Справа № 461/193/18
Провадження №1-кп/461/206/18
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
24.01.2018 року м.Львів

Галицький районний суд міста Львова у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

секретаря судових засідань ОСОБА_2 ,

за участю:

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у м.Львові кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0001797 від 28.04.2017 року за обвинуваченням

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Львова, громадянина України, українця, не працюючого, з неповною середньою освітою, одруженого, маючого на утриманні неповнолітню дитину, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше неодноразово судимого, зокрема востаннє вироком Галицького районного суду м.Львова від 14.12.2017 року за ч.2 ст.185, ч.3 ст.185 КК України
у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.185 КК України

в с т а н о в и в:

28.04.2017 року, в період часу з 02 год. по 09 год. 30 хв., точний час не встановлено, ОСОБА_4 , повторно, діючи умисно, з корисливих мотивів, з метою протиправного збагачення, перебуваючи у будинку АДРЕСА_2 , шляхом віджиму пластикового вікна, проник в квартиру АДРЕСА_3 , яка належить ОСОБА_5 , звідки таємно викрав парфуми, вартістю 300,00 гривень, гаманець, вартістю 300 гривень, в якому знаходились гроші в сумі 8000 гривень, чим спричинив потерпілій матеріальну шкоду на загальну суму 8600 гривень.

Крім цього, 11.05.2017 року, в період часу з 12:00 год. по 13:30 год., точний час не встановлено, ОСОБА_4 , повторно, діючи умисно, з корисливих мотивів, з метою протиправного збагачення, перебуваючи у будинку АДРЕСА_4 , шляхом підбору ключа, проник в квартиру АДРЕСА_5 , яка належить ОСОБА_6 , звідки таємно викрав належні останньому ноутбук марки «НР Pavilion DV 7», вартістю 13000,00 гривень, планшет марки «ONDA V101W», вартістю 4000,00 гривень, мобільний телефон марки «Люміа 640 XL», вартістю 5500,00 гривень, жіночу сумочку, вартістю 300,00 гривень, в якій знаходились гроші в сумі 2000,00 гривень та гроші в сумі 500,00 гривень, чим спричинив потерпілому матеріальну шкоду на загальну суму 25300,00 гривень.

Крім цього, в період часу з 16:50 год. 17.06.2017 року по 03:30 год. 18.06.2017 року, точний час не встановлено, ОСОБА_4 , повторно, діючи умисно, з корисливих мотивів, з метою протиправного збагачення, перебуваючи у будинку АДРЕСА_6 , шляхом підбору ключа, проник в квартиру АДРЕСА_7 звідки таємно викрав належні ОСОБА_7 павер-банк марки «Trust», вартістю 450,00 гривень та павер-банк марки «Auzer», вартістю 600,00 гривень, селфі-монопод марки «Юспі», вартістю 120,00 гривень, гаманець, вартістю 500,00 гривень, гроші в сумі 600,00 гривень, 4 банківські картки, візитницю марки «Volkswagen», вартістю 150,00 гривень, посвідчення водія, видане на його ім`я, проїзний на метрополітен, вартістю 400,00 гривень, дві пари сонцезахисних окулярів у футлярах в кількості 2 шт., вартістю 500,00 гривень, туалетна вода марки «Живанши», об`ємом 30 мл, вартістю 1000,00 гривень, наушники марки «Philips», вартістю 250,00 гривень, чим спричинив потерпілому матеріальну шкоду на загальну суму 4570,00 гривень.

Крім цього, в період часу з 16:00 год. 24.06.2017 року по 06:30 год. 27.06.2017 року, точний час не встановлено, ОСОБА_4 , повторно, діючи умисно, з корисливих мотивів, з метою протиправного збагачення, перебуваючи у будинку АДРЕСА_8 , шляхом пошкодження замка, проник в квартиру АДРЕСА_9 , яка належить ОСОБА_8 звідки таємно викрав ноутбук марки «Compaq», вартістю 2000,00 гривень, планшет марки «Номі», вартістю 3246,00 гривень в чохлі, вартістю 254,00 гривні на екрані якого знаходилась захисна плівка, вартістю 100,00 гривень та гроші в сумі 800,00 гривень, чим спричинив потерпілому матеріальну шкоду на загальну суму 6400,00 гривень.

Крім цього, в період часу з 08:00 год. по 18:30 год. 29.06.2017 року, точний час не встановлено, ОСОБА_4 , повторно, діючи умисно, з корисливих мотивів, з метою протиправного збагачення, перебуваючи у будинку АДРЕСА_10 , шляхом віджиму пластикового вікна, проник в квартиру АДРЕСА_6 , звідки таємно викрав належні ОСОБА_9 планшет марки «Asus», вартістю 6000,00 гривень, в якому була вставлена сім-карта мобільного оператора «Водафон», вартістю 50,00 гривень, на рахунку якої знаходились гроші в сумі 50,00 гривень, зарядний пристрій (входив у ціну планшета) та навушники, вартістю 200,00 гривень, чим спричинив потерпілому матеріальну шкоду на загальну суму 6300,00 гривень.

Крім цього, в період часу з 10:00 год. по 12:30 год. 01.07.2017 року, точний час не встановлено, ОСОБА_4 , повторно, діючи умисно, з корисливих мотивів, з метою протиправного збагачення, перебуваючи у будинку АДРЕСА_2 , шляхом підбору ключа, проник в квартиру АДРЕСА_2 звідки таємно викрав належні ОСОБА_10 телевізор марки «Самсунг», розміром 32 дюйми, вартістю 8000,00 гривень, чим спричинив потерпілій матеріальну шкоду на вказану суму.

Крім цього, в період часу з 14:00 год. по 19:30 год. 03.08.2017 року, точний час не встановлено, ОСОБА_4 , повторно, діючи умисно, з корисливих мотивів, з метою протиправного збагачення, перебуваючи у будинку АДРЕСА_11 , шляхом підбору ключа, проник в квартиру АДРЕСА_8 , звідки таємно викрав належні ОСОБА_11 ноутбук марки «НР», вартістю 11500,00 гривень, електронну книжку марки «Kindle Paperwhite», вартістю 3600,00 гривень, кросівки жіночі марки «Nike», вартістю 1000,00 гривень, кросівки чоловічі марки «Nike», вартістю 1600,00 гривень та гроші в сумі 600,00 гривень, чим спричинив потерпілій матеріальну шкоду на загальну суму 18300,00 гривень.

Крім цього, в період часу з 18:00 год. 16.08.2017 року по 09:00 год. 17.08.2017 року, ОСОБА_4 , повторно, діючи умисно, з корисливих мотивів, з метою протиправного збагачення, перебуваючи у будинку АДРЕСА_12 , шляхом віджиму пластикового вікна, проник в квартиру АДРЕСА_8 , звідки таємно викрав належні ОСОБА_12 перфоратор марки «Девуль», модель D25103K, вартістю 2770,00 гривень, пилу дискову марки «Скіл», вартістю 1900,00 гривень та шуруповерт марки «Інтрскол», вартістю 1000,00 гривень, чим спричинив потерпілому матеріальну шкоду на загальну суму 5670,00 грн.

Умисні дії ОСОБА_4 вірно кваліфіковані як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), поєднане з проникненням у житло, вчинене повторно, тобто кримінальне правопорушення, передбачене ч.3 ст.185 КК України.

У судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 вину у вчиненому кримінальному правопорушенні визнав в повному обсязі та пояснив, що всі обставини, викладені у пред`явленому йому обвинуваченні відповідають дійсності, такі не спотворені та не перекручені. У вчиненому щиро розкаюється та просить суд суворо не карати.

Враховуючи те, що обвинувачений не заперечував фактичні обставини та судом було встановлено, що він правильно розуміє зміст цих обставин, переконавшись у добровільності та істинності його позиції, суд, роз`яснивши всім учасникам судового провадження правові наслідки ч.3 ст.349 КПК України та отримавши на це їх згоду, визнав не доцільним дослідження інших доказів у справі.

З огляду на наведене, суд дійшов висновку, що винуватість ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, яке йому інкриміноване, доведена повністю.

Виходячи з вимог ст.337 КПК України, зокрема те, що судовий розгляд проводиться лише в межах висунутого обвинувачення відповідно до обвинувального акту, суд, розглянувши дане кримінальне провадження дійшов висновку, що кваліфікація дій обвинуваченого ОСОБА_4 за ч.3 ст.185 КК України є правильною, оскільки останній вчинив таємне викрадення чужого майна (крадіжку), поєднане з проникненням у житло, вчинене повторно.

Відповідно до п.1 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 24 жовтня 2003 року № 7 «Про практику призначення судами покарання» (із змінами станом на 6 листопада 2009 р.) при призначенні покарання в кожному випадку мають суворо додержувати вимог ст.65 КК України стосовно загальних засад призначення покарання, оскільки саме через останні реалізуються принципи законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання.

Згідно п.3 вищевказаної Постанови, визначаючи ступінь тяжкості вчиненого злочину, суди повинні виходити з класифікації злочинів (ст.12 КК України), а також із особливостей конкретного злочину й обставин його вчинення (форма вини, мотив і мета, спосіб, стадія вчинення, кількість епізодів злочинної діяльності, роль кожного зі співучасників, якщо злочин вчинено групою осіб, характер і ступінь тяжкості наслідків, що настали, тощо).

У відповідності до ст.12 КК України злочин, скоєний обвинуваченим ОСОБА_4 є тяжким злочином.

Обставинами, що пом`якшують покарання ОСОБА_4 є щире каяття та активне сприяння розкриттю злочину.

Обставин, які обтяжують покарання ОСОБА_4 судом не встановлено.

В якості ознак, що характеризують особу обвинуваченого суд враховує, що ОСОБА_4 на обліку у наркологічному та психоневрологічному диспансерах не перебуває.

Призначаючи обвинуваченому ОСОБА_4 покарання, суд врахував ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, обставини, при яких його вчинено та особу обвинуваченого. Зокрема, враховано те, що ОСОБА_4 має неповну середню освіту, не працює, одружений, має на утриманні неповнолітню дитину, раніше неодноразово судимий. Враховуючи вищевикладене, суд дійшов висновку, що обвинуваченому необхідно призначити покарання в межах санкції інкримінованої йому ч.3 ст.185 КК України, оскільки його виправлення неможливе без ізоляції від суспільства.
Оскільки постановлення вироку в справі встановлено, що ОСОБА_4 визнано винним ще і в іншому злочині, вчиненому до постановлення цього вироку, відповідно до ч.4 ст.70 КК України, суд призначає ОСОБА_4 покарання шляхом поглинання менш суворого покарання, призначеного за вироком Галицького районного суду м.Львова від 14.12.2017 року більш суворим, призначеним за цим вироком.
Запобіжний захід у даному кримінальному провадженні не обирався.

Однак, засудженому ОСОБА_4 у строк відбування покарання необхідно зарахувати частково відбуте покарання за вироком Галицького районного суду м.Львова від 14.12.2017 року з 14.12.2017 року по 24.01.2018 року. Оскільки обвинувачений ОСОБА_4 утримується в установі виконання покарань строк відбування покарання останньому необхідно рахувати з дня ухвалення вироку.

Окрім того, потерпілим ОСОБА_7 подано до суду цивільний позов до ОСОБА_4 , в якому просить стягнути з обвинуваченого матеріальну шкоду у розмірі 6000,00 грн. та моральну шкоду у розмірі 3000,00 грн.

Згідно ст.28 КПК України особа, яка зазнала матеріальної і моральної шкоди від злочину вправі при провадженні у кримінальній справі пред`явити позов до обвинуваченого.
Відповідно до ч.2 ст.127 КПК України шкода, завдана кримінальним правопорушенням або іншим суспільно небезпечним діянням, може бути стягнута судовим рішенням за результатами розгляду цивільного позову в кримінальному провадженні.
Статтею 128 КПК України передбачено, що особа, якій кримінальним правопорушенням або іншим суспільно небезпечним діянням завдано майнової та/або моральної шкоди, має право під час кримінального провадження до початку судового розгляду пред`явити цивільний позов до підозрюваного, обвинуваченого або до фізичної чи юридичної особи, яка за законом несе цивільну відповідальність за шкоду, завдану діяннями підозрюваного, обвинуваченого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння.
Згідно ст.1177 ЦК України шкода, завдана фізичній особі, яка потерпіла від кримінального правопорушення, відшкодовується відповідно до закону.
Згідно ст.328 КПК України суд, постановляючи обвинувальний вирок, залежно від доведеності підстав і розміру цивільного позову, задовольняє цивільний позов повністю або частково чи відмовляє в ньому.
Відповідно до ст.1192 ЦК України з урахуванням обставин справи суд за вибором потерпілого може зобов`язати особу, яка завдала шкоди майну, відшкодувати її в натурі (передати річ того ж роду і такої ж якості, полагодити пошкоджену річ тощо) або відшкодувати завдані збитки у повному обсязі.
Розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначаються відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі.
Суд задовольняє цивільний позов повністю або частково, якщо у судовому засіданні були доведені стороною обвинувачення та цивільним позивачем матеріально-правові підстави позову.
У разі повного або часткового задоволення позову суд має навести відповідні докази, провести розрахунки розміру відшкодування, а також вказати норми матеріального права, на підставі яких вирішується позов.
Згідно ч.1 ст.1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.
Таким чином, із вказаних норм права випливає, що шкоду, завдану потерпілому повинен відшкодувати обвинувачений ОСОБА_4 , який вчинив злочин, в результаті якого виникла у потерпілого шкода. Разом з тим, суд зазначає, що ОСОБА_7 просить стягнути з обвинуваченого ОСОБА_4 матеріальну шкоду у розмірі 6000,00 грн., однак згідно обвинувального акту потерпілому ОСОБА_7 завдано матеріальну шкоду на загальну суму 4570,00 грн. У свою чергу, ОСОБА_7 не надано належних та допустимих доказів на підтвердження завданої матеріальної шкоди саме на загальну суму 6000,00 грн.
Таким чином, суд дійшов висновку, що цивільний позов в частині стягнення матеріальної шкоди необхідно задоволити частково та стягнути з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_7 матеріальну шкоду, завдану внаслідок кримінального правопорушення у розмірі 4570,00 грн.
Що ж стосується моральної шкоди, суд зазначає наступне.
Відповідно до ст.1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини.
Згідно з вимогами ч.3 ст.23 ЦК України розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості.
Моральна шкода відшкодовується незалежно від майнової шкоди, яка підлягає відшкодуванню, та не пов`язана з розміром цього відшкодування (ч.4 ст.23 ЦК України).
Як роз`яснив Пленум Верховного Суду України у Постанові «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» № 4 від 31.03.95 року в п.5 відповідно до загальних підстав цивільно-правової відповідальності обов`язковому з`ясуванню при вирішенні спору про відшкодування моральної (немайнової) шкоди підлягають: наявність такої шкоди, протиправність діяння її заподіювача, наявність причинного зв`язку між шкодою і противоправним діянням заподіювача та вини останнього в її заподіянні, а відповідно до п.9 зазначеної Постанови розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд визначає залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних, тощо), яких зазнав позивач, характеру немайнових втрат), їх тривалості, можливості відновлення, тощо) та з урахуванням інших обставин.
Відповідно до вимог ст.81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.
При визначенні розміру шкоди, яка підлягає відшкодуванню, суд враховує те, що потерпілому ОСОБА_7 справді спричинено моральну шкоду, яка полягає у душевних переживаннях у зв`язку з вчиненням даного кримінального правопорушення, їх тривалість, обсяг додаткових зусиль для організації життя, негативні наслідки, а тому суд вважає за необхідне, керуючись принципами розумності, виваженості і справедливості, стягнути з обвинуваченого ОСОБА_4 на користь потерпілого в рахунок відшкодування, спричиненої злочином моральної шкоди 500,00 грн., а в решті позовних вимог необхідно відмовити, оскільки розмір моральної шкоди, про який просить потерпілий в розмірі 3000,00 грн. є надто завищений, не відповідає реально спричиненій шкоді та наслідкам, що настали.
В решті позовних вимог необхідно відмовити.
Питання щодо речових доказів необхідно вирішити в порядку ст.100 КПК України.

Керуючись ст.ст. 22, 23, 1166, 1167, 1177, 1190, 1192 ЦК України, ст.ст. 28, 127, 128, 328, 368-371, 373, 374, 376 КПК України, суд

у х в а л и в :

ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.185 КК України.

Призначити ОСОБА_4 покарання за ч.3 ст.185 КК України у виді трьох років шести місяців позбавлення волі.

На підставі ч.4 ст.70 КК України шляхом поглинання менш суворого покарання, призначеного цим вироком більш суворим, призначеного вироком Галицького районного суду м.Львова від 14.12.2017 року за цим вироком, остаточно призначити ОСОБА_4 покарання у виді чотирьох років позбавлення волі.
Строк відбування покарання засудженому ОСОБА_4 рахувати з дня ухвалення цього вироку.

Зарахувати засудженому ОСОБА_4 у строк відбування покарання частково відбуте покарання за вироком Галицького районного суду м.Львова від 14.12.2017 року з 14.12.2017 року по 24.01.2018 року.

Запобіжний захід ОСОБА_4 до вступу вироку в законну силу не обирати.

Після набрання вироком законної сили речові докази у справі, а саме: DVD-R диск, на якому знаходиться копія запису камер відеоспостереження із фасаду будинку АДРЕСА_9 залишити у матеріалах кримінального провадження.

Цивільний позов ОСОБА_7 до ОСОБА_4 про стягнення матеріальної та моральної шкоди, завданої кримінальним правопорушенням задоволити частково.
Стягнути з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_7 матеріальну шкоду у розмірі 4570,00 грн. та моральну шкоду у розмірі 500,00 грн.
В іншій частині цивільного позову відмовити.
Вирок не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав заперечення обставин, які ніким не заперечувалися під час судового розгляду і дослідження яких було визнано судом недоцільним, відповідно до положень частини третьої статті 349 КПК України. З інших підстав вирок може бути оскаржений до Апеляційного суду Львівської області через Галицький районний суд м.Львова протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

Суддя ОСОБА_1