Справа № 495/3360/15-к
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
28.12.2017 року м. Білгород - Дністровський

Білгород-Дністровський міськрайонний суд Одеської області у складі:

головуючого одноособово судді ОСОБА_1

за участю секретаря ОСОБА_2

розглянувши в режимі відео конференції у відкритому підготовчому судовому засіданні у залі суду м. Білгород-Дністровський кримінальне провадження за обвинуваченням ОСОБА_3 у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 140 ч. 2 КК України, суд
сторони кримінального провадження:

прокурор Білгород-Дністровської місцевої прокуратури ОСОБА_4

потерпіла ОСОБА_5

захисник ОСОБА_6 в інтересах потерпілої

обвинувачений ОСОБА_3

захисник ОСОБА_7 в інтересах обвинуваченого

ВСТАНОВИВ:
В провадженні Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області знаходиться обвинувальний акт у кримінальному провадженні № 0000074 та реєстр матеріалів досудового розслідування за обвинуваченням ОСОБА_3 у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 140 ч. 2 КК України.

У судовому засіданні прокурор ОСОБА_4 просила призначити обвинувальний акт до судового розгляду, вважала, що він відповідає вимогам КПК України, викликати до суду обвинуваченого, потерпілого, свідків згідно реєстру матеріалів досудового розслідування.

У судовому засіданні потерпіла ОСОБА_5 та захисник ОСОБА_6 просили призначити обвинувальний акт до судового розгляду.

У судовому засіданні захисник ОСОБА_7 просив повернути обвинувальний акт прокурору у зв`язку з його невідповідністю КПК України, про що надав суду письмове клопотання.

Обвинувачений ОСОБА_3 підтримав думку свого захисника.

Заслухавши думку учасників судового провадження, вивчивши обвинувальний акт за обвинуваченням ОСОБА_3 за ст. 140 ч. 2 КК України, суд дійшов наступного висновку.

Відповідно до ч. 3 ст. 314 КПК України у підготовчому судовому засіданні суд має право прийняти такі рішення: 1) затвердити угоду або відмовити в затвердженні угоди та повернути кримінальне провадження прокурору для продовження досудового розслідування в порядку, передбаченому статтями 468-475 КПК України; 2) закрити провадження у випадку встановлення підстав, передбачених пунктами 4-8 частини першої або частиною другою статті 284 КПК України; 3) повернути обвинувальний акт, клопотання про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру прокурору, якщо вони не відповідають вимогам КПК України; 4) направити обвинувальний акт, клопотання про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру до відповідного суду для визначення підсудності у випадку встановлення непідсудності кримінального провадження; 5) призначити судовий розгляд на підставі обвинувального акта, клопотання про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру.

Як вбачається з матеріалів кримінального провадження, обвинувальний акт відносно ОСОБА_3 не відповідає вимогам п. 5 ч. 2 ст. 291 КПК України, зокрема в ньому не міститься викладення фактичних обставин кримінального правопорушення, які прокурор вважає встановленими, а лише викладені анкетні данні обвинуваченого, зміст підозри, а також ті фактичні обставини кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється обвинувачений, у відношенні якого був направлений обвинувальний акт до суду, та правова кваліфікація кримінального правопорушення, в якому він підозрюється.

Разом з тим, такі відомості, у відповідності до положень ст. 277 КПК України, становлять зміст повідомлення про підозру, а тому обвинувачений за цим процесуальним рішенням, мають статус підозрюваного.

З урахуванням того, що в обвинувальному акті відсутнє формулювання обвинувачення в розумінні п. 13 ч. 1 ст. 3 КПК України, а за правилами ст. 337 КПК України судовий розгляд проводиться лише стосовно особи, якій висунуто обвинувачення, і лише в межах висунутого обвинувачення відповідно до обвинувального акту, суд приходить до висновку про наявність обставин, що перешкоджають судовому розгляду обвинувального акту щодо обвинуваченого ОСОБА_3 .

Крім того, суд вважає необхідним вказати органу досудового слідства на те, що в обвинувальному акті вказано, що обвинувачений ОСОБА_3 вчинив кримінальне правопорушення що, на думку суду, є порушенням принципу презумпції невинуватості та забезпечення доведеності вини, як засади кримінального провадження, передбаченої ст. 17 КПК України, яка випливає зі ст.ст. 62, 129 п. 3 Конституції України, п. 2 ст. 11 Загальної декларації прав людини Генеральної Асамблеї ООН від 10.12.1948 року, ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 1950 року, за змістом яких кожна особа вважається невинуватою у вчиненні злочину (кримінального правопорушення) і не може бути піддана кримінальному покаранню, доки її вину не буде доведено в законному порядку шляхом прилюдного судового розгляду і встановлено обвинувальним вироком суду, що набрав законної сили.

Враховуючи вищевикладене, та встановивши такі порушення, суд дійшов висновку про необхідність повернення обвинувального акту прокурору, а отже, на теперішній час відсутні підстави для вирішення інших питань, пов`язаних з підготовкою та призначенням кримінального провадження до судового розгляду.

Керуючись ст.ст. 291, 314, 315, 395 КПК України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Повернути обвинувальний акт за обвинуваченням ОСОБА_3 у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 140 ч. 2 КК України до Білгород-Дністровської місцевої прокуратури Одеської області у зв`язку з невідповідністю вимогам КПК України.

Ухвала суду може бути оскаржена до апеляційного суду Одеської області протягом семи днів з дня її проголошення.

Головуючий суддя: ОСОБА_1