печерський районний суд міста києва
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
23 квітня 2018 року слідчий суддя Печерського районного суду м. Києва ОСОБА_1 , за участю секретаря ОСОБА_2 , розглянувши у судовому засіданні в залі суду в м. Києві клопотання представника ОСОБА_3 - адвоката ОСОБА_4 про скасування арешту майна,

В С Т А Н О В И В :
Представника ОСОБА_3 адвокат ОСОБА_4 звернувся до слідчого судді з клопотаннями про скасування арешту майна в рамках кримінального провадження № 0001976 від 20.06.2017 року.
В обґрунтування клопотання вказує, що ухвалою слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 11.09.2017 року було накладено арешт на тимчасове вилучене майно, а саме вилучений в ході проведення обшуку 08.09.2017 року за адресою: м. Полтава, вул. О. Пчілки, буд. 19-Е, автомобіль «KIA SPORTAGE», д.н.з. НОМЕР_1 , який на праві власності належить ОСОБА_5 . Зазначає, що в подальшому застосуванні вказаного заходу забезпечення кримінального провадження відпала потреба, оскільки він порушує права та інтереси ОСОБА_3 , як законного власника автомобіля, тому що останній був придбаний ОСОБА_5 та ОСОБА_3 під час їхнього перебування в шлюбі, а тому є спільною власністю подружжя. Крім того вказує, що на даний час слідчі дії із транспортним засобом не проводяться, слідів кримінального правопорушення на ньому не має, злочин на ньому не скоювався. Вважає, з огляду на ст. 170 КПК України, що вжитий захід забезпечення кримінального провадження перешкоджає реалізації права власності особи, а зазначене в своїй сукупності беззаперечно свідчить про необхідність його скасування. За таких обставин просить скасувати арешт на вказаний та зобов`язати слідчого в особливо важливих справах третього слідчого відділу управління з розслідування кримінальних проваджень у сфері економіки Департаменту з розслідування особливо важливих справ у сфері економіки Генеральної прокуратури України ОСОБА_6 негайно передати вилучений автомобіль на відповідальне зберігання ОСОБА_3 .
У судове засідання представник ОСОБА_3 адвокат ОСОБА_4 не з`явився, повідомлявся про день, місце і час розгляду клопотання, будь-яких заяв, щодо неможливості розгляду клопотання за його відсутності, до суду не надав.
Прокурор, за клопотанням якого накладався арешт, чи інша уповноважена особа органу досудового розслідування, у судове засідання не з`явилися, про розгляд клопотання повідомлялися належним чином, про причини неявки суд не повідомили, заяви або клопотання, письмові заперечення до суду не подавалися.
Згідно норми ч. 4 ст. 107 КПК України, у разі неприбуття в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у судовому провадженні, чи в разі, якщо відповідно до положень цього Кодексу судове провадження здійснюється судом за відсутності осіб, фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження в суді не здійснюється.
Слідчий суддя, дослідивши в нарадчій кімнаті матеріали клопотання, дійшов наступних висновків.
Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 174 КПК України підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження - судом.
Таким чином, виходячи з наведених положень ст. 174 КПК України, питання про скасування арешту розглядається слідчим суддею за відповідним зверненням осіб, визначених частиною першої цієї статті.
В судовому засіданні встановлено, що в провадженні третього слідчого відділу управління з розслідування кримінальних проваджень у сфері економіки Департаменту з розслідування особливо важливих справ у сфері економіки Генеральної прокуратури України перебувають матеріали кримінального провадження № 0001976 від 20.06.2017 року за фактом заволодіння коштами ОСОБА_7 за ч. 4 ст. 190 КК України.
Ухвалою слідчого судді Печерського районного суду м.Києва від 11.09.2017 року задоволено клопотання прокурора відділу процесуального керівництва та підтримання державного обвинувачення управління процесуального керівництва, підтримання державного обвинувачення та представництва в суді Департаменту з розслідування особливо важливих справ у сфері економіки Генеральної прокуратури України ОСОБА_8 та накладено арешт на тимчасове вилучене майно, а саме вилучений в ході проведення обшуку 08.09.2017 року за адресою: м. Полтава, вул. О. Пчілки, буд. 19-Е, автомобіль «KIA SPORTAGE», д.н.з. НОМЕР_1 , який на праві власності належить ОСОБА_5 , та який передано на відповідальне зберігання до Полтавської філії Державного підприємства «Інформресурс» МВС України, за адресою: м. Полтава, вул. Європейська, б. 164.
Як визначено ч. 1 ст. 170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна.
Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження.
При накладенні арешту на вказаний автомобіль, слідчим суддею, з огляду на дані досудового розслідування в кримінальному провадженні, було встановлено наявність достатніх правових підстав для застосування такого заходу забезпечення кримінального провадження, з метою збереження речових доказів та відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення, що визначено пунктами 1,2 ч. 2 ст. 170 КПК України, а саме те, що вилучений автомобіль може бути одержаний внаслідок вчинення кримінального правопорушення та/або є доходом від них, що регламентовано п. 4 ч. 2 ст. 167 КПК України, а у разі незастосування такого заходу забезпечення існують ризики зникнення, перетворення та відчуження цього майна.
За вимогами ч. 2, 3 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення, в тому числі, збереження речових доказів. У цьому випадку арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.
Речовими доказами відповідно до ст. 98 КПК України є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.
Звертаючись до слідчого судді з клопотанням про скасування арешту майна, представник ОСОБА_3 не довів, як того вимагає ч.2 ст.174 КПК України, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.
Таким чином, слідчий суддя приходить до висновку, арешт на майно на цій стадії досудового розслідування накладено обґрунтовано, оскільки, як вбачається з ухвали слідчого судді про накладення арешту, 08.09.2017 року вилучений автомобіль «KIA SPORTAGE», д.н.з. НОМЕР_1 визнано речовим доказом у кримінальному провадженні №0001976, іншого судом не встановлено.
Також слідчий суддя враховує ту обставину, що майно, яке може мати ознаки речового доказу повинно вилучатися та арештовуватися незалежно від того, хто являється його власником, у кого і де воно знаходиться, незалежно від того чи належить воно підозрюваному чи іншій зацікавленій особі, оскільки в протилежному випадку не будуть досягнуті цілі застосування цього заходу запобігання можливості протиправного впливу (відчуження, знищення, приховання) на певне майно, що, як наслідок, перешкодить встановленню істини у кримінальному провадженні.
Разом з тим, матеріали провадження свідчать, що на цьому етапі кримінального провадження потреби досудового розслідування виправдовують таке втручання у права та інтереси власника майна з метою запобігання відчуження, знищення чи пошкодження майна, що може перешкодити кримінальному провадженню, а слідчий суддя на даній стадії не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд при розгляді кримінального провадження по суті, тобто не вправі оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для встановлення вини чи її відсутності у фізичної або юридичної особи за вчинення злочину, а лише зобов`язаний на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів визначити, що причетність тієї чи іншої особи до вчинення кримінального правопорушення є вірогідною та достатньою для застосування щодо неї заходів забезпечення кримінального провадження, одним із яких і є накладення арешту на майно.
Доказів негативних наслідків від застосування такого заходу забезпечення кримінального провадження як арешт майна, представником ОСОБА_3 не надано та слідчим суддею не встановлено.
Як встановлено п. 2 ч. 1 ст. 174 КПК України, арешт майна може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.
Виходячи з викладеного, враховуючи те, що досудове розслідування у кримінальному провадженні наразі триває, слідчий суддя, приходить до висновку, що доводи клопотання про скасування арешту не містить належного обґрунтування, яке б надало слідчому судді підстави дійти висновку, що необхідність накладення арешту на вказаний автомобіль, на теперішній час відпала або арешт накладено необґрунтовано, а тому відмовляє в задоволенні поданого клопотання.
Щодо вимоги клопотання про зобов`язання слідчого в особливо важливих справах третього слідчого відділу управління з розслідування кримінальних проваджень у сфері економіки Департаменту з розслідування особливо важливих справ у сфері економіки Генеральної прокуратури України ОСОБА_6 негайно передати вилучений автомобіль на відповідальне зберігання ОСОБА_3 , то вона є похідною і безпідставною, оскільки, виходячи з положень ст. 174 КПК України, не входять до компетенції слідчого судді при розгляді клопотання про скасування арешту, а тому клопотання в цій частині також задоволенню не підлягає.
За таких обставин, керуючись ст.ст. 174, 309 КПК України, слідчий суддя,

У Х В А Л И В :
В задоволенні клопотання представника ОСОБА_3 - адвоката ОСОБА_4 про скасування арешту майна - відмовити.
Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1