Справа №573/1088/17 Головуючий у суді у 1 інстанції - ОСОБА_1
Номер провадження 11-кп/788/719/17 Суддя-доповідач - ОСОБА_2
Категорія - Крадіжка
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
30 листопада 2017 року колегія суддів з розгляду справ та матеріалів кримінального судочинства Апеляційного суду Сумської області в складі:

головуючого-судді - ОСОБА_2 ,

суддів - ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

з участю секретаря судового засідання ОСОБА_5 ,

прокурора ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Суми кримінальне провадження за апеляційною скаргою заступника прокурора Сумської області ОСОБА_7 на вирок Білопільського районного суду Сумської області, від 19 липня 2017 року, яким

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець с. Москаленки, Білопільського р ну, Сумської обл., зареєстрований в АДРЕСА_1 , мешканець АДРЕСА_2 , раніше судимий:

1) 21 лютого 2002 року Білопільським райсудом Сумської обл. за ст. ст. 185 ч. 2; 75 КК України до покарання у виді обмеження волі на строк 2 роки з звільненням від відбування покарання з випробуванням на протязі 1 року іспитового строку;

2) 25 грудня 2002 року Білопільським райсудом Сумської обл. за ст. ст. 185 ч. 3; 71 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 3 роки 6 місяців;

3) 16 лютого 2011 року Білопільським райсудом Сумської обл. за ст. 395 КК України до покарання у виді арешту на строк 2 місяці;

4) 18 травня 2012 року Білопільським районним судом за ст. ст. 15 ч. 2; ст. 185 ч. 2 КК України до покарання у виді арешту на строк 3 місяці;

5) 14 серпня 2012 року Білопільським райсудом Сумської обл. за ст. 395 КК України до покарання у виді арешту на строк 3 місяці;

6) 20 травня 2013 року Білопільським районним судом Сумської обл. за ст. 185 ч. 2 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 1 рік 6 місяців;

7) 16 грудня 2014 року Білопільським райсудом Сумської обл. за ст. ст. 358 ч. 1; 358 ч. 4; 70 ч. 1 КК України до покарання у виді арешту на строк 6 місяців;

8) 6 квітня 2015 року Буринським райсудом Сумської області за ст. ст. 185 ч. 2; ст. 70 ч. 4 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 2 роки,

9) 26 травня 2017 року Білопільським райсудом Сумської області за ст. ст. 395; 69 КК України до покарання у виді штрафу в сумі 850 грн.,

визнаний винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 185 ч. 2 КК України з призначенням покарання у виді обмеження волі на строк 1 рік.

На підставі ст. 70 ч. 4 КК України, за сукупністю злочинів за даним вироком та вироком Білопільського райсуду Сумської обл., від 26 травня 2017 року, шляхом повного складання покарань, призначено ОСОБА_8 остаточне покарання у виді обмеження волі на строк 1 рік та штрафу у розмірі 850 грн.

ВСТАНОВИЛА:
За вироком суду ОСОБА_8 визнаний винним у вчиненні такого кримінального правопорушення.

4 травня 2017 року, близько 12 год. 40 хв., ОСОБА_8 з велосипедної підставки, що розміщена біля входу до магазину «АТБ продукти 284», який знаходиться по вул. Макаренка, 2 у м. Білопілля, Сумської обл., таємно викрав велосипед марки «Skif», вартістю 800 грн., який належав потерпілому ОСОБА_9 .

На вирок суду надійшла апеляційна скарга від заступника прокурора Сумської області ОСОБА_7 в якій він просить вирок суду змінити в частині призначення ОСОБА_8 покарання за сукупністю злочинів, виключивши з вироку посилання суду про застосування принципу повного складання призначеного покарання з відбутим покаранням за попереднім вироком.

Свої апеляційні вимоги прокурор обґрунтовує тим, що суд першої інстанції, призначаючи ОСОБА_8 покарання за сукупністю злочинів, на підставі ст. 70 ч. 4 КК України, застосувавши принцип повного складання призначених покарань, порушив закон України про кримінальну відповідальність, оскільки покарання у виді штрафу, призначене як основне покарання за окремі злочини, складанню за сукупністю злочинів як між собою, так і з іншими видами покарань не підлягає.

Заслухавши суддю доповідача щодо суті вироку та поданої апеляційної скарги, думку прокурора ОСОБА_6 про підтримку апеляційної скарги, дослідивши матеріали кримінального провадження та, піддавши аналізу мотиви апеляційних вимог, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга прокурора підлягає до задоволення.

Колегія суддів вважає, що суд обґрунтовано дійшов до висновку про винуватість ОСОБА_8 у вчиненому і вірно кваліфікував його дії за ст. 185 ч. 2 КК України.

Вказані висновки суду ніким з учасників судового провадження не оспорюються, в тому числі і прокурором в його апеляційній скарзі.

Виходячи з того, що в апеляційній скарзі прокурора не оспорюється вирок суду в частині призначеного ОСОБА_8 покарання за ст. 185 ч. 2 КК України у виді обмеження волі на строк 1 рік, то колегія суддів у відповідності з вимогами ст. 404 КПК України, також не знаходить підстав для перевірки вказаних висновків суду у апеляційному порядку.

У той же час суд першої інстанції, визначаючи остаточне покарання відносно ОСОБА_8 за сукупністю злочинів, допустив неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність.

Суд, визнавши ОСОБА_8 винним за ст. 185 ч. 2 КК України та, призначивши йому покарання за вчинене ним кримінальне правопорушення 4 травня 2017 року встановив, що вироком Білопільського районного суду Сумської області, від 26 травня 2017 року, ОСОБА_8 засуджений за ст. ст. 395; 69 КК України до покарання у виді штрафу в сумі 850 грн.

За вказаних обставин, суд першої інстанції дійшов до вірного висновку про необхідність призначення ОСОБА_8 остаточного покарання за сукупністю злочинів на підставі ст. 70 ч. 4 КК України.

У той же час суд, визначаючи остаточне покарання ОСОБА_8 , не врахував вимоги ст. 72 ч. 3 КК України, згідно якої, основне покарання у виді штрафу, позбавлення права займатися певною діяльністю або обіймати певні посади, при призначенні їх за сукупністю злочинів і за сукупністю вироків, складанню з іншими видами покарань не підлягають, і виконуються самостійно.

В порушення вимог ст. 72 ч. 3 КК України, суд помилково застосував принцип повного складання покарань при визначенні відносно ОСОБА_8 покарання за сукупністю злочинів, чим допустив неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність, що відповідно до ст. ст. 409 ч. 1 п. 4; 413 ч. 1 п. 1 КПК України, є підставою для зміни вироку.

Керуючись ст. ст. 404; 405; 407; 409; 413; 418; 419 КПК України, колегія суддів

УХВАЛИЛА:
Апеляційну скаргу заступника прокурора Сумської області ОСОБА_7 , задовольнити.

Вирок Білопільського районного суду Сумської області, від 19 липня 2017 року, відносно ОСОБА_8 , змінити в частині призначення покарання за сукупністю злочинів.

Вважати ОСОБА_8 засудженим за ст. 185 ч. 2 КК України з призначенням покарання у виді обмеження волі на строк 1 рік.

На підставі ст. ст. 70 ч. 4; 72 ч. 3 КК України, ОСОБА_8 за сукупністю злочинів, визначити остаточно до відбуття покарання у виді обмеження волі на строк 1 рік та у виді штрафу на суму 850 грн., які виконувати самостійно.

В іншій частині вирок Білопільського районного суду Сумської області, від 19 липня 2017 року, відносно ОСОБА_8 , залишити без змін.

Ухвала може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ на протязі 3 х місяців з дня її проголошення, а засудженим ОСОБА_8 у той же строк з часу отримання копії ухвали.

СУДДІ:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4