20.09.2017 справа № 363/1557/17
ВИРОК
Іменем України

20 вересня 2017 року Вишгородським районним судом Київської області в складі:

головуючого судді - ОСОБА_1 ,

за участю секретарі - ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

прокурора - ОСОБА_4 ,

захисник ОСОБА_5 ,

обвинуваченого ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Вишгороді кримінальне провадження № 0000059 за обвинуваченням

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Колонці, Іванківського району Київської області, громадянина України, не одруженого, працюючого водієм ТОВ «Комплекс Агромарс», зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України,

встановив:
17 січня 2017 року, близько 17-50 години, ОСОБА_7 , керуючи технічно справним автомобілем «ВАЗ 2107» реєстраційний номер НОМЕР_1 і здійснюючі рух проїзній частині вул.. Свято-Троїцької в с. Гаврилівка, Вишгородського району Київської області у напрямку с. Синяк, своїми необережними діями, що виразилися в порушення вимоги п. 12.3 Правил дорожнього руху України, своєчасно не вжив заходів для зменшення швидкості керованого ним транспортного засобу, аж до повної його зупинки та допустив наїзд на велосипед марки «Україна», б/н під керуванням ОСОБА_8 , який рухався в попутному напрямку.

У результаті дорожньо-транспортної пригоди ОСОБА_9 , згідно висновку судово-медичного експерта № 41/Д-2017, були спричинені тілесні ушкодження у вигляді: ЗЧМТ, струсу головного мозку, забитої рани лобно-скроневої області справа, постравматичного підвивиху С4-С5 хребців, багатоуламкового перелому діафіза правої плечової кістки зі зміщенням, посттравматичного невриту променевого нерва справа, забиття грудної клітини, часткового пневмотораксу справа, перелому дистального епіметафіза лівої великогомілкової кістки зі зміщенням, багато уламкового перелому малогомілкової кістки в нижній третині зі зміщенням уламків, великих геморрагічних бульбашок лівої гомілки, які у своєї сукупності відносяться до тілесних ушкоджень середнього ступеню тяжкості.

Порушення ОСОБА_6 , вимог п. 12.3 ПДР України, перебувають в прямому причинному зв`язку з виникненням дорожньо-транспортної пригоди та настанням наслідків у вигляді отримання середньо ступені тяжкості тілесні ушкодження потерпілим ОСОБА_10 .

Допитаний у судовому засіданні ОСОБА_7 свою винність у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України, визнав, не оспорюючи час, місце, спосіб, вид, мотив і мету, форму вини та повністю підтвердив обставини вчиненого ним кримінального правопорушення. Зокрема пояснивши, що 17 січня 2017 року близько 17-50 год. керуючи автомобілем марки ВАЗ 2107 д.н.з. НОМЕР_1 допустив наїзд на велосипед під керуванням ОСОБА_8 , який рухався в попутному напрямку, після чого ОСОБА_6 вийшов з машини підійшов до ОСОБА_8 і почав надавати першу медичну допомогу. Зокрема, вказуючи при цьому, що шкоду потерпілій стороні відшкодував, цивільний позов прокурора визнає в повному обсязі, щиро розкаюється у вчиненому та просить суд суворо його не карати.

На підставі ч. 3 ст. 349 КПК України, за згодою учасників процесу, судом визнано недоцільним дослідження доказів, стосовно тих фактичних обставин провадження, які ніким з учасників процесу не оспорюються. При цьому судом з`ясовано, що обвинувачений та інші учасники правильно розуміють зміст цих обставин, сумніву у добровільності та істинності їх позицій немає.

При цьому розгляд провадження проводився відносно обвинуваченого в межах пред`явленого йому обвинувачення.

При встановлених обставинах, оцінюючи зібрані докази, суд вважає, що винуватість обвинуваченого у вчиненні вищезазначеного кримінального правопорушення в судовому засіданні доведена повністю і зібраних доказів достатньо для визнання його винним.

Таким чином, враховуючи викладене, суд вважає, що своїми діями, які виразились у вчиненні порушення правил дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що заподіяло потерпілому середньої тяжкості тілесні ушкодження, ОСОБА_6 вчинив кримінальне правопорушення, передбачений ч. 1 ст. 286 КК України.

Призначаючи покарання обвинуваченому, у відповідності зі ст. 65 КК України, суд враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винного та обставини, що пом`якшують покарання.

Обставинами, що пом`якшують покарання обвинуваченому, згідно ст. 66 КК України, суд визнає, щире каяття у вчиненому та надання першої допомоги потерпілому безпосередньо після вчинення злочину.

Обставин, що обтяжують покарання обвинуваченому, згідно ст. 67 КК України, судом не встановлено.

Крім цього, при обранні обвинуваченому міри покарання, судом враховується його відношення до вчиненого, матеріали, що його характеризують та стан здоров`я обвинуваченого.

При визначенні міри покарання ОСОБА_6 суд враховує, що обвинувачений за місцем роботи та проживання характеризується позитивно, на обліках у лікарів нарколога та психіатра не перебуває, вперше вчинив необережний тяжкий злочин, раніше не судимий, на утриманні має батька 3 групи інвалідності та добровільне часткове відшкодування завданого збитку.

На підставі викладеного, з метою попередження нових злочинів, виправлення ОСОБА_6 , з врахуванням вимог статті 50 КК України, суд приходить до висновку про необхідність призначення покарання в межах санкції визначеної ч. 1 ст. 286 КК України, у виді штрафу.

Суд вважає, що саме таке покарання буде достатнім для виправлення обвинуваченого та попередження скоєння ним нових злочинів.

Додаткове покарання в вигляді позбавлення права керування транспортним засобом суд не призначає, оскільки обвинувачений працює, а трудова діяльність пов`язана з використанням автомобіля і це є його єдиний засіб для забезпечення свого існування та родини.

Прокурором Вишгородського відділу Києво-Святошинської місцевої прокуратури Київської області заявлений цивільний позов в інтересах КЗ «Вишгородська центральна районна лікарня», про стягнення коштів витрачених на лікування особи, яка потерпіла від злочину в сумі 13 278,59грн. Суд вважає, що даний позов підлягає задоволенню.

Відповідно ч. 1 ст. 1206 ЦК України, особа, яка вчинила злочин, зобов`язана відшкодувати витрати закладові охорони здоров`я на лікування потерпілого від цього злочину.

Згідно ст. 1166 ЦК України, майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Комунальний заклад «Вишгородська центральна районна лікарня» витратила на лікування потерпілого ОСОБА_8 13 278,59 грн., зазначена сума коштів підлягає стягненню на користь зазначеної лікарні.

Долю речових доказів вирішити відповідно до ст. 100 КПК України.

Процесуальні витрати по справі підлягають стягненню із обвинуваченого, відповідно до вимог ст. 124 КПК України.

Ухвалами Вишгородського районного суду Київської області від 19 січня 2017 року накладено арешт на автомобілі марки «ВАЗ 2107» реєстраційний номер НОМЕР_1 , який перебуває у власності ОСОБА_6 та велосипед марки «Україна» б/н, який перебуває у власності ОСОБА_8 .

Відповідно до ч. 2 ст. 174 КПК України, арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

У зв`язку з тим, що в подальшому застосуванні арешту автомобіля та велосипеда відпала потреба, суд вважає за можливе його скасувати.

Керуючись ст.ст. 370, 374, 377 КПК України, суд, -

засудив:
ОСОБА_6 визнати винним у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України та призначити йому покарання у виді штрафу в розмірі 200 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, тобто 3 400 (три тисяча чотириста) гривень без позбавленням права керувати транспортними засобами.

Цивільний позов прокурора Вишгородського відділу Києво-Святошинської місцевої прокуратури Київської області задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_6 на користь Комунального закладу «Вишгородська центральна районна лікарня» відшкодування витрат на стаціонарне лікування ОСОБА_8 у розмірі - 13 278,59грн.

Скасувати арешт з автомобілів марки «ВАЗ 2107» реєстраційний номер НОМЕР_1 та велосипед марки «Україна» б/н, накладеного ухвалами Вишгородського районного суду Київської області від 19 січня 2017 року.

Речовий доказ, після набрання вироком законної сили, а саме: автомобіль марки «ВАЗ 2107» реєстраційний номер НОМЕР_1 повернути власнику та велосипед марки «Україна» б/н повернути власнику.

Стягнути з ОСОБА_6 на користь держави процесуальні витрати на залучення експерта у розмірі 5 945,40 грн. (3 303,00грн.+2 642,40).

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору.

Вирок може бути оскаржено до Апеляційного суду Київської області через Вишгородський районний суд Київської області протягом тридцяти діб з моменту його проголошення, а обвинуваченим - з моменту отримання його копії.

Суддя ОСОБА_1