Справа пр. №1-кс/756/1989/17
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
13 жовтня 2017 року м. Київ
в с т а н о в и в:
Зі змісту клопотання вбачається, що близько 18 год 20 хв 11 жовтня 2017 року у приміщенні магазину Сільпо за адресою: м. Київ, вул. Архипенка, 6 у ОСОБА_5 виник умисел, спрямований на повторне, таємне викрадення чужого майна, що належить на праві власності ТОВ Сільпо-Фуд. Реалізуючи свій злочинний умисел, діючи з корисливих мотивів і переконавшись, що за її діями ніхто не спостерігає, ОСОБА_5 взяла з полиці магазину товари на загальну суму 842,41 грн та поклала їх до пакету. Продовжуючи свої злочинні дії, ОСОБА_5 , попрямувала до виходу з приміщення магазину. Однак свої дії, спрямовані на таємне викрадення майна ТОВ Сільпо-Фуд, ОСОБА_5 до кінця не довела з причин, що не залежали від її волі, оскільки була затримана працівниками охорони.
Слідчий в клопотанні вказав, що ОСОБА_5 обґрунтовано підозрюється у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 15, ч. 2 ст. 185 КК України.
Також слідчий зазначив, що відповідно до вимог п. 4 ч. 1 ст. 184 КПК України під час досудового слідства було встановлено наявність ризиків, передбачених у п. 1, п. 3, п. 4, п. 5 ч. 1 ст. 177 КПК України.
У судовому засіданні прокурор та слідчий просили задовольнити клопотання слідчого та вказали на недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризикам, зазначеним у клопотанні.
Підозрювана та її захисник проти задоволення клопотання слідчого заперечували, просили застосувати щодо ОСОБА_5 запобіжний захід, який не пов`язаний з триманням під вартою.
Відповідно до приписів ч. 1 ст. 107 КПК України фіксування судового засідання технічними засобами не здійснювалось, позаяк сторони кримінального провадження не заявляли відповідного клопотання.
Заслухавши думку прокурора, слідчого, підозрюваної та її захисника, вивчивши копії матеріалів, якими обґрунтовується необхідність застосування запобіжного заходу, слідчий суддя встановив наступне.
З витягу з Єдиного реєстру досудових розслідувань убачається, що 11 жовтня 2017 року щодо ОСОБА_5 внесено відомості про вчинення нею злочину, передбаченого ч. 2 ст. 15, ч. 2 ст. 185 КК України, за обставин, викладених в описовій частині ухвали.
11 жовтня 2017 року о 18 год 26 хв ОСОБА_5 була затримана в порядку ст. 208 КПК України без ухвали слідчого судді.
12 жовтня 2017 року о 17 год 50 хв ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15, ч. 2 ст. 185 КК України.
13 вересня 2017 року о 12 год 30 хв підозрюваній ОСОБА_5 та її захиснику були надані копії клопотання та матеріалів, якими обґрунтовується необхідність застосування запобіжного заходу.
Згідно зі ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується. Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені ч. 1 цієї статті.
Таким чином, під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених ст. 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.
Не вирішуючи питання про доведеність вини та правильності кваліфікації дій ОСОБА_5 , виходячи лише з фактичних даних, що в містяться в протоколі огляду місця події, протоколах допитів свідків ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , протоколі огляді предмета, слідчий суддя дійшов висновку про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_5 кримінального правопорушення, за викладених у клопотанні обставин.
Cлідчий та прокурор довели наявність ризиків того, що ОСОБА_5 може переховуватися від органів досудового розслідування та суду та вчинити інше кримінальне правопорушення.
У свою чергу , у судовому засіданні стороною захисту усупереч положенням ч. 5 ст. 132 КПК України не було надано суду належних та допустимих доказів, які б свідчили про відсутність ризиків передбачених п. п. 1, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України.
Міжнародні та європейські стандарти визначають тримання під вартою як винятковий запобіжний захід, що застосовується лише у випадках, прямо передбачених законодавством, а також за наявності обґрунтування щодо недоцільності застосування інших запобіжних заходів.
Відповідно до ч. 3 ст. 176 КПК України слідчий суддя відмовляє в застосуванні запобіжного заходу, якщо слідчий, прокурор не доведе, що встановлені під час розгляду клопотання про застосування запобіжних заходів обставин, є достатнім для переконання, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів, передбачених цією статтею, не може запобігти доведеним під час розгляду ризику чи ризикам. При цьому найбільш м`яким запобіжним заходом є особисте зобов`язання.
Проаналізувавши клопотання слідчого про застосування запобіжного заходу, слідчий суддя вважає не обґрунтованим та не доведеним, що застосування більш м`яких запобіжних заходів буде не достатнім для запобігання ризикам, тим більш, в доданих до клопотання матеріалах, дані про такі обставини відсутні. На підставі викладеного, слідчий суддя дійшов висновку, що на даному етапі, потреби досудового розслідування не виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи особи (взяття під варту), про який йдеться в клопотанні слідчого. Таким чином, у задоволенні клопотання слідчого про застосування до ОСОБА_5 запобіжного заходу у виді тримання під вартою слід відмовити.
Натомість, оскільки під час розгляду клопотання доведено обґрунтованість підозри та наявність існування ризиків, передбачених п. п. 1, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, але не доведено недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для їх запобігання, вважаю, що є всі підстави для застосування, відповідно до ч. 4 ст. 194 КПК України, більш м`якого запобіжного заходу, ніж тримання під вартою.
Вирішуючи питання стосовно виду запобіжного заходу, слідчий суддя враховує тяжкість покарання, що загрожує підозрюваній у разі визнання її винуватою у вчинені злочину, передбаченого ч. 2 ст. 15, ч. 2 ст. 185 КК України, особу підозрюваної, стан її здоров`я (зокрема те, що ОСОБА_5 страждає на онкологічне захворювання, є інвалідом другої групи), міцність соціальних зв`язків підозрюваної у місці її постійного проживання, репутацію підозрюваної. Ураховуючи наведене, вважаю, що до підозрюваної ОСОБА_5 слід застосувати запобіжний заходу у виді домашнього арешту з застосуванням електронних засобів контролю, шляхом заборони підозрюваній залишати своє житло цілодобово, оскільки саме даний запобіжний захід дасть змогу уникнути встановленим судом ризикам та забезпечити виконання підозрюваною покладених на неї процесуальних обов`язків.
Застосування більш м`яких запобіжних заходів ніж домашній арешт є недостатнім для запобігання ризикам, встановленим судом.
На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 177, 178, 181, 184, 186, 193, 194, 196, 309, 395 КПК України, слідчий суддя,
у х в а л и в:
Застосувати до підозрюваної ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у виді цілодобового домашнього арешту з застосуванням електронних засобів контролю, заборонивши ОСОБА_5 цілодобово залишати місце свого проживання за адресою АДРЕСА_1 на строк два місяці.
Покласти на підозрювану ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , такі обов`язки: заборонити цілодобово залишати місце свого проживання за адресою: АДРЕСА_1 , прибувати за кожною вимогою до слідчого, у провадженні якого перебуває дане кримінальне провадження, та до процесуального керівника, який здійснює процесуальне керівництво, слідчого судді, суду; носити електронний засіб контролю, за наявності здати на зберігання органу досудового розслідування паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України та в`їзд в Україну.
Роз`яснити підозрюваній ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що відповідно до ч. 5 ст. 181 КПК України працівники органу внутрішніх справ з метою контролю за її поведінкою, мають право з`являтися в житло, під домашнім арештом в якому вона перебуває, вимагати надання усних чи письмових пояснень з питань, пов`язаних із виконанням покладених на неї зобов`язань.
Строк дії ухвали до 11 грудня 2017 року.
Негайно доставити ОСОБА_5 до місця проживання за адресою: АДРЕСА_1 та звільнити її з-під варти.
Ухвалу надіслати для виконання органу поліції за місцем проживання підозрюваної ОСОБА_5 .
Ухвала може бути оскаржена до Апеляційного суду м. Києва протягом п`яти днів з дня її проголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1