Справа № 297/2858/17
УХВАЛА
іменем України
22 лютого 2018 року м. Берегово

Слідчий суддя Берегівського районного суду Закарпатської області ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду клопотання Прокурора Берегівської місцевої прокуратури ОСОБА_4 накладення арешту на майно, слідчий суддя, -

встановив:
Ухвалою Апеляційного суду Закарпатської області від 01 лютого 2018 року клопотання прокурора Берегівської місцевої прокуратури ОСОБА_3 про накладення арешту на транспортний засіб марки «Мерседес Е 220», синього кольору, 2006 року випуску, VIN НОМЕР_1 , державний номерний знак Угорської республіки НОМЕР_2 , який перебуває у користуванні гр. ОСОБА_5 , було повернуто прокурору Берегівської місцевої прокуратури ОСОБА_3 для усунення виявлених недоліків.

16 лютого 2018 року прокурор на виконання ухвали Апеляційного суду звернувся до слідчого судді Берегівського районного суду Закарпатської області з виправленим клопотанням про накладення арешту на транспортний засіб марки «Мерседес Е 220», VIN НОМЕР_1 , державний номерний знак Угорської республіки НОМЕР_3 , який перебуває у користуванні гр. ОСОБА_5 . У клопотанні прокурор вказує на те, що досудовим розслідуванням встановлено, що 12 січня 2017 року о 09 год. 39 хв. у чергову частину Берегівського ВП ГУНП в Закарпатській області поступило повідомлення оператора служби 102 УІПКП, про те, що до них надійшло повідомлення від старшого зміни ВПС «Лужанка» ІНФОРМАЦІЯ_1 прапорщика ОСОБА_6 , в якому вказується на те, що на пункті пропуску ВПС "Лужанка" на виїзд із України затримано викрадений автомобіль марки Мерседес Угорської реєстрації. Виїздом СОГ на місце події встановлено, що автомобіль марки «Мерседес Е220», VIN НОМЕР_1 , реєстраційний номер НОМЕР_4 республіки, яким керував гр. ОСОБА_7 , значиться в обліках викрадених автомобілів Генерального секретаріату Інтерполу, дата викрадення 29.06.2015, країна ініціатор розшуку Португалія. Автомобіль марки Мерседес Е 220», VIN НОМЕР_1 , державний номерний знак Угорської республіки НОМЕР_3 та свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_5 були вилучені та поміщені на спец майданчик Берегівського ВП ГУНП України в Закарпатській області.

За даним фактом 13.01.2017 внесено відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000015 за ознаками передбаченого ч. 4 ст. 358 КК України кримінального правопорушення.

Разом із тим, прокурор посилається на те, що факт знаходження саме автомобіля марки «Мерседес Е220», VIN НОМЕР_1 , д. н. з. НОМЕР_6 , в обліках викрадених автомобілів Генерального секретаріату Інтерполу та перебування його в розшуку за ініціативою країни Португалія підтверджується листом начальника сектору Укрбюро Інтерполу та Європолу від 20.02.2017 № 198/106/13-2017, а тому, автомобіль Мерседес Е 220», VIN НОМЕР_1 , державний номерний знак Угорської республіки НОМЕР_3 має суттєве значення для встановлення обставин, що підлягають доказуванню у кримінальному провадженні, зокрема, події кримінального правопорушення, виду та розміру шкоди, завданої кримінальним правопорушенням. Крім того, вказує на те, що відповідно до висновку експерта Закарпатського НДЕКЦ МВС України в Закарпатській області № 9 /38 від 27.06.2017 номерне позначення двигуна та номерне позначення кузова автомобіля Мерседес Е 220», VIN НОМЕР_1 , державний номерний знак Угорської республіки НОМЕР_3 не змінювалося та виконане заводським способом. Вищенаведені обставини, на думку прокурора, ставлять під сумнів автентичність доручення на право керування вказаним автомобілем та інших правовстановлюючих документів, у зв`язку з чим, виникла необхідність у накладенні арешту на автомобіль з метою унеможливлення розпоряджатися ним, а також забезпечення в подальшому виконання вироку в частині цивільного позову чи можливої конфіскації майна. Просить накласти арешт на транспортний засіб марки Мерседес Е 220», VIN НОМЕР_1 , державний номерний знак Угорської республіки НОМЕР_3 , який перебуває у користуванні гр. ОСОБА_5 . При цьому, просить розглянути клопотання без участі власника автомобіля ОСОБА_5 , оскільки існує реальна загроза зміни або знищення автомобіля.

В судовому засіданні прокурор ОСОБА_3 просив задовольнити клопотання оскільки для проведення слідчих дій, зокрема проведення експертизи, необхідний даний автомобіль.

Громадянин ОСОБА_8 в судове засідання не з`явився, про місце та час розгляду справи був повідомлений належним чином.

Заслухавши прокурора, дослідивши матеріали клопотання, якими слідчий обґрунтовує доводи клопотання, слідчий суддя приходить до наступного.

Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів із метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладеним арешт у кримінальному провадженні, зокрема, шляхом витребування необхідної інформації в Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб.

Згідно п. 1 ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів.

Частина 3 ст. 170 КПК України передбачає, що у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Відповідно до положень ст. 173 КПК України, у разі задоволення клопотання про арешт майна, слідчий суддя в ухвалі повинен зазначити заборону відчуження, розпорядження або користування та вказівку на таке майно. При цьому заборона використання майна чи заборона розпоряджатися таким майном можуть бути застосовані лише у тих випадках, коли їх незастосування може призвести до зникнення, втрати або інших наслідків, які можуть перешкодити кримінальному провадженню.

Відповідно до ст. 171 КПК України з клопотанням про арешт майна до слідчого судді, суду має право звернутися прокурор, слідчий за погодженням з прокурором, а з метою забезпечення цивільного позову - також цивільний позивач.

У клопотанні слідчого, прокурора про арешт майна повинно бути зазначено:

1) підстави, у зв`язку з якими потрібно здійснити арешт майна;

2) перелік і види майна, що належить арештувати;

3) документи, що підтверджують право власності на майно, що належить арештувати або конкретні факти і докази, що свідчать про володіння, користування чи розпорядження підозрюваним, обвинуваченим, засудженим, третіми особами таким майном.

До клопотання також мають бути додані оригінали або копії документів та інших матеріалів, якими слідчий, прокурор обґрунтовує доводи клопотання.

Вважаю, що прокурором при зверненні з виправленим клопотанням, вимоги вищевказаних норм Кримінального процесуального кодексу України не були дотримані.

Зі змісту поданого прокурором клопотання вбачається, що арешт автомобіля Мерседес Е 220», VIN НОМЕР_1 , державний номерний знак Угорської республіки НОМЕР_3 , полягає у збереженні речового доказу в кримінальному провадженні № 0000015 за ознаками передбаченого ч. 4 ст. 358 КК України кримінального правопорушення, яким, відповідно до постанови прокурора Берегівської місцевої прокуратури ОСОБА_3 від 28.12.2017 про визнання речовими доказами, є автомобіль «Мерседес Е 220», синього кольору, VIN НОМЕР_1 , державний номерний знак Угорської Республіки НОМЕР_2 , 2005 року випуску, який поміщений на арешт-майданчик Берегівського ВП ГУНП в Закарпатській області (а.с. 20-21).

Як убачається з доданих до клопотання матеріалів, у підтвердження доводів клопотання про перебування автомобіля у міжнародному розшуку за ініціативою країни Португалія, прокурором додано копії документів, які не перекладені на українську мову (а. с. 10, 18-19).

Крім того, у порушення вимог передбачених п. 3 ч. 2 ст. 172 КПК України, прокурором до клопотання не додано документів, які підтверджують право власності на майно, що належить арештувати автомобіль марки «Мерседес Е 220», синього кольору, VIN НОМЕР_1 , державний номерний знак Угорської Республіки НОМЕР_2 , або конкретні факти і докази, що свідчать про володіння, користування чи розпорядження підозрюваним, обвинуваченим, засудженим, третіми особами таким майном.

У підтвердження доводів клопотання про те, що автомобіль підлягає арешту з метою унеможливити власнику розпоряджатися ним та з метою забезпечення в подальшому виконання вироку в частині цивільного позову чи можливої конфіскації, - прокурор до клопотання також не приєднав будь-які дані (відомості, докази), які б підтверджували вказані ним обставини, у тому числі, не послався на наявність будь-яких доказів, які свідчать про те, що арешт на автомобіль необхідно накласти з метою запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження, а також про те, що незастосування такого заходу забезпечення кримінального провадження може негативно вплинути на хід досудового розслідування, унеможливить встановлення всіх важливих обставин кримінального правопорушення, призвести до його знищення заінтересованими особами з метою перешкоджання встановлення об`єктивної істини.

Крім того, до клопотання не додано жодних доказів, які б свідчили про повідомлення яким-небудь особам, у тому числі й громадянину Угорщини ОСОБА_9 , про підозру в учиненні передбаченого ч. 4 ст. 358 КПК України кримінального правопорушення, заявлення ким-небуть цивільного позову в кримінальному провадженні.

Крім того, у підтвердження тверджень про те, що за даними суду, отриманими під час підготовки справи до розгляду, автомобіль повернутий власнику ОСОБА_9 , що підтверджується розпискою в матеріалах кримінального провадження та підтверджено прокурором ОСОБА_3 в судовому засіданні.

При прийнятті рішення слідчий суддя також враховує вимоги ст. 26 КПК України, зокрема, те, що сторони кримінального провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та в спосіб, передбачених цим Кодексом; що під час розгляду судової справи прокурор не заявляв клопотань про приєднання до матеріалів судового провадження доказів (документів), які б підтверджували обґрунтованість доводів поданого ним клопотання чи могли б істотно вплинути на вищевказані висновки суду.

Крім того судом встановлено, що 12 січня 2017 року о 09.39 год в чергову частину Берегівського відділу поліції ГУНП в Закарпатській області поступило повідомлення оператора служби 102 УІПКП, про те, що до них надійшло повідомлення від старшого зміни ВПС «Лужанка» ІНФОРМАЦІЯ_1 , прапорщика ОСОБА_6 , що на пункті пропуску ВПС "Лужанка" затримано викрадений автомобіль марки «Мерседес Е220», VIN НОМЕР_1 , д.н.з. НОМЕР_7 республіки.

12 січня 2017 року слідчим Берегівського ВП ГУНП в Закарпатській області в с. Астей, вул. Дружби Народів, 109, Берегівського району, а саме на оглядовому майданчику КПП «Лужанка», в період з 10:20 год. по 10:50 години., було проведено огляд та вилучення автомобіля «Мерседес Е220», VIN НОМЕР_1 . д.н.з. НОМЕР_7 республіки, 2006 року випуску, синього кольору та свідотство про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_5 на даний транспортний засіб

13 січня 2017 року відомості про кримінальне правопорушення, передбачене ч. 4 ст. 358 КК України внесено в ЄРДР (а.с. 4).

16 січня 2017 року за результатами розгляду клопотання слідчого СВ Берегівського ВП ГУ НП в Закарпатській області, слідчим суддею Берегівського районного суду ухвалою № 297/79/17 було узаконено проведення огляду, проведеного в с. Астей, вул. Дружби Народів, 109, Берегівського району, а саме на оглядовому майданчику КПП «Лужанка», слідчим ОСОБА_10 , 12.01.2017 в період з 10:20 год. по 10:50 години., в ході якого вилучено «Мерседес Е220», VIN НОМЕР_1 . д.н.з. НОМЕР_7 республіки, 2006 року випуску, синього кольору та свідотство про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_5 на даний транспортний засіб.

16 січня 2017 року за результатами розгляду клопотання слідчого СВ Берегівського ВП ГУ НП в Закарпатській області, слідчим суддею Берегівського районного суду ухвалою № 297/79/17 було накладено арешт на тимчасово вилучений автомобіль «Мерседес Е220», VIN НОМЕР_1 . д.н.з. НОМЕР_7 республіки, 2006 року випуску, синього кольору та свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_5 на даний транспортний засіб, власником якого є громадянин Угорської Республіки ОСОБА_11 , 4461, NYIRTELEK HJNVED UTCA 7, згідно свідотства про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_5 , який знаходиться на спеціальному майданчику для зберігання транспортних засобів Берегівського ВП по вул.Сечені, 13, м.Берегово.

26 квітня 2017 року слідчим СВ Берегівського ВП ГУНП в Закарпатській області було призначено трасо логічну експертизу.

27 червня 2017 року судовим експертом Закарпатського НДЕКЦ ОСОБА_12 було надано висновок експерта № 9/38 яким встановлено, що на досліджуваному автомобілі марки «Mercedes-Benz» моделі «E220», 2005 року випуску, реєстраційний номерний знак Угорщини: НОМЕР_3 , номер кузова: НОМЕР_1 та номерне позначення двигуна НОМЕР_8 не змінювалось, тобто виконані заводським способом та є первинними.

27 грудня 2017 року Берегівським районним судом закарпатської області захід забезпечення кримінального провадження у вигляді арешту накладеного на підставі ухвали слідчого судді Берегівського районного суду Закарпатської області від 16 січня 2017 року в кримінальній справі № 297/79/17 (кримінальному провадженні № 0000015) на транспортний засіб автомобіль марки «Mercedes-Benz» моделі «E220», 2006 року випуску, номер кузова: НОМЕР_1 , реєстраційний номерний знак Угорщини: НОМЕР_3 було скасовано.

27 грудня 2017 року за результатами розгляду клопотання громадянина Угорщини ОСОБА_13 , ухвалою слідчого судді № 297/2858/17 скасовано накладений на підставі ухвали слідчого судді Берегівського районного суду Закарпатської області від 16 січня 2017 року в кримінальній справі № 297/79/17 (кримінальному провадженні № 0000015) арешт на транспортний засіб автомобіль марки «Mercedes-Benz» моделі «E220», 2006 року випуску, номер кузова: НОМЕР_1 , реєстраційний номерний знак Угорщини: НОМЕР_3 .

28 грудня 2017 року постановою прокурора Берегівської місцевої прокуратури ОСОБА_3 було визнано в якості речового доказу Мерседес Е 220», VIN НОМЕР_1 , державний номерний знак Угорської республіки НОМЕР_6 .

З огляду на наведене суд констатує, що Мерседес Е 220», VIN НОМЕР_1 , державний номерний знак Угорської республіки НОМЕР_3 , який належить громадянину Угорщини ОСОБА_14 , органами досудового розслідування або прокуроратури в рамках розслідування кримінального провадження № 0000015 не затримувався, не оглядався та речовим доказом не визнавався.

Крім того 09 лютого 2018 року та 21 лютого 2018 року ухвалами слідчих суддів Берегівського районного суду клопотання прокурора Берегівської місцевої прокуратури ОСОБА_3 про про накладення арешту на транспортний засіб марки «Мерседес Е 220», VIN НОМЕР_1 , державний номерний знак Угорської республіки НОМЕР_3 , в рамках розслідування кримінального провадження № 0000015, за заявами прокурора, були залишені без розгляду.

За даними суду отриманими під час підготовки справи до розгляду, даний автомобіль повернутий власнику громадянину Угорщини ОСОБА_7 , що підтверджується розпискою яка наявна в матеріалах кримінального провадження, однак провадження не сшито та сторінки у ньому не пронумеровані, а тому деталізувати аркуш справи матерілів кримінального провадження не вбачається можливим.

Не погоджуючись із даним фактом прокурор 15 січня 2018 року та 12 лютого 2018 року звертається з аналогічними клопотанням про накладення арешту на даний автомобіль, які за його особистою заявою було залишено без розгляду.

За змістом конституційних норм та положень кримінального процесуального законодавства тягар доведеності обґрунтованості тверджень клопотань про необхідність накладення арешту на майно, покладений на органи досудового розслідування, - ініціаторів клопотань та прокурора.

Відповідно до ст. 23 КПК України, кримінальне провадження здійснюється на основі змагальності, що передбачає самостійне обстоювання стороною обвинувачення і стороною захисту їхніх правових позицій, прав, свобод і законних інтересів засобами, передбаченими цим Кодексом. Сторони кримінального провадження мають рівні права на збирання та подання до суду речей, документів, інших доказів, клопотань, скарг, а також на реалізацію інших процесуальних прав, передбачених цим Кодексом. Під час кримінального провадження функції державного обвинувачення, захисту та судового розгляду не можуть покладатися на один і той самий орган чи службову особу. Підтримання державного обвинувачення у суді здійснюється прокурором. Захист здійснюється підозрюваним або обвинуваченим, його захисником або законним представником. Суд, зберігаючи об`єктивність та неупередженість, створює необхідні умови для реалізації сторонами їхніх процесуальних прав та виконання процесуальних обов`язків, а відповідно до ст. 26 КПК України, сторони кримінального провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та у спосіб, передбачених цим Кодексом. Слідчий суддя, суд у кримінальному провадженні вирішують лише ті питання, що винесені на їх розгляд сторонами та віднесені до їх повноважень цим Кодексом.

Відповідно до ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження.

Арешт майна допускається з метою забезпечення : 1) збереження речових доказів ; 2)спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи ; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов ) чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди. У випадку передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

У випадку передбаченому пунктом 2 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно підозрюваного, обвинуваченого, засудженого або третьої особи за наявності достатніх підстав вважати, що майно підлягатиме спеціальній конфіскації у випадках передбачених Кримінальним кодексом України.

У випадку передбаченому пунктом 3 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно підозрюваного, обвинуваченого, засудженого або юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, за наявності достатніх підстав вважати, що суд у випадках передбачених Кримінальним кодексом України може призначити покарання у виді конфіскації майна або застосувати до юридичної особи захід кримінально-правого характеру у виді конфіскації майна.

У випадку передбаченому пунктом 4 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, фізичної або юридичної особи, яка в силу закону несе цивільну відповідальність за шкоду завдану діями (бездіяльністю) підозрюваного, обвинуваченого, засудженого або неосудної особи, яка вчинила суспільно-небезпечне діяння, а також юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, за наявності обґрунтованого розміру цивільного позову в кримінальному провадженні, а так само обґрунтованого розміру неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою, щодо якої здійснюється провадження.

Відповідно до ст. 173 КПК України слідчий суддя, суд відмовляють у задоволенні клопотання про арешт майна, якщо особа, що його подала, не доведе необхідність такого арешту, а також наявність ризиків, передбачених абзацом другим частини першої статті 170 цього Кодексу., а відповідно до ч. 5 ст. 132 КПК України під час розгляду питання про застосування заходів забезпечення кримінального провадження сторони кримінального провадження повинні подати слідчому судді або суду докази обставин, на які вони посилаються.

Дослідивши матеріали судового провадження, слідчий суддя також вважає, що, відмовляючи у задоволенні клопотання прокурора про накладення арешту на майно «Mercedes-Benz» моделі «E220», 2006 року випуску, номер кузова: НОМЕР_1 , реєстраційний номерний знак Угорщини: НОМЕР_3 , слід враховувати, у тому числі, вимоги ст. ст. 170 173 КПК України при розгляді клопотання та прийнятті судового рішення. Зокрема, в клопотанні слідчого відсутнє обґрунтування необхідності арешту автомобіля й не конкретизовано підстав та мети накладення арешту на вказаний автомобіль; що клопотання про арешт майна не містить об`єктивних даних, які вказували б на відповідність даного автомобіля визначеним у ст. 98 КПК України критеріям; що органом досудового розслідування не доведено існування визначених в абзаці 2 ст. 170 КПК України ризиків. При цьому, слідчий суддя звертає увагу, що в клопотанні прокурор просить накласти арешт на транспортний засіб з реєстраційним номером НОМЕР_2 , а згідно всіх матеріалів судового провадження, 12 січня 2017 року було затримано та вилучено транспортний засіб з реєстраційними номер НОМЕР_3 , тобто транспортний засіб з реєстраційним номером НОМЕР_2 , органами досудового розслідування не затримувався, не вилучався і не зрозуміло, як міг бути визнаний речовим доказом.

Крім того, з матеріалів клопотання вбачається, що ОСОБА_7 у даному кримінальному провадженні не є підозрюваним, обвинуваченим або особою, яка в силу закону несе цивільну відповідальність за шкоду, завдану діяннями підозрюваного, обвинуваченого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння. Під час розгляду клопотання прокурор не надав які-небудь докази про те, що в даному кримінальному провадженні ОСОБА_7 є підозрюваним, обвинуваченим або особою, яка в силу закону несе цивільну відповідальність за шкоду, завдану діяннями підозрюваного, обвинуваченого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння.

При прийнятті рішення, слідчий суддя також враховує й те, що в матеріалах судового провадження відсутні будь-які дані про те, що кримінальним правопорушенням кому-небудь завдана якась шкода, а також дані про те, що в кримінальному провадженні заявлявся цивільний позов.

Звертаючись з клопотанням прокурор не врахував те, що в ньому не зазначено розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням; не міститься посилання на докази факту завдання шкоди і розміру цієї шкоди, а також те, що вартість майна, яке належить арештувати з метою забезпечення цивільного позову, повинна бути співмірною з розміром шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, що свідчить про недотримання прокурором вимог ст. 171 КПК України.

Прокурором також не надано відомості про те, що будь-хто зі службових осіб юридичної чи фізичної особи, подавав заяви про визнання його цивільним позивачем, а стороною обвинувачення - не надані відомості про те, що в справі будь-хто визнавався цивільним відповідачем.

Враховуючи наведене вище, слідчий суддя вважає, що сторона кримінального провадження у підтвердження можливого заявлення по справі цивільного позову не надала будь-які докази.

Крім цього, що прокурором не враховано, що у кримінальному провадженні, відомості про кримінальне правопорушення в якому 13.01.2017 року внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань за ознаками злочину передбаченого ч. 4 ст. 358 КК України, за вчинені діяння не може бути призначено покарання у виді конфіскації майна чи спеціальної конфіскації.

Прокурором також не надані докази про те, що органом досудового розслідування в кримінальному провадженні будь-хто із фізичних осіб визнавався підозрюваним, обвинуваченим чи засуджувався й щодо цих осіб може бути застосовано покарання у виді спеціальної конфіскації. Стороною обвинувачення також не надано будь-які дані про те, що у кримінальному провадженні щодо третіх чи юридичних осіб, у випадках передбачених Кримінальним кодексом України, може бути застосована спеціальна конфіскація.

Крім того, стороною обвинувачення не надано будь-які дані про те, що у кримінальному провадженні з ОСОБА_15 може бути стягнута неправомірна вигода. Відсутні у матеріалах судового провадження і дані про неосудних осіб, діями яких завдана матеріальна шкода, яку у подальшому необхідно буде відшкодовувати за рахунок арештованого майна.

Доводи клопотання про те, що арешт накладається на автомобіль як речовий доказ у справі, слідчий суддя вважає такими, що не ґрунтуються на вимогах закону, належним чином не вмотивованими.

Відтак слідчий суддя вважає, що приєднані до клопотання докази не підтверджують, що автомобіль є речовим доказом - знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберіг на собі його сліди або містить інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, набутий кримінально протиправним шляхом, спеціально виготовлений або пристосований для вчинення злочинів.

Крім того, із клопотання прокурора не вбачається у чому саме полягає доказове значення вилученого автомобіля при розслідуванні кримінального провадження за фактом підробки офіційного документу, оскільки арешт на свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_5 на даний транспортний засіб, власником якого є громадянин Угорської Республіки ОСОБА_16 , 4461, Nyirtelek Hjnved Utca 7, накладений ухвалою слідчого судді Берегівського районного суду Закарпатської області від 16 січня 2017 року не скасований.

Тому слідчий суддя клопотання прокурора про те, що автомобіль є речовим доказом, вважає належним чином не вмотивованим, таким, що не відповідає вимогам закону.

При оцінці доводів клопотання та прийнятті судового рішення, слідчий суддя враховує й те, що на належному ОСОБА_17 автомобілі відсутні будь-які сліди від кримінального правопорушення; що під час розгляду клопотпання прокурор також не надав будь-які докази про те, що на належному ОСОБА_17 автомобілі наявні які-небудь сліди кримінального правопорушення; що згідно висновку експерта № 9/38 від 27.06.2017 року встановлено, що на досліджуваному автомобілі марки «Mercedes-Benz» моделі «E220», 2005 року випуску, реєстраційний номерний знак Угорщини: НОМЕР_3 , номер кузова: НОМЕР_1 та номерне позначення двигуна НОМЕР_8 не змінювалось, тобто виконані заводським способом та є первинними

При оцінці доводів слідчий суддя вважає, що до моменту внесення прокурором клопотання слідчий на протязі року мав можливість провести огляд автомобіля, у тому числі із залученням експерта криміналіста, призначити та організувати проведення трасологічної та інших експертиз у справі і зазначає, що на час розгляду клоптання сторона обвинувачення не надала суду дані про наявність об`єктивних перешкод у проведенні вказаних вище слідчих дій, не обґрунтувала з яким причин слідчі дії не були проведені.

При прийнятті судового рішення та оцінці постанови про приєднання до справи речових доказів, слідчий суддя зазначає, що, визнаючи речовим доказом належний ОСОБА_17 автомобіль, прокурор не врахував те, що до ЄРДР були внесені відомості за ознаками ч. 4 ст. 358 КК України, тобто використання завідомо підробленого документа, що у постанові не міститься даних про визнання речовими доказами яких-небудь документів, які на думку прокурора могли б бути підробленими, у тому числі свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу.

Крім того, слідчий суддя враховує й те, що в матеріалах судового провадження відсутні дані про те, що органом досудового розслідування до Єдиного державного реєстру судових рішень вносились відомості за ознаками кримінальних правопорушень, що передбачають відповідальність за протиправне посягання на заволодіння чужим майном.

З урахуванням вищевикладеного доводи клопотання про необхідність застосування заходів забезпечення кримінального провадження у вигляді арешту цього майна для запобігання його зникнення, втрати або пошкодження, або настанні інших наслідків, які можуть перешкодити кримінальному провадженню, а також те, що таке майно відповідає зазначеним у ч. 2 ст. 167 КПК України критеріям, слідчий суддя відхиляє як такі, що не впливають на законність та обґрунтованість судового рішення й спростовуються матеріалами судового провадження. При цьому, суд враховує те, що в підтвердження вказаних доводів прокурор не посилається на які-небудь дані, які б свідчили про обґрунтованість таких доводів.

Також прокурор не довів, що незастосування заходів забезпечення кримінального провадження у вигляді арешту майна може призвести до його зникнення, втрати або пошкодження, або настанні інших наслідків, які можуть перешкодити кримінальному провадженню, що завдання кримінального провадження можуть бути досягнуті і шляхом застосування менш обтяжливих заходів забезпечення цього провадження.

При прийнятті рішення слідчий суддя враховує вимоги ст. 26 КПК України, зокрема, і те, що стороною обвинувачення жодних клопотань щодо приєднання доказів під час розгляду не заявлялось.

Тому, слідчий суддя вважає, що накладення арешту на автомобіль із викладених у клопотанні мотивів не ґрунтується на положеннях вказаних вище норм Кримінального процесуального кодексу України, у зв`язку із чим не може бути задоволено й тому клопотання задоволенню не підлягає.

При розгляді клопотання, слідчий суддя, враховуючи положення кримінального процесуального закону, сприяв учасникам судового розгляду в наданні ними доказів, можливостях доведення переконливості висунутих ними аргументів.

Крім того, суддя хоче звернути увагу прокурора як процесуального керівника, що відмова у задоволенні його клопотання буде слугувати ефективним прикладом юридичного захисту від можливого свавілля правоохоронних органів щодо майна громадянина Угорщини ОСОБА_18 , про що констатується у рішенні Європейського суду з прав людини у справі «Зосимов проти України», враження про яке може скластися враховуючи хід проведення досудового розслідування по кримінальному провадженню № 0000015.

Керуючись ст. ст. 170, 174 КПК України,

ухвалив:
У задоволенні клопотання прокурора Берегівської місцевої прокуратури ОСОБА_3 про накладення арешту на автомобіль арешт на транспортний засіб автомобіль марки «Mercedes-Benz» моделі «E220», 2006 року випуску, номер кузова: НОМЕР_1 , реєстраційний номерний знак Угорщини: НОМЕР_3 по кримінальному провадженні № 0000015 - відмовити.

Ухвала може бути оскаржена до апеляційного суду Закарпатської області протягом п`яти днів з дня її проголошення. Якщо ухвалу постановлено без виклику особи, яка її оскаржує, то строк апеляційного оскарження для такої особи обчислюється з дня отримання нею копії ухвали.

Слідчий суддя ОСОБА_1