справа №619/3539/17
провадження №1-кп/619/486/17
ВИРОК
іменем України
05 грудня 2017 року м. Дергачі

Дергачівський районний суд Харківської області
у складіголовуючого - суддіОСОБА_1
за участю:секретаря судового засіданняОСОБА_2
прокурораОСОБА_3
потерпілогоОСОБА_4
обвинуваченогоОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження №0001473 по обвинуваченню:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Сєвєродонецьк Луганської області, громадянина України, освіта середньо-спеціальна, одруженого, маючого на утриманні малолітніх дітей: ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , не працюючого, особи, яка переміщеною з тимчасово окупованої території України, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше неодноразово судимого, останній раз 20 грудня 2013 року Ленінським районним судом м. Луганська за ч.2 ст.186, ч.4 ст.358 КК України на підставі ч.4 ст.70 КК України до 4 років позбавлення волі;
у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст.187 КК України, -

встановив
07 жовтня 2017 року приблизно о 21 год. 30 хв. ОСОБА_5 , знаходячись за адресою: Харківська область Дергачівський район с. Подвірки по вул. Курязька (колишня Дзержинського) поблизу будинку №2, в ході спілкування з раніше незнайомим йому ОСОБА_4 , помітив у останнього мобільний телефон, маючи намір, спрямований на заволодіння чужим майном, переслідуючи корисливу мету, суб`єктивно усвідомлюючи відкритість своїх подальших злочинних дій, здійснив напад на останнього та наніс не менше одного удару скляною пляшкою по верхній частині голови та один удар ногою по обличчю ОСОБА_4 , в результаті чого спричинив тілесні ушкодження у вигляді синця на верхньому та нижньому повіці лівого ока та навколо нього; крововиливу у білкову оболонку лівого ока; забитої рана в тім`яній області; забитої рана на потилиці праворуч, які згідно висновку судово-медичної експертизи №130/17Д від 20.10.2017 вказані як забиті рани голови та відносяться до легких тілесних ушкоджень, що спричинили короткочасний розлад здоров`я, тобто здійснив насильство, що є небезпечним для життя та здоров`я потерпілого, від чого ОСОБА_4 відкинув в сторону належний йому мобільний телефон «Nokia Lumia 730 Dual». Продовжуючи свій злочинний умисел, ОСОБА_8 взяв вищевказаний мобільний телефон та з місця пригоди зник, розпорядившись в подальшому викраденим майном на свій розсуд.
Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_5 свою вину у вчиненні інкримінованого йому злочину визнав повністю, у вчиненому щиросердно розкаявся, підтвердив факт і обставини вчинення злочину, так як це зазначено вище.

Оскільки учасники судового розгляду не заперечували, суд відповідно до ч.3 ст.349 КПК України визнав недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин справи, які ніким не оспорюються, та з урахуванням вимог ч.4 ст.349 КПК України суд обмежився допитом обвинуваченого та дослідженням доказів, які характеризують його особу.

Вина обвинуваченого ОСОБА_5 у вчиненні вище зазначеного злочину доведена в повному обсязі і підтверджується доказами, які є в матеріалах кримінального провадження, і обвинуваченим не оспорюються.

Дії обвинуваченого ОСОБА_5 , які виразилися у розбої, тобто нападу з метою заволодіння чужим майном, поєднаним із насильством, небезпечним для життя та здоров`я особи, яка зазнала нападу, суд кваліфікує за ч.1 ст.187 КК України.

При вирішенні питання про вид і міру покарання ОСОБА_5 суд враховує щире каяття, що відповідно до п.1 ч.1 ст.66 КК України визнається судом обставиною, яка пом`якшує його покарання.

У судовому засіданні потерпілий ОСОБА_4 вказав, що у нього відсутні будь-які претензії до обвинуваченого, шкода завдана йому відшкодована у повному обсязі.

Відповідно до п.2 ч.1 ст.66 КК України добровільне відшкодування завданого збиткувизнається судом обставиною, яка пом`якшує покарання обвинуваченого.

Обставин, які відповідно до ст.67 КК України обтяжують покарання ОСОБА_5 , судом не встановлено.

Вивченням даних про особу ОСОБА_5 встановлено, що він раніше судимий, на обліку у лікаря психіатра і нарколога не перебуває, за місцем проживання характеризується позитивно, має на утриманні двох малолітніх дітей, та виховує двох малолітніх дітей своєї дружини. Обвинувачений ОСОБА_5 разом з дружиною та чотирма дітьми є особами, які переміщені з тимчасово окупованої території України, тобто внутрішньо переміщеними особами.

З метою забезпечення суду інформацією, що характеризує обвинуваченого, а також прийняття судового рішення про міру покарання, судом було доручено представнику уповноваженого органу з питань пробації скласти досудову доповідь.
Згідно соціально-психологічної характеристики, складеної працівником органу пробації, ОСОБА_5 винаймає будинок, у якому мешкає з дружиною та малолітніми дітьми. Соціально-побутові умови проживання відповідають загальним нормам. Має середньо-спеціальну освіту за спеціальністю кранівник. Неофіційно підробляє вантажником на підприємстві з виготовлення меблів. Є особою, переміщеною з тимчасово окупованої території України та районів проведення антитерористичної операції (Луганська область). Фізично добре розвинутий, хронічних хвороб або хвороб небезпечних для суспільства не має, наркотичні речовини не вживає, спиртними напоями не зловживає. Підтримує добрі стосунки з рідними. ОСОБА_5 схильний до втрати контролю над емоціями та поведінкою у випадках, коли не вдається отримати бажане. Фактори, які підвищують ризик вчиненого кримінального правопорушення обвинуваченим: історія правопорушень, контроль над поведінкою та мисленням. Наявність у обвинуваченого мотивації до позитивних змін: хоче змінити свою поведінку та не має чіткого плану щодо реалізації задуманого. Виявив бажання брати участь у підготовці досудової доповіді.
Згідно висновку досудової доповіді, складеної відповідно до ст.3141 КПК України, ризик небезпеки для суспільства зі сторони обвинуваченого ОСОБА_5 оцінюється як дуже високий, а також високу ймовірність вчинення повторного правопорушення. Виправлення ОСОБА_5 без позбавлення волі або обмеження волі на певний строк може становити дуже високу небезпеку для суспільства. На думку органу пробації, застосування соціально-виховних заходів, що необхідні для впливу на поведінку особи з метою виправлення та запобігання вчиненню повторних кримінальних правопорушень, неможливо здійснювати без цілодобового нагляду та контролю в умовах ізоляції.
Згідно абз.17 ч.1 ст.368 КПК України ухвалюючи вирок суд приймає до відома досудову доповідь з інформацією про соціально-психологічну характеристику обвинуваченого.
Обвинувачений ОСОБА_5 подав до суду заяву, в якій вказав, що досудову доповідь вважає занадто суворою. Він проживає з чотирма дітьми, не офіційно працює не меблевій фабриці, вважає себе таким, що може виправитися без позбавлення волі.
Відповідно до змісту ст.ст.50, 65 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженими, так і іншими особами. Суд, при призначенні покарання, враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання. Особі, яка вчинила злочин, має бути призначено покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів.

Так, згідно з роз`ясненнями, які містить п.1 постанови Пленуму Верховного Суду України №7 від 24 жовтня 2003 року «Про практику призначення судами кримінального покарання», суди при призначенні покарання в кожному випадку і щодо кожного підсудного, який визнається винним у вчиненні злочину, мають суворо додержувати вимог ст.65 КК України стосовно загальних засад призначення покарання, оскільки саме через останні реалізуються принципи законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання.

Відповідно до загальних засад призначення покарання, визначених у ст.65 КК України, суд при призначенні покарання враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, який відповідно до ст.12 КК України відноситься до тяжких злочинів, дані про особу винного, при цьому, призначене покарання має бути необхідним і достатнім для виправлення особи яка вчинила злочин та попередження нових злочинів.

Виходячи з засади співмірності призначене покарання за своїм видом і розміром має бути адекватним (відповідним) характеру вчинених дій, їх небезпечності та даним про особу винного. При виборі заходу примусу мають значення й повинні братися до уваги обставини, які його пом`якшують і обтяжують. Без урахування й належної оцінки всіх цих обставин у своїй сукупності обрана міра покарання не може вважатися справедливою.

Обставинами, які пом`якшують покарання відповідно до п.п.1,2 ч.1 ст. 66 КК України судом визнані: щире каяття та добровільне відшкодування завданого збитку.
Суд зазначає, що щире каяття полягає у належній критичній оцінці особою своєї протиправної поведінки. При цьому домінуючим є внутрішнє ставлення винного до скоєного, що знаходить зовнішній прояв у його словесному осуді, вибаченні перед потерпілим, вжитті заходів для відшкодування шкоди. Така оцінка власних дій була виражена обвинуваченим протягом усього судового розгляду та підтверджена показаннями потерпілого у судовому засіданні.
При призначенні покарання ОСОБА_5 , суд відповідно до вимог ст.65 КК України та з урахуванням абз.17 ч.1 ст.368 КПК України, бере до уваги характер та ступінь суспільної небезпеки вчиненого злочину, його наслідки, відсутність претензій потерпілого, а також дані про особу обвинуваченого з інформацією про його соціально-психологічну характеристику.

За таких обставин справи, враховуючи ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу обвинуваченого, обставини, які пом`якшують його покарання, суд вважає за необхідне призначити ОСОБА_5 покарання за ч.1 ст.187 КК України у виді позбавлення волі в межах санкції частини цієї статті.

Загальні засади призначення покарання наділяють суд правом вибору однієї з форм реалізації кримінальної відповідальності - призначити покарання або звільнити від покарання чи від його відбування. Завданням такої форми є виправлення та попередження нових злочинів. Ця функція за своєю правовою природою є дискреційною, оскільки потребує врахування та оцінки конкретних обставин справи, ступеня тяжкості вчиненого злочину, особи винного, обставин, що впливають на покарання. Реалізація цієї функції становить правозастосовну інтелектуально-вольову діяльність суду, в рамках якої і приймається рішення про можливість застосування чи незастосування ст.75 КК України, за змістом якої рішення про звільнення від відбування покарання з випробуванням суд може прийняти лише у випадку, якщо при призначенні покарання певного виду й розміру, він ураховуючи тяжкість злочину, особу винного та інші обставини справи, дійде висновку про можливість виправлення засудженого без відбування покарання.

Враховуючи тяжкість злочину, дані про особу винного, який має на утриманні малолітніх дітей, працює, хоча і не офіційно, та характеризується позитивно, наслідки вчиненого злочину, ставлення винного до вчиненого та наслідків злочину, який у повному обсязі відшкодував шкоду потерпілому, про що надана відповідна заява, попросив вибачення перед потерпілим та останній його вибачив і просив покарання для обвинуваченого, не поєднаного з позбавленням волі, суд вважає можливим виправлення ОСОБА_5 без відбування покарання, зі звільненням від відбування покарання з іспитовим строком та застосовує ст.75 КК України. На період іспитового строку суд покладає на нього обов`язки, передбачені ч.1 та п.2 ч.2 ст.76 КК України.

Долю речових доказів вирішити відповідно до ст.100 КПК України.

Відповідно до ст.ст.124, 126 КПК України, суд стягує з обвинуваченого на користь держави документально підтверджені витрати на залучення експертів.

Відповідно до ч.4 ст.174 КПК України суд, одночасно з ухваленням судового рішення, яким закінчується судовий розгляд, вирішує питання про скасування арешту майна. Суд скасовує арешт майна, зокрема, у випадку виправдання обвинуваченого, закриття кримінального провадження судом, якщо майно не підлягає спеціальній конфіскації, непризначення судом покарання у виді конфіскації майна та/або незастосування спеціальної конфіскації, залишення цивільного позову без розгляду або відмови в цивільному позові.

Ухвалою слідчого судді Дергачівського районного суду Харківської області від 09 жовтня 2017 року (справа №619/3300/17 провадження №1-кс/619/1240/17) було накладено арешт на прозорий поліетиленовий пакет з нашаруванням РБК, запальничку чорного кольору, скляну пляшку ємкістю 0,33л з етикеткою «Віскі вишня» з нашаруванням РБК, недопалок цигарки «Camel», сухий листок дерева акації з нашаруванням РБК, скляну пляшку «Чернігівське світле», змив РБК.

Відповідно до ч.4 ст.174 КПК України суд скасовує арешт цього майна, який був накладений під час досудового розслідування.

З урахуванням вимог ст.ст. 176, 177, 200, 377 КПК України у суду відсутні підстави для зміни запобіжного заходу, у зв`язку з цим до набрання вироком законної сили суд залишає незмінним запобіжний захід щодо обвинуваченого.

Керуючись ст.ст. 368-371, 373-376, 392, 395 КПК України, суд

ухвалив
ОСОБА_5 визнати винуватим у пред`явленому обвинуваченні у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст.187 КК України, та призначити йому покарання у виді 5 (п`яти) років позбавлення волі.

На підставі ст.75 КК України ОСОБА_5 звільнити від відбування призначеного покарання, якщо він протягом іспитового строку в 3 (три) роки не вчинить нового злочину і виконає покладені на нього обов`язки.

У відповідності зі ст.76 КК України на період іспитового строку покласти на ОСОБА_5 такі обов`язки:

1) періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

2) повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання;

3) не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

Запобіжний захід ОСОБА_5 у виді домашнього арешту до набрання вироком законної сили залишити незмінним.

Арешт майна, застосований відповідно до ухвали слідчого судді Дергачівського районного суду Харківської області від 09 жовтня 2017 року (справа №619/3300/17, провадження №1-кс/619/1240/17), - скасувати.

Речові докази: прозорий поліетиленовий пакет з нашаруванням РБК, запальничку чорного кольору, скляну пляшку ємкістю 0,33л з етикеткою «Віскі вишня» з нашаруванням РБК, недопалок цигарки «Camel», сухий листок дерева акації з нашаруванням РБК, скляну пляшку «Чернігівське світле», змив РБК, які зберігаються в камері речових доказів Дергачівського ВП ГУ НП в Харківській області, - знищити.
Стягнути з обвинуваченого ОСОБА_5 на користь держави процесуальні витрати за проведення: в Харківському НДІСЕ ім. засл. проф. М.С. Бокаріуса експертизи №19535 від 27.10.2017 року в розмірі 396,00 грн.; в Харківському НДЕКЦ МВС України експертизи №1450 від 20.10.2017 року в розмірі 988,70 грн.

Вирок може бути оскаржений до Апеляційного суду Харківської області через Дергачівський районний суд Харківської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку не подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору. Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Суддя ОСОБА_1