В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
01.03.2018 Справа №607/3390/15-к

Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1

при секретарі с/з ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду, в м. Тернополі кримінальне провадження, відомості про яке внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000243 від 04 лютого 2015 року про обвинувачення:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Тернополя, громадянина України, з середньо-спеціальною освітою, неодруженого, непрацюючого, зареєстрованого та проживаючого за адресою АДРЕСА_1 , раніше судимого:

- 09 липня 2010 року Тернопільським міськрайонним судом за ч. 1 ст. 162, ч. 3 ст. 185 КК України до позбавлення волі строком на 3 роки 3 місяці. 30 серпня 2011 року звільнений від відбування покарання на підставі ст. 3 п. «А» Закону України «Про амністію»;

- 19 серпня 2016 року Святошинським районним судом м. Києва за ч. 1 ст. 162 КК України до обмеження волі у виді 1 року 4 місяці 8 днів,

обвинуваченого у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст. 185 КК України, за участю прокурора ОСОБА_4 , захисника-адвоката ОСОБА_5 , обвинуваченого ОСОБА_3 , -

ВСТАНОВИВ:

В обвинуваченого ОСОБА_3 30 вересня 2014 року о 06 год. 00 хв., який перебував у дворі будинку АДРЕСА_2 , виник злочинний намір направлений на таємне викрадення чужого майна. Реалізовуючи свій злочинний намір, 30 вересня 2014 року о 06 год. 00 хв. ОСОБА_6 , який перебував у дворі будинку АДРЕСА_2 , побачив ланцюжок із підвіскою, який знаходився на землі поруч ОСОБА_7 , усвідомлюючи те, що даний ланцюжок, виготовлений із золота 585 проби із підвіскою, яка виготовлена із золота 585 проби, належить ОСОБА_7 , скориставшись тим, що ОСОБА_7 стояла до ОСОБА_8 спиною та не могла помітити його дії, підняв ланцюжок, який був виготовлений із золота 585 проби вагою 10,21 грами, вартістю 6126 гривень із підвіскою, яка виготовлена із золота 585 проби, вагою 3,25 гр., вартістю 1950 гривень та поклав у праву кишеню куртки, чорного кольору, в яку був одягнений. В подальшому ОСОБА_3 з місця злочину втік, спричинивши своїми умисними діями ОСОБА_7 шкоду на загальну суму 8076 гривень.

Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 свою вину у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст. 185 КК України визнав повністю, підтвердив зазначені в обвинувальному акті обставини щодо часу, місця та способу вчинення ним крадіжки - викрадення ланцюжка і підвіски, та суми завданої шкоди. Показав що, 30 вересня 2014 року о 06 год. 00 хв. перебуваючи у дворі будинку АДРЕСА_2 , побачив ланцюжок із підвіскою, який знаходився на землі поруч ОСОБА_7 , скориставшись тим, що вона стояла до нього спиною та не могла помітити його дії, підняв ланцюжок із підвіскою, які виготовлені із золота та поклав у праву кишеню куртки, чорного кольору, в яку був одягнений. Про скоєне щиро шкодує. Цивільний позов потерпілої визнає в повному обсязі.

Крім власного визнання вини, обвинувачений ОСОБА_3 повністю погодився зі всіма доказами, що були зібрані під час досудового розслідування і підтверджували його винуватість у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст. 185 КК України, згідно повідомлення про підозру та обвинувального акта, відмовившись від їх дослідження під час судового розгляду.

З`ясувавши думку учасників судового провадження про визначення обсягу доказів, що підлягають дослідженню, та порядку їх дослідження, суд, у відповідності до вимог ч.3 ст. 349 КПК України, визнає недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються, з`ясувавши правильність розуміння обвинуваченим зміст цих обставин, чи немає сумнівів у добровільності його позиції, а також роз`яснивши йому, що у такому випадку він буде позбавлений права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.

Таким чином, суд приходить до переконання про доведеність винуватості ОСОБА_8 у вчиненні злочину та кваліфікує його дії за ч. 2 ст. 185 КК України, як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинена повторно.

При призначенні покарання обвинуваченій ОСОБА_9 , суд відповідно до вимог ст.ст. 50, 65 КК України, враховує ступінь тяжкості, характер та наслідки вчиненого злочину, його ставлення до нього та поведінку після його вчинення, особу винної, зокрема те, що він раніше судимий, не працює, на утриманні малолітня дитина, стан його здоров`я, обставини, які пом`якшують покарання - визнання ним своєї вини, щире каяття у вчиненому, часткове відшкодування заподіяної шкоди. Обставини, які обтяжують покарання відсутні. Підстав для застосування ст. 69 КК України, при призначенні покарання обвинуваченому, суд не вбачає.

Аналізуючи вищенаведене, суд приходить до переконання, що з метою виправлення та перевиховання обвинуваченого ОСОБА_3 , йому слід призначити покарання в межах санкції статті обвинувачення у виді обмеження волі. Вищевказане покарання суд вважає необхідним та достатнім для досягнення мети не лише кари за вчинене обвинуваченого, а й буде слугувати для його виправлення та попередження вчинення нових злочинів як обвинуваченим так і іншими особами.

Крім цього, згідно вироку Святошинського районного суду м. Києва від 19 серпня 2016 року, ОСОБА_3 визнано винним у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 162 КК України та призначено покарання у виді 1 року 4 місяці 8 днів обмеження волі. Беручи до уваги те, що злочин, за яким обвинувачений ОСОБА_3 притягується до кримінальної відповідальності (за даним вироком) був вчинений ним до постановлення вироку від 19 серпня 2016 року, остаточне покарання йому слід призначити за правилами ч. 4 ст. 70 КК України, за сукупністю злочинів, шляхом поглинення менш суворого покарання, більш суворим покаранням.

Потерпілою ОСОБА_7 було заявлено цивільний позов до ОСОБА_3 про стягнення в її користь 8076 гривень матеріальної шкоди та 5000 гривень моральної шкоди.

Вирішуючи заявлений цивільний позов потерпілої слід зазначити наступне. Згідно ст. 1167 ЦК України, моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини. Відповідно до ст. 1166 ЦК України, майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

При визначенні суми на відшкодування моральної шкоди, суд виходить із засад розумності, виваженості та справедливості, а також враховує моральні страждання потерпілої, що мали місце внаслідок заподіяних обвинуваченим діянь, а також перенесених потерпілою негативних наслідків, що настали у зв`язку із цим у виді моральних страждань.

Під час судового розгляду ОСОБА_3 визнано розмір заподіяної шкоди потерпілій, за таких обставин, суд вважає, що заявлений потерпілою цивільний позов підлягає до задоволення в повному обсязі.

Керуючись наведеним, а також ст.ст. 373, 374 КПК України, суд,-

УХВАЛИВ:

ОСОБА_10 визнати винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст. 185 КК України та призначити йому покарання за цією статтею у виді обмеження волі на строк 1 (один) рік.

На підставі ч. 4 ст. 70 КК України, за сукупністю злочинів, шляхом поглинення менш суворого покарання, що призначене за даним вироком, більш суворим, що призначено за попереднім вироком Святошинського районного суду м. Києва від 19 серпня 2016 року, визначити ОСОБА_3 покарання у виді обмеження волі на строк 1 (один) рік 4 (чотири) місяці 8 (вісім) днів.

Зарахувати ОСОБА_3 у строк покарання, остаточно призначеного за сукупністю злочинів покарання, відбуте повністю за попереднім вироком.

Вважати покарання призначене за цим вироком ОСОБА_3 повністю відбуте.

Запобіжний захід ОСОБА_3 у вигляді тримання під вартою скасувати та звільнити засудженого з-під варти в залі судового засідання у зв`язку з фактичним відбуттям ОСОБА_3 , покарання, призначеного цим вироком суду.

Цивільний позов ОСОБА_7 задовольнити в повному обсязі, стягнувши на її користь з ОСОБА_3 8076 (вісім тисяч сімдесят шість) грн. матеріальної шкоди та 5000 (п`ять тисяч) грн. моральної шкоди.

Вирок може бути оскаржений до Апеляційного суду Тернопільської області через Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області, шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок, якщо інше не передбачено КПК України, набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Обвинуваченому та прокурору копія вироку вручається негайно після його проголошення. Учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні, копія судового рішення надсилається не пізніше наступного дня після ухвалення.
Головуючий суддяОСОБА_1