Справа № 761/8284/14-к
Провадження № 1-кс/761/3041/2014
У Х В А Л А
Іменем України
До Шевченківського районного суду м.Києва 20.03.2014 надійшло погоджене з прокурором відділу прокуратури м.Києва ОСОБА_4 клопотання заступника начальника відділу СУ ГУМВС України в м.Києві ОСОБА_3 про арешт тимчасово вилученого майна.
Клопотання обґрунтоване тим, що слідчим управлінням ГУМВС України в м.Києві проводиться досудове розслідування за ч.3 ст.307 КК України.
У зазначеному кримінальному провадженні на підставі ухвали слідчого судді 19.03.2014 проведений обшук автомобіля марки «BMW X5», номерний знак НОМЕР_1 , яким користується ОСОБА_5 , в результаті якого вилучено мобільний телефон «Самсунг» білого кольору та гаманець з грошима в сумі 9740 грн. та 4 300 дол.США.
Цього ж дня в результаті обшуку за місцем проживання ОСОБА_5 , з поміж іншого, вилучені електронний носій пам`яті, та предмет для виготовлення бланків документів.
Оскільки вказані предмети, на думку слідчого, можуть мати важливе значення у кримінальному провадженні та можуть набути статусу речових доказів, а також з метою забезпечення можливої конфіскації майна, слідчий просив накласти на них арешт.
У судовому засіданні слідчий підтримав клопотання, просив його задовольнити.
Підозрюваний ОСОБА_5 до суду не прибув, що не перешкоджає розгляду клопотання.
Заслухавши осіб, які прибули до судового розгляду, вивчивши клопотання та додані до нього матеріали, слідчий суддя дійшов висновку про таке.
За положеннями ч.2 ст.170 КПК України арешт на майно у вигляді речей накладається, якщо є достатні підстави вважати, що вони відповідають критеріям, визначеним у ч.2 ст.167 КПК, яка надає вичерпний перелік ознак, яким мають відповідати речі, що підлягають арешту.
Відповідно до п.1 ч.2 ст.167 КПК до таких предметів закон відносить речі, підшукані, пристосовані чи використані як засоби вчинення кримінального правопорушення та (або) зберегли на собі його сліди.
Наведене свідчить, що зазначені у клопотанні речі відповідають вищевказаним критеріям.
Крім того, частиною 3 статті 170 КПК визначено також, що арешт може бути накладений, зокрема, на рухоме майно, яке перебуває у власності підозрюваного, з метою забезпечення можливої конфіскації майна.
Враховуючи, що майно, щодо якого стороною обвинувачення ставиться питання про його арешт, вилучене у підозрюваного, слідчий суддя вважає доведеним право власності підозрюваного на вказані речі.
У силу ст.59 КК конфіскація майна полягає у примусовому безоплатному вилученні у власність держави майна, яке є власністю засудженого.
Приймаючи до уваги зазначене, а також обов`язковість застосування за ч.3 ст.307 КК покарання у виді конфіскації майна, слідчий суддя вважає, що наявні підстави для задоволення клопотання.
З огляду на викладене, керуючись ст. ст. 167, 170, 173, 309, 395 КПК України, слідчий суддя, -
Клопотання заступника начальника відділу СУ ГУМВС України в м.Києві ОСОБА_3 задовольнити.
Накласти арешт на телефон «Самсунг» білого кольору, гаманець, гроші в сумі 9740 (дев`ять тисяч сімсот сорок) грн., 4 300 (чотири тисячі триста) дол. США електронний носій пам`яті, предмет для виготовлення бланків документів.
На дану ухвалу протягом п`яти днів з дня її оголошення може бути подана апеляційна скарга до Апеляційного суду м. Києва.
Слідчий суддя ОСОБА_1