Коростишівський районний суд Житомирської області
Справа № 280/55/17
Провадження № 1-кп/280/127/17
У Х В А Л А
27 грудня 2017 року м.Коростишів
Коростишівський районний суд Житомирської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Коростишівського районного суду Житомирської області обвинувальний акт, який надійшов до суду від прокурора Коростишівської місцевої прокуратури у кримінальному провадженні, внесеному в Єдиний реєстр досудових розслідувань за № 0000611 від 20.08.2016 відносно:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Коростишева Житомирської області, громадянина України, українця, одружений, не працює, депутатом на інвалідом не являється, судимий: 05.02.2016 Коростишівським районним судом Житомирської області за ч. 2 ст. 185 КК України до 2 років обмеження волі, на підставі ст.ст. 75, 76 КК України звільнений від відбуття покарання з іспитовим строком 1 рік, який зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , утримується в ДУ «Житомирська установа виконання покарань (№8)»,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України,

встановив:

Захисник ОСОБА_5 подав до суду клопотання про зміну запобіжного заходу з тримання під вартою на домашній арешт з забороною залишати житло в нічний період доби та встановити для обвинуваченого відповідні обов`язки. Клопотання обґрунтовано тим, що обвинувачений знаходиться під варто вже майже рік, судовий розгляд не розпочато, ризики, передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України, вже відсутні, подальше тримання під вартою є ризиком отримання обвинуваченим, який і так має чимало травм та хвороб, ще не безпечніших хвороб. Прокурор не довів, що жоден із більш м`яких заходів не зможе запобігти ризикам, передбачених ст. 177 КПК України. Обвинувачений сусідами характеризується позитивно , має родину, двох неповнолітніх дітей на утриманні, міцні соціальні зв`язки в місці його постійного проживання. До обвинуваченого можливо застосувати навіть цілодобовий домашній арешт, щоб останній міг займатися дітьми та здоров`ям, а продовження терміну тримання під вартою є занадто суворим заходом для обвинуваченого.

Прокурор звернувся із клопотанням про продовження застосованого запобіжного заходу тримання під вартою, обраного під час досудового розслідування відносно ОСОБА_4 , так як строк дії попередньої ухвали про тримання під вартою спливає 29 грудня 2017 року, клопотання мотивовано тим, що ризики, передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України, які виправдовують тримання ОСОБА_4 під вартою, залишилися. Обвинуваченому інкримінується вчинення злочину, санкція якого передбачає покарання у виді позбавлення волі строком від 3 до 6 років, останній неодноразово був засуджений, однак продовжив свою злочинну діяльність та може переховуватися від органів досудового розслідування та суду.

Обвинувачений підтримав клопотання захисника про зміну запобіжного заходу, просив замінити обраний запобіжний захід, заперечив проти задоволення клопотання прокурора про продовження строку тримання під вартою.

Захисник ОСОБА_5 подав до суду заяву про розгляд клопотання без його участі.

Заслухавши думку учасників процесу, дослідивши матеріали кримінального провадження, суд приходить до висновку про відмову у задоволенні клопотання захисника та про необхідність продовження строку тримання обвинуваченого під вартою на строк до 60 днів.

Ухвалою Коростишівського районного суду Житомирської області від 31.10.2017 продовжено застосований до ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у виді тримання під вартою на строк, що не може перевищувати шістдесяти днів, тобто по 29 грудня 2017 року.

З моменту обрання та продовження обраного судом відносно ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою до теперішнього часу не з`явилися будь-які нові фактичні дані, які б свідчили, що обрання відносно нього запобіжного заходу, не пов`язаного з триманням його під вартою, зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України (забезпечить виконання обвинуваченим, покладених на нього процесуальних обов`язків, зможе запобігти його спробам переховуватися від органів досудового розслідування, впливати на свідків).

Крім того, суд приймаючи до уваги на виконання вимог статті 178 КПК України дані про особу обвинуваченого, які викладені в попередніх судових рішеннях і на даний час також не змінилися, не визнає їх такими, щоб ризик переховування з його боку вважати менш значимим.

Надані захисником довідка та виписка з медичних закладів про хвороби обвинуваченого датовані 06.01.2017 та 11.01.2017, тобто на час вирішення клопотання захисника у суду немає актуальної інформації про стан здоров`я обвинуваченого.

За сукупності наведених вище обставин, суд вважає за необхідне продовжити раніше обраний щодо обвинуваченого запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, таким чином задовольнити клопотання прокурора в цій частині та відмовити у задоволенні клопотання захисту, оскільки відсутні підстави вважати, що всі інші (менш суворі) запобіжні заходи, передбачені ст. 176 КПК України, у тому числі й цілодобовий домашній арешт, враховуючи наявний ризик переховування, можуть на даному етапі забезпечити виконання обвинуваченим процесуальних обов`язків, що випливають із ч. 5 ст. 194 КПК України, зокрема, прибувати за кожною вимогою до суду, бути пропорційними для досягнення такої мети застосування запобіжного заходу, як до провадження обвинуваченого до компетентного судового органу.

Суд приходить до висновку, що на даний час при обґрунтованій підозрі із загрозою можливого суворого покарання ризик уникнення обвинуваченим суду є дійсним, реальним та наразі триваючим.

Обраний відносно обвинуваченого ОСОБА_4 запобіжний захід з урахуванням його тривалості не виходить за межі розумного строку, відповідає особі обвинуваченого, характеру та тяжкості діянь, які йому інкримінуються, позбавляє можливості перешкодити інтересам правосуддя, зокрема, і ухиленню від суду, незаконного впливу на інших учасників кримінального провадження.

Тому, виходячи з цілей п. 1 ст. 5 Конвенції про захист прав і основоположних свобод людини, принципу правової визначеності, суд вважає за необхідне продовжити строк застосованого запобіжного заходу відносно обвинуваченого ОСОБА_4 у виді тримання під вартою по 24.02.2018.

На підставі викладеного, керуючись ст. 331, 372 КПК України, суд
ухвалив:
У задоволенні клопотання захисника ОСОБА_5 про зміну запобіжного заходу відмовити.

Продовжити застосований до ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у виді тримання під вартою по 24 лютого 2017 року включно.

Ухвала остаточна, оскарженню не підлягає.

Суддя ОСОБА_1