Справа № 729/858/17
1-кп/729/8/18 р.
В И Р О К

і м е н е м У к р а ї н и

07 лютого 2018 р. Бобровицький районний суд Чернігівської області в складі:

головуючої судді ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2

розглянув у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Бобровиця кримінальне провадження внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000008 від 05.01.2017 року за обвинуваченням

ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Кобижча Бобровицького району Чернігівської області, громадянина України, не одруженого, освіта середня, не працюючого, проживаючого в АДРЕСА_1 , раніше не судимого в порядку ч. 1 ст. 89 КК України, обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч.2 ст.187 КК України,
ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця с. Кобижча Бобровицького району Чернігівської області, громадянина України,не одруженого, освіта середня, не працюючого, проживаючого в АДРЕСА_1 , раніше не судимого в порядку ч. 1 ст. 89 КК України, обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч.2 ст.187 КК України,
ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_3 , уродженця м. Бобровиця Чернігівської області, громадянина України, одруженого, має на утриманні малолітніх дітей, освіта середня-спеціальна, працюючого робітником колії ТОВ «Земля і Воля», проживаючого в АДРЕСА_2 , не судимого,обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч.2 ст.187 КК України,-
за участю:

прокурорів ОСОБА_6 , ОСОБА_7

потерпілого ОСОБА_8

обвинувачених: ОСОБА_3

ОСОБА_4

ОСОБА_5

законних представників неповнолітнього

обвинуваченого: ОСОБА_9 ,

ОСОБА_10 ,

ОСОБА_11

захисників ОСОБА_12 , ОСОБА_13

В С Т А Н О В И В :

Органом досудового розслідування неповнолітній ОСОБА_3 , ОСОБА_4 та ОСОБА_5 обвинувачуються в нападі , який мав місце 29.12.2016 року близько 18 год. на потерпілого ОСОБА_8 з метою заволодіння чужим майном , поєднаним із насильством , небезпечним для життя та здоров`я потерпілого , який зазнав нападу (розбою) , вчиненому за попередньою змовою групою осіб.
Як зазначено в обвинувальному акті з цією метою на вул. Змачинського в м. Бобровиця Чернігівської області біля господарства № 72, ОСОБА_4 умисно наніс ОСОБА_8 близько трьох ударів кулаками в обличчя, після чого ОСОБА_3 звалив ОСОБА_8 на проїжджу частину вулиці, де з ОСОБА_8 продовжив боротьбу ОСОБА_4 , який душив його «борцівським» захватом за шию, внаслідок чого ОСОБА_8 втрачав свідомість, що було небезпечним для його життя та здоров`я в момент заподіяння вказаного насильства, а ОСОБА_3 в цей час наніс потерпілому близько двох ударів ногами в тулуб. В результаті описаного насильства ОСОБА_8 спричинені тілесні ушкодження у вигляді двох саден на обличчі, які відносяться до категорії легких тілесних ушкоджень, що не спричинили короткочасний розлад здоров`я чи незначну стійку втрату працездатності. Коли ОСОБА_8 був непритомним, ОСОБА_5 заволодів його чорною спортивною матерчатою сумкою, яка не має цінності, в якій знаходились ланцюг для бензопили торгової марки «Stihl-63PM57» вартістю 200 грн. 81 коп., бабина капронових ниток Т.187 довжиною 500 м, для прошивки взуття, вартістю 6 грн. 33 коп., чоботарський ніж вартістю 31 грн. 67 коп., металевий гачок для прошивки взуття вартістю 11 грн. 83 коп., ручка для вказаного гачка з цангою вартістю 46 грн. 67 коп., 30 металевих бігунків до застібок «блискавка» вартістю З грн. 03 коп. кожна на суму 90 грн. 90 коп., а ОСОБА_3 - мобільним телефоном «SAMSUNG» GТ-С3322 (VНС) вартістю 448 грн., який належить ОСОБА_8 , з сім-картками мобільного оператора «Київстар» вартістю 25 грн., на рахунку якої знаходилось 50 грн., та «Lifecell» вартістю 25 грн., на рахунку якої знаходилось 70 грн., з картою пам`яті mikro CD 1 Gb вартістю 21 грн. 67 коп., завдавши ОСОБА_8 матеріальну шкоду на загальну суму 1027 грн. 88 коп.
ОСОБА_4 та ОСОБА_5 в момент вчинення правопорушення перебували в стані алкогольного сп`яніння.
Органами досудового розслідування, дії обвинувачених кваліфіковані за ч.2 ст. 187 КК України.
В судовому засіданні прокурор пред`явлене під час досудового слідства обвинувачення підтримала і вважає доведеною вину обвинувачених в скоєнні злочину передбаченого ч.2 ст. 187 КК України на підставі показів обвинувачених, потерпілого, свідків, даних, які містяться в наданих письмових доказах, на оптичних дисках, які містять відеозаписи слідчих експериментів.
У ході проведеного судового розгляду кримінального провадження судом були досліджені всі докази, зібрані на досудовому слідстві та надані прокурором, а також ті, що отримані судом з метою встановлення істини у справі.
При цьому суд керувався ч. 4 ст. 95 КК України , відповідно до якої суд може обґрунтовувати свої висновки лише на показаннях, які він безпосередньо сприймав в судовому засіданні. Суд не вправі обґрунтовувати судові рішення показаннями, наданими слідчому, прокурору або посилатися на них .
В судовому засіданні неповнолітній обвинувачений ОСОБА_3 в присутності законного представника та захисника дав покази та відповідав на запитання учасників судового засідання та пояснив , що дійсно 29.12.2016 року він з ОСОБА_4 та ОСОБА_5 близько 18 год. йшли по вул. Змачинського в напрямку с. Макарівка , несли сосну ОСОБА_5 . Їх обігнав чоловік, який йшов в тому ж напрямку, що і вони, який ніс на плечах сумку, якою зачепив ОСОБА_4 і той запитав «Що у вас дядьку там, автомат?» Чоловік пройшов далі. Через деякий час обвинувачені порівнялися з чоловіком з сумкою і ОСОБА_4 повторив своє запитання. Чоловік сказав, що в нього в сумці нічого не має. Обвинувачені ОСОБА_3 та ОСОБА_4 в цей час стояли біля чоловіка. Так як на дорозі було слизько, то ОСОБА_3 підковзнувся та почав падати, схопив за рукав потерпілого ОСОБА_8 та вони разом впали, ОСОБА_8 впав на обвинуваченого ОСОБА_3 , почав виборсуватися, при цьому наносив удари ОСОБА_3 , ОСОБА_4 намагався розтягнути їх і сам впав. Точно що відбувалося між потерпілим та ОСОБА_4 не знає. Наче останній держав за груди потерпілого обхвативши його рукою, удари не наносив. ОСОБА_3 вдалося піднятися і він наніс кілька ударів потерпілому ногою, куди конкретно вказати не може, так як було темно, можливо по тулубу. Потім обвинувачений з ОСОБА_4 відвели потерпілого до обочини і пішли. Коли обвинувачений піднімався, то на дорозі побачив телефон, вважаючи, що це випав його телефон, так як він схожий на його, обвинувачений підняв його та поклав до кишені. Пізніше він будучи дома в ОСОБА_5 розгледів, що телефон не його . Дві сім карти з телефону він викинув, а телефон продав ОСОБА_14 як належний йому. Пізніше він телефон забрав, повернувши за нього гроші, придбав дві сім карти і через ОСОБА_15 повернув потерпілому. Наміру побити потерпілого, забрати в нього належне йому майно у обвинувачених не було, все це сталося раптово, відбувалося в лічені хвилини, обвинувачений дуже шкодує, що такі дії мали місце , просить вибачення в потерпілого. Ніякої змови вчиняти щодо потерпілого якісь незаконні дії у обвинувачених не було, ніяких погроз потерпілому не було. Також пояснив, що ОСОБА_5 коли обвинувачені ОСОБА_3 та ОСОБА_4 призупинилися, пішов далі. Коли вже відійшли від місця, де відбувалися події, то дізналися, що ОСОБА_5 взяв сумку. Десь через годину на дамбі відкрили сумку. В сумці було взуття, приладдя для ремонту взуття, необхідні для ремонту матеріали. Все разом з сумкою викинули в кущі. Пізніше прийшли по сумку, щоб повернути її, проте знайшли лише взуття, сумки і решти, що знаходилося в ній не було. Взуття повернули потерпілому.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 дав покази та відповідав на запитання учасників судового засідання, які фактично відповідають показам обвинуваченого ОСОБА_3 та уточнив, що коли він намагався відтягнути потерпілого, то обхватив його за груди так званим «борцовським захватом», але зразу у нього не вийшло. В цей час коли він намагався відтягнути потерпілого ОСОБА_3 вивільнився і обвинувачений побачив як він замахнувся ударити потерпілого. Обвинувачений крикнув ОСОБА_3 , щоб той не бив, але було пізно, ОСОБА_3 вже наніс кілька ударів. Крім захвата обвинувачений ударів не наносив, можливо при захваті трохи придавив потерпілого. Також підтвердив, що ніякого наміру заволодіти майном, заподіяти тілесні ушкодження у них не було, все вийшло раптово, без будь-якого умислу, про скоєне шкодує, вибачається перед потерпілим. Щодо ОСОБА_5 також підтвердив, що той на час коли відбулася бійка не був присутній, вони коли все закінчилося наздогнали його і дізналися, що він взяв сумку потерпілого, яку вони згодом біля дамби викинули в кущі. Пізніше разом з ОСОБА_5 шукали сумку, але знайшли лише взуття. Щодо телефону, то ОСОБА_3 зразу не повідомив його та ОСОБА_5 , що він підняв телефон. Коли він його підняв обвинувачений не бачив. Про те, що він забрав телефон вони дізналися , коли прийшли до ОСОБА_5 . Обвинувачений не заперечував, що в той день вживав алкоголь.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_5 , дав покази та відповідав на запитання учасників судового засідання та пояснив, що 29.12.2016 року він разом зі своєю дружиною приїхав в с. Кобижча Бобровицького району Чернігівської області по ялинку. Повернувшись додому разом зі своєю дружиною, ОСОБА_4 , його дружиною та ОСОБА_3 занесли одну ялинку до господарства його матері, потім пішли до магазину, а звідти пішли по вул. Змачинського, де він побачив перед собою ОСОБА_8 який ішов у напрямку с. Макарівка, біля нього зліва йшов ОСОБА_3 та ОСОБА_4 і почув як хтось з хлопців запитав у ОСОБА_8 чи не несе він в сумці автомат, тоді пішов швидше, а коли обернувся то не побачив позаду ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , тому став повертатись назад, щоб подивитись де вони. Коли підійшов то побачив сумку яка була на узбіччі, підняв її, в цей час його наздогнали ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , і вони пішли всі разом далі, обвинувачений розповів, що він взяв сумку, коли відкрили сумку побачили там взуття та інші речі необхідні для ремонту взуття та викинули її разом із взуттям в кущі. Пізніше він розповів знайомому ОСОБА_16 і той сказав, що потрібно повернути сумку. Коли пішли шукати сумку, то знайшли лише взуття, яке і повернули потерпілому через ОСОБА_16 , сумки з її вмістом не було. Коли він піднімав сумку, то розумів, що вона чужа, ні в нього, ні в інших обвинувачених сумки не було. Сумку взяв автоматично, без будь-якої мети . Як і ОСОБА_4 підтвердив, що вживав алкогольні напої в той вечір. Що відбувалося між ОСОБА_3 , ОСОБА_4 та потерпілим не знає, бачив лише, що ОСОБА_4 і потерпілий лежали на землі, а ОСОБА_3 стояв, що конкретно не знає так як відійшов на значну відстань, на дворі було темно, та частина вулиці не освітлювалася. В його присутності ОСОБА_3 коли йшли по дорозі про телефон не розповідав. Телефон побачили лише коли прийшли до нього додому, що ОСОБА_17 далі зробив з телефоном не знає. В скоєному розкаюється.
Потерпілий ОСОБА_8 в судовому засіданні показав, що 29.12.2016 року він десь о 18 год. 00 хв. йшов додому по вул. Змачинського, йшов від товариша , який також працює чоботарем. В нього була сумка з взуттям, інструментами та іншими речами. Сумка одягнена через плече навкіс, був також телефон марки «Самсунг» з двома сім картами. В попутному з ним напрямку йшло троє чоловіків, один з них ніс ялинку. Це було приблизно біля колишньої контори старого маслозаводу. Коли потерпілий проходив біля них, то один з них запитав « Дядьку, а що у вас в сумці, не автомат?», на що потерпілий відповів, що в сумці нічого немає та пішов. Згодом хлопці догнали його і він опинився між двох з них, один з яких знову запитав його про автомат. Потерпілий злякався, що їх двоє і зразу обхопив ОСОБА_3 ззаду, ОСОБА_3 пручався, намагався вирватися і вони впали, потерпілий опинився зверху. В цей час інший чоловік почав його відтягувати обхопивши за шию і потерпілий разом з ним впав. Потерпілий на деякий час втрачав свідомість, тому не все докладно пам`ятає. Свідомість втрачав один раз. Чи від удару нанесеного обвинуваченим чи від удару отриманого при падінні сказати не може. Згадати точно коли наносив ОСОБА_3 удари не пам`ятає, швидше за все після того як вони впали. Потім коли його підняли, то він побоюючись, що знов до нього будуть прискіпуватися почав відступати на дорогу і падати в надії, що зупиниться машина , але мабуть водії думали , що він просто п`яний і не зупинялися. Хлопці відтягли його та пішли, а далі він тоді відчув, що в нього немає сумки і відсутній телефон, який знаходився в верхній кишені куртки. Припускає, що телефон випав з кишені під час бійки. Коли, в який момент і куди ділася сумка не знає. Можливо спала під час бійки. Про все, що з ним сталося він повідомив поліцію. На момент, коли відбувалися ці події обвинувачені не вимагали від нього майно, не погрожували йому . Телефон йому та сім карти повернули. Також повернули йому взуття, все інше не повернули, він поїхав купив все необхідне йому для роботи. Претензій на даний час до обвинувачених не має, не бажає щоб їх суворо покарали. Хлопці приходили, вибачалися.
Свідок ОСОБА_18 , яка була класним керівником неповнолітнього обвинуваченого ОСОБА_3 та свідок ОСОБА_19 , яка є заступником директора школи з заочним навчанням, де навчався обвинувачений охарактеризували його з позитивної сторони, зауважень на його поведінку не поступало, рівень знань достатній отримав.
Свідок ОСОБА_14 в судовому засіданні показав, що ОСОБА_3 запропонував йому придбати телефон, про те, що він крадений не знав, він сказав, що це його телефон. За телефон заплатив 200 гривень. Через місяць ОСОБА_3 телефон забрав, повернувши гроші. Свідка запрошували для проведення впізнання речей і він впізнав телефон, який йому продав ОСОБА_3 .
Свідок ОСОБА_16 в судовому засіданні підтвердив, що він передавав взуття потерпілому, що сталося знає лише зі слів інших.
В судовому засіданні були переглянуті відеозаписи з відтворення подій, що мали місце 29.12.2016 року, відповідно до показів обвинувачених, які давали покази під час відтворення, які в цілому відповідають тим, які вони давали в судовому засіданні.
Також були досліджені письмові докази , які надані прокурором та отримані в ході судового розгляду.
Проаналізувавши всі зібрані та досліджені докази в їх сукупності, суд приходить до наступного висновку.
Частиною 2 ст.187 КК України визначено, що розбоєм є напад з метою заволодіння чужим майном, поєднаним з насильством, небезпечним для життя чи здоров`я особи, яка зазнала нападу або з погрозою застосування такого насильства поєднаний за попередньою змовою групою осіб. Пленум Верховного Суду України в своїй постанові 06.11.2009 № 10 «Про судову практику у справах про злочини проти власності» роз`яснив, що під нападом за статтею 187 КК України слід розуміти умисні дії, спрямовані на негайне вилучення чужого майна шляхом застосування фізичного або психічного насильства. Розбій вважається закінченим з моменту нападу, поєднаного із застосуванням насильства, небезпечного для життя чи здоров`я особи, або з погрозою застосування такого насильства, незалежно від того, заволоділа винна особа майном потерпілого чи ні. Небезпечне для життя чи здоров`я насильство - це умисне заподіяння потерпілому легкого тілесного ушкодження, що спричинило короткочасний розлад здоров`я або незначну втрату працездатності, середньої тяжкості або тяжке тілесне ушкодження, а також інші насильницькі дії, які не призвели до вказаних наслідків, але були небезпечними для життя чи здоров`я в момент їх вчинення. До них слід відносити, зокрема, і насильство, що призвело до втрати свідомості чи мало характер мордування, придушення за шию, скидання з висоти, застосування електроструму, зброї, спеціальних знарядь тощо. З об`єктивної сторони розбій є нападом з метою заволодіння чужим майном, поєднаний із насильством, небезпечним для життя чи здоров`я особи,яка зазнала нападу, або з погрозою застосування такого насильства. Насильство при розбої застосовується як з метою заволодіння майном, такі з метою його утримання, а з суб`єктивної сторони розбій передбачає тільки прямий умисел. При цьому обов`язковою суб`єктивною ознакою є корисливий мотив.

Відповідно до висновків судово-медичної експертизи від 19.01.2017 року та комісійної судово-медичної експертизи від 12.05.2017 року ОСОБА_8 заподіяні легкі тілесні ушкодження , які не спричинили короткочасного розладу здоров`я. Могли бути отримані як при падінні, так і при нанесені ударів. Щодо втрати свідомості, відсутні будь-які медичні дані.
Надані висновки також не містять даних, що існувала небезпека для життя та здоров`я потерпілого під час вчинення обвинуваченими протиправних дій.
В судовому засіданні, суд заслухавши покази обвинувачених та потерпілого прийшов до висновку, що факт вимагання від потерпілого майна та намір потерпілих напасти з метою заволодіти майном потерпілого не знайшов жодного підтвердження. Не знайшов підтвердження в судовому засіданні і факт погроз та факт попередньої змови на вчинення розбійного нападу.
Дії щодо заподіяння легких тілесних ушкоджень потерпілому 29.12.2016 року мали місце на ґрунті раптово виниклих неприязних відносин між обвинуваченими та потерпілим.
Отже склад правопорушення , відповідальність за яке наступає відповідно до ч.2 ст.187 КК України в судовому засіданні не знайшов підтвердження.
Відповідно до ст.337 КПК України , судовий розгляд відбувається в межах висунутого обвинувачення проте ч.3 ст.377 КПК України надає право суду вийти за межі пред`явленого обвинувачення, в частині зміни правової кваліфікації кримінального правопорушення, якщо це покращує становище особи, стосовно якої здійснюється кримінальне провадження.
Так як прокурор не змінив обвинувачення , то користуючись своїм правом суд вважає за необхідне змінити правову кваліфікацію , а саме кваліфікувавши дії обвинуваченого ОСОБА_3 за ч.1 ст.125 КК України та ч.1 ст. 185 КК України, так як в ході судового засідання встановлено, що він умисно заподіяв потерпілому легкі тілесні ушкодження, які не потягли тимчасового розладу здоров`я та вчинив крадіжку належного потерпілому телефону «SAMSUNG» GТ-С3322 (VНС) вартістю 448 грн., який належить ОСОБА_8 , з сім-картками мобільного оператора «Київстар» вартістю 25 грн., на рахунку якої знаходилось 50 грн., та «Lifecell» вартістю 25 грн., на рахунку якої знаходилось 70 грн., з картою пам`яті mikro CD 1 Gb вартістю 21 грн. 67 коп.
Дії ОСОБА_4 суд кваліфікує за ч. 1 ст. 125 КК України як умисне заподіяння потерпілому легких тілесних ушкоджень, які не потягли тимчасового розладу здоров`я .
Дії ОСОБА_5 суд кваліфікує за ч.1 ст.185 КК України як крадіжку належного потерпілому майна, а саме сумки в якій знаходились ланцюг для бензопили торгової марки «Stihl-63PM57» вартістю 200 грн. 81 коп., бабина капронових ниток Т.187 довжиною 500 м, для прошивки взуття, вартістю 6 грн. 33 коп., чоботарський ніж вартістю 31 грн. 67 коп., металевий гачок для прошивки взуття вартістю 11 грн. 83 коп., ручка для вказаного гачка з цангою вартістю 46 грн. 67 коп., 30 металевих бігунків до застібок «блискавка» вартістю З грн. 03 коп. кожна на суму 90 грн. 90 коп.
Вчинення дій саме за вказаної судом кваліфікації обвинуваченими знайшло повне підтвердження в судовому засіданні на підставі показів обвинувачених, потерпілого, свідків, даних, які містяться в наданих письмових доказах, на оптичних дисках, які містять відеозаписи слідчих експериментів.
Призначаючи покарання суд, відповідно до ст. 65 КК України враховує ступінь тяжкості вчиненого , обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання, особи винних.

Обставинами, що пом`якшують покарання всіх обвинувачених суд визнає, сприяння в розкритті злочинів та розкаяння в скоєному , часткове відшкодування шкоди потерпілому. Обвинуваченому ОСОБА_3 також враховує як обставину, що пом`якшує покарання вчинення злочинів неповнолітнім.

Обставиною, що обтяжує покарання обвинувачених ОСОБА_4 та ОСОБА_5 суд визнає вчинення злочину у стані алкогольного сп`яніння .

Обставин, що обтяжують покарання обвинуваченого ОСОБА_3 судом не встановлено.

За місцем проживання обвинувачений ОСОБА_3 характеризується задовільно, за місцем навчання позитивно , раніше притягувався до відповідальності, судимість погашена.

За місцем проживання обвинувачений ОСОБА_4 характеризується негативно, раніше притягувався до відповідальності, судимість погашена.

За місцем проживання та роботи обвинувачений ОСОБА_5 характеризується позитивно , на утриманні має неповнолітніх дітей , раніше до відповідальності не притягувався.

Бобровицьким районним сектором з питань пробації складалася досудова доповідь, згідно висновку якої виправлення обвинуваченого ОСОБА_3 можливе без ізоляції від суспільства.

З урахуванням всіх обставин по справі, суд вважає, що виправлення обвинувачених можливе без ізоляції від суспільства.
ОСОБА_3 та ОСОБА_4 достатнім покаранням будуть громадські роботи, а ОСОБА_5 штраф. ОСОБА_3 остаточне покарання визначити відповідно до ст.70 КК України, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим .

Цивільний позов по справі не заявлявся.

Відповідно до вимог ч.2 ст.124 КПК України процесуальні витрати, пов`язані з залученням експерта підлягають стягненню з обвинувачених на користь держави.

Долю речових доказів вирішити в порядку ст.100 КПК України.

Міра запобіжного заходу не застосовувалася, підстав для її застосування суд не вбачає.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 368, 370, 371, 373, 374 КПК України, суд,-
У ХВАЛИВ:

ОСОБА_3 визнати винним у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст.125 КК України і призначити йому покарання в виді громадських робіт на строк 60 годин.

ОСОБА_3 визнати винним у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст.185 КК України і призначити йому покарання в виді громадських робіт на строк 80 годин.

Відповідно до ст.70 КК остаточне покарання для ОСОБА_3 визначити шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим та визначити 80 годин громадських робіт.

ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст.125 КК України і призначити йому покарання в виді громадських робіт на строк 60 годин.

ОСОБА_5 визнати винним у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст.185 КК України і призначити йому покарання в виді штрафу в розмірі п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян в сумі 850 грн.

Речові докази: мобільний телефон , переданий під зберігальну розписку потерпілому ОСОБА_8 залишити в його розпорядженні , три оптичних диски з відеозаписами слідчих експериментів залишити на зберігання в матеріалах справи.

Стягнути з ОСОБА_5 та ОСОБА_3 солідарно на користь держави витрати за проведення товарознавчої експертизи в сумі 880 грн.40 коп.

Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору.

Учасники судового провадження мають право отримати копію вироку в суді.

Вирок може бути оскаржений протягом тридцяти днів з дня його проголошення до апеляційного суду Чернігівської області шляхом подання апеляційної скарги через Бобровицький районний суд Чернігівської області.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Суддя: