Справа № 523/4852/14-к
Провадження №1-кп/523/23/17
УХВАЛА

31.10.2017 року м.Одеса

Суворовський районний суд м. Одеси в складі:

головуючого - судді ОСОБА_1 ,

секретаря - ОСОБА_2 ,

за участю прокурора - ОСОБА_3 ,

адвоката-захисника - ОСОБА_4 ,

обвинуваченого - ОСОБА_5 ,

у судовому засіданні в залі суду в м. Одеса з розгляду обвинувального акту по матеріалам кримінального провадження №0000815 за обвинуваченням ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ст.186 ч.2 КК України,

ВСТАНОВИВ:

В провадженні Суворовського районного суду міста Одеси знаходиться обвинувальний акт разом із долученими до нього документами по вищевказаним матеріалам кримінального провадження.

В судовому засіданні обвинувачений зазначив, що обставини, які викладені в обвинувальному акті відповідають дійсності, він щиро кається у скоєному, та звернувся до суду із клопотанням про застосування щодо нього ст.2 Закону України «Про амністію в 2016 році».

Адвокат ОСОБА_4 , що здійснює захист обвинуваченого, в судовому засіданні зазначила, що її підзахисний приймав участь в АТО, отримав письмову згоду про укладення контракту на посаду водія, проходив медичне обстеження, тому просила застосувати відносно обвинуваченого амністію з метою надання йому можливості укладення контракту.

Прокурор, що підтримує обвинувачення по даним матеріалам кримінального провадження, в судовому засіданні не заперечував проти застосування амністії.

Статтею 85 КК України передбачено, що на підставі закону про амністію або акту про помилування засуджений може бути повністю або частково звільнений від основного і додаткового покарань.

Згідно ст.86 КК України амністія оголошується законом України стосовно певної категорії осіб. Законом про амністію особи, визнані винними у вчиненні злочину обвинувальним вироком суду, або кримінальні справи стосовно яких розглянуті судами, але вироки стосовно цих осіб не набрали законної сили, можуть бути повністю або частково звільнені від відбування покарання.

Відповідно до ст.2 Закону України «Про застосування амністії в Україні» законом про амністію може бути передбачено повне звільнення зазначених у ньому осіб від відбування призначеного судом покарання (повна амністія) або часткове звільнення зазначених (часткова амністія).

Статтею 2 Закону України «Про амністію в 2016 році» (який набрав законної сили 07.09.2017 року) визначено звільнити від відбування покарання у виді позбавлення волі на певний строк та від інших покарань, не пов`язаних з позбавленням волі, осіб, кримінальні справи стосовно яких розглянуті судами, але вироки стосовно них не набрали законної сили, а також осіб, визнаних винними у вчиненні злочину, що не є особливо тяжким злочином проти життя та здоров`я особи та не є діянням, передбаченим частинами другою, третьою і четвертою статті 408, статтею 410, частинами другою, третьою і четвертою статті 411 Кримінального кодексу України, які захищали незалежність, суверенітет та територіальну цілісність України, брали безпосередню участь в антитерористичній операції, забезпеченні її проведення, перебуваючи безпосередньо в районах антитерористичної операції у період її проведення, отримали статус учасника бойових дій (крім осіб, зазначених у частині четвертій статті 86 Кримінального кодексу України, статті 4 Закону України "Про застосування амністії в Україні" та статті 9 цього Закону).

Відповідно до ст.10 Закону України «Про амністію в 2016 році» питання про застосування амністії суд вирішує за ініціативою особи, яка підтримує публічне обвинувачення в суді чи здійснює нагляд за додержанням законів при виконанні судових рішень у кримінальних справах, а також при застосуванні інших заходів примусового характеру, пов`язаних з обмеженням особистої свободи громадян, органу або установи виконання покарань, а також за ініціативою обвинуваченого (підсудного) чи засудженого, їхніх захисників чи законних представників.

Ознайомившись із обвинувальним актом та долученими до нього документами, враховуючи заявлене обвинуваченим клопотання про застосування відносно нього амністії, вислухавши думку учасників процесу, приймаючи до уваги, що судове слідство по даним матеріалам кримінального провадження ще не завершено, враховуючи положення Закону України «Про амністію в 2016 році», передбачене звільнення від відбування покарання осіб у виді позбавлення волі на певний строк та від інших покарань, не пов`язаних з позбавленням волі, осіб, кримінальні справи стосовно яких розглянуті судами, але вироки стосовно них не набрали законної сили, а також осіб, визнаних винними у вчиненні злочину, що не є особливо тяжким злочином проти життя та здоров`я особи, які захищали незалежність, суверенітет та територіальну цілісність України, брали безпосередню участь в антитерористичній операції, забезпеченні її проведення, перебуваючи безпосередньо в районах антитерористичної операції у період її проведення, отримали статус учасника бойових дій, враховуючи не предоставлення відповідних підтверджуючих документів для застосування акту амністії, у зв`язку із чим на даному етапі судом не встановлено достатніх підстав для застосування щодо обвинуваченого ОСОБА_5 ст.2 Закону України «Про амністію в 2016 році», що не позбавляє права повторного звернення із відповідним клопотанням, підтвердженим належним чином певними документами.

На підставі вищевикладеного, та керуючись ст.ст.85, 86 КК України, ст.ст. 369-372 КПК України, Законом України «Про застосування амністії в Україні», Законом України «Про амністію в 2016 році», суд, -

ПОСТАНОВИВ:
В задоволенні клопотання обвинуваченого ОСОБА_5 про застосування відносно нього ст.2 Закону України «Про амністію в 2016 році» на даному етапі, відмовити.

Суддя: ОСОБА_1