Справа № 336/3914/14-К
Провадження № 1-в/336/201/2014
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
04 липня 2014 року м. Запоріжжя
Шевченківський районний суд м. Запоріжжя у складі:
головуючого судді ОСОБА_1 ,
при секретарі ОСОБА_2 ,
з участю прокурора ОСОБА_3 ,
представника КВІ ОСОБА_4 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні подання Шевченківського районного відділу кримінально-виконавчої інспекції управління державної пенітенціарної служби України в Запорізькій області про звільнення від покарання на підставі ст. 1 п. «а» Закону України «Про амністію у 2014 році» відносно:
ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ур. с. Олександрівка, Приазовського району, запорізької області, гр-на України, мешкає за адресою АДРЕСА_1 , засудженого вироком Шевченківскього районного суду м. Запоріжжя від 10.02.2014 р. за ч. 1 ст. 125 КК України до 100 годин громадських робіт,
Шевченківський районний відділ кримінально-виконавчої інспекції управління державної пенітенціарної служби України в Запорізькій області звернувся до суду із поданням, яким просить суд у зв`язку із положенням ст. 1 п. «а» Закону України «Про амністію у 2014 році» звільнити ОСОБА_5 від подальшого відбування покарання, призначеного вироком Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 10.02.2014 року.
У судовому засіданні представник КВІ та прокурор підтримали подання та просили його задовольнити.
Засуджений в судове засідання не з`явився, повідомлявся про день, місце та час слухання справи належним чином, про причини своєї неявки суд не повідомив.
Вислухавши думку прокурора та представника інспекції, дослідивши матеріали особової справи засудженого, суд вважає, що подання підлягає задоволенню.
Вимогами ч.1 ст. 539 КПК України встановлено, що питання, які виникають під час та після виконання вироку вирішуються судом за клопотанням (поданням) прокурора, засудженого, його захисника, законного представника, органу або установи виконання покарань, а також інших осіб, установ або органів у випадках, встановлених законом.
Судом встановлено та матеріалами справи підтверджується, що 10.02.2014 року вироком Шевченківського районного суду м. Запоріжжя було засуджено ОСОБА_5 за ч. 1 ст. 125 КК України до 100 годин громадських робіт. На обліку Шевченківського РВ КВІ перебуває з 07.05.2014 р.
Згідно п. «а» ст.1 Закону України "Про амністію у 2014 році", звільняються від відбування покарання у виді позбавлення волі на певний строк та від інших покарань, не пов`язаних з позбавленням волі, засуджених за умисні злочини, які не є тяжкими або особливо тяжкими відповідно до статті 12 Кримінального кодексу України, та за злочини, вчинені з необережності, які не є особливо тяжкими відповідно до статті 12 Кримінального кодексу України: особи, які на момент вчинення злочину були неповнолітніми.
З матеріалів справи вбачається, що 20.05. 2014 р. засуджений був ознайомлений з порядком та умовами відбування покарання у виді громадських робіт, з моменту проголошення вироку Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 10.02.2014 р. нового злочину не скоїв, на момент вчинення злочину був неповнолітнім (паспорт серія НОМЕР_1 виданий Заводським РВ ГУМВС України в Запорізькій області 29.05.2012 р.)
20.05.2014 р. ОСОБА_5 звернувся з проханням про застосування до нього ЗУ «Про амністію» від 08.04.2014 р., про що свідчить його заява, яка міститься в матеріалах особової справи (а.с. 17).
Відповідно до ст. 12 КК України, злочин, передбачений ч. 1 ст. 125 КК України, є злочином невеликої тяжкості.
Як передбачено ст. 9 Закону України «Про амністію у 2014 році» застосування цього Закону здійснюється щодо осіб, звільнених від відбування покарання з випробуванням за поданням органу виконання покарань, який здійснює контроль за поведінкою засудженого, або за клопотанням самої особи, її захисника чи законного представника.
Також, у судовому засіданні було встановлено, що засуджений не є особою, до якої згідно ст. 8 Закону України "Про амністію у 2014 році" вказаний Закон не застосовується. Також він не є особою, зазначеною у ст. 4 ЗУ "Про застосування амністії в Україні".
Інших підстав, які б унеможливлювали застосування положень Закону "Про амністію у 2014 році" у відношенні ОСОБА_5 судом під час розгляду зазначеної справи не встановлено.
Крім того, засуджений не заперечує на застосуванні амністії, що відповідає положенням ст. 9 ч. 8 Закону України «Про амністію у 2014 році».
За таких обставин, аналізуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що подання щодо застосування Закону України "Про амністію у 2014 році" від 08.04.2014 р. у відношенні засудженого ОСОБА_5 є законним, обґрунтованим, а тому підлягає задоволенню.
На підставі викладеного, керуючись ЗУ "Про застосування амністії в Україні", положеннями ст.ст.1, 9 Закону України "Про амністію у 2014 році", ст.85, 86 КК України, ст.ст.537, 539 КПК України, суд,
У Х В А Л И В:
Подання Шевченківського РВ КВІ УДПтС України в Запорізькій області про звільнення від покарання на підставі Закону України «Про амністію» від 08.04.2014 року у відношенні ОСОБА_5 задовольнити.
Звільнити на підставі п. «а» ст.1 Закону України "Про амністію у 2014 році" ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 від подальшого відбування покарання у вигляді 100 годин громадських робіт, призначеного вироком Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 10.02.2014 року.
Ухвала може бути оскаржена до Апеляційного суду Запорізької області, шляхом подання апеляційної скарги протягом семи діб з дня її ухвалення.

Суддя ОСОБА_1