Справа № 211/4986/17
Провадження № 1-кп/211/85/18
У Х В А Л А
іменем України
20 березня 2018 року Довгинцівський районний суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

секретар ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні обвинувальний акт у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0001645 від 29.09.2017 року, відносно

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Кривого Рогу, Дніпропетровської області, громадянина України, з повною середньою освітою, який одружений, має на утриманні малолітнього сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , не працює, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , проживає за адресою: АДРЕСА_2 , згідно ст. 89 КК України раніше не судимий,

обвинуваченого у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 164 КК України,

за участю сторін кримінального провадження: прокурора - ОСОБА_5 , потерпілої ОСОБА_6 , захисника - ОСОБА_7 , обвинуваченого ОСОБА_3 ,

встановив:
Згідно обвинувального акту, рішенням Тернівського районного суду м. Кривого Рогу № 2-2079/05 від 17.06.2005 року стягнуто з ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , аліменти у розмірі 1/4 частини з усіх видів заробітку, але не менше неоподаткованого прожиткового мінімуму дохід громадян, щомісяця, на утримання сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , починаючи з 31.05.2005 року до повноліття на користь матері ОСОБА_8 , згідно чого видано виконавчий лист № 2-2079/2005року від 17.06.2005 року.

12.07.2005 року постановою державного виконавця Довгинцівського відділу державної виконавчої служби м. Кривий Ріг Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровської області відкрито виконавче провадження № 41690520, копію вказаної постанови направлено сторонам виконавчого провадження.

Однак ОСОБА_3 , будучи обізнаним з 17.06.2005 року що згідно вказаного рішення суду він зобов`язаний до виплати аліментів на утримання дитини, так як був присутнім на судовому засіданні, а також під особистий підпис про кримінальну відповідальність за ст. 164 КК України, в період часу з 01.01.2017 року по 01.09.2017 року злісно ухилявся від сплати аліментів.
Відповідно до статті 51 Конституції України та ст. 180 Сімейного кодексу України, батьки зобов`язані утримувати дітей до їх повноліття, а відповідно до статті 150 Сімейного кодексу України на батьків покладено обов`язок щодо виховання та розвитку дитини.

Так, ОСОБА_3 починаючи з 01.01.2017 року по 01.09.2017 року, не працював, заходів до працевлаштування не приймав, до центру зайнятості з питань працевлаштування не звертався та на обліку не перебував, чим злісно ухилявся від сплати вказаним рішенням суду коштів на утримання дитини аліментів.
Відповідно до вимог ст. 12 Закону України «Про виконавче провадження» боржник зобов`язаний утримуватися від вчинення дій, які унеможливлюють чи ускладнюють виконання рішення, однак ОСОБА_3 своєчасно не з`являвся за викликом до державного виконавця, що свідчить про злісне ухилення від сплати встановлених рішенням суду коштів на утримання дитини (аліментів), спрямоване на невиконання рішення суду.
Відповідно до ч.4 ст. 155 Сімейного кодексу України у разі ухилення батьків від виконання батьківських обов`язків є підставою для покладення на них відповідальності, встановленої законом.

Згідно довідки розрахунку наданої державним виконавцем Довгинцівського відділу державної виконавчої служби м. Кривий Ріг Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровської області № 509 від 12.10.2017, загальна сума заборгованості за виконавчим листом № 2-2079/2005 від 17.06.2005 року станом на 01.09.2017 року становить 107 404 гривень 22 копійки.

В результаті злісного ухилення від сплати аліментів, встановлених вищевказаним рішенням суду, у ОСОБА_3 в період з 01.01.2017 року по 01.09.2017 року утворилась заборгованість в сумі 12 499 гривень 06 копійок, що сукупно складають суму виплат більше ніж за три місяця відповідних платежів.

Дії ОСОБА_3 кваліфіковані за ч. 1 ст. 164 КК України за ознаками: злісного ухилення від сплати встановлених рішенням суду коштів на утримання дитини (аліментів).

Перед початком судового засідання потерпіла ОСОБА_6 надала суду письмову заяву про закриття провадження у справі по обвинуваченню ОСОБА_3 у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст.164 КК України, у зв`язку з відмовою від обвинувачення.

Вислухавши думку прокурора, яка не заперечувала проти задоволення заяви потерпілої, обвинуваченого та його захисника, які підтримали заяву потерпілої, суд приходить до таких висновків.

Згідно з п.1 ч.1 ст. 477 КПК України провадження за ч. 1 ст. 164 КК України відноситься до кримінального провадження у формі приватного обвинувачення.

Пунктом 7 ч. 1 ст. 284 КПК України передбачено, що кримінальне провадження закривається у разі, якщо потерпілий, а у випадках, передбачених цим кодексом, його представник, відмовився від обвинувачення у кримінальному провадженні у формі приватного обвинувачення.

Згідно ч. 4 ст. 26 КПК України, відмова потерпілого від обвинувачення є безумовною підставою для закриття кримінального провадження в формі приватного обвинувачення.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 26 ч. 4, 284 ч. 1 п. 7, 372 КПК України, суд -

ухвалив:
Кримінальне провадження №0001645 від 29.09.2017 року за обвинуваченням ОСОБА_3 , у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 164 КК України - закрити, у зв`язку з відмовою потерпілої ОСОБА_6 від обвинувачення у кримінальному провадженні у формі приватного обвинувачення.

Ухвала суду може бути оскаржена до Апеляційного суду Дніпропетровської області через Довгинцівський районний суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області протягом 7 днів з дня її оголошення.

Суддя ОСОБА_1