Апеляційний суд Кіровоградської області
№ провадження 11-кп/781/190/18 Головуючий у суді І-ї інстанції ОСОБА_1
Категорія 115 (93, 94) Доповідач в колегії апеляційного суду ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
13.03.2018 року. Колегія суддів судової палати у кримінальних справах Апеляційного суду Кіровоградської області у складі:

головуючого - судді ОСОБА_2 , суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4

із секретарем ОСОБА_5 ,

за участю прокурора ОСОБА_6 ,

в режимі відеоконференції засудженого ОСОБА_7

розглянула у відкритому судовому засіданні у м. Кропивницький матеріали провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_7 на ухвалу Ленінського районного суду м. Кіровограда від 16.01.2018 року.

ВСТАНОВИЛА:
Ухвалою Ленінського районного суду м. Кіровограда від 28.07.2017 року було відмовлено в задоволенні клопотання ОСОБА_7 про визнання призначеного покарання за вироком суду таким, що не відповідає ст. 3 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод (далі - Конвенція).
13 грудня 2017 року ОСОБА_7 звернувся до Ленінського районного суду м. Кіровограда із заявою про роз`яснення вказаного судового рішення.
Ухвалою Ленінського районного суду від 16.01.2018 року вказане клопотання ОСОБА_7 задоволено та останньому роз`яснено ухвалу суду від 28.07.2017 року. Так, суд першої інстанції вказав, що норми Конвенції та практика Європейського суду з прав людини застосовуються разом з національним законодавством при розгляді кримінального провадження. Відповідно до положень КПК України національне законодавство не передбачає процесуальної можливості судам першої інстанції переглядати вирок суду, який переглядався в касаційному порядку та набрав законної сили. Також не передбачено окреме застосування норм Конвенції, без відповідного національного законодавства.
Не погоджуючись із рішенням суду першої інстанції, ОСОБА_7 подав апеляційну скаргу в якій просить змінити оскаржувану ухвалу суду та винести нову ухвалу, якою доповнити зміст роз`яснення, що міститься в рішенні Ленінського районного суду від 28.07.2017 року. Свої апеляційні вимоги ОСОБА_7 мотивує тим, що в ухвалі Ленінського районного суду м. Кіровограда від 28.07.2017 року, а саме в її мотивувальній частині міститься посилання суду на положення ст.ст. 19, 32, 33, 34, 46 та 47 Конвенції, та в подальшому зазначено: «враховуючи вказані положення Конвенції, питання, яке ставить ОСОБА_7 у своєму клопотанні, а саме визнання призначеного йому покарання за вироком національного суду таким, що не відповідає ст. 3 Конвенції є виключною компетенцією Європейського суду з прав людини». Однак, в ухвалі апеляційного суду від 28.09.2017 року, де наводиться короткий зміст рішення суду першої інстанції викладене саме це формулювання, а все інше «крім цього», йде нижче. В подальшому суд апеляційної інстанції також посилається на ті ж статті Конвенції та погоджуючись із висновками суду першої інстанції наводить вказаний висновок слово у слово. Таким чином, на переконання апелянта, саме те, що судом першої інстанції не було роз`яснено в ухвалі суду від 16.01.2018 року основи мотивації судового рішення, а тому це ускладнює можливість правильно зрозуміти суть ухвали суду від 28.07.2017 року, що в свою чергу обмежує право апелянта на оскарження такого рішення суду.
Заслухавши доповідь судді, засудженого ОСОБА_7 , який підтримав доводи своєї апеляційної скарги та просив її задовольнити, думку прокурора, який заперечив проти задоволення апеляційної скарги засудженого та вважав ухвалу суду першої інстанції законною та обґрунтованою, перевіривши матеріали провадження та зваживши доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до таких висновків.
Відповідно до ч.1 ст. 380 КПК України якщо судове рішення є незрозумілим, суд, який його ухвалив, за заявою учасника судового провадження чи органу виконання судового рішення, приватного виконавця ухвалою роз`яснює своє рішення, не змінюючи при цьому його зміст.
Із аналізу наведеної вище норми Закону слід зробити висновок, що судове рішення, яке є незрозумілим, може роз`яснити виключно тільки суд, який його ухвалив і при цьому роз`яснення не може змінювати зміст такого рішення.
Як встановлено матеріалами провадження, ухвалою Ленінського районного суду м. Кіровограда від 28.07.2017 року було відмовлено в задоволенні клопотання ОСОБА_7 про визнання призначеного покарання за вироком суду таким, що не відповідає ст. 3 Конвенції.
13 грудня 2017 року ОСОБА_7 звернувся до Ленінського районного суду м. Кіровограда із заявою про роз`яснення вказаного судового рішення.
Ухвалою Ленінського районного суду від 16.01.2018 року зазначене клопотання ОСОБА_7 задоволено та останньому роз`яснено ухвалу суду від 28.07.2017 року.
Частиною першою статті 407 КПК України визначено повноваження суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду рішень суду першої інстанції і такий перелік повноважень є вичерпним, зокрема, суд апеляційної інстанції має право: залишити ухвалу без змін; змінити ухвалу; скасувати ухвалу повністю чи частково та ухвалити нову ухвалу; скасувати ухвалу і призначити новий розгляд у суді першої інстанції.
В своїй апеляційній скарзі ОСОБА_7 ставить питання щодо зміни ухвали суду першої інстанції та постановити свою ухвалу, якою доповнити зміст роз`яснення, що міститься в рішенні Ленінського районного суду від 28.07.2017 року.
Аналізуючи норми ст.ст. 380, 407 КПК України, колегія суддів зазначає, що в даному випадку суд апеляційної інстанції позбавлений процесуальної можливості задовольнити такі апеляційні вимоги засудженого (змінити ухвалу суду), адже як вже зазначалось, правом на роз`яснення судового рішення наділений виключно суд, який його ухвалив і внесення в такі роз`яснення будь-яких змін чи доповнень, зокрема апеляційним судом не допускається.
При цьому, будь-яких істотних порушень вимог кримінального процесуального закону, які б слугували підставою для скасування ухвали суду першої інстанції від 16.01.2018 року, колегією суддів встановлено не було.
Окрім цього, колегія суддів вважає за необхідне зазначити, що питання, яке ставить в своїй апеляційній скарзі, яке йому необхідно роз`яснити, змінить зміст ухвали Ленінського суду м. Кіровограда від 28.07.2017 року, що згідно із вимогами ч. 1 ст. 280 КПК України, є неприпустимим.
З огляду на викладене, колегія суддів вважає за необхідне апеляційну скаргу засудженого ОСОБА_7 , залишити без задоволення, а ухвалу Ленінського районного суду м. Кіровограда від 16.01.2018 року щодо роз`яснення рішення суду, без змін.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 376, 380, 404, 405, 407, 419 КПК України, колегія суддів,
ПОСТАНОВИЛА:
Апеляційну скаргу засудженого ОСОБА_7 , залишити без задоволення, а ухвалу Ленінського районного суду м. Кіровограда від 16.01.2018 року щодо роз`яснення рішення суду, без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення, є остаточною та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді:
ОСОБА_2 ОСОБА_4 ОСОБА_3