Номер провадження: 11-сс/785/403/18
Номер справи місцевого суду: 522/3351/18
Головуючий у першій інстанції ОСОБА_1
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
19.03.2018 року м. Одеса

Колегія суддів судової палати з кримінальних справ апеляційного суду Одеської області в складі:

головуючого судді: ОСОБА_2 ,

суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

при секретарі: ОСОБА_5 , за участю прокурора ОСОБА_6 ,

адвоката ОСОБА_7 , підозрюваного ОСОБА_8 ,

розглянувши апеляційну скаргу адвоката ОСОБА_7 , в інтересах підозрюваного ОСОБА_8 на ухвалу слідчого судді Приморського районного суду м. Одеси від 24.02.2018 року, у рамках кримінального провадження за №0001661 внесеному до ЄРДР 17.11.2017 року за ознаками ч.3 ст.368 КК України, -

ВСТАНОВИЛА:

Оскарженою ухвалою слідчого судді Приморського районного суду м. Одеси від 24.02.2018 року, було задоволено клопотання слідчого в ОВС другого СВ прокуратури Одеської області ОСОБА_9 , погоджене з прокурором відділу прокуратури Одеської області ОСОБА_10 , у кримінальному провадженні №001661 від 17.11.2017 року про обрання відносно підозрюваного:

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Одеси, громадянина України, з вищою освітою, одруженого, який має на утриманні неповнолітніх дітей ІНФОРМАЦІЯ_2 та ІНФОРМАЦІЯ_3 , інваліда 2-ї групи, працюючого на посаді начальника відділу митного оформлення № 5 митного поста «Одеса-Центральний» Одеської митниці ДФС, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,
запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів, з визначенням застави у розмірі 285 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 502170 гривень, з покладанням, в разі внесення застави, обов`язків, передбачених ч.5 ст. 194 КПК України.
Як вбачається з наданих апеляційному суду матеріалів, ОСОБА_8 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 368 КК України, а саме в тому, що він, будучи призначеним на посаду начальника відділу митного оформлення № 5 митного поста «Одеса-Центральний» Одеської митниці ДФС, у невстановлений досудовим слідством дату, час та місце з метою небажання бути викритим у своїй злочинній діяльності правоохоронними органами за передньою змовою зі своїм підлеглим працівником головним державним інспектором відділу митного оформлення № 5 митного поста «Одеса-Центральний» Одеської митниці ДФС ОСОБА_11 , з метою отримання грошових коштів від ОСОБА_12 , вказав останньому на необхідність отримання грошових коштів за безперешкодне митне оформлення 7 контейнерів, що надійшли у січні 2018 р. та 2 контейнерів, що надійшли у грудні 2017 р.
На виконання незаконної вказівки, ОСОБА_12 звернувся до ОСОБА_11 , який відвів ОСОБА_12 до холу Одеського морського вокзалу Одеського морського торговельного порту, що знаходився за адресою: вул. Приморська, 6 в м. Одесі та отримавши від ОСОБА_12 грошові кошти у сумі 900 (дев`ятсот) доларів США, помістив у одну з шаф, яка знаходилась у холі Одеського морського вокзалу Одеського морського торговельного порту. За результатами проведення огляду, предмет неправомірної вигоди було виявлено та вилучено.
При прийнятті рішення щодо обрання відносно ОСОБА_8 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, слідчий суддя прийняв до уваги те, що він обґрунтовано підозрюється у скоєнні інкримінованого йому правопорушення, а також послався на існування ризиків, передбачених ст.177 КПК України, а саме: те, що підозрюваний, перебуваючи на свободі, може переховуватись від органів досудового розслідування та суду; незаконно впливати на свідків, інших підозрюваних у цьому провадженні; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, прокурором надано достатньо доказів на підтвердження того, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не може запобігти вказаним ризикам.

Приймаючи зазначене рішення, слідчий суддя, посилався на вимоги ч.4 ст.183 КПК України та вважав необхідним визначити підозрюваному ОСОБА_8 заставу, у зв`язку з тим, що ОСОБА_8 підозрюється в учиненні тяжкого злочину.
Не погоджуючись з прийнятим рішенням, захисником підозрюваного - адвокатом ОСОБА_7 на ухвалу слідчого судді була подана апеляційна скарга, в якій він вказав, що вважає ухвалу слідчого судді незаконною, необґрунтованою та такою, що підлягає скасуванню. При цьому захисник вказує, що слідчий суддя неповно з`ясував усі обставини, неповно дослідив та не оцінив їх в сукупності, необґрунтовано застосував до підозрюваного найбільш суворий запобіжний захід у вигляді тримання під вартою з визначенням застави у непомірному для підозрюваного розмірі. Також апелянт зазначає, що слідчим та прокурором не доведено можливість застосування стосовно підозрюваного більш м`якого запобіжного заходу. Просить скасувати ухвалу слідчого судді та постановити нову ухвалу, якою відмовити у задоволенні клопотання слідчого.
Заслухавши суддю-доповідача; вислухавши думку підозрюваного і його захисника, які підтримали апеляційну скаргу і просили її задовольнити; прокурора, який заперечував проти задоволення апеляційної скарги та просив залишити без змін ухвалу слідчого судді; вивчивши матеріали справи та обговоривши доводи апеляційної скарги, апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга захисника не підлягає задоволенню, а ухвала слідчого судді не підлягає скасуванню, виходячи з наступного.
Питання, які слідчий суддя повинен вирішити при застосуванні відносно особи запобіжного заходу у вигляді взяття під варту, визначені змістом ст.ст. 177, 178, 183 КПК України.

Відповідно до вимог ст. 177 КПК України, підставою для застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді вважати, що підозрюваний може перешкоджати кримінальному провадженню чи вчинити інше правопорушення.

Розглядаючи клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою для прийняття законного та обґрунтованого рішення суд, відповідно до вимог ст.178 КПК України, крім наявності вищезазначених обставин, повинен врахувати тяжкість кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється особа та особисті обставини життя особи, які можуть свідчити на користь збільшення (зменшення) ризику переховування від правосуддя чи інших способів неналежної процесуальної поведінки. Під час апеляційного перегляду оскаржуваної ухвали встановлено, що вирішуючи питання щодо обрання відносно ОСОБА_8 найбільш суворого запобіжного заходу - тримання під вартою, слідчий суддя дотримався вказаних вимог закону. Як вбачається з наданих апеляційному суду матеріалів, прокурор в ході розгляду клопотання про обрання підозрюваному запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою довів наявність передбачених законом для цього підстав і ризиків та навів вагомі докази обрання йому саме такого запобіжного заходу.

В ході розгляду апеляційної скарги обставин, які відповідно до ч. 2 ст. 183 КПК України, є перешкодою для застосування відносно підозрюваного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, не встановлено.

Колегія суддів вважає, що, розглядаючи клопотання слідчого, слідчий суддя, врахував наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_8 інкримінованого йому кримінального правопорушення, тяжкість покарання, що загрожуватиме останньому у разі визнання його винним у вчиненні кримінального правопорушення, за яке законом передбачено покарання у вигляді позбавлення волі строком від восьми до дванадцяти років, стан його здоров`я, прийшов до обґрунтованого висновку про наявність ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, зокрема, що підозрюваний, перебуваючи на свободі, може переховуватись від органів досудового розслідування та суду; незаконно впливати на свідків, інших підозрюваних у цьому провадженні; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, або вчинити інше кримінальне правопорушення.
Доводи апеляції захисника про те, що слідчий суддя не врахував те, що слідчим та прокурором не доведено можливість застосування стосовно підозрюваного більш м`якого запобіжного заходу, неповно з`ясував усі обставини, справи, не оцінив їх в сукупності, та необґрунтовано застосував до підозрюваного найбільш суворий запобіжний захід у вигляді тримання під вартою з визначенням застави у непомірному для підозрюваного розмірі, спростовуються викладеними обставинами, оскільки слідчим суддею було враховано обставини кримінального правопорушення, майновий стан підозрюваного, тяжкість правопорушення, у якому ОСОБА_8 підозрюється, та визначено заставу у розмірі 285 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, оскільки саме такий розмір застави достатньою мірою може гарантувати виконання підозрюваним, покладених на нього обов`язків та не може бути завідомо непомірним для нього, як зазначив суд.
Крім того, як зазначив прокурор, підозрюваний у перший же робочий день після обрання йому запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, вніс суму застави і був звільнений з-під варти, у зв`язку з чим на час апеляційного розгляду відсутні підстави стверджувати про непомірність розміру визначеної підозрюваному ОСОБА_8 застави.
Твердження захисника про можливість забезпечення належної поведінки підозрюваного шляхом обрання йому іншого запобіжного заходу не можуть бути прийняті колегією суддів, виходячи з конкретних обставин даного кримінального провадження та особи підозрюваного.
За таких обставин, колегія суддів не вбачає підстав для задоволення апеляції і скасування ухвали слідчого судді.

Керуючись ст. ст. 177, 182, 405, 407, 422 КПК України, колегія суддів
ухвалила:
Апеляційну скаргу адвоката ОСОБА_7 залишити без задоволення, а ухвалу слідчого судді Приморського районного суду м. Одеси від 24.02.2018 року про обрання відносно ОСОБА_8 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою без змін.
Ухвала оскарженню в касаційному порядку не підлягає.
Судді апеляційного суду Одеської області.

ОСОБА_2 ОСОБА_4 ОСОБА_3