Справа № 438/278/18
Номер провадження 1-кп/438/76/2018
В И Р О К
Іменем України
06 квітня 2018 року м. Борислав

Бориславський міський суд Львівської області у складі:

головуючої судді ОСОБА_1

секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

за участю прокурора ОСОБА_3

обвинуваченого ОСОБА_4

захисника ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Бориславі кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000166 про обвинувачення ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Борислава Львівської області, громадянина України, освіта середня технічна, неодружений, не працює, проживає та зареєстрований: АДРЕСА_1 , раніше судимого вироком Бориславського міського суду Львівської області від 22.01.2018р. за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.185 КК України до покарання у виді громадських робіт строком 80 годин,

який обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.389 КК України,

встановив:
ОСОБА_4 , будучи засудженим 22 січня 2018 року Бориславським міським судом Львівської області, за вчинення кримінального правопорушення передбаченою ч. 1 ст.185 КК України до покарання у виді громадських робіт строком 80 годин. 22 березня 2018 року взятий на облік Дрогобицьким міськрайонним відділом з питань пробації як засуджений. ОСОБА_4 під підпис ознайомлений з порядком та умовами відбування покарання у виді громадських робіт згідно ст.56 КК України та ст. 40 КВК України, а також роз`яснено зміст ч.2 ст.389 КК України і ст.37 КВК України, зокрема останньому було роз`яснено, що згідно ч. 2 ст. 40 КВК України, стосовно особи, яка ухиляється від відбування покарання у виді громадських робіт, кримінально-виконавча інспекція надсилає матеріали прокуророві для вирішення питання про притягнення до кримінальної відповідальності відповідно до статті 389 КК України. Однак, в порушення вимог ст. 40 КВК України 22.03.2018р. ОСОБА_4 відмовився від відбування громадських робіт та їх відпрацювання, при цьому письмово зазначив, що не бажає цього робити з особистих переконань та просив замінити йому громадські роботи іншим видом покарань.
Таким чином, ОСОБА_4 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 389 КК України, а саме: ухилення від відбування громадських робіт.
Під час досудового розслідування 29 березня 2018 року між заступником начальника Бориславського відділу Дрогобицької місцевої прокуратури молодшим радником юстиції ОСОБА_3 , якому на підставі ст.37 КПК України надані повноваження прокурора у кримінальному провадженні за №0000166 від 23.03.2018 року, та обвинуваченим ОСОБА_4 за участю захисника-адвоката ОСОБА_5 з іншого боку укладена угода про визнання винуватості.
Згідно з вказаною угодою ОСОБА_4 повністю і беззастережно визнав свою винуватість у вчиненому кримінальному правопорушенні, передбаченому ч.2 ст.389 КК України.
Сторонами узгоджено, що затвердженою угодою ОСОБА_4 за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.389 КК України буде призначене покарання у виді 1 (одного) місяця арешту, на підставі ст.72 КК України остаточно призначити покарання у виді арешту строком 1 (один) місяць 10 (десять) днів.
Угода підписана сторонами та разом із обвинувальним актом, надійшла до суду.
Розглядаючи питання про затвердження вказаної угоди про визнання винуватості, суд приходить до такого висновку.
Згідно з п.1 ч.3 ст.314 КПК України при прийнятті рішення у підготовчому судовому засіданні суд має право, зокрема, затвердити угоду.
Відповідно до ст. 468, ч.4 ст.469 КПК України у кримінальному провадженні може бути укладена угода між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим про визнання винуватості, яка може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості, тяжких злочинів, внаслідок яких шкода завдана лише державним чи суспільним інтересам.
Судом встановлено в підготовчому судовому засіданні, що ОСОБА_4 обґрунтовано обвинувачується у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст. 389 КК України, який відповідно до ст. 12 КК України, є злочином середньої тяжкості.
При цьому судом встановлено, що обвинувачений ОСОБА_4 розуміє права визначені ч. 4 ст. 474 КПК України, наслідки укладення та затвердження даної угоди, передбачені ч. 2 ст. 473 КПК України, характер обвинувачення, вид покарання, а також інші заходи, які будуть застосовані до нього у разі затвердження угоди судом, які у підготовчому судовому засіданні йому додатково роз`яснені, визнав свою вину у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.389 КК України, підтвердив обставини, викладені у пред`явленому йому обвинуваченні та надав згоду на призначення узгодженого сторонами угоди про визнання винуватості покарання.
Прокурор вважає за доцільне затвердити угоду про визнання винуватості, укладену між ним та ОСОБА_4 , за участі захисника ОСОБА_5 як таку, що відповідає вимогам закону та призначити ОСОБА_4 обумовлене в угоді покарання.
Відповідно до вимог ст. 475 КПК України, якщо суд переконається, що угода може бути затверджена, він ухвалює вирок, яким затверджує угоду та призначає узгоджену сторонами міру покарання.
На підставі наведеного, суд приходить до переконання, що умови угоди про визнання винуватості від 29.03.2018 року, укладеної між заступником начальника Бориславського відділу Дрогобицької місцевої прокуратури молодшим радником юстиції ОСОБА_3 та обвинуваченим ОСОБА_4 за участю захисника-адвоката ОСОБА_5 , відповідають вимогам КПК України, міра покарання, узгоджена сторонами угоди, відповідає санкції передбаченій ч.2 ст. 389 КК України, укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дій будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.
З огляду на викладене, суд приходить до висновку про можливість затвердження вказаної угоди про визнання винуватості із призначенням обвинуваченому узгодженої в угоді міри покарання.
Речові докази у кримінальному провадженні відсутні.
Витрат на залучення експерта у справі немає.
Керуючись ст.124 Конституції України, ст.ст.71, 72 , ч.2 ст.389 КК України, ст. ст.314, 368- 370, 374, 474, 475КПК України, суд
ухвалив:
затвердити угоду про визнання винуватості від 29.03.2018 року, укладену між заступником начальника Бориславського відділу Дрогобицької місцевої прокуратури молодшим радником юстиції ОСОБА_3 та обвинуваченим ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за участю захисника-адвоката ОСОБА_5 ;
визнати ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Борислав Львівської області, винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.389 КК України і призначити йому покарання у виді 1 (одного) місяця арешту;
відповідно до ч.1 ст.71, ст.72 КК України до призначеного покарання повністю приєднати невідбуте покарання за вироком Бориславського міського суду Львівської області від 22.01.2018р. та остаточно призначити покарання у виді арешту строком 1 (один) місяць 10 (десять) днів.
Роз`яснити сторонам угоди, що у разі невиконання угоди про визнання винуватості прокурор має право звернутися до суду, який затвердив таку угоду, з клопотанням про скасування вироку. Клопотання про скасування вироку, яким затверджена угода, може бути подано протягом встановлених законом строків давності притягнення до кримінальної відповідальності за вчинення відповідного кримінального правопорушення.
Вирок може бути оскаржений до Апеляційного суду Львівської області шляхом подачі апеляційної скарги через Бориславський міський суд Львівської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Вирок суду на підставі угоди між обвинуваченим і прокурором про визнання винуватості може бути оскаржений з підстав, передбачених ч. 4ст. 394 КПК України: обвинуваченим (його захисником) виключно з підстав призначення судом покарання суворішого ніж узгоджене сторонами угоди, ухвалення вироку без його згоди на призначення покарання, невиконання судом вимог, встановлених частинами 4, 6, 7 ст. 474 КПК України, у тому числі не роз`яснення йому наслідків укладення угоди; прокурором виключно з підстав: призначення покарання менш суворого, ніж узгоджене сторонами угоди, затвердження судом угоди у провадженні, в якому, згідно зі ч. 4 ст. 469 КПК України, угода не може бути укладена.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку на його оскарження, а у разі оскарження, після перегляду справи судом апеляційної інстанції, якщо вирок не буде скасовано.
Копія вироку може бути отримана всіма учасниками судового провадження в Бориславському міському суді Львівської області. Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору.

Суддя ОСОБА_1