Провадження №11-кп/772/1325/2017
Головуючий у суді 1-ї інстанції: ОСОБА_1
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ВІННИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
20 грудня 2017 року м. Вінниця

Апеляційний суд Вінницької області в складі:

головуючого-судді ОСОБА_2 ,

суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

з секретарем ОСОБА_5 ,

за участю прокурора ОСОБА_6 ,

обвинуваченого ОСОБА_7 ,

захисника ОСОБА_8 ,

розглянув у відкритому судовому засіданні у м. Вінниці кримінальне провадження №0000016 від 13 січня 2017 року по обвинуваченню ОСОБА_7 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 410, ч. 4 ст. 358 КК України, за апеляційною скаргою прокурора ОСОБА_6 на ухвалу Вінницького міського суду Вінницької області від 13 вересня 2017 року, якою повернуто обвинувальний акт прокурору Військової прокуратури Вінницького гарнізону Центрального регіону України,

в с т а н о в и в:
Судом першої інстанції повернуто обвинувальний акт у кримінальному провадженні стосовно ОСОБА_7 за ч. 2 ст. 410, ч. 4 ст. 358 КК України прокурору у зв`язку з його невідповідністю вимогам ст. 291 КПК України. Оскаржуване рішення мотивовано тим, що в обвинувальному акті не зазначено обставин, які обтяжують покарання ОСОБА_7 , не вказано кому саме обвинуваченим завдано матеріальну шкоду, а також не зазначені відомості про потерпілого.

Прокурор подав апеляційну скаргу, в якій просить ухвалу суду скасувати, обвинувальний акт у кримінальному провадженні щодо ОСОБА_7 повернути до Вінницького міського суду Вінницької області для розгляду по суті. Ухвалу суду вважає незаконною, вказує на невідповідність висновків суду фактичним обставинам кримінального провадження та істотні порушення вимог кримінального процесуального закону. Вважає, що обвинувальний акт повністю відповідає вимогам КПК України, а доводи суду є безпідставними.

Апеляційний суд, заслухавши доповідь судді, доводи прокурора, який підтримав апеляційну скаргу, обвинуваченого та його захисника, які заперечили проти апеляційної скарги, рішення суду вважають законним та обґрунтованим, перевіривши обвинувальний акт та додані до нього матеріали, обговоривши доводи суду першої інстанції і апеляційної скарги, апеляційний суд вважає, що вона підлягає до задоволення з наступних підстав.

Згідно з ч. 1 ст. 370 КПК України, судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим.

Обвинуваченому ОСОБА_7 інкримінується вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 410, ч. 4 ст. 358 КК України, та завдання у зв`язку з цим державі в особі Міністерства оборони України та військових частин НОМЕР_1 , А3666 матеріальної шкоди в сумі 10830 грн.

В оскаржуваній ухвалі суд вказує, що в обвинувальному акті не зазначені відомості про потерпілого та не вказано кому саме обвинуваченим завдано матеріальну шкоду.

Відповідно до положень ст. 55 КПК України, права і обов`язки потерпілого виникають в особи з моменту подання заяви про вчинення щодо неї кримінального правопорушення або заяви про залучення до провадження як потерпілого.

На стадії досудового розслідування відповідної заяви до органу досудового розслідування не надходили.

Письмової згоди Міністерства оборони України, військових частин НОМЕР_1 та НОМЕР_2 з приводу залучення їх до провадження, як потерпілого чи потерпілих, до органу досудового розслідування - військової прокуратури Вінницького гарнізону не надходило.

Відповідно до ч. 7 ст. 55 КПК України законодавцем визначено право, а не обов`язок слідчого, прокурора та суду визнати особу потерпілою та лише за її письмовою згодою.

Законодавцем надано таке право не лише прокурору, а також безпосередньо суду.

Окрім того, відповідно до вимог ст.ст. 314, 315, 316 КПК України, питання про визнання або залучення особи (фізичної або юридичної) до провадження як потерпілої не є предметом розгляду у підготовчому судовому засіданні та відповідно може розглядатися лише під час розгляду справи по суті.

Суд першої інстанції вийшов за межі своїх повноважень у підготовчому судовому засіданні.

Суд не звернув уваги, що в обвинувальному акті вказано про завдання обвинуваченим шкоди державі.

Також судом розцінено як порушення кримінального процесуального закону механічну помилку в обвинувальному акті в частині, де зазначено обставини, які обтяжують покарання обвинуваченого. Слідчим помилково вказано прізвище іншої особи, а не обвинуваченого. При цьому органом досудового розслідування встановлено відсутність обставин, які обтяжують покарання обвинуваченого.

Згідно з п. 3 ч. 3 ст. 314 КПК України, у підготовчому судовому засіданні суд має право повернути обвинувальний акт прокурору, якщо він не відповідає вимогам КПК України.

При цьому суд, вирішуючи питання щодо наявності підстави для повернення обвинувального акту, не проаналізував відповідність обвинувального акту вимогам ст. 291 КПК України.

Відповідно до п. 2 ст. 291 КПК України обвинувальний акт має містити такі відомості:

-найменування кримінального провадження та його реєстраційний номер;

-анкетні відомості кожного обвинуваченого (прізвище, ім`я, по батькові, дата та місце народження, місце проживання, громадянство);

-анкетні відомості кожного потерпілого (прізвище, ім`я, по батькові, дата та місце народження, місце проживання, громадянство);

-прізвище, ім`я, по батькові та займана посада слідчого, прокурора;

-виклад фактичних обставин кримінального правопорушення, які прокурор вважає встановленими, правову кваліфікацію кримінального правопорушення з посиланням на положення закону і статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність та формулювання обвинувачення;

-обставини, які обтяжують чи пом`якшують покарання;

-розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням;

-підстави застосування заходів кримінально-правового характеру щодо юридичної особи, які прокурор вважає встановленими;

-розмір витрат на залучення експерта (у разі проведення експертизи під час досудового розслідування);

-дату та місце його складення та затвердження.

Постановою Верховного суду України від 24.11.2016 №5-328кс16 визначено, що згідно з положеннями п. 5 ч. 2 ст. 291 КПК України, обвинувальний акт має містити виклад фактичних обставин кримінального правопорушення, які прокурор вважає встановленими, правову кваліфікацію кримінального правопорушення з посиланням на положення закону і статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність та формулювання обвинувачення.

Закон вимагає обов`язкове відображення в обвинувальному акті трьох складників: фактичних обставин кримінального правопорушення; правової кваліфікації (в теорії кримінального процесу використовується назва "формула обвинувачення"); формулювання обвинувачення.

Оскаржувана ухвала не містить жодного висновку про невідповідність обвинувального акту хоча б одній з вимог Кримінального процесуального кодексу України.

Апеляційний суд дійшов висновку, що при винесенні ухвали судом першої інстанції допущено істотні порушення вимог кримінального процесуального закону, а тому вона підлягає скасуванню з призначенням нового судового розгляду.

Керуючись ст. 405, 407, 412 КПК України, суд

у х в а л и в:
Апеляційну скаргу прокурора задовольнити.

Ухвалу Вінницького міського суду Вінницької області від 13 вересня 2017 року про повернення обвинувального акту щодо ОСОБА_7 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 410, ч. 4 ст. 358 КК України скасувати.

Обвинувальний акт щодо ОСОБА_7 направити до Вінницького міського суду Вінницької області для призначення нового судового розгляду.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді: (підписи)
Згідно з оригіналом.
Суддя: