Провадження № 1-кп/344/221/17
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 вересня 2017 року Івано-Франківський міський суд

в складі: головуючого-судді ОСОБА_1 ,

з участю: секретаря ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

захисника ОСОБА_4 ,

обвинуваченого ОСОБА_5 ,

законного представника обвинуваченого ОСОБА_6 ,

потерпілого ОСОБА_7 ,

законного представника потерпілого ОСОБА_8 ,

представників потерпілого ОСОБА_9 , ОСОБА_10 ,

представника служби у справах дітей ОСОБА_11 ,

представника персоналу органу пробації Підручної- ОСОБА_12 ,

представника відділу кримінальної поліції у справах дітей ОСОБА_13 ,

розглянувши у закритому судовому засіданні в залі суду м. Івано-Франківська кримінальне провадження з обвинувальним актом про обвинувачення:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та жителя АДРЕСА_1 , громадянина України, учня 11 класу Івано-Франківської ЗОШ № 21, непрацюючого, неодруженого, несудимого,

у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 122 КК України, -

в с т а н о в и в :
ОСОБА_5 вчинив умисне середньої тяжкості тілесне ушкодження, тобто умисне ушкодження, яке не є небезпечним для життя і не потягло за собою наслідків, передбачених у статті 121 КК України, але таке, що спричинило тривалий розлад здоров`я.

Злочин вчинено за наступних обставин.

Так, 14.03.2016 року приблизно о 11.00 год. ОСОБА_5 перебував в закладі громадського харчування «Чікен Хат» по вул. Сахарова, 38, в м.Івано-Франківську. В цей час зустрів потерпілого ОСОБА_7 , з яким перебував в неприязних відносинах з приводу образливої переписки в соціальних мережах. Тоді ОСОБА_5 з метою з`ясування причин конфлікту запропонував ОСОБА_7 пройти за будинок АДРЕСА_2 та продовжити розмову, на що потерпілий погодився. Перебуваючи за будинком АДРЕСА_2 , ОСОБА_5 діючи умисно, маючи на меті заподіяння тілесних ушкоджень потерпілому ОСОБА_7 , наніс один удар кулаком правої руки по обличчі ОСОБА_7 . Після чого, продовжуючи свої протиправні дії, ОСОБА_5 умисно наніс ще кілька ударів руками та ногами в ділянку обличчя та тіла потерпілого ОСОБА_7 . Після цього ОСОБА_5 покинув місце вчинення злочину. Такими своїми діями ОСОБА_5 спричинив ОСОБА_7 , згідно висновку експертизи, тілесні ушкодження у вигляді: закритої черепно-мозкової травми зі струсом головного мозку, яка відноситься до легких тілесних ушкоджень та викликала короткочасний розлад здоров`я; синця в ділянці правого ока, крововиливу під кон`юнктиву та сітківку правого очного яблука, забою з травматичним набряком м`яких тканин в лобно-тім`яній ділянці справа, які відносяться до легких тілесних ушкоджень; закритого уламкового перелому правої виличної кістки з розходженням лобно-скулового шва, що викликав необхідність проведення операції - репозиції виличної кістки через гайморову пазуху справа, який відноситься до тілесних ушкоджень середнього ступеня тяжкості, як такий, що викликав тривалий розлад здоров`я і не є небезпечний для життя в момент спричинення.

У судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_5 свою вину у вчиненому визнав повністю та підтвердив обставини вчиненого злочину відповідно до викладеного. Так, обвинувачений суду показав, що у соціальній мережі в інтернеті переписувався з потерпілим ОСОБА_7 , який в ході даної переписки його ображав, на ґрунті чого між ними виникли неприязні відносини. 14.03.2016 року перебуваючи з ОСОБА_7 біля будинку по вул.Сахарова в м.Івано-Франківську рукою наніс удар по обличчі ОСОБА_7 , а потім наніс ще декілька ударів по обличчі та тілу потерпілого ОСОБА_7 . Завдані злочином збитки потерпілому відшкодовано частково. У вчиненому розкаявся, просив суд суворо його не карати.

Суд визнавши у порядку, передбаченому ст. 349 КПК України, недоцільним дослідження доказів стосовно тих фактичних обставин провадження, які ніким не оспорюються, приходить до висновку, що винуватість обвинуваченого ОСОБА_5 у скоєнні інкримінованого йому злочину знайшла своє підтвердження та кваліфікує його дії за ч.1 ст.122 КК України, як умисне середньої тяжкості тілесне ушкодження, тобто умисне ушкодження, яке не є небезпечним для життя і не потягло за собою наслідків, передбачених у статті 121 КК України, але таке, що спричинило тривалий розлад здоров`я.

Призначаючи покарання обвинуваченому ОСОБА_5 , суд враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, дані про особу винного, який раніше несудимий, злочин вчинив вперше, навчається у школі, добровільне часткове відшкодування завданих збитків, та обставини, які обтяжують і пом`якшують його покарання. Обставин, які обтяжують покарання обвинуваченого - не встановлено. Обставинами, які пом`якшують його покарання, є щире каяття у вчиненому та вчинення злочину неповнолітнім. Крім того, суд враховує умови життя і виховання неповнолітнього обвинуваченого, вплив на нього дорослих, рівень його розвитку, соціально-психологічні риси та особливості його особи. Суд також враховує висновок органу пробації, висловлений в досудовій доповіді, яка долучена до матеріалів кримінального провадження, відповідно до якого обвинувачений ОСОБА_5 може виправитись без позбавлення волі на певний строк.

Суд також бере до уваги, що відповідно до пр. 5.1 «Пекінських правил» (Мінімальних стандартних правил ООН щодо відправлення правосуддя стосовно неповнолітніх), реакція на дії неповнолітніх правопорушників має ґрунтуватися на врахуванні не лише тяжкості правопорушення, а й особливостей їх особистості. Крім того, згідно з пунктом 10 Зауважень загального порядку №10 (2007) Комітету ООН з прав дитини «Права дітей у системі юстиції щодо дітей», у всіх рішеннях, які ухвалюються у контексті здійснення юстиції щодо дітей, головним міркуванням має бути якнайкраще забезпечення інтересів дитини і, відповідно, традиційні цілі кримінального правосуддя, такі як покарання, повинні поступатися місцем реабілітаційним та відновним цілям правосуддя у справах дітей-правопорушників. Відповідно до пункту 23.2. Рекомендацій Комітету Міністрів Ради Європи державам-членам «Про Європейські правила стосовно неповнолітніх правопорушників, щодо яких застосовуються санкції або заходи», перевагу слід надавати таким санкціям та заходам, які можуть мати виховний вплив, а також сприяти відшкодуванню збитків, завданих правопорушенням, яке вчинила неповнолітня особа. Крім того, під час обрання найбільш оптимального підходу до неповнолітнього у кримінальному провадженні, судом у всіх випадках має бути розглянута та врахована можливість звільнення неповнолітнього від покарання.

За таких обставин, суд вважає за можливе призначити обвинуваченому ОСОБА_5 покарання, необхідне й достатнє для його виправлення та запобігання вчинення нових злочинів, у виді позбавлення волі в межах санкції ч. 1 ст. 122 КК України.

Цивільний позов законного представника потерпілого ОСОБА_8 про відшкодування завданої злочином матеріальної шкоди, слід задовольнити повністю на суму, витрачену на: лікування, проїзд, проведення експертного дослідження, та підтверджену в судовому засіданні документально - 11427 гривень 46 копійок, і з врахуванням добровільно відшкодованих законним представником обвинуваченого ОСОБА_6 - 5500 гривень, стягнути на користь ОСОБА_8 з законного представника обвинуваченого ОСОБА_6 - 5927 гривень 46 копійок матеріальної шкоди. Суд також вважає, що потерпілому ОСОБА_7 вчиненим злочином спричинено моральну шкоду: внаслідок одержаних середньої тяжкості тілесних ушкоджень, він переніс, як фізичну біль, так і психологічні страждання з-за втрати здоров`я, звичного нормального способу життя. Тому, враховуючи конкретні обставини кримінального провадження, глибину та характер моральних страждань потерпілого ОСОБА_7 , їх наслідки й інші негативні впливи внаслідок вчинення даного злочину, суд вважає, що позов законного представника потерпілого ОСОБА_8 у цій частині, розмір якого є явно завищений і надмірний, слід задовольнити частково, та з врахуванням вимог розумності і справедливості розмір відшкодування моральної шкоди визначити у розмірі - 25000 гривень, яку слід стягнути з ОСОБА_6 на користь ОСОБА_8 .

Також, відповідно до ст. 120 КПК України, на користь ОСОБА_8 слід стягнути з ОСОБА_6 витрати, пов`язані з оплатою правової допомоги захисника, підтверджені в судовому засіданні документально - 8000 гривень.

Під час судового розгляду встановлено, що ОСОБА_5 на момент вчинення злочину був неповнолітнім. Судом також встановлено, що ОСОБА_5 вчинив злочин, передбачений ч. 1 ст. 122 КК України, до набрання чинності Законом України «Про амністію у 2016 році» від 22.12.2016 р. Крім того, даний злочин відноситься до злочинів середньої тяжкості і не є ні тяжким, ні особливо тяжким злочином відповідно до ст. 12 КК України. Таким чином, на обвинуваченого ОСОБА_5 поширюється дія Законом України «Про амністію у 2016 році» від 22.12.2016 р. Обвинувачений ОСОБА_5 не заперечив проти застосування до нього амністії. Перешкод для застосування амністії та звільнення від відбування призначеного покарання з цих підстав ОСОБА_5 - судом не встановлено. За таких обставин, на підставі п. а ст. 1 Закону України «Про амністію у 2016 році» від 22.12.2016 р. ОСОБА_5 слід звільнити від відбування призначеного покарання у виді позбавлення волі.

На підставі наведеного, керуючись ст.ст. 323, 324 КПК України, -

у х в а л и в :
ОСОБА_5 визнати винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 122 КК України та призначити йому покарання 1 (один) рік позбавлення волі.

На підставі п. а ст. 1 Закону України «Про амністію у 2016 році» від 22.12.2016р. звільнити ОСОБА_5 від відбування призначеного покарання у виді позбавлення волі.
Цивільний позов законного представника потерпілого ОСОБА_8 - задовольнити частково. Стягнути на користь ОСОБА_8 з законного представника обвинуваченого ОСОБА_6 - 5927 гривень 46 копійок матеріальної шкоди, 25000 гривень моральної шкоди, 8000 гривень витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги захисника.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку суду.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. Вирок може бути оскаржено шляхом подачі апеляційної скарги до апеляційного суду Івано-Франківської області через Івано-Франківський міський суд протягом тридцяти днів з дня його оголошення.

Суддя ОСОБА_1
Копія вірно: