Справа № 173/1437/17
п/с № 1-кп/174/81/2017
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
21 вересня 2017 року м. Вільногірськ

Вільногірський міський суд Дніпропетровської області в складі:
головуючого - судді ОСОБА_1 ,
за участю: секретаря ОСОБА_2 ,
прокурора - ОСОБА_3 ,
потерпілої ОСОБА_4 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні, в залі суду м. Вільногірськ, кримінальне провадження № 0000827 по обвинуваченню:
ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який народився в м. Верхньодніпровськ Дніпропетровської області, українець, громадянин України, не одружений, має неповнолітню дитину, освіта середня, не працює, зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимий:
- 13.09.2011 р. Першотравенським міським судом Дніпропетровської області за ч. 2 ст.190, ч.1 ст.309 КК України до позбавлення волі на строк три роки; на підставі ст.75 КК України від відбуття покарання звільнений з випробувальним терміном 2 роки;
- 25.04.2013 р. - Першотравенським міським судом Дніпропетровської області, за ч. 2 ст. 190 КК України до 1 року позбавлення волі. На підставі ч.1 ст. 71 КК України вказаним покаранням частково приєднано не відбутий термін 2 роки 1 день за вироком Першотравенського міського суду від 13.09.2011 р., до відбуття 3 роки 1 день позбавлення волі; звільнений від відбуття покарання 27.06.2014 р. з Синельниківської ВК Дніпропетровської області № 94 по ухвалі Синельниківського районного суду Дніпропетровської області від 19.06.2014 року на підставі ст.2 Закону України «Про амністію» від 08.04.2014 року;
- 21.07.2017 р. - Верхньодніпровським районним судом Дніпропетровської області за ч. 1 ст.121 КК України до 5 років позбавлення волі,
у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст.121 КК України,-
В С Т А Н О В И В:
ОСОБА_5 , 06.07.2017 р., близько 16.00 год., знаходився під мостом через річку Самоткань, в районі пам`ятника «Літак», який розташований по проспекту Шевченка, м. Верхньодніпровськ Дніпропетровської області, де разом зі своїми знайомими ОСОБА_4 та ОСОБА_6 , вживали спиртні напої. В один з моментів, під час вживання спиртного, між ОСОБА_5 та ОСОБА_4 виникла словесна сварка, в ході якої, ОСОБА_5 , маючи намір на заподіяння тілесних ушкоджень ОСОБА_4 , усвідомлюючи свої протиправні дії та бажаючи їх подальшого настання, долонею своєї лівої руки, умисно, цілеспрямовано, наніс один удар ОСОБА_4 в область обличчя, після чого зігнувши свою праву руку в лікті, наніс вказаним ліктем, один удар в ліву частину тулубу, а саме в область ребер, від якого у ОСОБА_4 збило дихання.
Далі, ОСОБА_5 , продовжуючи свій злочинний намір спрямований на умисне заподіяння ОСОБА_4 тілесних ушкоджень, усвідомлюючи свої протиправні дії, бажаючи їх подальшого настання, став обличчям до обличчя з ОСОБА_4 та кулаком своєї лівої руки, наніс останній не менше двох ударів в грудну клітину, від яких ОСОБА_4 , знову забило дихання та вона, від вказаних ударів присіла навколішки.
Через 2-3 хвилини, поновивши дихання ОСОБА_4 піднялась на ноги. ОСОБА_5 , вперто продовжуючи свій злочинний намір, спрямований на умисне заподіяння ОСОБА_4 тілесних ушкоджень, усвідомлюючи свої протиправні дії, бажаючи їх подальшого настання, умисно, цілеспрямовано, знову наніс останній не менше двох ударів кулаком правої руки в ліву область тулубу, в область ребер та перемістився в правий бік відносно ОСОБА_4 , де зігнувши свою праву руку в лікті, вказаним ліктем, наніс їй один удар у сонячне сплетіння, від якого ОСОБА_4 впала на землю.
Після вказаних дій ОСОБА_5 , припинив наносити ОСОБА_4 тілесні ушкодження, відволікшись на телефонний дзвінок. ОСОБА_4 , скориставшись даною паузою, підвелась на ноги, схопила свою сумку та втекла з місця скоєння злочину до центру міста Верхньодніпровська.
Внаслідок умисних дій ОСОБА_5 , потерпілій ОСОБА_4 , згідно висновку судово-медичного експерта № 72-Е від 15.08.2017 року, спричинено тілесні ушкодження у вигляді закритої тупої травми черевної порожнини з переломами 7-го та 8-го ребер з розривом селезінки та з розвитком внутрішньочеревної кровотечі, що призвело до видалення селезінки; з синцями на шкірі черевної стінки, яка відноситься до тяжких тілесних ушкоджень за критеріями втрати будь-якого органу або втрати органом функції, а також небезпеки для життя; виявлені при проведенні судово-медичної експертизи синці на шкірі грудної клітини та кінцівок відносяться до легких тілесних ушкоджень, могли утворитись від дії тупого твердого предмету (предметів) з обмеженою контактуючою поверхнею, якими могли бути, зокрема, кулаки рук та лікті зігнутих або при співударі в такий (такі).
В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_5 , свою вину в скоєнні інкримінованого йому злочину визнав повністю, розкаявся та показав, що дійснолітом 2017 року, після обіду, близько 16.00 годин, він разом з ОСОБА_7 , яка є потерпілою по справі та ОСОБА_8 , гуляли під мостом. Спустились під міст, бо почався дощ, де розпивали спиртні напої, згодом посварилися з ОСОБА_7 . В ході конфлікту, ударив її перший раз - долонею по обличчю, потім зігнутим ліктем, а далі в живіт кулаком, скільки раз він не рахував, однак в область тулуба наніс приблизно 6-7 ударів. Потім в нього задзвонив телефон і він відволікся, в цей час ОСОБА_9 втекла. Через три дні приїхала поліція. Зазначив, що обставини викладені в обвинувальному акті відповідають дійсності, з кваліфікацією своїх дій - погоджується, не заперечував з приводу розгляду справи за ч.3 ст. 349 КПК України.
Потерпіла ОСОБА_4 , в судовому засіданні показала, що 06 липня 2017 року, близько 16 години, вони зустрілись з ОСОБА_10 та ОСОБА_11 , був дощ, під мостом розпивали спиртні напої. Згодом у неї виник словесний конфлікт з обвинуваченим, на підґрунті якого ОСОБА_5 їй наніс удари - спочатку пару ляпасів по обличчю, потім бив в область ребер, сонячного сплетіння, свідомість не втрачала, але була близька до того. ОСОБА_12 , в конфлікті участі не брав. Причину конфлікту не пам`ятає, була в стані алкогольного сп`яніння. Коли ОСОБА_13 відволікся на телефонний дзвінок, взяла сумку та пішла до центру міста, де викликала «швидку допомогу». Отямилася вже після операції - видалили селезінку, була сильна внутрішня кровотеча, майже два тижні провела в лікарні. Не заперечувала з приводу розгляду справи за ч.3 ст. 349 КПК України.
На підставі ч.3 ст. 349 КПК України, за згодою учасників процесу, судом визнано недоцільним дослідження письмових доказів, оскільки фактичні обставини ніким з учасників процесу не оспорюються. При цьому судом з`ясовано, чи правильно учасники судового розгляду розуміють зміст цих обставин, чи добровільною та істинною є їх позиція, а також їм роз`яснено, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оспорювати ці фактичні обставини у апеляційному порядку.
Таким чином, суд прийшов до висновку, що факт вчинення злочину обвинуваченим ОСОБА_5 , знайшов своє підтвердження в суді, його дії вірно кваліфіковано за ч.1 ст.121 КК України, як умисне спричинення тяжкого тілесного ушкодження, небезпечного для життя в момент його заподіяння, що спричинило втрату органу.
При призначенні покарання, суд у відповідності з вимогами ст.65 КК України, враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу обвинуваченого, обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.
Зокрема, суд враховує, що обвинуваченим скоєно тяжкий злочин передбачений ч.1 ст.121 КК України.
Обставиною, яка пом`якшує покарання ОСОБА_5 , у відповідності до ст. 66 КК України, є щире каяття.
Обставини, які обтяжують покарання ОСОБА_5 , у відповідності до ст. 67 КК України, в межах пред`явленого обвинувачення, судом не встановлено.
При призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_5 , суд враховує, що обвинувачений свою вину визнав повністю, в скоєному кається, раніше судимий, по місцю проживання характеризується негативно, на обліку в лікаря психіатра не перебуває, перебуває на обліку в лікаря нарколога, не працює, не одружений, має неповнолітню дитину ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .
Врахувавши обставини справи та особу обвинуваченого, який раніше неодноразово судимий за вчинення умисних, корисливих злочинів, і вчинив новий тяжкий злочин, що свідчить про його схильність до вчинення аналогічних суспільно-небезпечних діянь, не працює і не має легальних джерел доходу, суд прийшов до висновку, що виправлення обвинуваченого неможливе без ізоляції від суспільства, тому йому слід призначити покарання у вигляді позбавлення волі, що буде необхідним і достатнім для його виправлення та попередження вчинення ним нових злочинів.
Оскільки ОСОБА_5 , 21.07.2017 р., засуджений Верхньодніпровським районним судом Дніпропетровської області за ч. 1 ст. 121 КК України до 5 років позбавлення волі і вчинив злочин по даній справі до постановлення вказаного вироку, то загальну міру покарання йому слід обрати за правилами ч.4 ст. 70 КК України, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим.
Міру запобіжного заходу ОСОБА_5 , до вступу вироку в законну силу залишити тримання під вартою і строк відбування ним покарання обчислювати з 18 серпня 2017 року з моменту затримання.
Речові докази та судові витрати по справі відсутні.
На підставі вищенаведеного та керуючись ст.ст. 349, 371-376, 395 КПК України, суд, -

У Х В А Л И В :
Визнати виним ОСОБА_5 у скоєнні злочину, передбаченого ч.1 ст. 121 КК України та призначити покарання у виді - 5 (п`яти) років 2 (двох) місяців позбавлення волі.
На підставі ч.4 ст.70 КК України, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, знову призначеним покаранням поглинути покарання, призначене вироком Верхньодніпровського районного суду Дніпропетровської області від 21 липня 2017 року, у вигляді 5 (п`яти) років позбавлення волі і остаточно до відбуття ОСОБА_5 призначити 5 (п`ять) років 2 (два) місяці позбавлення волі, з поміщенням до кримінально-виконавчої установи закритого типу на призначений строк.
Міру запобіжного заходу ОСОБА_5 , до вступу вироку в законну силу залишити тримання під вартою і строк відбування ним покарання обчислювати з 18 серпня 2017 року з моменту затримання, зарахувавши в цей строк покарання, відбуте ним по попередньому вироку з 21 липня 2017 року по 21 вересня 2017 року.
На вирок протягом тридцяти діб з моменту його проголошення може бути подано апеляційну скаргу до апеляційного суду Дніпропетровської області через Вільногірський міський суд Дніпропетровської області.
Вирок не може бути оскаржено в апеляційному порядку з підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювалися під час судового розгляду і дослідження яких було визнано судом недоцільним відповідно до положень ч.3 ст.349 КПК України.
Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.
Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

Головуючий - суддя: ОСОБА_1