АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВA
03 квітня 2018 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду міста Києва у складі:
головуючого судді ОСОБА_1
суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3
секретаря ОСОБА_4
ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки с.Шуро Андіжанського району, Узбекистан, громадянки України, проживаючої в АДРЕСА_1 ,?
по обвинуваченню у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч.1 ст.111 КК України,
за участі:
прокурора ОСОБА_5
захисника ОСОБА_7
В С Т А Н О В И Л А
Не погоджуючись з таким рішенням суду, прокурор подав апеляційну скаргу, в якій просить колегію суддів оскаржувану ухвалу Деснянського районного суду міста Києва від 21.12.2017 скасувати та призначити новий розгляд обвинувального акту у суді першої інстанції.
В обґрунтування апеляційних вимог прокурор посилається на допущення судом істотних порушень вимог кримінального процесуального закону. Як стверджує прокурор, кримінальний процесуальний закон України, а саме п.2 ч.2 ст.291 КПК України, не передбачає обов`язку вказувати в обвинувальному акті відомості щодо реєстрації обвинуваченого і даних про притягнення особи до кримінальної відповідальності. Посилається на залишення поза увагою суду ухвали Печерського районного суду міста Києва від 11.08.2016 про надання дозволу на здійснення спеціального досудового розслідування відносно ОСОБА_8 , що на думку апелянта з урахуванням виконання органом досудового розслідування положень ст.297-5 КПК України свідчить також про безпідставне посилання суду на те, що стороною обвинувачення не надано даних, які б вказували, що обвинувачена знає про пред`явлене обвинувачення. Крім того, як наголошує прокурор в своїй апеляційній скарзі, КПК України не передбачає обов`язку засвідчувати підпис прокурора, який затвердив обвинувальний акт, печаткою. Наголошується і на тому, що судом проігноровано клопотання прокурора про проведення судового провадження в порядку спеціального судового провадження, поза як обвинувачена відсутня, у зв`язку з чим прокурор просив надати час для підготовки відповідного письмового клопотання, а також необхідності виклику ОСОБА_8 шляхом розміщення оголошення на офіційному веб-сайті судової влади України.
Інших апеляційних скарг, доповнень та заперечень від учасників не надходило.
Заслухавши суддю доповідача щодо змісту оскарженої ухвали в частині повернення прокурору обвинувального акту та виклад основних доводів апеляційної скарги, пояснення і доводи прокурора, який підтримав наявну апеляційну скаргу та просив суд її задовольнити, думку захисника, який заперечив проти апеляційної скарги прокурора, перевіривши матеріали судового провадження в цій частині та обговоривши доводи, викладені в апеляційній скарзі, колегія суддів приходить до висновку про задоволення апеляційних вимог прокурора, з огляду на наступне.
ОСОБА_8 у визначений судом день, час та місце не з`явилась. Про судовий розгляд апеляційної скарги прокурора повідомлялась завчасно шляхом розміщення повідомлення в засобах масової інформації. Враховуючи, що клопотань від останньої про відкладення слухання до суду не надходило, а також зважаючи, що обвинувачена в суді представлена захисником, суд вважає за можливе розгляди апеляційні вимоги прокурора.
Згідно п.3 ч.3 ст.314 КПК України, упідготовчому судовому засіданні суд має право повернути обвинувальний акт прокурору, якщо він не відповідає вимогам цього Кодексу.
Ч.2 ст.291 КПК України дає вичерпний перелік відомостей, які повинен містити обвинувальний акт, а саме:
1) найменування кримінального провадження та його реєстраційний номер;
2) анкетні відомості кожного обвинуваченого (прізвище, ім`я, по батькові, дата та місце народження, місце проживання, громадянство);
3) анкетні відомості кожного потерпілого (прізвище, ім`я, по батькові, дата та місце народження, місце проживання, громадянство);
4) прізвище, ім`я, по батькові та займана посада слідчого, прокурора;
5) виклад фактичних обставин кримінального правопорушення, які прокурор вважає встановленими, правову кваліфікацію кримінального правопорушення з посиланням на положення закону і статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність та формулювання обвинувачення;
6) обставини, які обтяжують чи пом`якшують покарання;
7) розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням;
71) підстави застосування заходів кримінально-правового характеру щодо юридичної особи, які прокурор вважає встановленими;
8) розмір витрат на залучення експерта (у разі проведення експертизи під час досудового розслідування);
9) дату та місце його складення та затвердження.
Аналіз наведених норм кримінального процесуального закону дає підстави стверджувати, що на стадії підготовчого провадження в суді першої інстанції повернення обвинувального акта прокурору допускається лише у разі порушення прокурором чи слідчим вимог ч.2 ст.291 КПК України.
З таким висновком місцевого суду погодитись не можна, оскільки як вірно зазначено у апеляційній скарзі прокурора, зі змісту обвинувального акту відносно ОСОБА_8 вбачається, що він містить в собі всі необхідні відомості, передбачені ч.2 ст.291 КПК України. Зокрема в ньому сформульовано обвинувачення із посиланням на положення закону і частину статті закону України про кримінальну відповідальність, як того вимагає кримінальний процесуальний закон.
При цьому не є обґрунтованими також і з огляду на зміст п.2 ч.2 ст.291 КПК України доводи суду щодо обов`язку прокурора/слідчого вказувати в обвинувальному акті місце реєстрації обвинуваченого та відомості щодо судимості обвинуваченого.
Стосовно ненадання стороною обвинувачення даних, які б вказували про повідомлення ОСОБА_8 про пред`явлене їй обвинувачення, то відповідно до даних Реєстру матеріалів досудового розслідування, слідчим суддею Печерського районного суду міста Києва ухвалою від 11.08.2016 надано дозвіл на здійснення спеціального досудового розслідування стосовно ОСОБА_8 (а.с. 27-28). Згідно відомостей Реєстру, 22.05.2015 ОСОБА_8 направлялось письмове повідомлення про підозру (а.с. 27). Відповідно до розписки про отримання копії обвинувального акту та реєстру матеріалів досудового розслідування, захисник ОСОБА_7 їх отримав 22.02.2016 (а.с. 29). Згідно наявних в матеріалах провадження витягів з друкованого видання загальнодержавної сфери розповсюдження «Урядовий кур?єр», ОСОБА_8 неодноразово повідомлялась про надходження до Деснянського районного суду міста Києва обвинувального акту відносно неї по обвинуваченню за ч.1 ст.111 КК України та її виклик до суду (а.с. 46-47, 62-63, 73-74, 81-82, 96-97, 118-119).
Отже враховуючи вказане та положення ст.297-5 КПК України, а також з огляду на відсутність наразі можливості направлення поштової кореспонденції до АРК, колегія суддів вважає доводи оскаржуваної ухвали в цій частині необґрунтованими.
Таким чином, зважаючи на викладене, апеляційний суд вважає, що судом першої інстанції не дотримано вказівок кримінального процесуального закону при повернення обвинувального акту відносно ОСОБА_8 прокурору, так як виходячи з завдань підготовчого судового засідання, на цій стадії встановлюється лише відповідність форми обвинувального акту вимогам, визначеним кримінальним процесуальним законом, як це передбачено ст.291 КПК України, в той час як висновки місцевого суду не знайшли свого підтвердження в ході апеляційного перегляду справи.
Керуючись ст. ст. 291, 376, 404, 405, 407, 419 КПК України, колегія суддів, ?
П О С Т А Н О В И Л А
Апеляційну скаргу прокурора ОСОБА_5 задовольнити.
Ухвалу Деснянського районного суду міста Києва від 21.12.2017 скасувати і призначити новий розгляд у суді першої інстанції.
Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення і в касаційному порядку оскарженню не підлягає.
С У Д Д І:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3

Справа № 11-кп/796/743/2018

Суддя-доповідач ОСОБА_1