Дата документу Справа № 335/1713/18
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
ЄУ № 335/1713/18 Слідчий суддя ОСОБА_1
Провадж. №11-сс/778/281/18 Доповідач 2 інст. ОСОБА_2

УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
колегія суддів судової палати у кримінальних справах апеляційного суду Запорізької області у складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

при секретарі ОСОБА_5 ,

за участю:

прокурора ОСОБА_6 ,

підозрюваного ОСОБА_7 ,
захисника ОСОБА_8
розглянула 19 березня 2018року у відкритому судовому засіданні в м. Запоріжжі матеріали справи за апеляційною скаргою прокурора ОСОБА_6 на ухвалу слідчого судді Орджонікідзевського районного суду м.Запоріжжя від 22 лютого 2018 року, якою залишено без задоволення клопотання про обрання запобіжного заходу у виді домашнього арешту, та застосовано запобіжний захід у виді особистого зобов`язання відносно

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

підозрюваного у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.364 КК України.

Як вбачається з матеріалів провадження, старший слідчий СУ ГУНП України в Запорізькій області ОСОБА_9 за погодженням з процесуальним керівником звернувся до суду з клопотанням про застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту, мотивуючи свої вимоги тим, що СУ ГУНП в Запорізькій області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000102 від 26.09.2015 за ознаками кримінального правопорушення передбаченого ч.2 ст.364 КК України. 01.02.2018 відповідно до ст.ст. 276278 КПК України ОСОБА_7 вручене письмове повідомлення про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 364 КК України. Враховуючи дані про особу підозрюваного та обсяг пред`явленої підозри, а також посилаючись на наявність ризиків, передбачених п.п. 1, 2, 4, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України слідчий просить застосувати до підозрюваного ОСОБА_7 запобіжний захід у вигляді домашнього арешту у період з 21:00 год. до 07:00 год. наступного дня із покладенням ряду обов`язків, передбачених ст. 194 КПК України.

Залишаючи без задоволення клопотання слідчого про обрання ОСОБА_7 запобіжного заходу у виді домашнього арешту та застосовуючи до вказаної особи запобіжний захід у виді особистого зобов`язання з покладенням обов`язків, передбачених ч. 5 ст.194 КПК України, слідчий суддя прийшов до висновку, що слідчим доведено наявність обґрунтованої підозри та наявність ризику, передбаченого п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України, однак не доведено неможливість застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику, зазначеному у клопотанні слідчого.
В апеляційній скарзі прокурор, не погоджуючись з оскаржуваною ухвалою слідчого судді вважає її не законною та необґрунтованою. Вказує, що ОСОБА_7 підозрюється у вчиненні злочину, який відповідно до положень ст. 12 КК України є тяжким та згідно примітки до ст. 45 КК України відноситься до корупційних. З метою запобігання ризикам, передбаченим п.п.1-5 ч. 1 ст. 177 КПК України вказує на необхідність застосування до ОСОБА_7 запобіжного заходу у виді домашнього арешту, однак слідчим суддею безпідставно та без належного вивчення і оцінки всіх ризиків відмовлено у задоволенні клопотання.
Заслухавши доповідь судді про сутність судового рішення та апеляційної скарги, прокурора на підтримання апеляційної скарги, підозрюваного та його адвоката із запереченнями стосовно доводів та вимог апеляційної скарги, вивчивши матеріали провадження та перевіривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів доходить наступного висновку.

У відповідності до положень ч.1 ст. 404 КПК України, судове рішення слідчого судді переглядається в межах апеляційної скарги.

Так, обгрутованність висунутої ОСОБА_7 підозри, висновки щодо якої слідчим судом мотивовані, в апеляційній скарзі не оспорюється, а тому, згідно ч. 1 ст. 404 КПК України, не перевіряються.

Слідчий суддя, розглядаючи дане клопотання, зазначив, що на підтвердження вказаних у клопотанні ризиків прокурор не довів та не надав доказів неможливості застосування більш мяких запобіжних заходів.

Ні зміст клопотання, ні доводи, викладені в апеляції не обґрунтовують необхідності застосування до підозрюваного наступного за суворістю після тримання під вартою запобіжного заходу у виді домашнього арешту.

При цьому слідчий суддя врахувавши тяжкість покарання, яке може бути призначене підозрюваному у випадку визнання його винним у вчиненні кримінального правопорушення, за яким йому оголошено підозру, що може схилити його до наміру переховування від органів досудового слідства, у звязку із чим є необхідність у застосуванні запобіжного заходу у виді особистого зобов`язання.

В той же час, з урахуванням наявних доказів про вчинення підозрюваним кримінального правопорушення, тяжкості покарання, що загрожує ОСОБА_7 у разі визнання його винним у кримінальному провадженні, віку і стану здоров`я підозрюваного, наявності міцних соціальних зв`язків підозрюваного, слідчий суддя застосував більш м`який запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання, відповідно до вимог ст. 179 КПК України.

При розв`язанні клопотання, слідчим суддею, достатньо мотивувавши прийняте рішення, взяті до уваги положення ст. 178 КПК України стосовно обставин, що враховуються при обранні запобіжного заходу у їх сукупності, зокрема стосовно особистості обвинуваченого, який вперше притягується до кримінальної відповідальності, є пенсіонером, за місцем проживання характеризується з позитивної сторони.

Отже, слідчий суддя у відповідності із вимогами ст. 132, 179, 183, 194 КПК України, з урахуванням доведеності обґрунтованої підозри стосовно ОСОБА_7 наявності зазначеного вище ризику, але враховуючи недоведеність обставини недостатності застосування альтернативного запобіжного заходу для запобігання встановленого ризику, цілком обґрунтовано обрав відносно ОСОБА_7 більш м`який запобіжний захід у виді особистого зобов`язання з покладанням певних обов`язків, що, на думку судової колегії, відповідає меті досягнення дієвості цього провадження та здатний убезпечити настання встановленого ризику.

Вимоги ч.4 ст. 194 КПК України наділяють слідчого суддю можливістю застосувати інший запобіжний захід, ніж запропонований у клопотанні.

В контексті ст. 5 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод Європейський суд з прав людини неодноразово зазначав, що серйозність обвинувачення або суворість санкції інкримінованого злочину не може бути єдиною підставою для тримання особи під вартою.

Також колегія суддів звертає увагу на відсутність будь-яких відомостей щодо порушення підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків.

Таким чином, слідчий суддя, взявши у сукупності обставини справи, відомості щодо особистості підозрюваного дійшов вірного висновку про відсутність підстав для застосування підозрюваному ОСОБА_7 виняткового запобіжного заходу, обравши останньому, у відповідності до вимог ч. 4 ст. 194 КПК України, більш м`який запобіжний захід у виді особистого зобов`язання, що відповідає вимогам ст.ст. 177-178 КПК України.

За таких обставин, колегія суддів вважає, що ухвала слідчого судді є законною та обґрунтованою, відповідає вимогам кримінального процесуального законодавства і підстав для її скасування не вбачається, наслідком чого є відмова у задоволенні апеляції.

Істотних порушень норм КПК України, які могли б стати підставою для скасування ухвали слідчого судді у справі не вбачається.

Керуючись ст. ст. 404, 405, 407, 422 КПК України, колегія суддів

у х в а л и л а:

апеляційну скаргу прокурора ОСОБА_6 залишити без задоволення.

Ухвалу слідчого судді Орджонікідзевського районного суду м.Запоріжжя від 22 лютого 2018 року, якою залишено без задоволення клопотання про обрання запобіжного заходу у виді домашнього арешту, та застосовано запобіжний захід у виді особистого зобов`язання відносно ОСОБА_7 , залишити без змін.

Ухвал набирає законної сили з моменту її оголошення, оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4