Справа №589/158/18 Головуючий у суді у 1 інстанції - ОСОБА_1
Номер провадження 11-сс/788/51/18 Суддя-доповідач - ОСОБА_2
Категорія - Подання про обрання, зміну запобіжного заходу та продовження строків тримання під вартою, про проведення обшуку
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
07 лютого 2018 року колегія суддів з розгляду справ та матеріалів кримінального судочинства Апеляційного суду Сумської області в складі:

головуючого-судді - ОСОБА_2 ,

суддів - ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

з участю секретаря судового засідання ОСОБА_5

прокурора ОСОБА_6

захисника ОСОБА_7 ,

підозрюваного ОСОБА_8

розглянувши у закритому судовому засіданні в м. Суми апеляційні скарги підозрюваного ОСОБА_8 та його захисника ОСОБА_7 на ухвалу слідчого судді Шосткинського міськрайонного суду Сумської області від 17 січня 2018 року, про обрання запобіжного заходу у виді тримання під вартою без права внесення застави, відносно

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Кривоносівка С.Будського району Сумської області, громадянина України, українця, з вищою освітою, працюючого, проживаючого в АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

підозрюваного у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.3 ст. 152, ч.2 ст. 153 КК України, -

ВСТАНОВИЛА:
У кримінальному провадженні № 0000056 від 14 січня 2018 року, яке перебуває в провадженні слідчого відділення Шосткинського ВП ГУНП України в Сумській області, ОСОБА_8 підозрюється у вчиненні кримінальних правопорушень передбачених ч.3 ст. 152, ч.2 ст. 153 КК України.

17 січня 2018 року ухвалою слідчого судді Шосткинського міськрайонного суду Сумської області задоволено клопотання слідчого слідчого відділення Шосткинського ВП ГУНП України в Сумській області ОСОБА_9 та відносно підозрюваного ОСОБА_8 обрано запобіжний захід у виді тримання під вартою без права внесення застави, строк дії якого встановлено до 12 год. 45 хв. 14 березня 2018 року.

Не погодившись з ухвалою слідчого судді підозрюваний ОСОБА_8 та його захисник ОСОБА_7 звернулися до апеляційного суду зі скаргами в яких просили оскаржуване ними рішення слідчого судді скасувати та обрати відносно підозрюваного ОСОБА_8 інший, більш м`який, вид запобіжного заходу, а саме домашній арешт за місцем проживання ОСОБА_8 АДРЕСА_1 .

В обґрунтування своїх вимог підозрюваний ОСОБА_8 наголошує на своїй не винуватості в інкримінованих йому злочинах, між тим, вважає необґрунтованими ризики того, що він може уникнути від слідства чи здійснювати вплив на потерпілих. Просить колегію суддів врахувати наявність у нього постійного місця проживання, роботи, хворої матері та цивільної дружини та пом`якшити обраний відносно нього вид запобіжного заходу.

Захисник ОСОБА_7 стверджує про не дотримання слідчим суддею при винесенні рішення положень ст.ст. 194, 196 КПК України, вважає, що висновки слідчого судді не підтверджуються матеріалами кримінального провадження, а пред`явлена його підзахисному ОСОБА_8 підозра є необгрутованою, оскільки при розгляді клопотання суддею було враховано виключно пояснення потерпілих та безпідставно залишено поза увагою пояснення підозрюваного. Крім цього, захисник вважає таким, що не підтверджені жодними доказами і вказані в клопотанні слідчого ризики передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України. При цьому, твердження слідчого про вживання ОСОБА_8 спроб на пошкодження мобільного телефону та ключа від вхідних дверей, за словами апелянта, є безпідставними, оскільки по-перше нічим не підтверджені, а по-друге, працівники поліції не представившись перед підозрюваним ОСОБА_8 самі почали забирати у нього мобільний телефон намагаючись потрапити до його житла, що спонукало останнього за допомогою телефону зв`язатися з адвокатом, однак в процесі цього він був пошкоджений, між тим, нумерація квартир давала можливість працівникам поліції визначити житло підозрюваного. Також, за словами захисника, було порушено і право підозрюваного ОСОБА_8 на захист, оскільки з моменту його затримання до першого побачення із захисником минуло 4 години. Як на порушення норм КПК України, захисник посилається і на відсутність в ухвалі слідчого судді посилань на докази, які обґрунтовували б підстави не можливості застосування відносно підозрюваного ОСОБА_8 , іншого більш м`якого запобіжного заходу, аніж тримання його під вартою. Таких обставин, на переконання захисника, не наведено і прокурором. З огляду на викладене, апелянт переконаний, що слідчий суддя при винесенні рішення мав би врахувати як вказані ним обставин так і те, що ОСОБА_8 має молодий вік, міцні соціальні зв`язки, наявність постійного місця проживання і реєстрації, відсутність судимостей та обрати відносно нього запобіжний захід у виді домашнього арешту.

Заслухавши суддю-доповідача, доводи підозрюваного ОСОБА_8 та його захисника ОСОБА_7 , які підтримали вимоги своїх апеляційних скарг та просили колегію суддів пом`якшити ОСОБА_8 вид запобіжного заходу шляхом застосування відносно нього більш м?якого запобіжного заходу, а саме домашнього арешту, думку прокурора, який заперечив проти задоволення вимог апеляційних скарг підозрюваного та захисника, просив оскаржувану ними ухвалу слідчого судді залишити без зміни, перевіривши матеріали провадження та обговоривши доводи апеляційних скарг, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційні скарги підозрюваного та захисника не підлягають задоволенню з наступних підстав.

Як вбачається з наданих апеляційному суду матеріалів кримінального провадження ОСОБА_8 підозрюється в тому, що у період часу з 23.00 години 13 січня 2018 року по 09.00 годину 14 січня 2018 року перебуваючи за місцем свого проживання в АДРЕСА_1 , шляхом погроз у застосуванні фізичного насильства, використовуючи свою фізичну перевагу над перебуваючою у нього в гостях неповнолітньою ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , зґвалтував останню та задовольнив статеву пристрасть природним способом.

Крім цього, після зґвалтування неповнолітньої ОСОБА_10 . ОСОБА_8 у період часу з 23.00 години 13 січня 2018 року по 09.00 годину 14 січня 2018 року перебуваючи за місцем свого проживання в АДРЕСА_1 та діючи повторно, шляхом погроз у застосуванні фізичного насильства, використовуючи свою фізичну перевагу над перебуваючою у нього в гостях іншою неповнолітньою ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , зґвалтував останню та задовольнив статеву пристрасть природним способом.

Не зупиняючись на досягнутому, ОСОБА_8 у період часу з 23.00 години 13 січня 2018 року по 09.00 годину 14 січня 2018 року перебуваючи за місцем свого проживання в АДРЕСА_1 шляхом погроз у застосуванні фізичного насильства, використовуючи свою фізичну перевагу над перебуваючими в його помешканні неповнолітніми потерпілими ОСОБА_10 та над ОСОБА_11 задовольнив свою статеву пристрасть з останніми неприродним способом.

14 січня 2018 року по вказаним фактам СВ Шосткинського ВП ГУНП в Сумській області внесено відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000056 за ч. 3 ст. 152 КК України, за № 0000057 за ч.2 ст. 153 КК України та за № 0000058 за ч.3 ст. 152 КК України.

Цього ж дня 14 січня 2018 року вказані кримінальні провадження були об`єднані в одне провадження за № 0000056.

14 січня 2018 року ОСОБА_8 затримано в порядку ст. 208 КПК України та цього ж дня його повідомлено про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень передбачених ч.3 ст. 152 та за ч.2 ст. 153 КК України.

16 січня 2018 року слідча СВ Шосткинського ВП ГУНП в Сумській області ОСОБА_9 звернулася до Шосткинського міськрайонного суду Сумської області про застосування відносно підозрюваного ОСОБА_8 запобіжного заходу у виді тримання під вартою, яке ухвалою слідчого судді Шосткинського міськрайонного суду Сумської області від 17 січня 2018 року було задоволено та відносно ОСОБА_8 обрано запобіжний захід у виді тримання його під вартою без права внесення застави, строк дії якого визначено до 12 год. 45 хв. 14 березня 2018 року.

Так, Європейський суд з прав людини неодноразово підкреслював, що наявність підстав для тримання особи під вартою має оцінюватись в кожному кримінальному провадженні з урахуванням його конкретних обставин. Тримання особи під вартою завжди може бути виправдано, за наявності ознак того, що цього вимагають справжні інтереси суспільства, які, незважаючи на існування презумпції невинуватості, переважають інтереси забезпечення поваги до особистої свободи.

Аналогічне відображення принципів вирішення питання застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та продовження строків тримання під вартою щодо особи міститься і в положеннях ст. 177, 178, 183, 199 КПК України.

Під час апеляційного розгляду, встановлено, що рішення про обрання запобіжного заходу у виді тримання під вартою, слідчим суддею прийнято з дотриманням вищезазначених вимог національного та міжнародного законодавства.

Обираючи відносно підозрюваного ОСОБА_8 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою слідчий суддя з`ясував, що наведені у клопотанні слідчого дані свідчать про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ним кримінальних правопорушень, передбачених ч.3 ст. 152, ч.2 ст. 153 КК України.

Виклад обставин, що дають підстави підозрювати ОСОБА_8 у вчиненні інкримінованих йому злочинів, зроблено на підставі наявних в матеріалах провадження доказів, що на даному етапі досудового розслідування є цілком виправданим.

Зокрема слідчий суддя, обираючи ОСОБА_8 запобіжний захід у виді тримання під вартою, врахував ряд наявних в матеріалах кримінального провадження доказів таких як пояснення потерпілих ОСОБА_11 та ОСОБА_10 , їх законних представників ОСОБА_12 та ОСОБА_13 , протоколи допиту свідків, протокол обшуку від 14.01.2018 року, протокол огляду речових доказів та інші матеріали кримінального провадження та, на думку колегії суддів, дійшов вірного висновку, що вказані документи у своїй сукупності містять інформацію та факти, які вказують на те, що ОСОБА_8 міг вчинити правопорушення, які йому інкримінують органи досудового розслідування і вказані документи можуть виступати підставою для його підозри.

З огляду на викладене колегія суддів не може погодитись із доводами апеляційних скарг підозрюваного та захисника в частині необґрунтованості пред`явленої ОСОБА_8 підозри, оскільки вказані матеріали кримінального провадження, на даному етапі досудового розслідування, є достатніми для того, щоб вважати його причетним до вчинення інкримінований йому злочинів та обмежити його волі.

Між тим, не визнання ОСОБА_8 своєї вини та доводи сторони захисту про неврахування слідчим суддею при винесенні ухвали письмових пояснень підозрюваного, на думку колегії суддів, не можуть на даному етапі виступати тією безумовною підставою, яка б могла вплинути на обґрунтованість чи не обґрунтованість пред`явленої йому підозри, оскільки їх можна розцінити як спосіб підозрюваного уникнути відповідальності за вчинене.

Також, під час розгляду клопотання, як того вимагає закон, слідчий суддя встановив і наявність достатніх підстав вважати, що ризики, на які вказує сторона обвинувачення, існують та підтверджуються матеріалами кримінального провадження. Такими ризиками суд визнав те, що підозрюваний ОСОБА_8 може переховуватись від органів досудового розслідування та/або суду, вчинити інші кримінальні правопорушення, перешкоджати слідству по встановленню істин у кримінальному провадженні, незаконно впливати на неповнолітніх потерпілих і свідків та знищити, сховати чи спотворити будь-яку із речей чи документів, що мають істотне значення для справи.

Так, ризик можливого переховування підозрюваного ОСОБА_8 від органів досудового розслідування та/або ж суду а також ризик того, що останній може продовжити вчиняти кримінальні правопорушення виправдовуються тим, що останній підозрюється у вчиненні тяжкого та особливо тяжкого злочинів, за що, у разі доведення його вини, останньому загрожує покарання до 12 років позбавлення волі, що свідчить про його підвищену суспільну небезпеку та дає підстави вважати, що ОСОБА_8 схильний до вчинення кримінальних правопорушень та у нього може дійсно виникнути бажання на реалізацію вказаних ризиків, в тому числі і з метою уникнення відповідальності за вчинене.

Є цілком виправданим і ризик незаконного впливу ОСОБА_8 на неповнолітніх потерпілих та свідків, оскільки потерпіла ОСОБА_10 мешкає з підозрюваним на одній вулиці у сусідніх будинках, а потерпіла ОСОБА_11 є подругою співмешканки підозрюваного та спілкується з друзями та сусідами підозрюваного, через яких він може залякувати та негативно впливати на останніх з метою зміни їх показів та впливу на хід подальшого досудового розслідування.

Крім цього, колегія суддів погоджується і з ризиками того, що ОСОБА_8 може перешкоджати слідству по встановленню істин у кримінальному провадженні іншим чином, а також може знищити, сховати чи спотворити будь-яку із речей чи документів, що мають істотне значення для справи, оскільки як було встановлено слідчим суддею в ході розгляду клопотання про обрання відносно ОСОБА_8 запобіжного заходу, останній в ході проведення 14.01.2018 року обшуку кв. АДРЕСА_2 намагався зламати мобільний телефон, на який він фіксував скоєння інкримінованих йому злочинів, та в присутності працівників поліції намагався відкрити іншу квартиру з метою пошкодження ключа від вхідних дверей своєї квартири, що свідчить про його бажання на реалізацію вказаних ризиків з метою перешкодити слідству по встановленню обставин кримінальних правопорушень.

Разом з тим, колегія суддів не може погодитись з викладеною в апеляційній скарзі версією сторони захисту на спростування тих обставин, що підозрюваний ОСОБА_8 не мав бажання пошкоджувати мобільний телефон і ключ від вхідних дверей та все сталося не навмисно, оскільки жодних доказів на підтвердження вказаних обставин апелянт не наводить, а тому їх слід визнати необґрунтованими.

Крім викладеного, колегія суддів звертає увагу і на характер інкримінованих ОСОБА_8 злочинів, які вчинені по відношенню до малолітніх осіб, супроводжувалися застосуванням насильства до останніх, на їх суспільну небезпечність, на їх тяжкість та суворість покарання у разі доведення вини підозрюваного.

Тому, враховуючи викладене, колегія суддів вважає, що розглядаючи клопотання про обрання відносно ОСОБА_8 запобіжного заходу у виді тримання під вартою, слідчий суддя обґрунтовано дійшов висновку про те, що вказані слідчим в клопотанні ризики мають місце та є цілком виправдані і обґрунтовано дійшов висновку, що інший більш м`який запобіжний захід не зможе забезпечити належну процесуальну поведінку підозрюваного ОСОБА_8 в ході досудового розслідування справи, а тому доводи апеляційної скарги захисника в цій частині слід теж визнати безпідставними.

Не виступають підставою для скасування оскаржуваної ухвали слідчого судді і твердження захисника про молодий вік підозрюваного, наявність у нього міцних соціальних зв`язків, місця реєстрації і постійного місця проживання, відсутність судимостей та позитивна характеристика оскільки по-перше вказані обставини виступали предметом дослідження слідчим суддею суду першої інстанції, а по-друге, в порівнянні із сукупністю інших матеріалів кримінального провадження, колегія суддів вважає, що вони є недостатніми для зміни обраного ОСОБА_8 запобіжного заходу.

Також, як вбачається із змісту оскаржуваної ухвали слідчого судді, суддею при винесенні рішення було враховано і стан здоров`я підозрюваного ОСОБА_8 , зокрема те, що він хворіє, однак його хворобу, за результатами дослідження наявної в матеріалах справи довідки з медичного закладу, судом не визнано тяжкою та такою, що унеможливлювала б перебування його в установі попереднього ув`язнення.

Враховано слідчим суддею і хворобу матері ОСОБА_8 , однак не визнано її вагомою підставою для обрання відносно підозрюваного менш тяжкого запобіжного заходу, оскільки він є не єдиною дитиною у матері і його сестри зможуть забезпечити належний догляд за хворою.

Таким чином, вимоги апеляційної скарги підозрюваного ОСОБА_8 та його захисника ОСОБА_7 про зміну обраного запобіжного заходу у виді тримання під вартою на інший, більш м`який запобіжний захід, а саме такий як домашній арешт, слід визнати необґрунтованими.

Щодо доводів апеляційної скарги захисника ОСОБА_7 про порушення його підзахисного ОСОБА_8 права на захист, оскільки за словами апелянта, його побачення із останнім відбулося аж через 4 години з моменту його затримання, то їх колегія суддів вважає передчасними та надуманими, оскільки по-перше протокол затримання ОСОБА_8 від 14.01.2018 року (а.с. 39), який був складений у присутності призначеного на безоплатній основі йому захисника ОСОБА_7 , не містить будь-яких зауважень ні зі сторони підозрюваного ні зі сторони захисника, з його змістом вказані особи були згодні про що свідчать їх підписи, а по-друге, апелянт не наводить жодних обґрунтувань того, до яких наслідків, вказане порушення, призвело та як вплинуло на законність оскаржуваного ними рішення слідчого судді.

Істотних порушень норм КПК України, які б тягнули за собою скасування ухвали слідчого судді при апеляційному розгляді не встановлено.

На підставі викладеного рішення слідчого судді є законним, оскільки ухвалене згідно з дотриманням вимог кримінального процесуального закону та обґрунтованим, оскільки ухвалене на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені достатніми даними, дослідженими та оціненими судом, а тому апеляційні скарги підозрюваного ОСОБА_8 та його захисника ОСОБА_7 задоволенню не підлягають.

Керуючись ст.ст. 176-178, 183, 194, 405, 407, 419, 422 КПК України, колегія суддів, -

ПОСТАНОВИЛА :
Ухвалу слідчого судді Шосткинського міськрайонного суду Сумської області від 17 січня 2018 року про обрання підозрюваному у вчиненні кримінальних правопорушень передбачених ч.3 ст. 152, ч.2 ст. 153 КК України, ОСОБА_8 запобіжного заходу у виді тримання під вартою без права внесення застави, залишити без зміни, а апеляційні скарги підозрюваного ОСОБА_8 та його захисника ОСОБА_7 без задоволення.

Ухвала набирає законної сили з моменту її оголошення та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

СУДДІ:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4