У Х В А Л А
про обрання запобіжного заходу тримання під вартою
12 січня 2018 року Личаківський районний суд м. Львова

Cлідчий суддя ОСОБА_1 , з участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , слідчого ОСОБА_4 , захисника ОСОБА_5 , підозрюваного ОСОБА_6 , розглянувши клопотання слідчого СВ Личаківського відділу поліції ГУНП у Львівській області ОСОБА_4 , погоджене з прокурором Львівської місцевої прокуратури № 1 ОСОБА_3 про обрання запобіжного заходу у виді тримання під вартою, -

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , українцю, уродженцю с. Стоївка Сокальського району Львівської області, громадянину України, не працюючому, не одруженому, з середньою освітою, зареєстрованому за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючому за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимому, підозрюваному у скоєнні кримінального правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 122 КК України,

ВСТАНОВИВ:
Слідчий СВ Личаківського відділу поліції ГУНП у Львівській області, як сторона кримінального провадження, звернувся з клопотанням до слідчого судді Личаківського районного суду м. Львова, погодженим з прокурором Львівської місцевої прокуратури № 1, про застосування щодо підозрюваного ОСОБА_6 запобіжного заходу у виді тримання під вартою.

Клопотання мотивує тим, що ОСОБА_6 підозрюється у вчиненні злочину передбаченого ч. 1 ст. 122 КК України умисне середньої тяжкості тілесне ушкодження.

Так, згідно клопотання 26 травня 2017 року приблизно о 19 годині 00 хвилин, перебуваючи біля альтанки, що знаходиться у парку «Знесіння» із сторони вул. Старознесенської у м. Львові, між потерпілим ОСОБА_7 з однієї сторони, та ОСОБА_6 з іншої сторони, виник словесний конфлікт. В ході даного конфлікту невстановлена досудовим слідством особа, кинула камінь в потиличну ділянку голови потерпілому ОСОБА_7 , чим спричинила йому тілесні ушкодження у вигляді рани в лівій тім`яно-потиличній ділянці. В подальшому ОСОБА_6 умисно, на ґрунті раптово виниклих особистих неприязних стосунків, знаючи про те, що здоров`я будь-якої людини рівною мірою охороняється законом, протиправне посягання на нього є кримінально-караним, діючи цілеспрямовано, незаконно, протиправно, з метою завдання невизначеної шкоди здоров`ю, наніс ОСОБА_7 удар кулаком лівої руки в нижню частину правої сторони обличчя, після чого наніс ще один удар кулаком правої руки останньому в нижню частину лівої сторони обличчя, від чого потерпілий впав на землю.

Внаслідок нанесених ударів ОСОБА_6 потерпілому, останньому було спричинено тілесні ушкодження у вигляді подвійного перелому нижньої щелепи в ділянці кута справа, та суглобового відростка зліва, які утворилися від контакту з тупими предметами, не характерні для одноразового вільного падіння на площину з висоти росту та відносяться до тілесного ушкодження середньої тяжкості по ознаці тривалого розладу здоров`я.

Прокурор в судовому засіданні клопотання підтримав, пояснив, що на його думку необхідність взяття під варту підозрюваного є обґрунтованою, оскільки він підозрюється у вчиненні злочину середньої тяжкості, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк до трьох років та крім цього, одночасно підозрюється у вчиненні іншого тяжкого злочину, де обвинувальний акт скеровано до суду. У зв`язку з неодноразовим ухиленням підозрюваного від явки до слідчого, постановою від 10.07.2017р. його було оголошено в розшук та в ході здійснення оперативно розшукових заходів з`ясовано, що ОСОБА_6 перетинав державний кордон України з Республікою Білорусь та 06.12.2017р. повернувся в Україну. Вказане свідчить, що перебуваючи на волі ОСОБА_6 вчинятиме нові злочини та перешкоджатиме встановленню істини у справі, буде впливати на свідків та потерпілого, внаслідок чого є підстави вважати, що останній, з метою уникнення кримінальної відповідальності буде переховуватися від органів досудового розслідування та суду. Відтак, менш суворі запобіжні заходи не достатні для запобігання вищевказаним ризикам, з приводу чого необхідність взяття ОСОБА_6 під варту є виправданим кроком. Вина підозрюваного доводиться зібраними у кримінальному провадженні доказами.

Слідчий в судовому засіданні клопотання підтримав з викладених в ньому мотивів.

Захисник відносно задоволення клопотання заперечив з тих підстав, що для запобігання ризикам передбаченим ст. 177 КПК України достатнім буде обрання запобіжного заходу у виді домашнього арешту. Крім цього, підозрюваний співпрацював із слідством, давав показання, з зібраних доказів вбачається сумнівною кваліфікація його дій, а територію України покинув за вимушених обставин, для отримання заробітку у зв`язку з хворобою бабці та батька.

Підозрюваний ОСОБА_6 в судовому засіданні заперечив проти клопотання, оскільки не вчиняв інкримінованого злочину, має намір стати на шлях виправлення, а за кордон виїздив щоб заробити кошти на лікування бабці та батька.

Заслухавши пояснення учасників судового засідання, оглянувши та перевіривши надані матеріали клопотання, вважаю, що таке підлягає до задоволення виходячи з наступного.

До Єдиного реєстру досудового розслідування 27.05.2017 року внесені дані з приводу вчинення кримінального правопорушення, відповідальність за яке передбачено ч. 1 ст. 122 КК України.

Про підозру у вчиненні даного злочину ОСОБА_6 повідомлено 10 липня 2017 року шляхом направлення такого за адресою проживання останнього.

Європейський суд з прав людини неодноразово зазначав, що доведеність наявності обґрунтованої підозри у вчиненні злочину на момент вирішення питання про взяття під варту має відповідати стандарту «розумна підозра». Наявність обґрунтованої підозри передбачає наявність фактів або інформації, які могли б переконати об`єктивного спостерігача в тому, що відповідна особа могла вчинити злочин (справа «Фокс, Кемпбел і Харлей проти Об`єднаного Королівства», рішення Європейського суду з прав людини у справі «Ердагоз проти Туреччини», 1997 рік). Хоча факти на момент вирішення питання про утримання під вартою і не повинні бути переконливими настільки, щоб можна було визначити винуватість особи у вчиненні злочину, суд повинен оцінити докази, надані сторонами, на предмет їхньої допустимості, достовірності та належності і відкинути ті з них, що не відповідають цим критеріям. При цьому суд має обґрунтовувати своє рішення на підставі дослідження у суді обґрунтованої підозри, а не на основі даних, поданих стороною обвинувачення.

Обґрунтованість підозри ОСОБА_6 у вчиненні наведеного злочину підтверджується зібраними по кримінальному провадженню доказами, зокрема, показаннями потерпілого ОСОБА_7 , висновком експерта №165/2017, протоколом проведення слідчого експерименту із потерпілим ОСОБА_7 , показаннями свідка ОСОБА_8 , протоколом проведення слідчого експерименту із свідком ОСОБА_8 , протоколом пред`явлення для впізнання за фотознімками проведеного із потерпілим ОСОБА_7 , де останній вказав саме на ОСОБА_6 як на особу, що вчинила відносно нього злочин, протоколом пред`явлення для впізнання за фотознімками проведеного із свідком ОСОБА_8 , який також впізнав ОСОБА_6 та іншими доказами по кримінальному провадженню.

Оскільки наведені докази в об`єктивному зв`язку вказують на обґрунтованість підозри ОСОБА_6 , то посилання сторони захисту на відсутність доказів, які обґрунтовують його підозру, слід відкинути як безпідставні. В свою чергу допустимість доказів на даній стадії не вирішується.

Згідно п. 3 ч. 2 ст. 183 КПК України запобіжний захід у виді тримання під вартою не може бути застосовано, окрім як до раніше не судимої особи, яка підозрюється чи обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк до п`яти років, - виключно у разі, якщо прокурором, крім наявності підстав, передбачених статтею 177 цього Кодексу, буде доведено, що перебуваючи на волі, ця особа переховувалася від органу досудового розслідування чи суду, перешкоджала кримінальному провадженню або їй повідомлено про підозру у вчиненні іншого злочину.

Згідно матеріалів клопотання, ОСОБА_6 жодного разу не прибув на виклик слідчого для проведення процесуальних дій, у зв`язку з чим повідомлення про підозру направлялось ОСОБА_6 засобами поштового зв`язку, а постановою від 10.07.2017р. останнього оголошено в державний розшук. В судовому засіданні ОСОБА_6 особисто підтвердив, що про необхідність явки до слідчого був обізнаним.

Крім того, як також встановлено в судовому засіданні і що підтвердив ОСОБА_6 особисто, відносно нього в іншому суді розглядається кримінальне провадження про обвинувачення його у вчиненні тяжкого злочину, де він ухилявся від явки до суду.

Таким чином, оскільки ОСОБА_6 обґрунтовано підозрюється у вчиненні злочину середньої тяжкості, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк до 3 років, перебуваючи на волі, тривалий час переховувався від органу досудового розслідування, в тому числі за кордоном, чим перешкоджав кримінальному провадженню, а також його повідомлено про підозру у вчиненні іншого тяжкого злочину, що вказує на його небажання стати на шлях виправлення, не працює, не одружений, не має зобов`язань по утриманню інших осіб, а доказів протилежного не здобуто, є всі підстави вважати, що ОСОБА_6 може продовжити займатись злочинною діяльністю, а з метою уникнення кримінальної відповідальності буде надалі переховуватися від органів досудового розслідування та суду, може незаконно впливати на потерпілого, який є неповнолітнім, свідків, оскільки показання сторін містять розбіжності, та розголошувати дані досудового розслідування.

В сукупності вище наведені обставини виключають можливість обрання менш суворого запобіжного заходу, про що клопотала сторона захисту.

Відтак, приходжу до переконання, що до підозрюваного слід застосувати запобіжний захід тримання під вартою без визначення розміру застави, оскільки інкримінований ОСОБА_6 злочин вчинено із застосуванням насильства.

Керуючись вимогами статей 177, 178, 182, 183, 186, 194, 196, 197, 395 КПК України, -

УХВАЛИВ:
Клопотання слідчого СВ Личаківського відділу поліції ГУНП у Львівській області ОСОБА_4 задовольнити.

Обрати ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у виді тримання під вартою в Львівській установі виконання покарань № 19 УДПтСУ у Львівській області.

Строк дії ухвали становить шістдесят днів.

Строк тримання під вартою ОСОБА_6 рахувати з моменту проголошення ухвали.

Закінченням строку дії ухвали є 18:30 год. 13 березня 2018 року.

Ухвала може бути оскаржена до Апеляційного суду Львівської області протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя: ОСОБА_1