Ленінський районний суд м.Полтави
Справа № 553/3481/17
Провадження № 1-в/553/93/2018
У Х В А Л А
Іменем України
31.01.2018 рокум. Полтава

Ленінський районний суд м. Полтави в складі:
головуючого судді - ОСОБА_1

при секретарі - ОСОБА_2 ,

за участю прокурора - ОСОБА_3 ,

представника ПВК - ОСОБА_4 ,

засудженого - ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Полтаві клопотання засудженого ОСОБА_6 про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання, -

В С Т А Н О В И В :
У грудні 2017 року засуджений ОСОБА_5 звернувся до суду з клопотанням про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання, вказуючи на те що він працював днювальним.

Засуджений ОСОБА_5 в судовому засіданні клопотання підтримав, просив задовольнити.

Представники ДУ "ПВК № 64" та прокурор в судовому засіданні проти задоволення клопотання засудженого заперечували, посилаючись на те, що він своєю поведінкою та ставленням до праці не довів своє виправлення.

Суд, вислухавши пояснення учасників процесу, дослідивши матеріали справи та особову справу засудженого, вважає, що клопотання не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Судом встановлено, що ОСОБА_5 засуджений вироком Київського районного суду м. Полтави від 11.06.2012 року за ч. 2 ст. 121 КК України до 9 років позбавлення волі.
Ухвалою Апеляційного суду Полтавської області вирок Київського районного суду м. Полтави від 11.06.2012 року залишений без змін.
Після набрання вироком суду законної сили ОСОБА_5 на підставі рішення комісії з питань розподілу, направлення та переведення для відбування покарання осіб, засуджених до позбавлення волі в Полтавській області направлений для відбування призначеного покарання до Шосткінської виправної колонії УДПтС України в Сумській області.
Ухвалою Шосткинського міськрайонного суду Сумської області від 05.02.2016 року зараховано ОСОБА_5 в строк покарання, призначеного вироком Київського районного суду м. Полтави від 11.06.2012 року у виді 9 років позбавлення волі, строк попереднього ув`язнення в період з 12 серпня 2011 року по 22 жовтня 2012 року включно з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.

В п. 17 постанови Пленуму Верховного Суду України "Про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміну невідбутої частини покарання більш м`яким" № 2 від 26.04.2002 року визначено, що при вирішенні питання про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання слід ретельно з`ясовувати ставлення засудженого до вчиненого злочину, праці та навчання, додержання ним вимог режиму, участь у самодіяльних організаціях засуджених виправно-трудової установи, а також його наміри щодо прилучення до суспільно корисної праці та потребу в наданні допомоги при обранні місця проживання і працевлаштування.

Засуджений ОСОБА_5 з 12.08.2011 року утримується в місцях ув`язнення. За час утримання у СІЗО м. Полтави характеризувався негативно, за допущені порушення режиму утримання три рази притягувався до дисциплінарної відповідальності. Стягнення погашені в установленому законом порядку. Заохочень не мав.
З 30.11.2012 року міру покарання відбував в Шосткинський виправній колонії (№ 66). За період відбування покарання характеризувався нестабільною поведінкою, за допущені порушення установленого порядку відбування покарання двічі притягувався до дисциплінарної відповідальності. Стягнення погашені в установленому законом порядку. За сумлінну поведінку та ставлення до праці чотири рази заохочувався. В 2013 році пройшов курс навчання в Шосткинському навчальному центрі (№ 66), отримав робітничу професію муляра.
З 17.11.2017 року міру покарання відбуває в Полтавській виправній колонії (№ 64).
З характеристики засудженого, наданої начальником відділення СПС ПВК № 64 та затвердженої начальником установи 31.01.2018 року, вбачається, що за час відбування покарання ОСОБА_5 характеризується задовільно, намагається дотримуватися норм, які визначають порядок, умови відбування покарання, розпорядок дня установи та правомірних взаємовідносин і ввічливого ставлення з персоналом установи, виконувати їхні законні вимоги. До дисциплінарної відповідальності не притягувався, стягнень, заохочень не має. За станом здоров`я працездатний. Працевлаштований днювальним відділення СПС на безоплатній основі, до праці та до виконання покладених обов`язків ставиться добре, з поставленими завданнями справляється. Виконує роботи із самообслуговування та по благоустрою території приміщень та місць позбавлення волі.
Зарахований до програми диференційованого виховного впливу "Правова просвіта". Заходи виховного характеру відвідує, намагається робити для себе вірні висновки. У вільний від роботи час дивиться програми телепередач. З рідних має сестру, стосунки з нею підтримує шляхом листування. За характером спокійний, врівноважений. Підтримує рівні стосунки із іншими засудженими. Стан здоров`я задовільний, рівень розвитку інтелекту середній. Вину у скоєному злочині визнає частково. Міру призначеного судом покарання вважає занадто суворою. Виконавчих листів до установи не надходило.
За змістом положень ч. 3 ст. 81 КК України умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосоване після фактичного відбуття засудженим не менше двох третин строку покарання, призначеного судом за умисний тяжкий злочин.
Судом достовірно встановлено, що станом на час розгляду даної справи ОСОБА_5 відбув більше 2/3 частини призначеного судом покарання, відповідно, у нього виникло право на застосування положень ст. 81 КК України

Згідно ч. 2 ст. 81 КК України підставою для застосування умовно-дострокового звільнення від відбування покарання може бути те, що засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення.
Разом з тим, досліджені судом докази та встановлені під час судового розгляду справи дані, на переконання суду, свідчать про недоведеність існування обставин, які відповідно до ч. 2 ст. 81 КК України є підставою для застосування умовно-дострокового звільнення від відбування покарання.

Як встановлено в ст. 6 КВК України, виправлення засудженого - процес позитивних змін, які відбуваються в його особистості та створюють у нього готовність до самокерованої правослухняної поведінки. Ресоціалізація - свідоме відновлення засудженого в соціальному статусі повноправного члена суспільства; повернення його до самостійного загальноприйнятого соціально-нормативного життя в суспільстві. Необхідною умовою ресоціалізації є виправлення засудженого. Основними засобами виправлення і ресоціалізації засуджених є встановлений порядок виконання та відбування покарання (режим), суспільно корисна праця, соціально-виховна робота, загальноосвітнє і професійно-технічне навчання, громадський вплив
Сумлінна поведінка полягає у зразковому дотриманні вимог режиму, беззаперечному виконанні законних вказівок і розпоряджень адміністрації органів виконання покарань, відсутності порушень дисципліни, товариському ставленні до інших засуджених. Це поведінка, на яку повинні орієнтуватися інші особи, які відбувають покарання.

Матеріали особової справи засудженого свідчать про те, що під час відбування покарання ОСОБА_5 працював на виробництві, а згодом днювальним ШВК № 66, в даний час працює днювальним в ПВК № 64 на безоплатній основі. Відповідно до довідки головного бухгалтера ПВК № 64 заробітна плата йому не нараховувалася.

Крім того, з довідки про заохочення та стягнення на засудженого ОСОБА_5 та матеріалів його особової справи вбачається, що за період перебування в місцях попереднього ув`язнення та за час відбування покарання він має 5 стягнень, які застосовувались до нього у 2012-2016 роках, в тому числі під час відбування покарання 2 стягнення - 05.06.2014 року, 22.09.2016 року, які погашено.; має 4 заохочення за період відбування покарання протягом більше п`яти років, які застосовувались до нього 10.01.2014 року, 09.01.2015 року, 10.01.2016 року та 09.10.2017 року.

Питання про застосування до засудженого ОСОБА_5 умовно-дострокового звільнення вирішувалось 14.06.2016 року на засіданні комісії Шосткинської виправної колонії № 66, було прийнято рішення відмовити в поданні матеріалів до Шосткинського міськрайонного суду Сумської області на умовно-дострокове звільнення на засудженого, як не довівшому своє виправлення.

Як пояснив в судовому засіданні представник ПВК № 64, засуджений нетривалий час перебуває в ПВК № 64, у зв`язку з чим оцінка ступеню його виправлення не здійснювалася. Разом з тим, поведінка засудженого в даній виправній колонії та матеріали його особової справи свідчать неможливість стверджувати про те, що він своєю поведінкою та ставленням до праці довів своє виправлення.

Те, що засуджений працював на виробництві установи, а в даний час працює днювальним та бере участь у роботах по благоустрою установи виконання покарань, як власне і те, що за період протягом більше шести років відбування покарання заохочувався чотири рази, на переконання суду, може свідчити про те, що він дотримується вимог порядку відбування покарання у вигляді позбавлення волі, а не довів своє виправлення.

Враховуючи викладене, суд приходить до висновку про відсутність достатніх підстав стверджувати, що засуджений ОСОБА_5 на час розгляду даної справи своєю поведінкою та ставленням до праці довів своє виправлення, у зв`язку з чим застосування до нього умовно-дострокового звільнення вважає передчасним, а тому не знаходить підстав для задоволення клопотання засудженого.

На підставі викладеного, керуючись ст. 81 КК України, ст. 537-539 КПК України, суд -

У Х В А Л И В :
В задоволенні клопотання засудженого ОСОБА_6 про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання - відмовити.
На ухвалу може бути подана апеляція до Апеляційного суду Полтавської області через Ленінський районний суд м. Полтави протягом семи діб з дня проголошення, а засудженим в той же строк з дня отримання копії ухвали.

Суддя Ленінського районного суду м. ПолтавиОСОБА_1