УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Колегія суддів Судової палати у кримінальних справах

Верховного Суду України у складі:

судді-доповідача ОСОБА_5.,
суддів ОСОБА_6. і ОСОБА_7,
розглянувши в судовому засіданні 07 листопада 2017 року в м. Києві заяву засудженого ОСОБА_4 про перегляд Верховним Судом України ухвали колегії суддів Судової палати у кримінальних справах Верховного Суду України від 18 липня 2017 року щодо нього,

в с т а н о в и л а:

вироком Апеляційного суду Житомирської області від 14 квітня 2009 року ОСОБА_4 засуджено за пунктами 4, 13 частини другої статті 115, частиною третьою статті 185 Кримінального кодексу України (далі - КК ) до покарання у виді довічного позбавлення волі.

Апеляційним судом Житомирської області ухвалою від 24 березня 2017 року ОСОБА_4 повернуто його заяву про перегляд зазначеного вироку за нововиявленими обставинами.

Ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 14 червня 2017 року касаційну скаргу засудженого ОСОБА_4 на ухвалу Апеляційного суду Житомирської області від 24 березня 2017 року повернуто у зв'язку з тим, що засуджений не усунув її недоліки, зазначені в ухвалі цього суду від 26 квітня 2017 року.

18 липня 2017 року ухвалою Верховного Суду України ОСОБА_4 відмовлено у допуску справи до провадження за його заявою про перегляд ухвали Апеляційного суду Житомирської області від 24 березня 2017 року та ухвали Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 14 червня 2017 року.

Засуджений ОСОБА_4 подав до Верховного Суду України заяву про перегляд ухвали Верховного Cуду України від 18 липня 2017 року на підставі статті 445 Кримінального процесуального кодексу України (далі - КПК). Обґрунтовуючи свою заяву, засуджений вказує на неповноту судового розгляду, істотні порушення вимог кримінального процесуального закону під час досудового і судового слідства, невідповідність висновків суду фактичним обставинам справи та неправильне застосування кримінального закону. Просить скасувати ухвалу Верховного Суду України від 18 липня 2017 року, ухвалу Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 14 червня 2017 року, ухвалу Апеляційного суду Житомирської області від 24 березня 2017 року, а справу направити на новий розгляд до апеляційної інстанції.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши доводи заяви та додані до неї матеріали, колегія суддів дійшла висновку про таке.

Згідно зі статтею 444 КПК, Верховний Суд України переглядає судові рішення у кримінальних справах виключно з підстав і в порядку, встановлених КПК.

Згідно зі статтею 445 КПК України, підставами для перегляду судових рішень Верховним Судом України, що набрали законної сили, є: 1) неоднакове застосування судом касаційної інстанції однієї і тієї самої норми права, передбаченої законом України про кримінальну відповідальність, у подібних правовідносинах, що зумовило ухвалення різних за змістом судових рішень (крім питань неоднакового застосування санкцій кримінально-правових норм, звільнення від кримінальної відповідальності чи покарання); 2) неоднакове застосування судом касаційної інстанції однієї і тієї самої норми права, передбаченої цим Кодексом, що зумовило ухвалення різних за змістом судових рішень; 3) невідповідність судового рішення суду касаційної інстанції висновку щодо застосування норм права, викладеному в постанові Верховного Суду України; 4) встановлення міжнародною судовою установою, юрисдикція якої визнана Україною, порушення Україною міжнародних зобов'язань при вирішенні справи судом.

Визначений цією статтею перелік підстав для перегляду справ Верховним Судом України є вичерпним і розширеному тлумаченню не підлягає.

Проте, за змістом заяви, засуджений ОСОБА_4 не вказує про наявність жодної із нормативно визначених цією статтею підстав для перегляду справи Верховним Судом України.

Визначальною умовою для перегляду судових рішень Верховним Судом України є наявність різних, незалежно від форми і змісту, правових висновків суду касаційної інстанції, в основі яких перебуває застосування одних і тих самих норм права, викладених у рішеннях за наслідками перегляду справ у касаційному провадженні (ухвалах суду касаційної інстанції).

Перегляд судових рішень із зазначених у пунктах 1-3 частини першої статті 445 КПК підстав у межах повноважень Верховного Суду України, згідно із главою 33 КПК, передбачає порівняння правових висновків касаційного суду про застосування/незастосування певної норми права у рішенні про перегляд якого порушено питання у заяві, з правовим висновком цього ж суду в інших рішеннях доданих заявником на порівняння, або з правовим висновком про застосування цих же норм викладеному в постанові Верховного Суду України.

Відповідно до пункту 4 частини першої статті 445 КПК підставою для перегляду судових рішень Верховним Судом України, що набрали законної сили, є встановлення міжнародною судовою установою, юрисдикція якої визнана Україною, порушення Україною міжнародних зобов'язань при вирішенні справи судом.

Зазначена вимога закону встановлює обов'язкову умову перегляду Верховним Судом України судових рішень з зазначеної вище підстави, а саме - наявність рішення міжнародної судової установи, яким встановлено порушення Україною міжнародних зобов'язань при вирішенні національним судом справи щодо певної особи, яка вважала свої права порушеними.

Разом з тим, ОСОБА_4, у своїй заяві про перегляд Верховним Судом України судового рішення цього ж суду не зазначає й не додає до заяви жодного рішення міжнародної судової установи, яке б містило дані про встановлення порушення Україною міжнародних зобов'язань при вирішенні справи щодо нього національним судом. Заявник лише оспорює правильність судових рішень Верховного Суду України від 18 липня 2017 року, Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 14 червня 2017 року та Апеляційного суду Житомирської області від 24 березня 2017 року, що само по собі не є підставою для перегляду Верховним Судом України за правилами, визначеними главою 33 КПК.

До компетенції Верховного Суду України не входить розгляд помилок щодо фактів, неповноти чи порушень законодавства України, нібито допущених судами першої, апеляційної чи касаційної інстанцій, оскільки у такому випадку він перевищив би межі своїх повноважень, передбачених законом. Верховний Суд України має лише повноваження визначати правильність або неправильність тлумачення та застосування судом касаційної інстанції норм матеріального чи процесуального права за особливих вимог та застережень, визначених конкретними підставами перегляду судових рішень.

З огляду на викладене, колегія суддів Судової палати у кримінальних справах Верховного Суду України вважає, що заява ОСОБА_4 про перегляд Верховним Судом України судового рішення щодо нього є необґрунтованою, а тому відсутні підстави для допуску справи до провадження Верховного Суду України.

Керуючись статтями 444, 445, 451 КПК, колегія суддів

у х в а л и л а:

відмовити ОСОБА_4 у допуску справи до провадження Верховного Суду України за його заявою про перегляд ухвали колегії суддів Судової палати у кримінальних справах Верховного Суду України від 18 липня 2017 року щодо нього.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді:

ОСОБА_6 ОСОБА_7 ОСОБА_5