АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
__________________________________________________________________
Провадження № 11-кп/790/903/17 Головуючий І-ої інстанції
Справа № 619/2008/15-к ОСОБА_1
Категорія: ч.1 ст.286 КК України Доповідач: ОСОБА_2

УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
28 листопада 2017 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ апеляційного суду Харківської області у складі:
головуючого судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

при секретарі ОСОБА_5 ,

за участю: прокурора ОСОБА_6 ,

обвинуваченого ОСОБА_7 ,

представника цивільного відповідача ОСОБА_8
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Харкові кримінальне провадження по обвинуваченню ОСОБА_7 за апеляційною скаргою представника цивільного відповідача ПАТ «Національна акціонерна страхова компанія ОРАНТА» ОСОБА_8 на вирок Дергачівського районного суду Харківської області від 28 грудня 2016 року,-
В С Т А Н О В И Л А :
Зазначеним вироком
ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець м.Дергачі Харківської області, українець, громадянин України, з середньою освітою, не працюючий, одружений, зареєстрований та проживаючий за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимий,-
визнаний винним у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст.286 КК України та йому призначено покарання у виді штрафу в розмірі 5100 гривень, без позбавлення права керування транспортними засобами.
Постановлено стягнути з ОСОБА_7 :
- судові витрати на користь держави в сумі 3498 гривень 57 копійок;
- на користь ОСОБА_9 моральну шкоду в розмірі 47500 гривень 00 копійок.
Постановлено стягнути з ПАТ НАСК «Оранта» на користь ОСОБА_9 матеріальні збитки в розмірі 14958 гривень 68 копійок та моральну шкоду в розмірі 2500 гривень 00 копійок.
Як встановив суд, ОСОБА_7 , 10 березня 2015 року в 17 годин 00 хвилин керуючи технічно справним автомобілем марки «ВАЗ 2110» реєстраційний номер НОМЕР_1 без вантажу рухався зі швидкістю 20 км/год по проїзній частині автошляху Харків-Золочів в м. Дергачі в напрямку розташування м. Харків без пасажирів.
В цей же час ОСОБА_9 керуючи технічно справним мотоциклом марки «Веном» реєстраційний номер НОМЕР_2 без вантажу та пасажирів рухався з боку розташування м. Харків в напрямку розташування смт. Золочів зі швидкістю 40 км/год.
В ході руху ОСОБА_7 , рухаючись по вул. Ворошилова (нині Золочівський шлях) в м. Дергачі біля будинку № 77 грубо порушив вимоги п.п.10.1 та 10.4, Правил дорожнього руху України, не переконавшись в безпеці своїх дій, а також в тому що своїми подальшими діями не створить не безпеку або перешкоду іншим учасникам дорожнього руху, виконуючи розворот та допустив зіткнення з вищевказаним водієм мотоциклу ОСОБА_9 . В наслідок чого ОСОБА_9 отримав тілесні ушкодження у вигляді: садно на передній поверхні лівої гомілки у нижній третині, які відносяться до категорії легких тілесних ушкоджень, перелом таранної кістки лівого гомілкостопного суглобу, які відноситься до категорії пошкоджень середнього ступеня тяжкості за ознакою тривалості розладу здоров`я.
В апеляційній скарзі представник цивільного відповідача ПАТ «НАСК «ОРАНТА» ОСОБА_8 просить скасувати вирок в частині, що стосується вирішення позову, а саме в частині стягнення з ПАТ «НАСК «ОРАНТА» на користь позивача ОСОБА_9 матеріальних збитків в сумі 14958,68грн. та моральної шкоди в частині 2500грн., і призначити новий розгляд в суді першої інстанції. Зазначає, що цивільним відповідачем ПАТ «НАСК «ОРАНТА» отримано позовну заяву, відповідно до якої ОСОБА_9 просив стягнути зі страхової компанії на його користь суму відновлювального ремонту транспортного засобу в розмірі 5000грн. та витрати на лікування в розмірі 2832,28грн., жодних уточнень до позовної заяви отримано не було, разом з тим, в мотивувальній частині вироку не зазначено з яких підстав стягнуто інші суми на користь потерпілого. Зазначає, що станом на день пред`явлення цивільного позову жодним рішенням не встановлено настання цивільно-правової відповідальності ОСОБА_7 , який є страхувальником, і відповідно потерпілий на день пред`явлення позову не надав страховику відповідну заяву про страхову виплату та необхідні для врегулювання збитку документи. Крім того, зазначає, що позивачем не зазначено яким чином страховою компанією були порушені, не визнані або оспорені права, свободи чи інтереси, за захистом яких він звернувся до суду. Також вважає, що не можуть бути задоволені рішенням суду позовні вимоги позивача в частині стягнення на його користь витрат на лікування, оскільки заявлена ним сума є необґрунтованою, а також моральна шкода у визначеному судом розмірі.
Заслухавши доповідь судді, представника цивільного відповідача ПАТ НАСК «Оранта» ОСОБА_8 , яка просила задовольнити апеляційну скаргу з викладених в ній підстав, обвинуваченого ОСОБА_7 , який вважав вирок суду законним, а апеляційну скаргу необґрунтованою, прокурора ОСОБА_6 , яка вважала, що апеляційна скарга підлягає є обґрунтованою та підлягає задоволенню, дослідивши матеріали кримінального провадження та перевіривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів дійшла наступних висновків.
Висновки суду першої інстанції про доведеність винуватості ОСОБА_7 у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст.286 КК України, як порушення правил безпеки дорожнього руху або експлуатації транспорту особою, яка керує транспортним засобом, що спричинило потерпілому середньої тяжкості тілесні ушкодження за обставин, викладених у вироку, відповідають фактичним обставинам кримінального провадження та підтверджуються наявними в ньому доказами і ніким із учасників судового провадження не оспорюються.

Ці обставини, як і юридична кваліфікація вчиненого обвинуваченим злочину, не перевіряються згідно з положеннями ч.1 ст.404 КПК України.
Відповідно до вимог ст. 370 КПК України, судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим, тобто ухваленим судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених КПК, ухваленим судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до КПК, в якому наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення.

Досліджуючи, виключно в межах апеляційної скарги і в тій частині рішення суду про цивільний позов, яка оспорюється, доводи апелянта про недотримання судом вимог закону при вирішенні цивільного позову, колегія суддів приходить до висновку, що вони є обґрунтованими.

Відповідно до ч.1 ст.128 КПК України особа, якій кримінальним правопорушенням або іншим суспільно небезпечним діянням завдано майнової та/або моральної шкоди, має право під час кримінального провадження до початку судового розгляду пред`явити цивільний позов до підозрюваного, обвинуваченого або до фізичної чи юридичної особи, яка за законом несе цивільну відповідальність за шкоду, завдану діяннями підозрюваного, обвинуваченого.

Цивільний позов у кримінальному провадженні, як це визначено в ч. 5 ст.128 КПК України, розглядається судом за правилами, встановленими цим Кодексом. Якщо процесуальні відносини, що виникли у зв`язку з цивільним позовом, цим Кодексом не врегульовані, до них застосовуються норми Цивільного процесуального кодексу України за умови, що вони не суперечать засадам кримінального судочинства.

З вироку суду вбачається, що, приймаючи рішення про вирішення цивільного позову, суд першої інстанції даних вимог у повній мірі не дотримався, неповно дослідив обставини справи, які впливають на прийняття правильного рішення по справі, а тому його висновки не відповідають фактичним обставинам справи.
Як вбачається з матеріалів кримінального провадження, потерпілий ОСОБА_9 3 червня 2015 року звернувся з цивільним позовом, в якому просив стягнути з відповідача ОСОБА_10 (помилково зазначеного) заподіяні злочином матеріальні збитки в сумі 1982,58грн. та моральну шкоду в сумі 10000,00грн. (т.2 а.с.18-19), в подальшому потерпілий ОСОБА_9 12 червня 2015 року уточнений цивільний позов та просив стягнути з ОСОБА_7 на його користь заподіяні злочином матеріальні збитки в сумі 1982,58грн., та моральну шкоду в розмірі 50 000грн. (т.2 а.с.26-27).

Крім того, матеріали кримінального провадження містять цивільний позов, поданий ОСОБА_9 8 грудня 2015 року, в якому він просив стягнути з відповідача ПАТ НАСК «Оранта» суму відновлювального ремонту на транспортний засіб у розмірі 5000,00грн., витрати на лікування у розмірі 2832,28грн.; стягнути з відповідача ОСОБА_11 суму моральної шкоди у розмірі 500000,00грн.; стягнути з відповідачів судові витрати на правову допомогу, надану адвокатом (т.2 а.с.53-65).

Таким чином, ПАТ НАСК «Оранта» була зазначена в уточненому цивільному позові потерпілого ОСОБА_9 від 8 грудня 2015 року як співвідповідач. Разом з тим, відповідне клопотання позивача про залучення до справи співвідповідача страхової компанії відсутнє, питання щодо його залучення в судовому засіданні не вирішувалось, будь-яких процесуальних рішень з цього приводу судом не приймалось, що свідчить про залучення до справи ПАТ НАСК «Оранта» як співвідповідача з порушенням вимог ст.33 ЦПК України.

19 грудня 2016 року представником потерпілого ОСОБА_9 адвокатом ОСОБА_12 подано заяву про уточнення суми позовних вимог, а саме: про стягнення з ПАТ НАСК «Оранта» матеріальних збитків на відновлення транспортного засобу у розмірі 3356,22грн; на лікування потерпілого у розмірі 2832,28грн., а також моральну шкоду за спричинені тілесні ушкодження внаслідок ДТП (сума не зазначена); про стягнення з обвинуваченого ОСОБА_7 та ПАТ НАСК «Оранта» моральної шкоди у розмірі 500 000грн. та витрат потерпілого на отримання правової допомоги від адвоката у розмірі 12126,40грн. (т.2 а.с.189-190).

Як слідує з матеріалів кримінального провадження, про уточнення цивільних вимог позивача, супереч вимогам ст.127 ЦПК України, суд жодним чином не довів до відома одного з співвідповідачів ПАТ НАСК «Оранта».

В мотивувальній частині вироку судом зазначено, що заявлений потерпілим цивільний позов до ПАТ НАСК «Оранта» про стягнення матеріальних збитків в розмірі 14958,68грн. підлягає задоволенню у повному обсязі, при цьому розрахунки, з яких суд виходив при визначенні такої суми при задоволенні цивільних вимог не наведені. Позовні вимоги потерпілого в частині стягнення з відповідачів понесених ним витрат на правову допомогу взагалі не розглянуті судом.

Отже, всупереч вимогам ст.ст.10,11 ЦПК України, суд безпідставно вийшов за межі заявлених позивачем вимог та зазначених і доведених ним обставин, про що обґрунтовано зазначає представник цивільного позивача в апеляційній скарзі.

Будь-які мотиви та обґрунтування прийнятого судом рішення щодо цивільного позову, в частині стягнення матеріальних збитків, у вироку не зазначені.

Викладені порушення вимог кримінального та цивільного процесуального закону є неприпустимими при судовому розгляді, оскільки в такий спосіб порушуються загальні засади забезпечення законності, змагальності сторін та одночасно обґрунтованості судового рішення, що передбачено як обов`язкова вимога у ст.370 КПК України. Ці вимоги не дотримані судом першої інстанції при судовому розгляді, що свідчить про наявність істотних порушень вимог процесуального закону та про невідповідність висновків суду фактичним обставинам справи, які встановлені при апеляційному перегляді оскаржуваного судового рішення в частині вирішення цивільного позову, у зв`язку з чим вирок суду в цій частині підлягає скасуванню з призначенням нового судового розгляду в порядку цивільного судочинства.
Стосовно інших доводів апеляційної скарги представника цивільного відповідача, то з урахуванням вимог ч.2 ст.415 КПК України, вони підлягають перевірці під час нового розгляду в суді першої інстанції, з огляду на що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню.
На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 404, 405, 407, 409, 411, 418 КПК України, колегія суддів, -

ПОСТАНОВИЛА:
Апеляційну скаргу представника цивільного відповідача ПАТ «Національна акціонерна страхова компанія ОРАНТА» ОСОБА_8 задовольнити частково.
Вирок Дергачівського районного суду Харківської області від 28 грудня 2016 року у відношенні ОСОБА_7 в частині вирішення цивільного позову скасувати і призначити новий судовий розгляд в суді першої інстанції в порядку цивільного судочинства.
В іншій частині вирок залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення, але може бути оскаржена у касаційному порядку протягом трьох місяців з дня її проголошення безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ.
Судді:

_________________ _________________ _________________

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4