Справа № 133/735/17
ВИРОК
Іменем України
13.10.2017

КОЗЯТИНСЬКИЙ МІСЬКРАЙОННИЙ СУД ВІННИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
В складі: головуючого- судді: ОСОБА_1

за участю : секретаря ОСОБА_2

прокурора ОСОБА_3

захисника ОСОБА_4

захисника ОСОБА_5

обвинуваченого ОСОБА_6

законного представника обвинуваченого ОСОБА_7

обвинуваченого ОСОБА_8

потерпілого ОСОБА_9

законного представника потерпілого ОСОБА_10

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Козятині обвинувальний акт у кримінальному провадженні, внесеному в Єдиний реєстр досудових розслідувань №0000151 від 06.03.2016, відносно обвинувачених:

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Козятина Вінницької області, українця, неповною загальною освітою, не працюючого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого 09.02.2017 Козятинським міськрайонним судом Вінницької області до 5 років позбавлення волі, на підставі ст. ст. 75,104 КК України звільненого від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком на 1 рік,

у скоєні злочину , передбаченого за ч. 2 ст. 296 КК України ,

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця Закарпатської області, Іршавського району, с. Ільниця, українця, з базовою загальною середньою освітою, не працюючого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше судимого 09.02.2017 Козятинським міськрайонним судом Вінницької області до 5 років позбавлення волі, на підставі ст.ст. 75,104 КК України звільненого від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком на 1 рік,

у скоєні злочину , передбаченого за ч. 2 ст. 296 КК України ,

ВСТАНОВИВ:
05.03.2016 в 20 год. 30 хв. неповнолітній ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , спільно з неповнолітнім ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, прийшли на територію парку відпочинку ім. Братів Валдаєвих, що розташований на території залізничного вокзалу ст. Козятин Регіональної філії «Південко-Західна залізниця» ПАТ «Українська залізниця», що знаходиться за адресою: Вінницька область, м. Козятин, вул. Привокзальна, №1. Після чого, неповнолітній ОСОБА_6 спільно з неповнолітнім ОСОБА_8 , перебуваючи на території вищевказаного парку відпочинку, помітили малолітнього потерпілого ОСОБА_11 , якому запропонували відійти та поговорити, на що останній відмовився. Після цього, ОСОБА_6 , діючи свідомо , умисно,

безпричинно, з хуліганських спонукань, грубо порушуючи громадський порядок та виражаючи явну неповагу до суспільства, проявивши зневагу до існуючих правил і норм поведінки в суспільстві, демонструючи свою силу і фізичну перевагу над іншими людьми, з метою самоствердження, наніс малолітньому потерпілому ОСОБА_11 удар головою в ніс, в подальшому останній з метою уникнення вказаних осіб відійшов від них. Однак, ОСОБА_6 , розуміючи свою перевагу у фізичній силі, не бажаючи припиняти свої протиправні дії, наздогнав малолітнього потерпілого ОСОБА_11 та повторно наніс йому один удар кулаком лівої руки в праву частину обличчя та, схопивши останнього руками за одяг, кинув його на землю та наніс йому один удар правою ногою в ліву частину голови. В цей час до неповнолітнього ОСОБА_6 приєднався неповнолітній ОСОБА_8 , який діючи свідомо, умисно, безпричинно, з хуліганських спонукань, грубо порушуючи громадський порядок та виражаючи явну неповагу до суспільства, прагнучи показати зневагу до існуючих правил і норм поведінки в суспільстві, демонструючи свою силу і перевагу над іншими людьми, з метою самоствердження, наніс малолітньому потерпілому ОСОБА_11 декілька ударів кулаком правої руки в обличчя.

Згідно висновку експерта №51 від 10.03.2016, у ОСОБА_11 мали місце ушкодження у вигляді синців на обличчі. Ці ушкодження виникли від дії тупих твердих предметів, за ступенем тяжкості відносяться до легких тілесних ушкоджень.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_6 визнав себе винуватим у вчиненні вищевказаного кримінального правопорушення та підтвердив вищевказані обставини.

Зокрема, ОСОБА_6 пояснив, що 05.03.2016 в 20 год. 30 хв. вони з ОСОБА_8 , перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, прийшли на територію парку відпочинку ім. Братів Валдаєвих, що розташований на території залізничного вокзалу ст. Козятин. Перебуваючи на території вищевказаного парку відпочинку, вони помітили малолітнього ОСОБА_11 , якому запропонували відійти та поговорити, на що останній відмовився. Після цього, він наніс ОСОБА_11 удар головою в ніс. Далі він знову наздогнав малолітнього потерпілого ОСОБА_11 та повторно наніс йому один удар кулаком лівої руки в праву частину обличчя та, схопивши останнього руками за одяг, кинув його на землю та наніс йому один удар правою ногою в ліву частину голови. В цей час до нього приєднався ОСОБА_8 , який наніс ОСОБА_11 декілька ударів кулаком правої руки в обличчя. У скоєному щиро розкаюється. просить його суворо не карати та просить звільнити його від покарання по амністії .

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_8 визнав себе винуватим у вчиненні вищевказаного кримінального правопорушення та підтвердив вищевказані обставини. Зокрема, пояснив , що 05.03.2016 о 20 год. 30 хв. вони спільно з ОСОБА_6 , перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, прийшли на територію парку відпочинку ім. Братів Валдаєвих, що розташований на території залізничного вокзалу ст. Козятин. Перебуваючи на території вищевказаного парку відпочинку помітили малолітнього ОСОБА_11 , якому запропонували відійти та поговорити, на що останній відмовився. Після цього, ОСОБА_6 наніс ОСОБА_11 удар головою в ніс. Далі ОСОБА_11 відійшов від них. Однак, ОСОБА_6 наздогнав ОСОБА_11 та повторно наніс йому один удар кулаком лівої руки в праву частину обличчя та, схопивши його руками за одяг, кинув на землю та наніс йому один удар правою ногою в ліву частину голови.

Далі він приєднався до ОСОБА_6 та наніс потерпілому ОСОБА_11 декілька ударів кулаком правої руки в обличчя. У скоєному щиро розкаюється , просить його суворо не карати та звільнити його від покарання по амністії.

Відповідно до ч. 3 ст. 349 КПК України, судом визнано недоцільним дослідження доказів відносно тих обставин справи, які ні ким не оспорюються, а обмежитись допитом обвинувачених , та оглядом доказів , характеризуючих особи обвинувачених.

Суд кваліфікує дії ОСОБА_6 за ч. 2 ст. 296 КК України, як хуліганство , тобто грубе порушення громадського порядку з мотивів явної неповаги до суспільства . що супроводжувалося особливою зухвалістю , вчинене групою осіб.

Суд кваліфікує дії ОСОБА_8 за ч. 2 ст. 296 КК України, як хуліганство, тобто грубе порушення громадського порядку з мотивів явної неповаги до суспільства , що супроводжувалося особливою зухвалістю , вчинене групою осіб.

Обставинами, що пом`якшують покарання ОСОБА_6 , суд визнає щире каяття та вчинення злочину будучи неповнолітнім.

Обставиною, яка обтяжує покарання ОСОБА_6 , суд визнає вчинення злочину в стані алкогольного сп`яніння.

Обставинами, що пом`якшують покарання ОСОБА_8 , суд визнає щире каяття , та вчинення злочину будучи неповнолітнім.

Обставиною, яка обтяжує покарання ОСОБА_8 , суд визнає вчинення злочину в стані алкогольного сп`яніння.

Обираючи покарання обвинуваченому ОСОБА_6 , суд враховує характер і ступінь суспільної небезпеки скоєного кримінального правопорушення, особу обвинуваченого, його посередню характеристику за місцем проживання та навчання, раніше судимий, не з`являвся в судові засідання на розгляд даного обвинувального акту, внаслідок чого відносно нього застосовувався неодноразово привід, а тому сукупність пом`якшуючих обставин та особа обвинуваченого дають суду можливість вважати , що його виправлення та перевиховання не можливе без ізоляції від суспільства.

ОСОБА_6 вчинив даний злочин 05.03.2016 , тобто до винесення відносно нього попереднього вироку Козятинським міськрайонним судом Вінницької області від 09.02.2017.

Враховуючи те , що ОСОБА_6 вчинив умисний злочин середньої тяжкості, на момент вчинення злочину був неповнолітнім , дає згоду на застосування амністії , тому суд вважає за необхідне застосувати до нього п. а ст.1 Закону України «Про амністію у 2016 році» від 22.12.2016 № 1810-УІІІ та звільнити від його від відбування покарання.

Інші учасники процесу не заперечували у застосуванні до обвинуваченого ОСОБА_6 положень ЗУ «Про амністію у 2016 році».

Обираючи покарання обвинуваченому ОСОБА_8 , суд враховує характер і ступінь суспільної небезпеки скоєного кримінального правопорушення, особу обвинуваченого, його негативну характеристику за місцем навчання та посередню характеристику за місцем проживання , раніше судимий, не з`являвся в судові засідання на розгляд даного обвинувального акту , внаслідок чого відносно нього застосовувався неодноразово привід, а тому сукупність пом`якшуючих обставин та особа обвинуваченого дають суду можливість вважати , що його виправлення та перевиховання не можливе без ізоляції від суспільств.

ОСОБА_8 вчинив злочин 05.03.2016 , тобто до винесення відносно нього попереднього вироку Козятинським міськрайонним судом Вінницької області від 09.02.2017.

Враховуючи те , що ОСОБА_8 вчинив умисний злочин середньої тяжкості , на момент вчинення злочину був неповнолітнім , дає згоду на застосування амністії , тому суд вважає за необхідне застосувати до нього п.а ст.1 Закону України «Про амністію у 2016 році» від 22.12.2016 № 1810-У111 та звільнити від відбування покарання .

Інші учасники процесу не заперечували у застосуванні до обвинуваченого ОСОБА_8 положень ЗУ «Про амністію у 2016 році».

Відповідно до п.23 Постанови Пленуму Верховного Суду України №7 від 24 жовтня 2003 року " Коли особа , щодо якої було застосоване звільнення від відбування покарання з випробуванням, вчинила до постановлення вироку в першій справі інший злочин, за який вона засуджується до покарання , що належить відбувати реально, застосування принципів поглинання, часткового чи повного складання призначених покарань не допускається. За таких умов кожний вирок виконується самостійно".

Відповідно до вимог ч. 4 ст. 70 КК України вирок Козятинського міськрайонного суду Вінницької області від 09.02.2017 щодо ОСОБА_8 та ОСОБА_6 виконувати самостійно.

Речові докази та судові витрати по справі відсутні.

Керуючись ст.ст. 370, 374, КПК України, -

ЗАСУДИВ:
ОСОБА_6 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 296 КК України , призначивши покарання у виді позбавлення волі строком на один рік.

На підставі п. а ст. 1 Закону України «Про амністію у 2016 році» від 22.12.2016 №1810-У111 звільнити ОСОБА_6 від відбування покарання.

ОСОБА_8 визнати винуватим у вчиненні кримінальною правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 296 КК України , призначивши покарання у виді позбавлення волі строком на один рік.

На підставі п. а ст.1 Закону України «Про амністію у 2016 році» від 22.12.2016 №1810-У111 звільнити ОСОБА_8 від відбування покарання.

Відповідно до вимог ч. 4 ст. 70 КК України вирок Козятинського міськрайонного суду Вінницької області від 09.02.2017 щодо ОСОБА_8 та ОСОБА_6 виконувати самостійно.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Копію вироку негайно вручити обвинуваченим і прокурору.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку на подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

На вирок може бути подана апеляційна скарга до Апеляційного суду Вінницької області через Козятинський міськрайонний суд протягом тридцяти днів з дня його проголошння.

Суддя: підпис ОСОБА_1

З оригіналом вірно:

Суддя Секретар

Дата документу 13.10.2017