно ОСОБА_5 та ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України, до судового розгляду, оскільки дотримано норм кримінально-процесуального законодавства та підстав для його повернення прокурору або його закриття не встановлено.

Захисник ОСОБА_4 , обвинувачені ОСОБА_5 та ОСОБА_6 не заперечували щодо призначення обвинувального акту до судового розгляду.

Зокрема, прокурор у судовому засіданні заявив клопотання про те, що ОСОБА_5 та ОСОБА_6 необхідно обрати запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, оскільки будучи обізнаними з мірою покарання за вчинення ними злочину, вони можуть переховуватись від суду та прокуратури, можуть незаконно впливати на потерпілу та свідків з метою створення собі алібі, перебуваючи на свободі, можуть вчиняти інші кримінальні правопорушення, оскільки вони офіційно не працюють, внаслідок чого, не мають стабільного джерела прибутку і свої матеріальні потреби намагаються задовольнити злочинним шляхом, що й стало причиною вчинення ними вказаного злочину.

Захисник у судовому засіданні ОСОБА_4 заперечувала проти задоволення клопотання щодо обрання запобіжного заходу ОСОБА_5 та ОСОБА_6 у вигляді тримання під вартою, зазнаючи, що клопотання прокурора є необґрунтованим, оскільки, на її думку, на даний час відносно її підзахисних можливо обрати запобіжний захід у вигляді домашнього арешту, так як вони щиро каються у скоєному і жалкують про вчинене ними. Зокрема, зазначила, що на їх утриманні, зі слів, є двоє малолітніх дітей, які потребують догляду та допомоги.

Обвинувачені ОСОБА_5 та ОСОБА_6 підтримали думку захисника, просили обрати їм домашній арешт, оскільки усвідомили свої протиправні дії, щиро каються у скоєному, мають маленьких дітей, жалкують, що так сталося. Зокрема, обвинувачена ОСОБА_6 прохала не обирати їй запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, так як вона доглядає за дітьми та допомагає їм.

Заслухавши думки учасників процесу, оглянувши клопотання, вивчивши обвинувальний акт стосовно ОСОБА_5 та ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України, суд вважає, що є достатні підстави для призначення його до судового розгляду, оскільки, згідно з наданим до суду обвинувальним актом, складеним слідчим, відповідно до вимог КПК України, прокурором дотримані вимоги територіальної підсудності та підстав для його повернення прокурору не встановлено.

У підготовчому судовому засіданні будь-яких клопотань, які б перешкоджали призначенню судового розгляду, не заявлено.

Судовий розгляд необхідно здійснювати у відкритому судовому засіданні суддею одноособово.

Відповідно до ст. 176 КПК України, запобіжними заходами є: 1) особисте зобов`язання; 2) особиста порука; 3) застава; 4) домашній арешт; 5) тримання під вартою. Тимчасовим запобіжним заходом є затримання особи, яке застосовується з підстав та в порядку, визначеному цим Кодексом.

Метою застосування будь-якого запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується (ст. 177 КПК України).

Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті. Слідчий, прокурор не мають права ініціювати застосування запобіжного заходу без наявності для цього підстав, передбачених цим Кодексом (ст. 177 КПК України).

Відповідно до ч. 1 ст. 194 КПК України, під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Що стосується обвинуваченого ОСОБА_5 , то заслухавши учасників провадження на рахунок наявності ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України, суд вважає, що вони наявні, з огляду на специфіку кримінального правопорушення, тяжкість покарання, яке загрожує ОСОБА_5 у разі визнання його винним у вчиненому кримінальному правопорушенні, а також на конкретні обставини кримінального провадження, його особу та схильність до скоєння нових кримінальних правопорушень.
Крім того, Європейський суд з прав людини неодноразово підкреслював, що наявність підстав для тримання особи під вартою має оцінюватися в кожному кримінальному провадженні з урахуванням конкретних обставин. Тримання особи під вартою може бути виправдано, за наявності ознак того, що цього вимагають справжні інтереси суспільства, які незважаючи на існування презумпції невинуватості переважають інтереси забезпечення поваги до особистої свободи. При розгляді питання про доцільність тримання особи під вартою судовий орган повинен брати до уваги фактори, які можуть мати відношення до справи: характер (обставини) і тяжкість передбачуваного злочину; обґрунтованість доказів того, що саме ця особа вчинила злочин; покарання, яке можливо буде призначено в результаті засудження; характер, минуле, особисті та соціальні обставини життя особи, його зв`язки з суспільством.

Аналогічне відображення принципів вирішення питання застосування щодо особи запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою міститься і в положеннях ст. ст. 177, 178, 183 КПК України.

Враховуючи наведене, суд на даному етапі розгляду обвинувального акту, приходить до висновку про задоволення клопотання прокурора про обрання ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженцю м. Києва, українцю, громадянину України, одруженому, з середньою освітою, не працюючому, зареєстрованому та проживаючому за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимому в силу ст. 89 КК України, запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою,оскільки не зникли ризики, передбачені ст. 177 КПК України.

Суд, відповідно до ч. 4 ст. 183 КПК України, при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою має право не визначати розмір застави у кримінальному провадженні щодо злочину, вчиненого із застосуванням насильства або погрозою його застосування.

Що стосується обвинуваченої ОСОБА_6 , то відповідно до діючого Кримінального процесуального кодексу України, клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою повинно бути мотивовано, адже, відповідно до ст. 183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходам, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу.
У судовому засіданні не доведено обставин, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не може бути застосовано до ОСОБА_6 .
Крім того, суд враховує, що обвинувачена ОСОБА_6 перебуває у декретній відпустці по догляду за дітьми 2015 року та 2018 року народження, її пояснення з приводу того, що вона буде з`являтися до суду та жалкує про скоєне.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 176-178, 181, 183, 194, 314-316 КПК України, суд
У Х В А Л И В:
Обвинувальний акт у кримінальному провадженні № 0001400 відносно ОСОБА_5 та ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України, призначити до судового розгляду на 05 квітня 2018 року на 12 годину 30 хвилину приміщенні Дніпровського районного суду м. Києва за адресою: м. Київ, вул. Кошиця, 5.

Судовий розгляд кримінального провадження проводити суддею одноособово у відкритому судовому засіданні.

Судове засідання проводити за участю прокурора, потерпілої, захисника, обвинувачених ОСОБА_5 та ОСОБА_6 .

Клопотання прокурора про обрання ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою задовольнити.
Обрати ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженцю м. Києва, українцю, громадянину України, одруженому, з повною середньою освітою, не працюючому, зареєстрованому та проживаючому за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимому в силу ст. 89 КК України, запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів, тобто до 27 травня 2018 року включно.
Суд, відповідно до ч. 4 ст. 187 КПК України, при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою має право не визначати розмір застави у кримінальному провадженні щодо злочину, вчиненого із застосуванням насильства або погрозою його застосування.

У задоволенні клопотання прокурора про обрання ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відмовити.

Обрати відносно обвинуваченої ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженки м. Києва, громадянки України, з середньою освітою, не працюючої, заміжньої, перебуваючої в декретній відпустці, зі слів маючої двох малолітніх дітей 2015 року та 2018 року народження, проживаючої за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимої в силу ст. 89 КК України,запобіжний захід у вигляді домашнього арешту,заборонивши їй залишати місце свого проживання за адресою: АДРЕСА_1 , без дозволу суду з 22 години 00 хвилин до 08 години 00 хвилин наступної доби, строком на 60 днів до 27 травня 2018 року.
Покласти на ОСОБА_6 наступні обов`язки: прибувати до суду за першою вимогою; без дозволу суду не відлучатися із населеного пункту, в якому вона проживає; повідомляти суд про зміну свого місця проживання.

Копію ухвали для виконання передати до Державної установи «Київський слідчий ізолятор» Міністерства юстиції України у частині ОСОБА_5 та до органу Національної поліції за місцем проживання обвинуваченої ОСОБА_6 .
Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя