пр. № 1-кп/759/1089/17
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
12 грудня 2017 року м. Київ

Святошинський районний суд м. Києва в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,
за участю секретаря ОСОБА_2 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження № 0004836 внесене в Єдиний реєстр досудових розслідувань 05.06.2017 року відносно:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ,

уродженця м. Києва, громадянина України, освіта середня,

одружений, не працює, реєстраційний номер облікової картки

платника податків НОМЕР_1 , який зареєстрований за адресою:

АДРЕСА_1 , проживає за адресою:

АДРЕСА_2 , не судимий, -

у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст. 186 КК України,
за участю сторін кримінального провадження:
прокурора ОСОБА_4
обвинуваченого ОСОБА_3 ,
захисника ОСОБА_5 ,
потерпілої ОСОБА_6 ,
В С Т А Н О В И В:
ОСОБА_3 05.06.2017 року, приблизно в 00 годин 35 хвилин, повертаючись за місцем свого мешкання, а саме до будинку АДРЕСА_3 , біля зупинки громадського транспорту «Школа», розташованої неподалік вказаного будинку помітив раніше не знайому йому громадянку ОСОБА_6 , котра йшла у бік Біличанського лісу. З метою реалізації свого злочинного умислу та особистого збагачення, направленого на відкрите викрадення чужого майна, ОСОБА_3 , направився слідом за громадянкою ОСОБА_6 та наздогнавши її у Біличанському лісі, розташованого на території Святошинського району м. Києва, з метою уникнення можливого опору, ззаду підійшов до громадянки ОСОБА_6 та рукою вдарив останню в область грудної клітки, в результаті чого та впала на землю. Подолавши, таким чином, опір та переслідуючи мотив, направлений на заволодіння чужим майном, з метою подальшого його обернення на свою користь та особистого збагачення, ОСОБА_3 відкрито викрав майно, яке належить громадянці ОСОБА_6 , а саме: мобільний телефон «Ксіомі» вартістю 3499 гривень, з картою пам`яті вартістю 100 гривень, з чохлом чорного кольору, вартістю 399 гривень, завдавши потерпілій матеріальну шкоду на загальну суму 3998 гривень.

Відкрито викравши чуже майно, яке належить громадянці ОСОБА_6 , ОСОБА_3 з місця вчинення злочину втік, розпорядившись в подальшому викраденим на власний розсуд.

Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 свою вину у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст. 186 КК України за наведених вище обставин визнав в повному обсязі, щиро розкаявся та пояснив, що 05.06.2017 року, приблизно в 00 годин 35 хвилин, повертаючись за місцем свого мешкання, а саме до будинку АДРЕСА_3 , біля зупинки громадського транспорту «Школа», розташованої неподалік вказаного будинку помітив раніше не знайому йому громадянку ОСОБА_6 , котра йшла у бік Біличанського лісу. Він направився слідом за громадянкою ОСОБА_6 та наздогнавши її у Біличанському лісі, з метою уникнення можливого опору, ззаду підійшов до останньої та рукою вдарив ОСОБА_6 в область грудної клітки, в результаті чого та впала на землю. Потім відкрито викрав майно останньої, а саме: мобільний телефон «Ксіомі» з картою пам`яті всередині, який був у чохлі чорного кольору та з місця злочину втік.

Допитана в якості потерпілої ОСОБА_6 в судовому засіданні пояснила, що в 0 годин 30 хвилин вийшла з дому та направилась в сторону зупинки громадського транспорту для того, щоб знайти свою сумку, яку загубила під час святкування з друзями напередодні. Коли до неї під"їхав обвинувачений та запитав, що вона робить, то відповіла, що шукає сумку. Останній відповів, що бачив сумку на узбіччі в лісі і зможе їй допомогти. Вона погодилась і направилась в сторону лісу. Обвинувачений їхав на велосипеді позаду. На той час повністю повірила обвинуваченому. Коли зайшла на місце, де була з товаришами напередодні, то сумки там не виявила. В цей час обвинувачений схопив її та вдарив, від чого впала, а останній почав стягувати з неї штани і труси. Тоді вона витягнула газовий балончик, яким приснула обвинуваченому в очі. Після цього обвинувачений забрав в неї мобільний телефон і втік. В подальшому мобільний телефон їй було повернуто слідчим поліції.

Таким чином ,аналізуючи зібрані матеріали в їх сукупності, суд вважає, що вина обвинуваченого ОСОБА_3 повністю доведена, а кваліфікація його дій за ч.2 ст. 186 КК України вірна, оскільки він відкрито викрав чуже майно (грабіж), із застосуванням насильства, яке не є небезпечним для життя чи здоров`я потерпілого.

Призначаючи обвинуваченому ОСОБА_3 вид та міру покарання у відповідності до ст. 65 КК України суд враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, який згідно ст. 12 КК України відноситься до категорії тяжких злочинів, обставини скоєння злочину, враховує особу обвинуваченого, який характеризується позитивно, на обліку у лікаря-психіатра та лікаря-нарколога не перебуває, не судимий, працює, його відношення до скоєного, стан здоров`я останнього, який є інвалідом третьої групи загального захворювання, одружений, має на утрманні двох малолітніх дітей 2011 року та 2015 року народження. Згідно ст. 66 КК України, обставиною, що пом`якшує покарання обвинуваченого ОСОБА_3 , є щире каяття. Згідно ст. 67 КК України, обставин, що обтяжують покарання останнього, судом не встановлено. На підставі викладеного, суд приходить до висновку, що обвинуваченому ОСОБА_3 слід обрати міру покарання у виді позбавлення волі. Поряд з цим суд вважає за можливе перевиховання ОСОБА_3 без ізоляції від суспільства, в зв`язку з чим вважає за необхідне застосувати до нього ст. 75 КК України.

Суд вважає, що відповідно до вимог ч.2 ст.65 КК України дане покарання є достатнім для виправлення обвинуваченого та попередження вчинення ним нових злочинів.

Питання про речові докази необхідно вирішити відповідно до вимог ч.9 ст. 100 КПК України.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 100, 368, 369-371, 373-376 КПК України, суд -

У Х В А Л И В:
ОСОБА_3 визнати винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст. 186 КК України та призначити покарання у виді 5 (п"яти) років позбавлення волі.

На підставі ст. 75 КК України обвинуваченого ОСОБА_3 звільнити від відбуття покарання з випробуванням, встановивши йому іспитовий строк 3 (три) роки та на підставі ст. 76 КК України зобов`язати періодично з`являтись для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

Міру запобіжного заходу до набрання вироком законної сили обвинуваченому ОСОБА_3 залишити без змін домашній арешт.

Речові докази після набрання вироком законної сили: мобільний телефон «Ксіомі» ІМЕІ 1: НОМЕР_2 , ІМЕІ 2: НОМЕР_3 повернути власниці ОСОБА_6 .

Вирок може бути оскаржений в апеляційному порядку до Апеляційного суду м. Києва, шляхом подачі апеляції через Святошинський районний суд м. Києва протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок, якщо інше не передбачено цим Кодексом, набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.
Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Обвинуваченому та прокурору копія вироку вручається негайно після його проголошення. Учаснику судового провадження, який не був присутній в судовому засіданні, копія судового рішення надсилається не пізніше наступного дня після ухвалення.

Суддя: ОСОБА_1