АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЧЕРКАСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 11-кп/793/685/17 Справа № 712/9727/16-к Категорія: ч.1 ст. 286 КК УкраїниГоловуючий у І інстанції ОСОБА_1 Доповідач в апеляційній інстанції ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
30 листопада 2017 року Колегія суддів судової палати в кримінальних справах апеляційного суду Черкаської області в складі:

головуючого суддів при секретарі ОСОБА_2 ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ОСОБА_5 , ОСОБА_6
з участю прокурораОСОБА_7

обвинуваченого ОСОБА_8

законного представника ОСОБА_9

захисника ОСОБА_10

потерпілого ОСОБА_11

законного представника потерпілого ОСОБА_12

представника потерпілого

- адвоката ОСОБА_13

потерпілої ОСОБА_14

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Черкаси кримінальне провадження за апеляційною скаргою законного представника ОСОБА_8 ОСОБА_9 на вирок Соснівського районного суду м. Черкаси від 12 липня 2017 року, яким

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Черкаси, українця, громадянина України, з неповною загальною середньою освітою, неодруженого, студента Черкаського політехнічного технікуму, зареєстрованого та проживаючого за адресою АДРЕСА_1 , учасником бойових дій, інвалідом, депутатом, ліквідатором наслідків на ЧАЕС не являється, раніше не судимого,

визнано винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України та призначено покарання за ч. 1 ст. 286 КК України у вигляді арешту строком на 15 діб.

На підставі ст. 105 КК України звільнено ОСОБА_8 від покарання з застосуванням примусових заходів виховного характеру у вигляді застереження.

Вирішено стягнути з законного представника обвинуваченого ОСОБА_8 ОСОБА_9 на користь законного представника потерпілого ОСОБА_11 ОСОБА_12 в рахунок відшкодування матеріальної шкоди 16228,42 грн., в рахунок відшкодування моральної шкоди 30000,00 грн., а всього стягнути з законного представника обвинуваченого ОСОБА_8 ОСОБА_9 на користь законного представника потерпілого ОСОБА_11 ОСОБА_12 - 46228,42 грн. (сорок шість тисяч двісті двадцять вісім грн. 42 коп.).

В іншій частині позовних вимог відмовлено.

Вирішено стягнути з законного представника обвинуваченого ОСОБА_8 ОСОБА_9 на користь потерпілої ОСОБА_14 в рахунок відшкодування матеріальної шкоди 1200,00 грн., в рахунок моральної шкоди 40 000,00 грн., а всього стягнути з законного представника обвинуваченого ОСОБА_8 ОСОБА_9 на користь потерпілої ОСОБА_14 41200,00 грн. (сорок одна тисяча двісті грн.).

В іншій частині позовних вимог відмовлено.

Стягнуто з законного представника обвинуваченого ОСОБА_8 ОСОБА_9 на користь на користь Черкаської міської ради витрати понесені закладом охорони здоров*я на лікування потерпілої ОСОБА_14 від злочину вчиненого ОСОБА_8 в сумі 2 117 грн. 60 коп.

Стягнуто з законного представника обвинуваченого ОСОБА_8 ОСОБА_9 витрати на залучення експертів під час здійснення досудового розслідування в розмірі 1756,56 коп.

Вирішено долю речових доказів в порядку ст.100 КПК України, -

в с т а н о в и л а :
Згідно вироку ОСОБА_8 визнаний винним та засуджений за те, що 16 листопада 2015 року близько 16 години 10 хвилин, порушуючи вимоги п.п. 2.1. а), 2.13. Правил дорожнього руху України, керуючи автомобілем «ВАЗ-21130» реєстраційний номер НОМЕР_1 , не маючи посвідчення водія відповідної категорії і, не маючи на це права у зв`язку із недосягненням вісімнадцятирічного віку, та, рухаючись по вулиці Одеська від вулиці Михайла Грушевського (Котовського) у напрямку вулиці Сумгаїтська у м. Черкаси, неподалік будинку № 1, грубо порушив вимоги п. п. 2.3. б), 18.1 Правил дорожнього руху України, проявив неуважність, при наближенні до нерегульованого пішохідного переходу, на якому знаходились пішоходи, і яких він об`єктивно спроможний був виявити, своєчасно не вжив заходів для зменшення швидкості руху аж до зупинки керованого ним транспортного засобу, внаслідок чого допустив наїзд на пішохода ОСОБА_14 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , яка переходила проїзну частину вулиці Одеська справа на ліво відносно напрямку руху автомобіля по позначеному дорожніми знаками та горизонтальною дорожньою розміткою нерегульованому пішохідному переході.

У результаті дорожньо-транспортної пригоди, відповідно до висновку судово-медичної експертизи № 2329 від 07.12.2015, пішохід ОСОБА_14 отримала тілесні ушкодження у вигляді компресійного перелому тіла першого поперекового хребця без пошкодження спинного мозку, який відноситься до категорії тілесних ушкоджень середньої тяжкості, що спричинили тривалий розлад здоров`я; травми голови зі струсом головного мозку, яка відноситься до категорії легких тілесних ушкоджень, що спричинили короткочасний розлад здоров`я.

Порушення правил дорожнього руху України водієм автомобіля «ВАЗ-21130» реєстраційний номер НОМЕР_1 ОСОБА_8 , а саме вимог п. 18.1., відповідно до висновку судової автотехнічної експертизи № 4/815 від 20.05.2016, знаходиться у прямому причинному зв`язку з виникненням даної дорожньо-транспортної пригоди та настанням наслідків у вигляді спричинення ОСОБА_14 тілесних ушкоджень середнього ступеня тяжкості, що спричинили тривалий розлад здоров`я.

Не погоджуючись з вироком суду, законний представник обвинуваченого подала апеляційну скаргу, в якій просить вирок змінити в частині задоволення цивільного позову потерпілих. Стягнути з законного представника обвинуваченого на користь законного представника потерпілого ОСОБА_11 ОСОБА_12 в рахунок відшкодування моральної шкоди 1000 грн., в задоволенні стягнення матеріальної шкоди відмовити. Стягнути з законного представника обвинуваченого на користь потерпілої ОСОБА_14 в рахунок відшкодування матеріальної шкоди 1200 грн., в рахунок відшкодування моральної шкоди 2000 грн. В іншій частині позовних вимог потерпілих відмовити.

В обґрунтування вимог апеляційної скарги вказує, що розмір стягнення моральної шкоди не відповідає вимогам розумності та справедливості. Сума матеріальної шкоди в розмірі 16 228, 42 грн., яку суд вирішив стягнути на користь законного представника ОСОБА_15 жодним чином не підтверджена. Вказані витрати, як зазначено в цивільному позові ОСОБА_11 потерпілий поніс на стаціонарне та амбулаторне лікування, однак листа-призначення лікаря не має, з квитанцій про придбання ліків не можливо встановити, коли вони куплені і для кого. Крім того, в дану суму позивач включив вартість санаторно-курортної путівки, яка не підтверджена документально. Необґрунтованим є і розмір моральної шкоди 30 000 грн., який суд задовольнив. Звертає увагу, що необґрунтованим є і розмір моральної шкоди, в сумі 40 000 грн., яку суд вирішив стягнути на користь потерпілої ОСОБА_14 .

Адвокат ОСОБА_13 , який представляє інтереси потерпілого ОСОБА_11 , подав заперечення, в якому просить залишити без задоволення апеляційну скаргу, а вирок суду без змін, мотивуючи свої вимоги тим, що потерпілий ОСОБА_11 в результаті ДТП став інвалідом 2 групи., неодноразово стаціонарно та амбулаторно лікувався .

Заслухавши суддю-доповідача, думку ОСОБА_9 , ОСОБА_8 , та захисника ОСОБА_10 , які підтримали вимоги апеляційної скарги та наполягали на її задоволенні з наведених підстав, міркування прокурора ОСОБА_7 , яка заперечувала проти задоволення апеляційної скарги та просила залишити законне рішення суду першої інстанції без змін, думку потерпілого ОСОБА_11 , його законного представника ОСОБА_12 , адвоката ОСОБА_13 та потерпілої ОСОБА_14 , які просили апеляційну скаргу залишити без задоволення, а вирок суду без змін, вивчивши матеріали кримінального провадження та перевіривши доводи апеляції, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає до задоволення.

Відповідно до ст.370 КПК України вирок суду повинен бути законним, обґрунтованим та вмотивованим.

Законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до статті 94 цього Кодексу.

Вмотивованим є рішення, в якому наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення.

Колегія суддів вважає, що вирок Соснівського районного суду м. Черкаси від 12 липня 2017 року відповідає вказаним вимогам.

Висновок суду, щодо доведеності вини обвинуваченого ОСОБА_8 у вчиненні кримінального правопорушення, за яке він визнаний винним та засуджений при обставинах наведених у вироку, підтверджений зібраними у кримінальному провадженні та дослідженими в судовому засіданні доказами, яким суд першої інстанції дав правильну юридичну оцінку і обґрунтовано дійшов до висновку про його винуватість у вчиненні злочину.

Вірною є і кваліфікація дій обвинуваченого за ч.1 ст.286 КК України, як порушення правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що спричинило потерпілому середньої тяжкості тілесне ушкодження.

Відповідно до положень ч.1 ст.404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Враховуючи те, що апеляційних скарг на вирок Соснівського районного суду м.Черкаси від 12 липня 2017 року в частині доведеності вини, кваліфікації дій та призначення покарання обвинуваченому ОСОБА_8 до апеляційного суду не надходило, то й апеляційний перегляд судом в цій частині не проводиться.

Апеляційна скарга законного представника обвинуваченого зводиться до незгоди з рішенням суду в частині задоволення цивільних позовів потерпілих, а саме, щодо визначення розміру матеріальної та моральної шкоди, яка підлягає до відшкодування з законного представника обвинуваченого ОСОБА_8 ОСОБА_9 .

Колегія суддів критично оцінює посилання апелянта, щодо відсутності підстав для задоволення позовних вимог потерпілих, так як вони не підтверджені доказами, та невідповідності визначеного розміру моральної шкоди вимогам розумності та справедливості.

Виходячи зі змісту статей 127-129 КПК України, потерпілий у кримінальному провадженні має право заявити цивільний позов.

Цивільний позов розглядається у кримінальному провадженні за правилами, визначеними КПК України, і при цьому застосовуються норми ЦПК України.

Згідно з вимогами ч.2 ст.1187 ЦК України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.

Як вбачається з матеріалів кримінального провадження, та встановлено судом першої інстанції, неповнолітній ОСОБА_8 16 листопада 2015 року близько 16год. 10 хв., не маючи посвідчення водія відповідної категорії, і не маючи на це права у зв`язку із недосягненням вісімнадцятирічного віку, порушуючи вимоги п.п. 2.1. а), 2.13. Правил дорожнього руху України, керував автомобілем «ВАЗ-21130» реєстраційний номер НОМЕР_1 .

У зв`язку з тим, що обвинувачений вчинив злочин, передбачений ч.1 ст.286 КК України, за який його визнано винним та засуджено, у неповнолітньому віці, відшкодування шкоди, завданої злочином покладається на його законного представника ОСОБА_9 .

Згідно матеріалів кримінального провадження, потерпілими від даного злочину визнані неповнолітній ОСОБА_11 , який зазнав легких тілесних ушкоджень, та ОСОБА_14 , яка отримала тілесні ушкодження середньої тяжкості.

Суд, задовольняючи частково цивільні позови потерпілої ОСОБА_14 та законного представника потерпілого ОСОБА_11 ОСОБА_12 , виходив із засад розумності та справедливості.

Колегія суддів оцінює критично доводи апеляційної скарги щодо безпідставності стягнення матеріальної та моральної шкоди на користь законного представника потерпілого ОСОБА_11 ОСОБА_12 , оскільки потерпілий ОСОБА_11 після отриманих від ДТП тілесних ушкоджень лікувався в нейрохірургічному відділенні КЗ «Черкаська обласна дитяча лікарня» ЧОР з діагнозом закрита черепно-мозкова травма, струс головного мозку, гемосинусит, травма носа, закритий перелом кісток носа зі зміщенням праворуч, множинні забої м`яких тканин тіла та кінцівок, що підтверджується випискою з історії хвороби № 9835 (а.к.п.140-141). Після цього неодноразово проходив лікування, в тому числі курс реабілітації після отриманої 16.11.2015 року ЗЧМТ (а.к.п.148-149, 157). Матеріальна шкода в сумі 16 228 грн., яку суд задовольнив до стягнення на користь законного представника ОСОБА_11 ОСОБА_12 підтверджена документально квитанціями під час лікування та довідкою на отримання путівки на санаторно-курортне лікування.

З визначеним судом розміром матеріальної шкоди, яка підлягає до стягнення на користь потерпілої ОСОБА_14 в сумі 1200 грн. апелянт погоджується та не оскаржує його, тому апеляційний суд не ставить під сумнів правильність визначення розміру даного відшкодування.

Відповідно до вимог п. 2 ч. 2 ст. 23 ЦК України моральна шкода може полягати у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів.

Колегія суддів вважає, що суд вірно визначив розмір моральної шкоди в сумі 30 000 грн., який підлягає відшкодуванню на користь законного представника потерпілого ОСОБА_11 ОСОБА_12 , внаслідок отримання ОСОБА_11 тілесних ушкоджень, які спричинили розлад здоров`я, призвели до зміни сталого способу життя молодої особи, який на момент ДТП не досяг повноліття, та вимушений був неодноразово проходити лікування.

Колегія погоджується і з рішенням суду в частині стягнення із законного представника обвинуваченого ОСОБА_9 моральної шкоди на користь потерпілої ОСОБА_14 , оскільки остання отримала тілесні ушкодження середньої тяжкості, які спричинили тривалий розлад здоров`я, у зв`язку з чим потерпіла зазнала певних змін у її звичному житті, а тому моральна шкода в розмірі 40 000 грн., на переконання колегії суддів, є адекватною та співрозмірною завданим потерпілій моральним стражданням.

Як убачається з мотивувальної частини вироку суду першої інстанції, розмір відшкодування моральної шкоди потерпілим було визначено з урахуванням конкретних обставин провадження, виходячи із засад розумності, виваженості та справедливості, він відповідає ступеню завданих їм фізичних та моральних страждань, і вважати визначені судом розміри моральної шкоди необґрунтованими, на думку колегії суддів, підстав немає.

При цьому судом було дотримано вимог статей 23, 1167, 1168 ЦК України, статей 127-129 КПК України та рекомендацій, що містяться у Постанові Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 № 4 «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди».

З урахуванням наведених обставин, колегія суддів вважає, що вирок Соснівського районного суду м. Черкаси від 12 липня 2017 року є законним, обґрунтованим і вмотивованим, будь-яких підстав передбачених ст.ст.408, 409 КПК України для його зміни чи скасування не встановлено.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.404, 405, 407, 408, 419 КПК України, колегія суддів, -

у х в а л и л а :
Апеляційну скаргу законного представника ОСОБА_8 ОСОБА_9 залишити без задоволення, а вирок Соснівського районного суду м. Черкаси від 12 липня 2017 року відносно ОСОБА_8 за ст.286 ч.1 КК України без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення але може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом трьох місяців.

Головуючий :

Судді :