Справа № 201/2433/17-к
Провадження № - 1кп/201/186/2017
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
29 вересня 2017 року м. Дніпро

Жовтневий районний суд м. Дніпропетровська у складі судді ОСОБА_1 , за участі секретаря судового засідання ОСОБА_2 розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська кримінальне провадження № 0000050 відносно:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Дніпропетровська, громадянина України, українця, з неповною вищою освітою, не одруженого, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,
обвинуваченого у вчиненні злочину передбаченого ч. 2 ст. 296 КК України,
В підготовчому судовому засіданні приймали участь:
прокурор ОСОБА_4 , ОСОБА_5 ,
обвинувачений ОСОБА_3
захисник ОСОБА_6
потерпілий ОСОБА_7
потерпілий ОСОБА_8

ВСТАНОВИВ:
ОСОБА_3 01 січня 2017 року приблизно о 04 годині 00 хвилин знаходячись біля ТЦ «Материк» за адресою: м. Дніпро, вул. Марії Кюрі, 5 разом із невстановленими особами, перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, знаходячись в громадському місці, умисно, діючи спільно, з хуліганських спонукань, грубо порушуючи громадський порядок з мотивів явної неповаги до суспільства, та в очевидному ігноруванні існуючих в суспільстві правил поведінки, моральності та добропристойності, що супроводжувались особливою зухвалістю, вчинили хуліганські дії, застосувавши відносно потерпілого ОСОБА_7 насильство, яке виразилось в безпідставному нанесенні ОСОБА_3 удару правою ногою в голову, в область щелепи ОСОБА_7 , від чого останній впав на землю, чим останньому було спричинено ушкодження у вигляді після травматичного періондотиту, злам коронки 1-го зубу на верхній щелепі праворуч на ? синця та саднин обличчя, що за характером відноситься до легких тілесних ушкоджень, а також завдали фізичного болю. Також, невстановлені слідством особи діючи спільно, з хуліганських спонукань, грубо порушуючи громадський порядок з мотивів явної неповаги до суспільства, та в очевидному ігноруванні існуючих в суспільстві правил поведінки, моральності та добропристойності, що супроводжувались особливою зухвалістю, яка виразилася у застосуванні фізичного насильства, умисно штовхнули потерпілого ОСОБА_8 , внаслідок чого останній втратив рівновагу і впав на поверхню землі. Після цього невстановлені слідством особи з хуліганських спонукань, умисно нанесли ОСОБА_8 декілька ударів ногами в ділянку тулуба та спини, чим спричинили ОСОБА_8 фізичний біль.
Вказаними діями ОСОБА_3 вчинив злочин відповідальність за який передбачена ч. 2 ст. 296 КК України, а саме: хуліганство, тобто грубе порушення громадського порядку з мотивів явної неповаги до суспільства, що супроводжується особливою зухвалістю, вчинене групою осіб.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 свою вину у скоєному злочині визнав у повному обсязі, підтвердив фактичні обставини щодо вчиненого ним діяння та викладених у обвинувальному акті обставин, у скоєному розкаявся та пояснив, що в ніч з 31.12.2016 року на 01.01.2017 року він зі своїми незнайомими ОСОБА_9 з його дівчиною та його другом з дівчиною зустрічали Новий рік. Близько 3-4 годині ранку всі вони знаходились біля ТЦ «Материк». В цей час біля входу він побачив ОСОБА_7 , який йшов в його бік. Так як обвинувачений був у стані сильного сп`яніння, йому здалось, що ОСОБА_7 хоче його вдарити, а тому ОСОБА_3 на випередження наніс один удар правою ногою в область голови ОСОБА_7 від чого той впав і обвинувачений також впав. Після цього була бійка, хтось смикав обвинуваченого, однак ОСОБА_7 більше не били, потерпілого ОСОБА_8 обвинувачений не бив. Коли обвинувачений піднявся, то самостійно пішов звідти. Позовні вимоги ОСОБА_7 в частині відшкодування матеріальної шкоди обвинувачений визнав, а в частині морального відшкодування заперечував, посилаючись на його необґрунтованість. Щодо позову ОСОБА_8 , то обвинувачений заперечував проти його задоволення посилаючись на те, що він безпосередньо ОСОБА_8 шкоди не заподіював.

Крім повного визнання своєї вини, винність обвинуваченого у вчиненні злочину передбаченого ч. 2 ст. 296 КК України знайшла своє підтвердження у наданих сторонами кримінального провадження і досліджених в судовому засіданні доказах, а саме.

Показаннями потерпілого ОСОБА_7 , який в судовому засіданні пояснив, що в Новорічну Ніч він з ОСОБА_8 , дружиною та їх знайомим ОСОБА_10 з дружиною святкували Новий Рік. Приблизно о 04-00 годині ранку вони приїхали до ТЦ «Материк» де зайшли в середину, щоб купити води. Коли вони виходили з магазину то потерпілий йшов перший, а за ним йшов ОСОБА_7 , який перемовлявся з ОСОБА_3 . Вони вийшли і стали чекати таксі. На вулицю вийшов ОСОБА_3 , який вдарив потерпілого ногою в обличчя, від чого той впав та на деякий час втратив свідомість. Він відчув, що його хтось його б`є по тулубу, однак хто бив він не бачив, а удари були незначні, так як він був одягнений в дублянку і тілесних ушкоджень не лишилось. Також він бачив як ногами били ОСОБА_8 . Потерпілий виявив, що у нього вибиті зуби, а нападники продовжили обзивати їх. В цей час дружини викликали поліцію, яка затримала ОСОБА_9 з дівчиною, які були з ОСОБА_3 , однак потерпілий не бачив, щоб ОСОБА_9 когось бив.

Показаннями потерпілого ОСОБА_8 , який у судовому засіданні підтвердив на надав такі ж самі пояснення як потерпілий ОСОБА_7 та додав, що коли він виходив з магазину, ОСОБА_3 обізвав його нецензурною лайкою, але він не відреагував. Потерпілий з друзями вийшов і чекав таксі. В цей час потерпілий побачив як ОСОБА_7 впав, а біля нього стояв ОСОБА_3 . ОСОБА_8 кинувся на ОСОБА_3 та коли підбіг, то друзі останнього навалились на потерпілого і він впав, потягнувши за собою ОСОБА_3 . Після падіння його почали бити, однак хто саме бив він сказати не може. Дружини почали викликати поліцію і всі почали тікати, однак поліцейські затримали ОСОБА_9 з дружиною.

Враховуючи те, що обвинувачений, потерпілі та інші учасники процесу не оспорюють обставини кримінального провадження в частині часу, місця, способу, механізму, наслідків вчинення злочину, форми вини обвинуваченого і судом встановлено, що вони правильно розуміють зміст цих обставин, відсутні будь-які сумніви у добровільності та істинності їх позиції, суд, роз`яснивши учасникам кримінального провадження положення ст. 349 КПК України, ухвалив проводити судовий розгляд даного провадження щодо саме цих обставин із застосуванням правил ч. 3 ст. 349 КПК України, визнавши недоцільним дослідження доказів щодо обставин, які ніким з учасників кримінального провадження не оспорюються.

В зв`язку з тим, що обвинуваченим оспорюється розмір завданої шкоди, докази в цій частині судом досліджені в повному обсязі про що буде вказано нижче.

Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що вина ОСОБА_3 у вчиненні ним злочину доведена в повному обсязі і умисні дії ОСОБА_3 органом досудового слідства вірно кваліфіковані за ч. 2 ст. 296 КК України, як хуліганство, тобто грубе порушення громадського порядку з мотивів явної неповаги до суспільства, що супроводжується особливою зухвалістю, вчинене групою осіб.

При призначенні обвинуваченому ОСОБА_3 покарання, суд згідно з вимогами ст. 65 КК України враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, який являється злочином середньої тяжкості, дані про особу обвинуваченого, який не судимий, на обліку у лікаря нарколога та психіатра не перебуває, його вік, який навчається і позитивно характеризується за місцем

навчання.

До обставин, що пом`якшують покарання ОСОБА_3 відповідно до ст. 66 КК України, суд визнає його щире каяття.

Обставин, що обтяжують покарання ОСОБА_3 відповідно до ст. 67 КК України в судовому засіданні не встановлено.

З урахуванням викладеного суд вважає, що з метою виправлення та попередження нових злочинів, обвинуваченому слід призначити покарання виключно у виді позбавлення волі, оскільки саме таке покарання буде повністю відповідати ступеню тяжкості вчиненого злочину, конкретним його обставинам, даним про особу обвинуваченого, встановленим під час розгляду кримінального провадження обставинам, що пом`якшують покарання обвинуваченого, а також на думку суду, посприяє подальшому виправленню останнього та попередження вчинення ним нових злочинів.

Враховуючи висновок досудової доповіді, складеної Соборним районним сектором ЦМВ м. Дніпра Уповноваженого органу з питань пробації, тяжкість злочину, обставини злочину, що описано вище, особу обвинуваченого, суд приходить до висновку, що обвинувачений може стати на шлях виправлення без відбування покарання, а тому вважає за можливе звільнити його від відбування основного покарання з випробуванням.
Підстав для застосування до ОСОБА_3 положень ст. 69 КК України, а саме призначення покарання нижче нижчої межі встановленої санкцією статті суд не вбачає.
Вирішуючи заявлений потерпілим ОСОБА_7 цивільний позов про стягнення з обвинуваченого ОСОБА_3 матеріальної шкоди в розмірі 2 180 гривень суд вважає, що з урахуванням повного визнання позовних вимог обвинуваченим в цій частині та встановлених судом обставин його позовні вимоги мають бути задоволені на підставі ст. 1166 ЦК України.

Вирішуючи заявлений потерпілим ОСОБА_7 цивільний позов про стягнення моральної шкоди у розмірі 30 000 гривень, суд приходить до висновку, що позивачу, протиправними діями обвинуваченого спричинена значна моральна шкода, яка виразилась у моральних переживаннях потерпілого за своє здоров`я під час вчинення відносно нього протиправних дій, моральних переживаннях у зв`язку з нанесенням тілесних ушкоджень, моральних переживаннях пов`язаних з необхідністю додатково організовувати своє життя, так як потерпілий був вимушений відвідувати лікувальні та правоохоронні установи.

Визначаючи розмір моральної шкоди, яка підлягає відшкодуванню позивачу суд враховує характер та обсяг фізичних, душевних та психічних страждань позивача, завданих внаслідок злочину, характер немайнових втрат - порушення нормальних життєвих зв`язків, тривалість немайнових втрат. При цьому суд виходить із засад розумності, виваженості та справедливості і оцінює моральну шкоду, спричинену позивачу протиправними діями відповідачів в розмірі 5000 гривень, які підлягають стягненню з відповідача на користь позивача на підставі ст. ст. 1167 ЦК України.

Вирішуючи заявлений потерпілим ОСОБА_8 цивільний позов про стягнення з обвинуваченого ОСОБА_3 матеріальної шкоди в розмірі 19 500 гривень суд вважає, що вказані позовні вимоги підлягають задоволенню на підставі ст. 1166 ЦК України, так як в судовому засіданні встановлено, що саме внаслідок протиправних дій ОСОБА_3 та невстановлених осіб було пошкоджено куртку потерпілого, вартість якої, згідно товарного чеку, наданого потерпілим складає 19 500 гривень.

Посилання обвинуваченого в обґрунтування заперечень на те, що він безпосередньо пошкоджень куртці не завдав, суд не приймає до уваги, так як куртка пошкоджена в ході злочинних дій обвинуваченого та невстановлених осіб, які діяли спільно, а отже кожен з них несе цивільну відповідальність солідарно і, в разі встановлення таких осіб в майбутньому, обвинувачений вправи пред`явити до них вимоги в порядку регресу.

Вирішуючи заявлений потерпілим ОСОБА_8 цивільний позов про стягнення моральної шкоди у розмірі 30 000 гривень, суд приходить до висновку, що позивачу, протиправними діями обвинуваченого спричинена моральна шкода, яка виразилась у моральних переживаннях потерпілої за своє здоров`я під час вчинення відносно нього протиправних дій; моральних переживаннях у зв`язку з спричиненням йому матеріальної шкоди.

Визначаючи розмір моральної шкоди, яка підлягає відшкодуванню позивачу суд враховує характер та обсяг фізичних, душевних та психічних страждань позивача, завданих внаслідок злочину, характер немайнових втрат, їх тривалість. При цьому суд виходить із засад розумності, виваженості та справедливості і оцінює моральну шкоду, спричинену позивачу протиправними діями відповідачів в розмірі 3 000 гривень, які підлягають стягненню з відповідача на користь позивача на підставі ст. ст. 1167 ЦК України.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 374-376 КПК України, -

УХВАЛИВ:
ОСОБА_3 визнати винним у вчиненні злочину передбаченого ч.2 ст. 296 КК України та призначити йому покарання у виді позбавлення волі строком на один рік.

Звільнити ОСОБА_3 від відбування призначеного покарання на підставі ст. 75 КК України з випробовуванням, призначивши іспитовий строк один рік.

На підставі п. 2, 3 ст. 76 КК України зобов`язати засудженого ОСОБА_3 не виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу кримінально-виконавчої інспекції, повідомляти кримінально-виконавчу інспекцію про зміну місця проживання.

Позовні вимоги ОСОБА_7 до ОСОБА_3 задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_7 матеріальну шкоду в розмірі 2 180 гривень та моральну шкоду в розмірі 5 000 гривень, а всього 7 180 гривень.

Позовні вимоги ОСОБА_8 до ОСОБА_3 задовольнити у повному обсязі.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_8 матеріальну шкоду в розмірі 19 500 гривень та моральну шкоду в розмірі 3 000 гривень, а всього 22 500 гривень.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, яка може бути подана сторонами кримінального провадження до апеляційного суду Дніпропетровської області через Жовтневий районний суд м. Дніпропетровська протягом тридцяти діб з дня проголошення вироку суду.

Суддя: ОСОБА_1