Справа № 136/1729/17
провадження №1-кп/136/48/18
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
22 січня 2018 року м. Липовець
Липовецький районний суд Вінницької області
в складі:
головуючого судді ОСОБА_1
за участі секретаря ОСОБА_2
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду міста Липовець обвинувальний акт у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000280 від 16.10.2017 про обвинувачення

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Лукашівка, Золотоніського району, Черкаської області, жителя АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, освіта професійно технічна, не одруженого, непрацюючого, раніше не судимого, у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.125 КК України,

за участю сторін кримінального провадження
з боку обвинувачення
прокурора ОСОБА_4
потерпілої ОСОБА_5
з боку захисту
обвинуваченого ОСОБА_3 ,

ВСТАНОВИВ:
15.10.2017 о 19:30 год. в житловому будинку в АДРЕСА_2 , на ґрунті раптово виниклої побутової суперечки між ОСОБА_3 та ОСОБА_5 , яка являється дочкою його співмешканки ОСОБА_6 , у ОСОБА_3 виник умисел на спричинення тілесних ушкоджень ОСОБА_5 . Реалізовуючи свій злочинний умисел ОСОБА_3 наніс ОСОБА_5 один удар долонею в область обличчя ОСОБА_5 , і тим самим спричинив їй тілесні ушкодження у вигляді крововиливу на слизовій оболонці нижньої губи, яке належить до легких тілесних ушкоджень.
Такі умисні дії ОСОБА_3 органами досудового розслідування було кваліфіковано за ч.1ст.125 КК України, а саме: умисне легке тілесне ушкодження.
Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 свою винуватість у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення визнав за обставин вказаних в обвинувальному акті, які підтвердив суду, погодившись з кваліфікацією вчиненого ним діяння, у вчиненому щиро розкаявся.
Суд переконався, що показання обвинуваченого ОСОБА_3 є послідовними, логічними, а тому не викликають сумніву щодо правильності розуміння обвинуваченим змісту обставин кримінального правопорушення, добровільності та істинності його позиції.
Ураховуючи те, що обвинувачений ОСОБА_3 визнав свою винуватість та, беручи до уваги, що інші учасники судового провадження не оспорюють фактичних обставин кримінального провадження, і судом також встановлено, що учасники судового розгляду розуміють правильно зміст цих обставин, не має сумніву у добровільності їх позиції, роз`яснивши, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку, суд визнав недоцільним дослідження доказів стосовно тих фактичних обставин кримінального провадження, які ніким не оспорюються, що узгоджується з положеннями ч.3 ст.349 КПК України.
Суд вважає доведеною винуватість обвинуваченого ОСОБА_3 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1ст.125 КК України, тобто умисне легке тілесне ушкодження.
Призначаючи вид та міру покарання обвинуваченому, суд враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, яке відповідно до положень ст.12 КК України є злочином невеликої тяжкості, особу винного, а саме: ОСОБА_3 раніше в силу ст.89 КК України не судимий; за місцем проживання характеризується задовільно, на що вказує довідка органу місцевого самоврядування видана за місцем його проживання; на обліку в лікаря психіатра та в наркологічному кабінеті не перебуває.
Судом також враховано досудову доповідь органу пробації, за висновками якого виправлення обвинуваченого можливе у громаді, оскільки він становить середній рівень небезпеки для суспільства.
Відповідно до ст. 66 КК України суд визнає обставинами, які пом`якшують покарання обвинуваченого щире каяття та активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення.
Обставин, що обтяжують покарання обвинуваченого, відповідно до ст. 67 КК України, судом не встановлено.
З урахуванням наведеного, конкретних обставин справи, ступеня тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особи винного, обставин, що пом`якшують та відсутності обставин, що обтяжують його покарання, суд приходить до висновку, що необхідним і достатнім для виправлення і попередження вчинення обвинуваченим нових кримінальних правопорушень буде покарання в межах санкції частини статті, за якою інкриміновано його діяння у виді штрафу.
Цивільний позов у кримінальному провадженні не заявлявся.
Речові докази та процесуальні витрати у справі відсутні.
Запобіжний захід стосовно обвинуваченого у даному кримінальному провадженні не обирався.

Керуючись ст. ст. 368, 370, 374, 376 КПК України, ст.ст. 65, 66, 67, 75, 76 КК України, суд, -
УХВАЛИВ:
ОСОБА_3 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.125 КК України та призначити йому покарання у виді 30 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 510 (п`ятсот десять) гривень.
Судове рішення суду першої інстанції не може бути оскаржене в апеляційному порядку з підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювалися під час судового розгляду і дослідження яких було визнано судом недоцільним відповідно до положень частини третьої статті 349 цього Кодексу.

Апеляційна скарга може бути подана на вирок протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок, якщо інше не передбачено цим Кодексом, набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Обвинуваченому та прокурору копія вироку вручається негайно після його проголошення. Учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні, копія судового рішення надсилається не пізніше наступного дня після ухвалення.

Суддя ОСОБА_1