справа № 208/7514/16-к
№ провадження 1-кс/208/1456/17
УХВАЛА
Іменем України

22 вересня 2017 р. м. Кам`янське

встановив:
У провадженні Заводського районного суду м. Дніпродзержинська перебуває скарга ОСОБА_3 на постанову слідчого про відмову у задоволенні клопотання щодо забезпечення безпеки осіб, які беруть участь у кримінальному провадженні.
На обґрунтування своєї скарги ОСОБА_3 зазначив наступне.
14.09.2015 року до Заводського PB скерована заява від ОСОБА_3 про те, що з 30.07.2015 по теперішній час невстановлена особа за допомогою мобільного зв`язку погрожує життю та здоров`ю заявника, на мобільний телефон НОМЕР_1 ІМЕІ НОМЕР_2 , та стаціонарного телефону № НОМЕР_3 .
05 жовтня 2016 року до Заводського ВП Кам`янського ВП ГУ НП в Дніпропетровській області надійшла заява ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , згідно якої 05 жовтня 2016 року приблизно о 13.00 год. біля приміщення Дніпродзержинської ОДПІ, що розташоване за адресою: місто Кам`янське, вулиця Медична, 9, двоє невстановлених чоловіків спричинили останньому фізичний біль та викрали його гроші у сумі 4500 (чотири тисячі п`ятсот) гривень, а також розбили його годинник РАТЕК PHILIPPE.
Скаржник посилається на системне спостереження та погрози з боку невстановлених осіб відносно нього та секретаря ГО «ЗАКОН ТА ПОРЯДОК», що відображені у відповідних заявах, скерованих до поліції, тому, задля забезпечення безпеки власного життя та здоров`я він звернувся з клопотанням до слідчого про забезпечення його безпеки як особи, що бере участь у кримінальному судочинстві.
Слідчий у судовому засіданні заперечував проти задоволення скарги, з підстав її необґрунтованості.
Прокурор у судовому засіданні частково визнав скаргу, не заперечував проти скасування постанови слідчого від 12.09.2017 року та повторного розгляду клопотання скаржника.
Слідчий суддя, вислухавши учасників судового засідання, дослідивши матеріали скарги, приходить до висновку про обґрунтованість вимог, викладених у скарзі, виходячи з наступного.
Суспільні відносини щодо забезпечення належної охорони учасників кримінального провадження, у випадку наявності підстав вважати небезпеку їх майну, життю та здоров`ю реальною та такою, що вимагає відповідних заходів реагування, регулюються Законом України «Про забезпечення безпеки осіб, які беруть участь у кримінальному судочинстві».
Відповідно до ст.1 зазначеного Закону, забезпечення безпеки осіб, які беруть участь у кримінальному судочинстві, це здійснення правоохоронними органами правових, організаційно-технічних та інших заходів, спрямованих на захист життя, житла, здоров`я та майна цих осіб від протиправних посягань, з метою створення необхідних умов для належного відправлення правосуддя.
П. «б» ч.2 цього Закону вказує, що право на забезпечення безпеки шляхом застосування заходів, зазначених у статтях 1 і 7 цього Закону, за наявності відповідних підстав мають потерпілий та його представник у кримінальному провадженні.
Ч.1 ст.20 Закону вказує, що підставою для вжиття заходів забезпечення безпеки осіб, зазначених у статті 2 цього Закону, є дані, що свідчать про наявність реальної загрози їх життю, здоров`ю, житлу і майну.
У випадках, передбачених статтею 206 Кримінального процесуального кодексу України, рішення про застосування заходів безпеки може бути прийнято слідчим суддею (ч.2 ст.3 ЗУ «Про забезпечення безпеки осіб, які беруть участь у кримінальному судочинстві»).
Стаття 206 КПК України вказує на загальні обов`язки судді щодо захисту прав людини,а саме те, що кожен слідчий суддя суду, в межах територіальної юрисдикції якого знаходиться особа, яка тримається під вартою, має право постановити ухвалу, якою зобов`язати будь-який орган державної влади чи службову особу забезпечити додержання прав такої особи.
Якщо слідчий суддя отримує з будь-яких джерел відомості, які створюють обґрунтовану підозру, що в межах територіальної юрисдикції суду знаходиться особа, позбавлена свободи за відсутності судового рішення, яке набрало законної сили, або не звільнена з-під варти після внесення застави в установленому цим Кодексом порядку, він зобов`язаний постановити ухвалу, якою має зобов`язати будь-який орган державної влади чи службову особу, під вартою яких тримається особа, негайно доставити цю особу до слідчого судді для з`ясування підстав позбавлення свободи.
Слідчий суддя зобов`язаний звільнити позбавлену свободи особу, якщо орган державної влади чи службова особа, під вартою яких тримається ця особа, не надасть судове рішення, яке набрало законної сили, або не доведе наявність інших правових підстав для позбавлення особи свободи.
Якщо до доставлення такої особи до слідчого судді прокурор, слідчий звернеться з клопотанням про застосування запобіжного заходу, слідчий суддя зобов`язаний забезпечити проведення у найкоротший строк розгляду цього клопотання.
Незалежно від наявності клопотання слідчого, прокурора, слідчий суддя зобов`язаний звільнити особу, якщо орган державної влади чи службова особа, під вартою яких трималася ця особа, не доведе:
1) існування передбачених законом підстав для затримання особи без ухвали слідчого судді, суду;
2) неперевищення граничного строку тримання під вартою;
3) відсутність зволікання у доставленні особи до суду.
Якщо під час будь-якого судового засідання особа заявляє про застосування до неї насильства під час затримання або тримання в уповноваженому органі державної влади, державній установі (орган державної влади, державна установа, яким законом надано право здійснювати тримання під вартою осіб), слідчий суддя зобов`язаний зафіксувати таку заяву або прийняти від особи письмову заяву та:
1) забезпечити невідкладне проведення судово-медичного обстеження особи;
2) доручити відповідному органу досудового розслідування провести дослідження фактів, викладених в заяві особи;
3) вжити необхідних заходів для забезпечення безпеки особи згідно із законодавством.
Слідчий суддя зобов`язаний діяти в порядку, передбаченому частиною шостою цієї статті, незалежно від наявності заяви особи, якщо її зовнішній вигляд, стан чи інші відомі слідчому судді обставини дають підстави для обґрунтованої підозри порушення вимог законодавства під час затримання або тримання в уповноваженому органі державної влади, державній установі.
Слідчий суддя має право не вживати дій, зазначених у частині шостій цієї статті, якщо прокурор доведе, що ці дії вже здійснені або здійснюються.
Слідчий суддя зобов`язаний вжити необхідних заходів для забезпечення особи, яка позбавлена свободи, захисником і відкласти будь-який розгляд, у якому бере участь така особа, на необхідний для забезпечення особи захисником час, якщо вона бажає залучити захисника або якщо слідчий суддя вирішить, що обставини, встановлені під час кримінального провадження, вимагають участі захисника.
Ст. 3 Конституції України проголошує, що людина, її життя і здоров`я, честь і гідність, недоторканність і безпека визнаються в Україні найвищою соціальною цінністю.
Згідно ч.3 ст.3 Закону України «Про забезпечення безпеки осіб, які беруть участь у кримінальному судочинстві», до органів, які забезпечують безпеку осіб, зазначених у статті 2 цього Закону, належать державні органи, зокрема органи внутрішніх справ, тому слідчий суддя вважає за необхідне доручити здійснення відповідних заходів саме Кам`янському ВП ГУ НП.
Враховуючи викладене та керуючись ст.206, ст.3 Закону України «Про забезпечення безпеки осіб, які беруть участь у кримінальному судочинстві», слідчий суддя
ухвалив:
Скаргу ОСОБА_3 задовольнити.
Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя ОСОБА_1