АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД М. КИЄВА
Справа №11-кп/796/759/2018 Головуючий в І інстанції ОСОБА_1
Категорія: ч. 2 ст. 185 КК України Суддя - доповідач ОСОБА_2

У х в а л а
І м е н е м У к р а ї н и

28 березня 2018 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду м. Києва у складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

за участю секретаря судового

засідання ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві в режимі відеоконференцзвязку з Київським СІЗО матеріали кримінального провадження кримінального провадження №0008392 за апеляційною скаргою захисника обвинуваченого ОСОБА_6 адвоката ОСОБА_7 на вирок Святошинського районного суду м. Києва від 15 грудня 2017 року щодо обвинуваченого

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Нова Каховка Херсонської області, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого 28.11.2016 року вироком Броварського міськрайонного суду Київської області з ч. 2 ст. 185 КК України до покарання, у виді позбавлення волі на строк 1 (один) рік, з випробуванням з іспитовим строком 1 (один) рік,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15, ч. 2 ст. 185 КК України,

за участю учасників кримінального провадження:

прокурора ОСОБА_8 ,

захисника ОСОБА_7 ,

обвинуваченого ОСОБА_6 ,

В с т а н о в и л а :

Вироком Святошинського районного суду м. Києва від 15 грудня 2017 року ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнано винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст.15, ч. 2 ст. 185 КК України та призначено йому покарання у виді позбавлення волі на строк 2 (два) роки.
На підставі ст. 71 КК України до даного вироку частково приєднано не відбуте покарання згідно вироку Броварського міськрайонного суду Київської області від 28.11.2016р. у виді позбавлення волі на строк 1 (один) місяць і остаточно призначено ОСОБА_6 покарання у виді позбавлення волі на строк 2 (два) роки 1 (один) місяць.
Міру запобіжного заходу до вступу вироку в законну силу ОСОБА_6 залишено без змін тримання під вартою в Державній установі «Київський слідчий ізолятор» Міністерства юстиції України.
Вказано строк відбуття покарання ОСОБА_6 обчислювати з моменту його затримання - 21.09.2017 року.

Згідно вироку, ОСОБА_6 , 21.09.2017 приблизно о 16 годині 30 хвилин, знаходячись в приміщенні торгівельного залу гіпермаркету "Караван", розташованого по вул. Сім`ї Сосніних, 17 у місті Києві, намагався повторно таємно викрасти чуже майно, належне ТОВ «Ф.С.К м. Київ», однак не довів злочин до кінця з причин, які не залежали від його волі.
Так, ОСОБА_6 , 21.09.2017, приблизно о 16.05, знаходячись у приміщенні торгівельного залу гіпермаркету «Караван», розташованого по вул. Сім`ї Сосніних, 17 у м. Києві, вирішив вчинити крадіжку чужого майна, яке належить ТОВ «"Ф.С.К" м. Київ».
З метою виконання свого злочинного умислу, ОСОБА_6 , продовжуючи знаходитись в приміщенні торгівельного залу вказаного гіпермаркету, вважаючи, що за його діями ніхто з оточуючих не спостерігає, з метою обернення на свою користь та особистого збагачення, взяв з торгових полиць чуже майно, яке належить ТОВ «"Ф.С.К" м. Київ», а саме:
-пляшку горілки Фінляндія, 0,5, штрих-код 864054, вартістю 164 грн. 45 коп.; філе куряче в/к, 0,480 кг, штрих-код 918968, вартістю 79 грн. 1 коп. які заховав за пояс своїх штанів, а також:
-труси чоловічі, марка, штрих-код 286049, вартістю 46 грн. 4 коп.; термокальсони чоловічі, марка р 48050, штрих-код 274255, вартістю 103 грн. 7 коп.; шкарпетки чоловічі, спорт, р. 29, штрих-код 944966, вартістю 19 грн. 28 коп., які одягнув на себе, а всього майна на загальну суму 412 грн. 93 коп.
Маючи намір таємно викрасти дане чуже майно, ОСОБА_6 , 21.09.2017, приблизно о 16 годині 30 хвилин, виконавши всі дії, які вважав необхідними для доведення злочину до кінця, а саме: винести викрадене майно та розпорядитися ним, не розрахувавшись на касі, направився до виходу з торгівельного залу, однак, довести злочин до кінця не зміг з причин, що не залежали від його волі, оскільки був затриманий працівниками охорони гіпермаркету «Караван», разом з наявним при ним чужим майном, належним ТОВ «"Ф.С.К" м. Київ».

Кримінальне провадження розглянуто судом в порядку ч. 3 ст. 349 КПК України.

Не погоджуючись з вироком суду, захисник обвинуваченого ОСОБА_6 адвокат ОСОБА_7 подав апеляційну скаргу, в якій не оспорюючи фактичних обставин справи та правильність кваліфікації дій обвинуваченого, просить вирок Святошинського районного суду м. Києва від 15 грудня 2017 року змінити, пом`якшити обвинуваченому ОСОБА_6 покарання ч. 2 ст. 15, ч. 2 ст. 185 КК України та остаточне покарання, призначене за сукупністю вироків на підставі ст. 71 КК України.
За доводами апелянта вирок суду першої інстанції підлягає зміні у зв`язку з невідповідністю призначеного судом покарання ступеню тяжкості кримінального правопорушення та особі обвинуваченого.
В обґрунтування своїх вимог апелянт вказує на те, що обвинуваченому ОСОБА_6 призначено покарання, яке за своїм видом та розміром наближене до максимальної межі санкції, передбаченої ч. 2 ст. 185 КК України, що, на думку апелянта, не обґрунтовується ані ступенем тяжкості вчиненого злочину, ані обставинами, що пом`якшують покарання, при цьому не було встановлено жодної обставини яка обтяжує.
Крім цього адвокат ОСОБА_7 стверджує, що вчинений обвинуваченим замах на крадіжку є незакінченим злочином, його предмет складають - пляшка горілки, куряче філе, труси, термокальсони та шкарпетки, на загальну суму 412 грн. 93 коп., що свідчить про мінімальну ступінь тяжкості злочину і, на думку апелянта, явно не відповідає призначеному покаранню у виді позбавлення волі на строк 2 роки.

Іншими учасниками кримінального провадження вирок суду не оскаржувався.

Заслухавши доповідь судді, пояснення захисника та обвинуваченого, які підтримали апеляційну скаргу захисника, та просили її задовольнити, пояснення прокурора, яка заперечувала проти апеляційної скарги захисника та просила її залишити без задоволення, а вирок суду без змін, провівши судові дебати та надавши обвинуваченому останнє слово, перевіривши матеріали кримінального провадження та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга захисника підлягає до задоволення з таких підстав.
Відповідно до приписів ч. 1 ст. 404 КПК України, суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.
Мотивуючи доведеність вини обвинуваченого ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення, що йому інкримінується, суд першої інстанції послався на показання обвинуваченого, який повністю визнав свою вину і підтвердив фактичні обставини справи.
Після цього, суд першої інстанції, встановивши, що показання обвинуваченого повністю відповідають фактичним обставинам кримінального провадження, за погодженням з учасниками судового розгляду, з`ясувавши правильність розуміння ними змісту цих обставин та відсутність заперечень, сумнівів у добровільності та істинності їх позицій, роз`яснивши правові наслідки застосування положень ч. 3 ст. 349 КПК України, визнав недоцільним дослідження інших доказів.
А тому, висновок суду про доведеність винуватості ОСОБА_6 у вчиненні закінченого замаху на таємне викрадення чужого майна ( крадіжка), вчинена повторно, тобто кримінальному правопорушенні, передбаченому ч. 2 ст. 15, ч. 2 ст. 185 КК України за обставин, викладених у вироку, відповідно до ч. 2 ст. 394 КПК України колегією суддів не перевіряються, оскільки фактичні обставини справи в суді першої інстанції учасниками процесу не оспорювалися, стосовно них відповідно до вимог ч. 3 ст. 349 КПК України докази в судовому засіданні не досліджувалися, і вони в апеляційній скарзі не оскаржуються.
За встановлених судом фактичних обставин справи, дії ОСОБА_6 правильно кваліфіковані за ч. 2 ст. 15, ч. 2 ст. 185 КК України, і в цій частині вирок суду не оскаржується також.

Що стосується апеляційних доводів захисника про невідповідність призначеного судом покарання ступеню тяжкості кримінального правопорушення та особі обвинуваченого, то колегія суддів вважає їх обґрунтованими, виходячи з наступного.
Статтею 65 КК України визначені загальні засади призначення покарання, відповідно до яких: 1) суд призначає покарання в межах санкції статті ( санкції частини статті) Особливої частини цього Кодексу, що передбачає відповідальність за вчинений злочин; відповідно до положень Загальної частини цього Кодексу, враховуючи ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Саме через загальні засади призначення покарання, реалізуються принципи законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання.

Призначаючи покарання, у кожному конкретному випадку, суди мають дотримуватися вимог кримінального закону й зобов`язані враховувати ступінь тяжкості вчиненого злочину, дані про особу винного, конкретні обставини справи та обставини, що пом`якшують і обтяжують покарання. Таке покарання має бути необхідним і достатнім для виправлення засудженого та попередження нових злочинів.

На думку колегії суддів, суд першої інстанції при призначенні ОСОБА_6 виду покарання, дотримався вищезазначених норм, і з зазначенням цього у вироку, врахував ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення та дані про особу обвинуваченого, зокрема, те, що обвинувачений раніше судимий, і обґрунтовано, на думку колегії суддів, дійшов висновку про неможливість виправлення і перевиховання обвинуваченого без ізоляції від суспільства.
Разом з тим, на думку колегії суддів, судом першої інстанції при визначенні розміру покарання не було враховано конкретні обставини вчиненого ОСОБА_6 кримінального правопорушення, а саме викрадення пляшки горілки, курячого філе, трусів, термокальсонів та шкарпеток; вартість викраденого майна, яка складає 412 грн. 93 коп., ту обставину, що злочин не був закінчений, а відтак ніякої шкоди потерпілому фактично спричинено не було, адже майно було повернуто. Окрім того, наявна обставина, що пом`якшує покарання обвинуваченого - це його щире каяття, та не встановлено обставин, що обтяжують покарання.
Сукупність наведених обставин, які належним чином не були враховані судом першої інстанції при призначенні покарання, знижують фактичний ступінь тяжкості вчиненого обвинуваченим ОСОБА_6 кримінального правопорушення і утворюють підставу для висновку про можливість призначення за ч. 2 ст. 15, ч. 2 ст. 185 КК України мінімального строку позбавлення волі.
Остаточне покарання ОСОБА_6 призначено за сукупністю вироків, а саме з врахуванням вироку Броварського міськрайонного суду Київської області від 28 листопада 2016 року, яким він був засуджений до 1 року позбавлення волі та звільнений від відбування покарання з випробуванням, іспитовим строком на 1 рік. При цьому судом застосовувався принцип часткового приєднання до покарання, призначеного за оскаржуваним вироком не відбутої частини покарання за попереднім вироком, а саме одного місяця позбавлення волі.

За цим же принципом має бути визначено остаточне покарання обвинуваченому ОСОБА_6 і колегією суддів.

Саме таке покарання, на думку колегії суддів, буде справедливим, необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого ОСОБА_6 та попередження вчинення ним нових злочинів.

На підставі викладеного, колегія суддів доходить висновку про задоволення апеляційної скарги захисника та зміни вироку в частині призначеного покарання.

Керуючись ст. 376, ст. ст. 404, 405, 407, 418 КПК України, колегія суддів,

У х в а л и л а :

Апеляційну скаргу обвинуваченого захисника обвинуваченого ОСОБА_6 адвоката ОСОБА_7 задовольнити.

Вирок Святошинського районного суду м. Києва від 15 грудня 2017 року щодо ОСОБА_6 за ч. 2 ст. 15, ч. 2 ст. 185 КК України змінити.

Пом`якшити ОСОБА_6 покарання, призначене за ч. 2 ст. 15, ч. 2 ст. 185 КК України до 1 ( одного) року позбавлення волі.

На підставі ст. 71 КК України з урахуванням не відбутої частини покарання за вироком Броварського міськрайонного суду Київської області від 28.11.2016 року визначити остаточне покарання ОСОБА_6 у виді 1 року 1 місяця позбавлення волі.

В решті вирок суду залишити без змін.

Ухвала може бути оскаржена до суду касаційної інстанції протягом трьох місяців з дня її проголошення, а обвинуваченим, який тримається під вартою в той же строк з моменту отримання копії ухвали.

Судді:

__________ _______________ ____________

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4