УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
22 листопада 2017 року м. Київ

Слідчий суддя Шевченківського районного суду м. Києва ОСОБА_1 , розглянувши скаргу ОСОБА_2 на бездіяльність слідчого,

у с т а н о в и в:
До Шевченківського районного суду м. Києва надійшла скарга ОСОБА_2 на бездіяльність посадових осіб Національної поліції України.

На обґрунтування скарги заявник зазначила, що вона є потерпілою у кримінальному провадженні № 120 171 001 000 019 86, де досудове розслідування здійснюється слідчим Шевченківського УП ГУНП у м. Києві ОСОБА_3 . Водночас останній, на думку заявника, не виконує належним чином свої службові обов`язки та не здійснює досудове розслідування.

У зв`язку з цим гр. ОСОБА_2 просила слідчого суддя прийняти заходи щодо активізації досудового розслідування та усунення бездіяльності слідчого.

Слідчий суддя, вивчивши скаргу, долучені до неї документи, дійшов висновку про таке.

Частиною 1 статті 303 КПК визначені види бездіяльності слідчого, які можуть бути оскаржені під час досудового розслідування.

Відповідно до положень вказаної статті бездіяльність слідчого, яка може бути оскаржена під час досудового розслідування полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР, неповерненні тимчасово вилученого майна, нездійсненні інших процесуальних дій, які слідчий зобов`язаний вчинити у визначений КПК строк.

Також у порядку названої статті може бути оскаржене рішення слідчого, яким останній відмовив у задоволенні клопотання про проведення слідчих дій.

Вказаний у ст. 303 КПК перелік є вичерпним і розширеному тлумаченню не підлягає.

Однак, з наведеного у скарзі витікає, що заявник оскаржує бездіяльність слідчого, яка полягає у нездійсненні останнім процесуальних дій, які, на думку ОСОБА_2 є необхідними для встановлення осіб, винних у вчиненні кримінального правопорушення, за яким порушене кримінальне провадження № 120 171 001 000 019 86.

Водночас, приймаючи до уваги положення вищенаведеної статті, слідчий суддя дійшов висновку про те, що висунуті заявником у скарзі вимоги не підлягають оскарженню, оскільки не відповідають переліку, визначеному ст. 303 КПК.

У силу ч.1 ст.7 КПК зміст та форма кримінального провадження повинні відповідати загальним засадам кримінального провадження, до яких, зокрема, віднесені змагальність сторін та диспозитивність.

Наведене дає підстави для висновку, що слідчий суддя під час розгляду скарг, поданих на досудовому розслідуванні, має керуватися положеннями ст. 7 КПК.

Враховуючи, що змагальність у кримінальному провадженні передбачає самостійне обстоювання сторонами своїх правових позицій (ч.1 ст.22 КПК), приймаючи до уваги положення про те, що сторони кримінального провадження є вільними у використанні своїх прав (ч.1 ст.26 КПК), слідчий суддя діє лише в межах визначених КПК повноважень та не має права на свій розсуд визначати предмет оскарження або ж самостійно формулювати вимоги скарги. Відповідно до ст. 22, 26 КПК зазначене віднесене виключно до прав особи, яка звернулася з відповідною скаргою.

Отже, заявником оскаржується не конкретизована бездіяльність слідчого, що свідчить про оскарження бездіяльності, яка у порядку ст. 303 КПК оскарженню не підлягає.

Враховуючи викладене, слідчий суддя на підставі ч.4 ст.304 КПК має відмовити у відкритті провадження.

На підставі зазначеного, керуючись ст. 7, 22, 26, 135, 303, 304, слідчий суддя

у х в а л и в :
У відкритті провадження за скаргою ОСОБА_2 на бездіяльність слідчого Шевченківського УП ГУНП у м. Києві ОСОБА_3 у кримінальному провадженні № 120 171 001 000 019 86 відмовити.

Ухвала може бути оскаржена до Апеляційного суду м. Києва протягом п`яти днів з дня отримання копії судового рішення.

Слідчий суддя ОСОБА_1