Справа № 297/2513/17
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

29.01.2018 м. Ужгород

Апеляційний суд Закарпатської області в складі суддів: ОСОБА_1 (головуючого), ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , при секретарі ОСОБА_4 , за участю прокурора ОСОБА_5 , розглянув у відкритому судовому засіданні в м. Ужгороді кримінальне провадження №11-кп/777/159/18 за апеляційною скаргою прокурора Берегівської місцевої прокуратури на ухвалу Берегівського районного суду Закарпатської області від 29.11.2017.

Цією ухвалою суду відмовлено в затвердженні угоди про визнання винуватості, укладеної між прокурором Берегівської місцевої прокуратури ОСОБА_6 та підозрюваним ОСОБА_7 . Кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000812 щодо:

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця АДРЕСА_1 , з неповною середньою освітою, не працюючого, не одруженого, громадянина України, в порядку ст. 89 КК України вважається таким, що не має судимості, обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 246 КК України - повернено прокурору Берегівської місцевої прокуратури для продовження досудового розслідування.

Ухвала суду мотивована тим, що згідно угоди про визнання винуватості сторони погодились про призначення підозрюваному ОСОБА_7 покарання, яке не відповідає санкції ч. 1 ст. 246 КК України. Крім того, в підготовчому судовому засіданні з`ясовано, що обвинуваченому не було вручено примірник обвинувального акту з додатками та угоди про визнання винуватості на угорській мові, якою він вільно володіє. Таким чином, йому незрозуміло суть обвинувачення, зміст та наслідки затвердження угоди, наслідки її невиконання, покарання, яке йому було би призначене у разі затвердження угоди. Не вручення обвинувального акту на угорській мові та угоди про визнання винуватості обвинуваченому є порушенням права на захист особи, передбаченого ч. 3 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. Суд прийшов до висновку про наявність підстав для відмови в затвердженні угоди про визнання винуватості, оскільки умови угоди порушують права, свободи та інтереси сторін. При прийнятті рішення суд керувався вимогами п. 1 ч. 3 ст. 314 КПК України, відповідно до якої суд має право, в тому числі, відмовити у затвердженні угоди та повернути кримінальне провадження прокурору для продовження досудового розслідування в порядку передбаченому ст. ст. 468-475 КПК України.

-2-

В апеляційній скарзі прокурор просить ухвалу суду від 29.11.2017 скасувати, як незаконну, обвинувальний акт щодо ОСОБА_7 повернути до Берегівського районного суду Закарпатської області на стадію підготовчого судового засідання. Просить під час апеляційного розгляду, дослідити протокол допиту в якості підозрюваного та пам`ятки про процесуальні права та обов`язки підозрюваного. Вказує на те, що ОСОБА_7 є громадянином України та має середню освіту, тобто володіння державною мовою даним громадянином на думку сторони обвинувачення є очевидним. Просить врахувати і те, що під час проведення слідчих дій ні підозрюваний, ні захисник не заявляли клопотання про залучення перекладача. Рішення суду вважає таким, що унеможливлює забезпечення швидкого судового розгляду та порушує вимоги ст. 6 Конвенції щодо справедливого і публічного розгляду справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом.

В судове засідання на апеляційний розгляд кримінального провадження обвинувачений та його захисник не з`явилися, причини неявки суду не повідомили, повідомлялися належним чином, а тому суд відповідно до вимог ч.4 ст.405 КРК України розглядає апеляційну скаргу у їх відсутності. Крім того, представник потерпілого подав до суду письмову заяву, у якій просить розглянути апеляційну скаргу у його відсутності.

Заслухавши доповідь судді, промову прокурора яка підтримала апеляційну скаргу, оскільки вважає, що ухвала суду є незаконною та необґрунтованою, дослідивши обвинувальний акт та додані до нього матеріали, обговоривши доводи апеляційної скарги колегія суддів уважає, що апеляційна скарга не підлягає до задоволення з таких підстав.

Обвинувальний акт, як зазначено у ч.4 ст. 110 КПК України, є процесуальним рішенням, яким прокурор висуває обвинувачення у вчиненні кримінального правопорушення і яким завершується досудове розслідування. Він повинен відповідати вимогам, передбаченим у статті 291 цього Кодексу, у тому числі - містити відомості, перелік яких наведено в частині другій цієї статті. Обов`язковими додатками до обвинувального акта є, зокрема, реєстр матеріалів досудового розслідування і цивільний позов, якщо він був пред`явлений під час досудового розслідування.

До числа завдань кримінального провадження стаття 2 КПК України відносить, серед інших, охорону прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.
Частиною третьою статті 42 КПК України передбачено, що підозрюваний, обвинувачений, окрім іншого, має право знати, у вчиненні якого кримінального правопорушення його обвинувачують.
На суд, відповідно до приписів ст. ст. 314 і 374 КПК України, покладається перевірка відповідності обвинувального акту вимогам цього Кодексу, а у разі ухвалення вироку - формулювання обвинувачення, визнаного доведеним, або пред`явленого особі і визнаного недоведеним, зазначення мотивів прийнятих рішень, доказів на підтвердження встановлених судом обставин, мотиви неврахування окремих доказів тощо.

-3-
Відповідно до ст. 314 КПК України перевірка відповідності обвинувального акта вимогам цього Кодексу і прийняття, в залежності від встановленого, відповідного рішення віднесено до компетенції суду першої інстанції на стадії підготовчого провадження. В разі, якщо обвинувальний акт не відповідає вимогам КПК України, суд в підготовчому засіданні має прийняти рішення про повернення його прокурору.
Згідно до ч. 3 ст. 314 КПК України у підготовчому судовому засіданні суд має право прийняти такі рішення: 1) затвердити угоду або відмовити в затвердженні угоди та повернути кримінальне провадження прокурору для продовження досудового розслідування в порядку, передбаченому статтями 468 - 475 цього Кодексу.

За вимогами ч. ч. 1, 2 ст. 474 КПК України якщо угоду досягнуто під час досудового розслідування, обвинувальний акт із підписаною сторонами угодою невідкладно надсилається до суду. Розгляд угоди проводиться судом під час підготовчого судового засідання за обов`язкової участі сторін угоди з повідомленням інших учасників судового провадження. Відсутність інших учасників судового провадження не є перешкодою для розгляду.

Відповідно до ч. 6 ст. 474 КПК України суд зобов`язаний переконатися у судовому засіданні, що укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дії будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді. Для з`ясування добровільності укладення угоди у разі необхідності суд має право витребовувати документи, у тому числі скарги підозрюваного чи обвинуваченого, подані ним під час кримінального провадження, та рішення за наслідками їх розгляду, а також викликати в судове засідання осіб та опитувати їх.

Згідно ч. 7 ст. 474 КПК України суд перевіряє угоду на відповідність вимогам цього Кодексу та/або закону. Суд відмовляє в затвердженні угоди, якщо: умови угоди суперечать вимогам цього Кодексу та/або закону, у тому числі допущена неправильна правова кваліфікація кримінального правопорушення, яке є більш тяжким ніж те, щодо якого передбачена можливість укладення угоди; умови угоди не відповідають інтересам суспільства; умови угоди порушують права, свободи чи інтереси сторін або інших осіб; існують обґрунтовані підстави вважати, що укладення угоди не було добровільним, або сторони не примирилися; очевидна неможливість виконання обвинуваченим взятих на себе за угодою зобов`язань; відсутні фактичні підстави для визнання винуватості. У такому разі досудове розслідування або судове провадження продовжуються у загальному порядку.

У відповідності до п. 18 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 11.12.2015, №13 «Про практику здійснення судами кримінального провадження на підставі угод» за наслідками розгляду угоди в судовому засіданні (під час підготовчого судового провадження або під час судового розгляду) суд, перевіривши відповідність угоди вимогам кримінального процесуального закону і закону про кримінальну відповідальність, врахувавши доводи сторін кримінального провадження та інших учасників судового провадження, має прийняти одне із таких рішень: а) затвердити угоду про визнання винуватості чи про примирення, або б) відмовити у затвердженні угоди в разі встановлення підстав, передбачених ч. 7 ст. 474 КПК, та: повернути кримінальне провадження прокурору, якщо угоди досягнуто під час досудового розслідування, для його продовження у порядку, передбаченому розділом III КПК; або продовжити судовий розгляд у загальному порядку, якщо угоду було укладено під час його здійснення; або призначити судовий розгляд для проведення судового провадження в загальному порядку, якщо до суду надійшов обвинувальний акт, а угоду було

-4-

укладено під час підготовчого провадження, а також у випадку подання прокурором відповідного клопотання, пов`язаного з відсутністю необхідності продовження досудового розслідування внаслідок його фактичного закінчення. При цьому, зокрема в останньому випадку, слід неухильно дотримуватися вимог закону щодо відкриття сторонами кримінального провадження одне одній додаткових матеріалів, отриманих до або під час судового розгляду.

З матеріалів кримінального провадження вбачається, що обвинувальний акт щодо обвинуваченого за ч. 1 ст. 246 КК України ОСОБА_7 направлено до Берегівського районного суду Закарпатської області разом з угодою про визнання винуватості, укладеною між прокурором Берегівської місцевої прокуратури та підозрюваним ОСОБА_7 .. Таким чином, оскільки угоди досягнуто під час досудового розслідування, висновок суду першої інстанції про те, що кримінальне провадження підлягає поверненню прокурору для продовження досудового розслідування в порядку, передбаченому розділом III КПК є обґрунтованим та таким, що відповідає вимогам ст. 474 КПК України та роз`ясненням Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 11.12. 2015, №13.

Крім того, судом першої інстанції вірно встановлено наявність порушення права особи на захист під час висунення обвинувачення ОСОБА_7 за ч. 1 ст. 246 КК України, оскільки йому не вручено примірник обвинувального акту на угорській мові, якою він вільно володіє та користується.

Так, відповідно до ст. 29 КПК України кримінальне провадження здійснюється державною мовою. Сторона обвинувачення, слідчий суддя та суд складають процесуальні документи державною мовою. Особа повідомляється про підозру у вчиненні кримінального правопорушення державною мовою або будь-якою іншою мовою, якою вона достатньо володіє для розуміння суті підозри у вчиненні кримінального правопорушення. Слідчий суддя, суд, прокурор, слідчий забезпечують учасникам кримінального провадження, які не володіють чи недостатньо володіють державною мовою, право давати показання, заявляти клопотання і подавати скарги, виступати в суді рідною або іншою мовою, якою вони володіють, користуючись у разі необхідності послугами перекладача в порядку, передбаченому цим Кодексом.

Статтею 20 КПК України передбачено, що підозрюваний, обвинувачений, виправданий, засуджений має право на захист, яке полягає у наданні йому можливості надати усні або письмові пояснення з приводу підозри чи обвинувачення, право збирати і подавати докази, брати особисту участь у кримінальному провадженні, користуватися правовою допомогою захисника, а також реалізовувати інші процесуальні права, передбачені цим Кодексом.

Пунктом 18 ч. 3 ст. 42 КПК України передбачено, що підозрюваний, обвинувачений має право користуватися рідною мовою, отримувати копії процесуальних документів рідною або іншою мовою, якою він володіє, та в разі необхідності користуватися послугами перекладача за рахунок держави.

Так, під час підготовчого судового засідання при з`ясуванні анкетних даних особи обвинуваченого ОСОБА_7 , судом першої інстанції встановлено, що ОСОБА_7 володіє українською мовою в об`ємі, який не достатній для розуміння суті обвинувачення, внаслідок чого судом в підготовчому судовому засіданні було залучено перекладача на угорську мову, для забезпечення права обвинуваченого на захист.

З врахуванням наведеного, оскільки як суть укладеної угоди про визнання винуватості, так і суть пред`явлено обвинувачення ОСОБА_7 не розумів, оскільки примірник обвинувального акту щодо ОСОБА_7 на угорській мові обвинуваченому

-5-

не вручався, а українською мовою він володіє на рівні, недостатньому для розуміння змісту даних процесуальних документів, то повернення кримінального провадження для продовження досудового розслідування з підстав, наведених в ухвалі суду є обґрунтованим.

Крім того, не заслуговують на увагу доводи апеляційної скарги прокурора щодо наявності процесуальних порушень при проведенні підготовчого судового засідання, оскільки головуючий виконав всі вимоги, передбачені ст.ст. 342 - 345 КПК України, розглянув на відповідність вимогам КПК України угоду про визнання винуватості, тобто дотримався вимог ст. ст. 314, 474 КПК України.

Таким чином, доводи апеляційної скарги прокурора щодо незаконності ухвали суду апеляційний суд відхиляє, як такі, що не знайшли свого підтвердження в ході апеляційного розгляду. В своєму рішенні суд першої інстанції зазначив, у чому саме полягає невідповідність обвинувального акту вимогам КПК України та які недоліки необхідно усунути при продовженні досудового розслідування.

Керуючись ст. ст. 404, 405, 407, 419 КПК України, апеляційний суд,-

П О С Т А Н О В И В:

апеляційну скаргу прокурора Берегівської місцевої прокуратури - залишити без задоволення, а ухвалу Берегівського районного суду Закарпатської області від 29.11.2017 про направлення кримінального провадження щодо ОСОБА_7 , обвинуваченого у вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 246 КК України для продовження досудового розслідування - без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення й касаційному оскарженню не підлягає.

Судді: