Справа № 216/435/17
Провадження № 1-кп/216/246/17
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
31.10.2017 місто Кривий Ріг

Дніпропетровської області
Центрально-Міський районний суд міста Кривого Рогу Дніпропетровської області в складі головуючого - судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0001411 від 10.06.2016 року, за обвинуваченням:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Інгулець Дніпропетровської області, громадянина України, освіта - повна середня, не працюючого, не одруженого, неповнолітніх дітей на утриманні не має, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого:

- 11.08.2003 року Інгулецьким районним судом м. Кривого Рогу Дніпропетровської області за ч. 3 ст. 186 КК України до 4 років позбавлення волі. На підставі ст. 75 КК України від відбування покарання звільнено з іспитовим строком 2 роки;

- 26.05.2005 року Тернівським районним судом м. Кривого Рогу Дніпропетровської області за ч. 3 ст. 185 КК України до 3 років позбавлення волі. На підставі ст. 71 КК України частково приєднано невідбуту частину покарання за вироком Інгулецького районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 11.08.2003 року та призначено остаточне покарання у виді 4 років 6 місяців позбавлення волі. Звільнився 10.07.2009 року по відбуттю строку покарання;

- 15.06.2012 року Дзержинським районним судом м. Кривого Рогу Дніпропетровської області за ч. 1 ст. 121, ч. 2 ст. 186, ч. 2 ст. 185, ч. 1 ст. 70 КК України до 5 років позбавлення волі. Звільнився 03.11.2014 року по відбуттю строку покарання,

- 01.03.2017 року Дзержинським районним судом м. Кривого Рогу Дніпропетровської області за ч. 2 ст. 186 КК України до 4 років позбавлення волі,

у вчиненні кримінального правопорушення - злочину, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України,

учасники судового провадження:

прокурор ОСОБА_4 ,

обвинувачений ОСОБА_3 ,

захисник ОСОБА_5 ,

В С Т А Н О В И В:
09 червня 2016 року близько 19 години 30 хвилин ОСОБА_3 повторно, маючи намір на відкрите викрадення чужого майна та обернення його на свою користь, діючи з корисливих мотивів, знаходячись поблизу будинку АДРЕСА_2 , умисно та поза волею власника, переслідуючи корисливу мету, шляхом ривка з рук малолітньої ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , відкрито викрав належний ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , мобільний телефон Lenovo K30-T на 16 Gb, imei: НОМЕР_1 , imei2: НОМЕР_2 , вартість якого згідно з висновком товарознавчої експертизи від 16.01.2017 року №3 складає 3 325 грн. Після цього ОСОБА_3 з викраденим майном з місця скоєння кримінального правопорушення втік і розпорядився ним на свій розсуд, чим завдав ОСОБА_7 майнового збитку на вказану суму.

Обвинувачений ОСОБА_3 у судовому засіданні свою вину у вчиненні злочину, в якому він обвинувачується, визнав повністю, підтвердив свої показання, які давав під час досудового розслідування, фактичні обставини обвинувачення та пояснив, що дійсно вчинив вказаний вище злочин за обставин, які вірно встановлені стороною обвинувачення та зазначені в обвинувальному акті, показання давав і дає добровільно, заборонених методів до нього зі сторони обвинувачення не застосовувалось.

Обвинувачений ОСОБА_3 заявив клопотання про застосування ч. 3 ст. 349 КПК України та просив не досліджувати обставини справи, оскільки він фактичні обставини вчинення злочину визнає повністю.

Захисник та прокурор проти задоволення такого клопотання не заперечували.

Суд на підставі ч. 3 ст. 349 КПК України визнав недоцільним дослідження доказів щодо усіх фактичних обставин, які ніким не оспорюються, обмежившись дослідженням матеріалів, що характеризують особу обвинуваченого. При цьому судом з`ясовано, що обвинувачений правильно розуміє зміст цих обставин, у суду немає сумнівів у добровільності позиції обвинуваченого, якому декілька разів роз`яснено, що у такому випадку він буде позбавлений права оскаржувати ці обставини в апеляційному порядку. Про добровільність позиції обвинуваченого та про розуміння ним правових наслідків свідчить його клопотання, заявлене в судовому засіданні. Обвинувачений систематично та послідовно протягом усього часу розгляду справи визнавав усі обставини справи, тому у суду не має сумнівів у його волевиявленні.

Фактичні обставини стороною обвинувачення встановлені вірно та підтверджуються обвинуваченим ОСОБА_3 .

Прокурор у судовому засіданні, ураховуючи обставини справи та особу обвинуваченого, просив призначити покарання у виді 4 років 6 місяців позбавлення волі.

Обвинувачений та його захисник у судовому засіданні, вважаючи покарання, яке просить призначити прокурор надто суворим, просили суд призначити покарання у виді 4 років позбавлення волі.

Ухвалюючи вирок, суд вважає, що мало місце діяння, в якому обвинувачується ОСОБА_3 . Це діяння містить склад злочину, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України, за ознаками: відкрите викрадення чужого майна (грабіж), вчинений повторно.

Призначаючи покарання обвинуваченому, суд виходить із меж, установлених у санкції статті, що передбачає відповідальність за вчинений злочин, враховує положення Загальної частини Кримінального кодексу України, ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Так, ОСОБА_3 вчинено кримінальне правопорушення, яке згідно зі ст. 12 КК України відноситься до категорії тяжких злочинів.

Обвинувачений ОСОБА_3 раніше судимий, не працює, не одружений, неповнолітніх дітей на утриманні не має, характеризується позитивно, з 2004 року перебував на обліку у лікаря-психіатра з приводу затримки психологічного розвитку, знятий з нагляду в 2009 році як засуджений, з грудня 2004 року перебував під профілактичним наглядом лікаря-нарколога з приводу вживання декількох психоактивних речовин зі шкідливими наслідками, знятий з нагляду в листопаді 2005 року через відсутність відомостей.

Відповідно до висновків судово-психіатричних експертиз від 30.06.2016 року № 155 та від 12.07.2016 року № 168 ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , будь-яким хронічним психічним захворюванням раніше не страждав і на теперішній час не страждає, за своїм психічним станом міг усвідомлювати свої дії та керувати ними при вчиненні інкримінованих йому правопорушень, в застосуванні до нього примусових заходів медичного характеру не потребує.

Суд визнає обставиною, яка пом`якшує покарання обвинуваченому згідно зі ст. 66 КК України, його щире каяття. Обставиною, що обтяжує покарання відповідно до ст. 67 КК України, суд визнає рецидив злочинів.

Ураховуючи наведене, суд приходить до висновку про те, що досягти мети покарання, виправлення обвинуваченого та попередження вчинення ним інших правопорушень без ізоляції останнього від суспільства не можливо, тому йому необхідно призначити покарання у виді позбавлення волі та визначити остаточне покарання за сукупністю злочинів на підставі ч. 4 ст. 70 КК України.

Долю речових доказів суд вирішує відповідно до ч. 9 ст. 100 КПК України.

Цивільний позов у кримінальному провадженні не пред`явлено.

Процесуальні витрати відсутні.

Запобіжний захід у цьому кримінальному провадженні не обирався.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 368, 374 КПК України,

У Х В А Л И В:
ОСОБА_3 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України, та призначити йому покарання у виді 4 (чотирьох ) років 6 (шести) місяців позбавлення волі.

На підставі ч. 4 ст. 70 КК України за сукупністю злочинів шляхом поглинення менш суворо покарання, призначеного вироком Дзержинського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 01.03.2017 року, більш суворим покаранням за цим вироком визначити ОСОБА_3 остаточне покарання у виді 4 (чотирьох) років 6 (шести) місяців позбавлення волі.

Початок строку відбування покарання ОСОБА_3 рахувати з 18 червня 2016 року.

Зарахувати в строк покарання ОСОБА_3 строк його попереднього ув`язнення з 18 червня 2016 року до 21 червня 2017 року з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.

Речовий доказ, а саме мобільний телефон Lenovo K30-T на 16 Gb, imei: НОМЕР_1 , imei2: НОМЕР_2 , вважати повернутим потерпілій ОСОБА_7 згідно із розпискою від 15.08.2016 року.

Апеляційна скарга на вирок може бути подана до апеляційного суду Дніпропетровської області через Центрально-Міський районний суд міста Кривого Рогу Дніпропетровської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Подання апеляційної скарги на вирок зупиняє набрання ним законної сили та його виконання. Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. Якщо строк апеляційного оскарження буде поновлено, вважається, що вирок не набрав законної сили.

У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Роз`яснити обвинуваченому його право подати клопотання про помилування Президенту України, право ознайомитись із журналом судового засідання і подати на нього письмові зауваження, право заявляти клопотання про доставку в судове засідання суду апеляційної інстанції (у разі перебування під вартою).

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору.

Суддя ОСОБА_1