Справа № 606/995/17
і м е н е м У к р а ї н и
29 листопада 2017 року м.Теребовля

Теребовлянський районний суд Тернопільської області в складі:
головуючої судді ОСОБА_1
при секретарі ОСОБА_2 ,
за участю прокурора ОСОБА_3 ,
обвинуваченого ОСОБА_4 ,
ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с.Білогородка Дубенського району Рівненської області, без постійного місця проживання, громадянина України, непрацюючого, неодруженого, неодноразово судимого:
27 червня 2001 року Рівненським обласним судом за ст.94, ч.3 ст.222, ст.121 КК України 1960 року із застосуванням ст.42 цього Кодексу до 14 років позбавлення волі, звільнений з місць позбавлення волі 14 січня 2015 року у зв`язку із відбуттям покарання;
26 жовтня 2017 року Дубенським міськрайонним судом Рівненської області за ч.2 ст.186 КК України до 4 років позбавлення волі
за ч.2 ст.185 КК України
Обвинувачений ОСОБА_4 18 червня 2017 року біля 9 год. з метою вчинення крадіжки чужого майна, повторно, з корисливих мотивів, перебуваючи у храмі «Пресвятої Євхаристії» Марійського духовного центру «Зарваниця», що розміщений в с.Зарваниця Теребовлянського району Тернопільської області, таємно викрав із підноса на столі 293 грн., чим заподіяв шкоду Марійському духовному центру «Зарваниця» на вказану суму. Після вчинення крадіжки грошей ОСОБА_4 залишив місце злочину, маючи можливість розпорядитися викраденим на власний розсуд.
Будучи допитаним в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 повністю визнав свою вину у вчиненому кримінальному правопорушенні та суду показав, що з метою вчинення крадіжки чужого майна, з корисливих мотивів, 18 червня 2017 року біля 9 год. зайшов у приміщення храму «Пресвятої Євхаристії», що розміщений в с.Зарваниця Теребовлянського району Тернопільської області, де побачив на підносі, який знаходився на столі гроші, які таємно викрав.
У вчиненні таємного викрадення чужого майна (крадіжки), повторно обвинувачений повністю визнав вину, щиро розкаявся, погодився із усіма доказами, зібраними органом досудового розслідування і які доводять його вину, відмовившись від їх дослідження під час судового розгляду.
За таких обставин, відповідно до ч.3 ст.349 КПК України суд вважає визнати недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються.
Таким чином, суд приходить до переконання про доведеність вини ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення та кваліфікує його дії за ознаками ч.2 ст.185 КК України як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинена повторно.
При призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_4 суд, відповідно до вимог ст.50,65 КК України, враховує характер і ступінь суспільної небезпеки вчиненого кримінального правопорушення, особу винного, а також обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.
Обставиною, що обтяжує покарання обвинуваченого, є рецидив злочинів.
До обставин, що пом`якшують покарання, суд відносить те, що обвинувачений щиро розкаявся у вчиненому, повністю визнав свою вину, сприяв органам слідства та суду у розкритті кримінального правопорушення.
Аналізуючи в сукупності обставини, що помякшують ОСОБА_4 покарання, враховуючи особу обвинуваченого ОСОБА_4 , який раніше судимий, в даний час відбуває покарання у виді позбавлення волі, відсутність претензій майнового характеру з боку Марійського духовного центру «Зарваниця», суд вважає за доцільне призначити ОСОБА_4 покарання, передбачене санкцією статті обвинувачення у виді позбавлення волі.
Враховуючи те, що ОСОБА_4 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч.2 ст.185 КК України, до постановлення стосовно нього вироку Дубенського міськрайонного суду Рівненської області від 26 жовтня 2017 року, суд вважає, що ОСОБА_4 слід призначити остаточне покарання за сукупністю злочинів шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, тобто за правилами ч.4 ст.70 КК України.
Керуючись ст.374-376 КПК України, суд, -
ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.185 КК України, і призначити йому покарання:
за ч.2 ст.185 КК України 2 (два) роки позбавлення волі.
На підставі ч.4 ст.70 КК України за сукупністю злочинів, передбачених ч.2 ст.185 КК України за вироком Теребовлянського районного суду Тернопільської області від 29 листопада 2017 року і ч.2 ст.186 КК України за вироком Дубенського міськрайонного суду Рівненської області від 26 жовтня 2017 року шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим остаточне покарання призначити ОСОБА_4 у виді 4 (чотирьох) років позбавлення волі.
Зарахувати у строк основного покарання, покарання відбуте ОСОБА_4 за вироком Дубенського міськрайонного суду Рівненської області від 26 жовтня 2017 року у виді 4 місяців 21 дня і вважати невідбуте ним покарання у виді 3 (трьох) років 7 (семи) місяців і 9 днів.
Строк відбуття покарання ОСОБА_4 рахувати з 7 липня 2017 року.
Речові докази у провадженні: грошові кошти у сумі 293 грн., які передані для зберігання Марійському духовному центру «Зарваниця», залишити у розпордженні вказаного центру.
На вирок може бути апеляцію до апеляційного суду Тернопільської області через Теребовлянський районний суд протягом 30 днів з дня його проголошення.
Головуюча