Справа № 344/2187/18
Провадження № 1-кс/344/938/18
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 березня 2018 року м. Івано-Франківськ

Слідчий суддя Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області ОСОБА_1 , з участю секретаря ОСОБА_2 , слідчого ОСОБА_3 розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду скаргу представника-адвоката ОСОБА_4 в інтересах ОСОБА_5 на постанову слідчого про відмову у задоволенні клопотання, -

В С Т А Н О В И В:

Представник скаржник звернувся з вказаною скаргою, в якій просив зобов`язати слідчого СВ Івано-Франківського ВП ГУНП старшого лейтенанта поліції ОСОБА_3 винести постанову про зміну правової кваліфікації кримінального правопорушення з ч.1 ст. 125 ККУ на ч.2 ст. 126 ККУ, а також зобов`язати слідчого винести постанову про призначення психологічної експертизи з ПЕРЕЛІКОМ питань, викладених у клопотанні.

Скаржник ОСОБА_5 та адвокат ОСОБА_4 в судовому засіданні вимоги скарги підтримали.

Слідчий ОСОБА_6 заперечив щодо задоволення скарги. Заслухавши пояснення учасників процесу, дослідивши матеріали скарги, вважаю наступне.

Інститут оскарження рішень, дій чи бездіяльності слідчого чи прокурора є одним з елементів судового контролю за стадією досудового розслідування кримінальних проваджень.

Статтею 24 КПК України кожному гарантується право на оскарження процесуальних рішень, дій чи бездіяльності суду, слідчого судді, прокурора, слідчого в порядку, передбаченому цим Кодексом.

Порядок оскарження рішень, дій, бездіяльності слідчого, прокурора під час досудового розслідування чітко визначено та регламентовано Главою 26 КПК України.

Вичерпний перелік рішень, дій чи бездіяльності слідчого або прокурора, які можуть бути оскаржені під час досудового розслідування, визначений ч. 1 ст. 303 КПК України.

У відповідності до ст. 93 КПК України, збирання доказів здійснюється сторонами кримінального провадження, потерпілим у порядку, передбаченому цим Кодексом.

А саме, у ч. 3 ст. 93 КПК України зазначено, що сторона захисту, потерпілий здійснює збирання доказів шляхом витребування та отримання від органів державної влади, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, службових та фізичних осіб речей, копій документів, відомостей, висновків експертів, висновків ревізій, актів перевірок; ініціювання проведення слідчих (розшукових) дій, негласних слідчих (розшукових) дій та інших процесуальних дій, а також шляхом здійснення інших дій, які здатні забезпечити подання суду належних і допустимих доказів.

Згідно вимог ст. 220 КПК України регламентовано, що клопотання сторони захисту, потерпілого і його представника чи законного представника, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, про виконання будь-яких процесуальних дій слідчий, прокурор зобов`язані розглянути в строк не більше трьох днів з моменту подання і задовольнити їх за наявності відповідних підстав. Про результати розгляду клопотання повідомляється особа, яка заявила клопотання. Про повну або часткову відмову в задоволенні клопотання виноситься вмотивована постанова, копія якої вручається особі, яка заявила клопотання, у а у разі неможливості вручення з об`єктивних причин - надсилається їй.

Статтею 303 КПК України передбачено рішення, дії чи бездіяльність слідчого або прокурора, які можуть бути оскаржені під час досудового розслідування.

Статтею 303 КПК України визначено вичерпний перелік рішень, дій чи бездіяльності слідчого або прокурора, які можуть бути оскаржені під час досудового розслідування. Так ч.2 ст. 303 КПК України встановлено, що скарги на інші рішення, тобто ті, що не передбачені ч. 1 цієї статті, не розглядаються під час досудового розслідування і можуть бути предметом розгляду під час підготовчого провадження у суді згідно з правилами статей 314-316 цього кодексу.

З огляду на викладене вбачається, що постанова слідчого про відмову в задоволенні клопотання про зміну правової кваліфікації правопорушення, не відноситься до рішення слідчого, прокурора яке може бути оскаржене під час досудового розслідування, відповідно до ст.303 КПК України.

Таким чином, враховуючи вищевказану процесуальну норму, з урахуванням предмету оскарження, визначеного ч. 1 ст. 303 КПК України, дана скарга подана на рішення слідчого, не підлягає оскарженню.

При цьому, згідно вимог ч. 5 ст. 110 КК України мотивувальна частина постанови слідчого повинна містити відомості про: зміст обставин, які є підставами для прийняття постанови; мотиви прийняття постанови, їх обґрунтування та посилання на положення цього Кодексу.

Відповідно до ст. 1 ЗУ «Про судову експертизу», судова експертиза - це дослідження експертом на основі спеціальних знань матеріальних об`єктів, явищ і процесів, які містять інформацію про обставини справи, що перебуває у провадженні органів досудового розслідування чи суду.

06.02.2018р. адвокатом ОСОБА_4 в інтересах потерпілого ОСОБА_5 було подано до слідчого СВ Івано-Франківського ВП ГУНП старшого лейтенанта поліції ОСОБА_3 клопотання за № 05/02/18-Д-2 про зміну правової кваліфікації кримінального правопорушення з ч.1 ст. 125 ККУ на ч. 1 ст. 126 ККУ та про призначення судової психологічної експертизи.

15.02.2018р. було отримано Постанову від 08.02.2018р. слідчого СВ Івано- Франківського ВП ГУНП старшого лейтенанта поліції ОСОБА_3 про відмову у задоволенні клопотання.

Проте, з рішенням слідчого погодитись не є за можливе, оскільки звернення потерпілої сторони з даним клопотанням обумовлене необхідністю доказування тих обставин, без встановлення яких неможливе повне та всебічне розслідування кримінального правопорушення, а тому слідчий суддя вважає вказане клопотання частково обґрунтованим.

Відповідно до положень ст. 242 КПК України, експертиза проводиться експертом за зверненням сторони кримінального провадження або за дорученням слідчого судді чи суду, якщо для з`ясування обставин, що мають значення для кримінального провадження, необхідні спеціальні знання.

Таким чином, слідчий суддя, розглянувши скаргу в межах питань, які були винесені на його розгляд сторонами кримінального провадження, та перевіривши надані в обґрунтування цих питань докази, з урахуванням вищенаведеного, прийшов до висновку, що скарга в частині скасування постанови слідчого про відмову у задоволенні клопотання про призначення експертизи у кримінальному провадженні є обґрунтованою та такою, що підлягає задоволенню.

Згідно ч. 1 ст. 244 КПК України, у разі відмови слідчого, прокурора в задоволенні клопотання сторони захисту про залучення експерта особа, що заявила відповідне клопотання, має право звернутися з клопотанням про залучення експерта до слідчого судді.

Відповідно до вимог ст. 160 КПК України, сторони кримінального провадження мають право звернутися до слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження із клопотанням про тимчасовий доступ до речей і документів, за винятком зазначених у статті 161 цього Кодексу.

Оскільки, з системного аналізу положень ст.ст. 242, 243, 244, 160-163 КПК України вбачається, що для проведення експертизи у кримінальному провадженні передбачена спеціальна процедура, яка в даному випадку не була реалізована, а відтак слідчий суддя дійшов висновку, що скарга в частині вимог про зобов`язання слідчого винести постанову про призначення психологічної експертизи з врахуванням питань, викладених у клопотанні, підлягає задоволенню, в решті вимог скарги слід відмовити.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 220, 303, 306, 307, 395 Кримінального процесуального кодексу України, слідчий суддя, -

У Х В А Л И В:
Скаргу задоволити частково.

Зобов`язати слідчого СВ Івано-Франківського ВП ГУНП старшого лейтенанта поліції ОСОБА_3 винести постанову про призначення психологічної експертизи з врахуванням питань, викладених у клопотанні.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1 .

Повний текст ухвали складено 16 березня 2018 року.