Справа № 158/3366/17
п/с 1-кп/164/42/2018
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
17 квітня 2018 року Маневицький районний суд Волинської області

в складі: головуючого судді ОСОБА_1 ,

з участю секретарів судового засідання ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

прокурора ОСОБА_4 ,

особи, яка вчинила суспільно-

небезпечне діяння ОСОБА_5 ,

захисника ОСОБА_6 ,

законного представника ОСОБА_7 ,

потерпілої ОСОБА_8 ,

педагога ОСОБА_9 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в смт. Маневичі клопотання слідчого СВ Ківерцівського ВП ГУНП у Волинській області ОСОБА_10 у кримінальному провадженні, внесеному в Єдиний реєстр досудових розслідувань за № 0000588 від 17 липня 2017 року, про застосування примусових заходів медичного характеру відносно ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та жителя АДРЕСА_1 , з базовою загальною середньою освітою, непрацюючого, неодруженого, раніше не судимого, запобіжний захід у вигляді передання на піклування близькому родичу дядьку ОСОБА_7 з обов`язковим лікарським наглядом обрано ухвалою слідчого судді Ківерцівського районного суду Волинської області від 22 грудня 2017 року на строк 60 днів,

за вчинення суспільно-небезпечного діяння, передбаченого ч. 2 ст. 121 КК України, -

В С Т А Н О В И В:
8 липня 2017 року, біля 3 год.,в с. Хорлупи Ківерцівського району Волинської області, ОСОБА_5 , перебуваючи поблизу житлового будинку, що по АДРЕСА_2 , в стані алкогольного сп?яніння, проводячи ОСОБА_11 , який перебував в стані сильного алкогольного сп`яніння, до місця його проживання, в ході конфлікту, який виник між ними раптово, з метою спричинення останньому тілесних ушкоджень, умисно наніс ОСОБА_11 один удар кулаком правої руки в область правого плеча, від якого останній, падаючи позад себе з попередньо наданим прискоренням, вдарився головою об землю. Продовжуючи свої дії, спрямовані на спричинення ОСОБА_11 тілесних ушкоджень, після того, як той встав, ОСОБА_5 наніс йому один удар кулаком правої руки в область лівого плеча, від якого ОСОБА_11 , не втримавшись на ногах, впав на спину, при цьому вдарився головою об землю. Коли той знову встав, ОСОБА_5 наніс йому один удар кулаком правої руки в область грудної клітки справа, від якого ОСОБА_11 впав позад себе і вдарився головою об землю, чим спричинив ОСОБА_11 тілесні ушкодження у вигляді синця у правій підключичній ділянці, важкої закритої черепно-мозкової травми у вигляді правобічної субдуральної гематоми із забоєм головного мозку важкого ступеня, дислокаційним синдромом та церебральною комою 2 ступеня, що в клінічному перебігу призвело до розвитку апалічного синдрому, які згідно висновку комісійної судово-медичної експертизи № 65 від 19 жовтня 2017 рокувідносяться до категорії тяжких тілесних ушкоджень за ознакою небезпеки для життя в момент спричинення, від яких ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_11 помер у Волинській обласній клінічній лікарні.
Згідно висновку судово-медичної експертизи № 448 від 10 листопада 2017 року причиною смерті ОСОБА_11 являється закрита черепно-мозкова травма, яка супроводжувалася забоєм головного мозку важкого ступеню, гострою субдуральною гематомою справа, що в подальшому призвело до розвитку мозкової коми, вегетативного стану та поліорганної недостатності, що є безпосередньою причиною смерті.
ОСОБА_5 вину свою у вчиненні суспільно-небезпечного діяння, передбаченого ч. 2 ст. 121 КК України, визнав повністю, показавши, що 7.07.2017 року після 21 год., точніше не пам?ятає, він пішов додому до батька свого товариша ОСОБА_12 ОСОБА_13 , який проживає по АДРЕСА_3 . В літній кухні за місцем проживання останнього знаходились ОСОБА_14 , ОСОБА_12 , неповнолітній ОСОБА_15 , ОСОБА_13 . Через деякий час туди ж прийшов ОСОБА_11 . Всі, крім неповнолітнього ОСОБА_15 , вживали спиртні напої, перебували в стані алкогольного сп?яніння. Скільки часу він там перебував, точно сказати не може. Між ОСОБА_5 та ОСОБА_11 , коли вони перебували на вулиці біля будинку, виникла сварка, так як останній посилав ОСОБА_5 по горілку, а він не хотів нікуди йти. При цьому був присутній неповнолітній ОСОБА_15 . Стверджує, що він лише один раз вдарив ОСОБА_11 кулаком в область грудної клітки, від чого той, не втримавшись на ногах, впав на спину, при цьому вдарився головою об землю. Більше він його не бив. В його присутності ОСОБА_11 також вдарив неповнолітній ОСОБА_15 кулаком в область живота, але від цього удару той не падав. Після цього, ОСОБА_5 пішов додому, а тому йому не відомо, що відбувалося у його відсутності. ОСОБА_11 також пішов в напрямку свого будинку. Чи його ще хтось бив, ОСОБА_5 не знає. Наступного дня ОСОБА_11 забрали в лікарню, де він, перебуваючи на лікуванні, через кілька місяців помер.Не заперечує щодо застосування до нього примусових заходів медичного характеру.

Винуватість ОСОБА_5 у вчиненні суспільно-небезпечного діяння, передбаченого ч. 2 ст. 121 КК України, підтверджується доказами, дослідженими в судовому засіданні та встановленими під час досудового розслідування по даному кримінальному провадженню.

Так, потерпіла ОСОБА_8 в судовому засіданні підтвердила, що до свого брата ОСОБА_11 вона приїхала 8.07.2017 року, коли його вже доставили в лікарню. На його тілі, коли ОСОБА_11 роздягали на приймальному відділенні Ківерцівської райлікарні, вона побачила багато синців. Хто йому спричинив ці тілесні ушкодження, їй не відомо. Він був без свідомості. На його голові та обличчі будь-яких тілесних ушкоджень нею виявлено не було. Зі слів матері ОСОБА_16 їй відомо, що остання виявила ОСОБА_11 8.07.2017 року після 3 год. на подвір?ї за місцем проживання. Той лежав на землі. Вона подумала, що він п?яний, полежить і сам зайде додому. Біля 6 год. ОСОБА_16 попросила сусідів ОСОБА_17 , ОСОБА_18 занести сина додому. Коли вона через кілька годин виявила, що той ні на що не реагує, йому не стало краще, попросила сільського голову ОСОБА_19 викликати автомобіль „швидкої меддопомоги. Просила застосувати до ОСОБА_5 , який, як встановлено в ході проведення досудового розслідування, спричинив її брату ОСОБА_11 тілесні ушкодження, примусові заходи медичного характеру.

Аналогічні показання дали допитані в якості свідків ОСОБА_16 , ОСОБА_19 , ОСОБА_17 , ОСОБА_18 .

Свідок ОСОБА_20 суду підтвердила, що 8.07.2017 року вона оглядала ОСОБА_11 після того, як його було доставлено автомобілем „швидкої меддопомоги в Ківерцівську райлікарню. Він був без свідомості. На його тілі було виявлено тілесні ушкодження, що було відображено у відповідній документації. По медичних показаннях ОСОБА_20 було встановлено попередній діагноз. Через приблизно годину ОСОБА_11 було відправлено з реанімаційного відділення у Волинську обласну клінічну лікарню.

Свідки ОСОБА_14 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 в судовому засіданні підтвердили, що в період з 22 год. 7.07.2017 року по приблизно 3 год. 8.07.2017 року вони в приміщенні літньої кухні за місцем проживання ОСОБА_13 , що по АДРЕСА_3 , розпивали спиртні напої. Крім них ще там були ОСОБА_5 , неповнолітній ОСОБА_15 та ОСОБА_11 . Стверджують, що в приміщенні літньої кухні та поблизу неї на подвір?ї в їх присутності з ОСОБА_11 ніхто не бився. Оскільки ОСОБА_11 перебував в стані сильного алкогольного сп?яніння і погано тримався на ногах, ОСОБА_5 та неповнолітньому ОСОБА_15 порадили провести його додому. Що було після того, як ОСОБА_5 , неповнолітній ОСОБА_15 та ОСОБА_11 пішли з приміщення літньої кухні, їм не відомо. Вони не бачили, щоб ОСОБА_5 чи неповнолітній ОСОБА_15 били ОСОБА_11 .

Допитаний в якості свідка неповнолітній ОСОБА_15 суду підтвердив, що після 22 год. 7.07.2017 року він разом з ОСОБА_14 пішов додому до ОСОБА_13 , який проживає по АДРЕСА_3 . В літній кухні за місцем проживання останнього, крім них, знаходились ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_5 . Через деякий час туди ж прийшов ОСОБА_11 . Всі, крім ОСОБА_15 , вживали спиртні напої, перебували в стані алкогольного сп?яніння. Вони там перебували до приблизно 3 год. 8.07.2017 року. ОСОБА_15 був присутній, коли між ОСОБА_5 та ОСОБА_11 , які перебували на вулиці неподалік будинку ОСОБА_13 , виникла сварка, так як ОСОБА_11 посилав ОСОБА_5 по горілку, а той не хотів нікуди йти. Вони говорили, щоб ОСОБА_11 до них не чіплявся і йшов до себе додому, але він на це не реагував. Стверджує, що ОСОБА_5 три рази наносив удари ОСОБА_11 кулаком в область грудної клітки та плечей, від яких той, не втримавшись на ногах, так як був дуже п?яний, кожен раз падав на спину, при цьому вдарявся головою об землю. Більше ОСОБА_5 його не бив. Він, ОСОБА_15 , лише один раз штовхнув ОСОБА_11 , який від його поштовху не падав. Після цього, ОСОБА_11 пішов в напрямку будинку, де проживає. Більше його ніхто не бив. ОСОБА_15 та ОСОБА_5 його не проводили, а тому йому не відомо, як той дійшов додому. Наступного дня ОСОБА_11 забрали в лікарню, де він, перебуваючи на лікуванні, через кілька місяців помер.
Об`єктивність показань особи, яка вчинила суспільно-небезпечне діяння, потерпілої та вказаних свідків підтверджується дослідженими судом матеріалами кримінального провадження, зокрема, протоколом проведення слідчого експерименту від 17.08.2017 року та фототаблицею до нього, протоколом проведення слідчого експерименту від 22.09.2017 року (а.с. 47-54, 69-70), якими підтверджується, що в ході проведення даних слідчих дій неповнолітній ОСОБА_15 на місці показав як ОСОБА_5 8.07.2017 року наносив удари ОСОБА_11 в область лівого та правого передпліччя, грудної клітки, від яких останній падав на землю; висновком судово-медичної експертизи № 738 від 28.07.2017 року, висновком додаткової судово-медичної експертизи № 884 від 5.09.2017 року, висновком додаткової судово-медичної експертизи № 926 від 20.09.2017 року (а.с. 31-34, 56-58, 65-68), з яких встановлено, що у ОСОБА_11 було виявлено тілесні ушкодження у вигляді важкої закритої черепно-мозкової травми у вигляді правобічної субдуральної гематоми із забоєм головного мозку важкого ступеня, дислокаційним синдромом та церебральною комою 2 ступеня, що відносяться до категорії тяжких тілесних ушкоджень за ознакою небезпеки для життя в момент спричинення. Вказані тілесні ушкодження виникли внаслідок неодноразового падіння з висоти власного зросту з раніше наданим прискоренням; висновком комісійної судово-медичної експертизи № 65 від 19.10.2017 року (а.с. 79-88), яким підтверджується, що у ОСОБА_11 було виявлено тілесні ушкодження у вигляді синця у правій підключичній ділянці, важкої закритої черепно-мозкової травми у вигляді правобічної субдуральної гематоми із забоєм головного мозку важкого ступеня, дислокаційним синдромом та церебральною комою 2 ступеня, що в клінічному перебігу призвело до розвитку апалічного синдрому, які відносяться до категорії тяжких тілесних ушкоджень за ознакою небезпеки для життя в момент спричинення; висновком судово-медичної експертизи № 448 від 10.11.2017 року (а.с. 100-104), з якого встановлено, що причиною смерті ОСОБА_11 являється закрита черепно-мозкова травма, яка супроводжувалась забоєм головного мозку важкого ступеню, гострою субдуральною гематомою справа, що в подальшому призвело до розвитку мозкової коми, вегетативного стану та поліорганної недостатності, що є безпосередньою причиною смерті; протоколом прийняття заяви про вчинене кримінальне правопорушення від 17.07.2017 року (а.с. 6), яким підтверджується, що 8.07.2017 року з Ківерцівської ЦРЛ в Луцьку МКЛ було доставлено ОСОБА_11 з тілесними ушкодженнями у вигляді ЗЧМТ, забою головного мозку, які він отримав в с. Хорлупи Ківерцівського району Волинської області при невстановлених обставинах та у невстановленому місці; свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_1 від 24.10.2017 року, лікарським свідоцтвом про смерть № 480 від 19.10.2017 року (а.с. 180), з яких встановлено, що ОСОБА_11 помер ІНФОРМАЦІЯ_3 .

Наведені докази свідчать про винуватість ОСОБА_5 у вчиненні суспільно-небезпечного діяння, передбаченого ч. 2 ст. 121 КК України, яке згідно ст. 12 КК України відноситься до тяжкого злочину.

Суд не бере до уваги показання ОСОБА_5 в тій частині, що він 8.07.2017 року лише один раз вдарив ОСОБА_11 кулаком в область грудної клітки, від чого той, не втримавшись на ногах, впав на спину, при цьому вдарився головою об землю, та більше його не бив, оскільки вони не знайшли підтвердження в ході судового розгляду кримінального провадження та спростовуються як показаннями неповнолітнього свідкаОСОБА_15 , який підтвердив, що ОСОБА_5 8.07.2017 року три рази наносив удари ОСОБА_11 кулаком в область грудної клітки та плечей, від яких той, не втримавшись на ногах, так як був дуже п?яний, кожен раз падав на спину, при цьому вдарявся головою об землю, так і дослідженими судом протоколом проведення слідчого експерименту від 17.08.2017 року та фототаблицею до нього, протоколом проведення слідчого експерименту від 22.09.2017 року, в ході яких ОСОБА_15 на місці вчинення злочину підтвердив раніше дані ним показання, які не суперечать іншим доказам у вказаному кримінальному провадженні, а тому, на думку суду, є правдивими.

Аналізуючи зібрані та досліджені в судовому засіданні докази в їх сукупності суд вважає, що ОСОБА_5 вчинив суспільно-небезпечне діяння, передбачене ч. 2 ст. 121 КК України, оскільки спричинив ОСОБА_11 умисне тяжке тілесне ушкодження, небезпечне для життя в момент заподіяння, що спричинило смерть потерпілого.

Відповідно до висновку амбулаторної судово-психіатричної експертизи № 291 від 19 грудня 2017 року (а.с. 218-221) ОСОБА_5 на час скоєння інкримінованих йому протиправних дій виявляв ознаки недоумства у вигляді легкої розумової відсталості (глибока дебільність) з емоційно-вольовою нестійкістю гальмівного типу. Наявне на час інкримінованих йому протиправних дій психічне захворювання позбавляло його здатності усвідомлювати свої дії та керувати ними. На даний час ОСОБА_5 виявляє ознаки недоумства у вигляді легкої розумової відсталості (глибока дебільність) з декомпенсованою емоційно-вольовою нестійкістю гальмівного типу. Наявне на даний час психічне захворювання позбавляє його здатності усвідомлювати свої дії та керувати ними. Діагностоване у ОСОБА_5 психічне захворювання почалось у нього в ранньому дитинстві. З урахуванням індивідуально-психологічних та вікових особливостей, емоційного і розумового стану ОСОБА_5 не спроможний розуміти характер вчинених діянь, керувати ними та передбачати їх наслідки. В структурі його особистості виявляються інтелектуальний і особистісний недорозвиток, який міг суттєво відобразитись на мотивації його вчинку. За наявним психопатологічним синдромом ОСОБА_5 становить пасивний тип суспільної небезпеки, потребує застосування примусових заходів медичного характеру у вигляді госпіталізації до психіатричного стаціонару із звичайним наглядом.
Згідно ч. 2 ст. 19 КК України не підлягає кримінальній відповідальності особа, яка під час вчинення суспільно небезпечного діяння, передбаченого цим Кодексом, перебувала в стані неосудності, тобто не могла усвідомлювати свої дії (бездіяльність) або керувати ними внаслідок хронічного психічного захворювання, тимчасового розладу психічної діяльності, недоумства або іншого хворобливого стану психіки. До такої особи за рішенням суду можуть бути застосовані примусові заходи медичного характеру.

При вирішенні питання про застосування до ОСОБА_5 примусових заходів медичного характеру суд бере до уваги як характер та тяжкість захворювання, тяжкість вчиненого суспільно-небезпечного діяння, так і його посередню характеристику за місцем проживання, що він вперше притягується до кримінальної відповідальності за вчинення умисного тяжкого злочину, ніде не працює, а також враховує ступінь його небезпечності для інших осіб.
Згідно ч. 3 ст. 94 КК України госпіталізація до психіатричного закладу із звичайним наглядом може бути застосована судом щодо психічно хворого, який за своїм психічним станом і характером вчиненого суспільно небезпечного діяння потребує тримання у психіатричному закладі і лікування у примусовому порядку.
Враховуючи вищевикладене, суд вважає доведеним, що ОСОБА_5 вчинив суспільно-небезпечне діяння в стані неосудності, а тому є всі підстави для застосування щодо нього примусових заходів медичного характеру у виді госпіталізації до психіатричного закладу із звичайним наглядом.

Міру запобіжного заходу ОСОБА_5 до вступу ухвали в законну силу обрати у вигляді передання на піклування близькому родичу дядьку ОСОБА_7 з обов`язковим лікарським наглядом.

Керуючись ст.ст. 110, 369-372, 395, 508, 512-513 КПК України, ст.ст. 19, 93-94 КК України, суд, -

У Х В А Л И В:
На підставі ст.ст. 93-94 КК України застосувати відносно ОСОБА_5 , який вчинив суспільно-небезпечне діяння, передбачене ч. 2 ст. 121 КК України, примусові заходи медичного характеру у виді госпіталізації до психіатричного закладу із звичайним наглядом.

Міру запобіжного заходу ОСОБА_5 до вступу ухвали в законну силу обрати у вигляді передання на піклування близькому родичу дядьку ОСОБА_7 з обов`язковим лікарським наглядом.

На ухвалу може бути подана апеляція до апеляційного суду Волинської області через Маневицький районний суд протягом тридцяти днів з дня її проголошення.

Суддя районного суду ОСОБА_1