справа №619/3756/17
провадження №1-кс/619/1421/17
УХВАЛА

іменем України

17 листопада 2017 року м. Дергачі
Слідчий суддя Дергачівського районного суду Харківської областіОСОБА_1
за участю:секретаря судового засіданняОСОБА_2
прокурораОСОБА_3
підозрюваногоОСОБА_4
розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання слідчого СВ Дергачівського ВП ГУ НП в Харківській області у кримінальному провадженні №0001674 від 14.11.2017 року про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою,
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця смт Слатине Дергачівського району Харківської області, громадянина України, тимчасово раніше судимого: 27.07.2012 вироком Дергачівського районного суду Харківської області за ч.2 ст.185, ч.3 ст.186 КК України до 3 років 6 місяців позбавлення волі з іспитовим строком 2 роки; 24.07.2014 вироком Дергачівського районного суду Харківської області за ч.2 ст.185, ч.3 ст.185, ч.2 ст.186 КК України до 4 років 9 місяців позбавлення волі, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ;

підозрюваного у вчиненні злочину, передбаченого ч.3 ст.186 КК України,

встановив
Органом досудового розслідування встановлено, що 14.11.2017 року близько 06 год. 00 хв. ОСОБА_4 , маючи прямий умисел направлений на таємне викрадення чужого майна, переслідуючи мету збагачення за рахунок скоєння злочину, діючи з корисливих мотивів, прийшов до домоволодіння АДРЕСА_2 , що належить ОСОБА_5 після чого шляхом вільного доступу, відчинивши не заперту хвіртку, зайшов у двір вказаного домоволодіння та підійшов до житлового будинку, оглянувши зовні який побачив, що в будинку поряд з вхідними дверми відсутнє скло у вікні веранди та через віконний отвір рукою відчинив запірний пристрій вхідної двері будинку, зайшовши до якого проник у житло ОСОБА_5 . Після чого, продовжуючи реалізовувати прямий умисел направлений на таємне викрадення чужого майна, переслідуючи мету збагачення за рахунок скоєння злочину, діючи з корисливих мотивів, ОСОБА_4 зайшовши в одну з кімнат будинку, побачив ОСОБА_5 , яка в цей час спала на ліжку, підійшовши до останньої, ОСОБА_4 таємно намагався викрасти гроші, що належали останній, які вона ховала в кишені пальто під подушкою, але в цей час ОСОБА_5 прокинулася, внаслідок чого ОСОБА_4 , усвідомлюючи відкритий характер своїх дій, намагаючись закрити своє обличчя від ОСОБА_5 , прикрив її від себе подушкою, витягнув з під останньої пальто, з кишені якого дістав гроші на загальну суму 15450 гривень, з якими вийшовши з будинку і домоволодіння, вільно покинув місця події, чим заволодів майном ОСОБА_5 , яким в подальшому розпорядився на свій розсуд, в результаті чого спричинив останній матеріальну шкоду на загальну суму 15450 гривень. У зв`язку з викладеним, ОСОБА_4 повідомлено про підозру у вчиненні злочину, передбаченого ч.3 ст.186 КК України, грабіж, тобто відкрите викрадення чужого майна поєднане з проникненням у житло.
До суду надійшло клопотання слідчого СВ Дергачівського ВП ГУНП в Харківській області молодшого лейтенанта поліції ОСОБА_6 про застосування до ОСОБА_4 запобіжного заходу у виді тримання під вартою, обґрунтовуючи його ризиками, які зазначені у п.п.1,2,3,5 ч.1 ст.177 КПК України. У зв`язку з вищевикладеним слідчий вважає не можливим застосування більш м`якого запобіжного заходу ніж тримання під вартою.

У судовому засіданні прокурор ОСОБА_3 обґрунтував клопотання тим, що існують ризики, які зазначені у клопотанні.

У судовому засіданні ОСОБА_4 підтвердив фактичні обставини справи, просив застосувати до нього більш м`який запобіжний захід домашній арешт. Також вказав, що на даний час він підтверджує фактичні обставини інкримінованого йому злочину та не оспорює їх.

Слідчий суддя на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів, оцінивши в сукупності всі обставини, в том у числі передбачені п.п.1-11 ч.1 ст.178 КПК України, дійшов висновку про задоволення клопотання з наступних мотивів.

Відповідно до ч.1 ст.194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

З огляду на те, що поняття «обґрунтована підозра» не визначене у національному законодавстві та зважаючи на положення, закріплені у ст.17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», судам слід враховувати позицію Європейського суду з прав людини, відображену зокрема у пункті 175 рішення від 21 квітня 2011 року у справі «Нечипорук і Йонкало проти України», відповідно до якої «термін «обґрунтована підозра» означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення (рішення у справі «Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства» від 30 серпня 1990 року, п. 32, Series A, № 182).

Більш того, у п.48 рішення «Чеботарі проти Молдови» №35615/06 від 13.11.07 Європейський Суд з прав людини зазначив «Суд повторює, що для того, щоб арешт по обґрунтованій підозрі був виправданий у відповідності з статтею 5 & 1 (с), поліція не зобов`язана мати докази, достатні для пред`явлення обвинувачення, ні в момент арешту ні під час перебування заявника під вартою. Також не обов`язково, щоб затриманій особі були, по кінцевому рахунку, пред`явлені обвинувачення, або щоб ця особа була піддана суду. Метою попереднього тримання під вартою є подальше розслідування кримінальної справи, яке повинно підтвердити або розвіяти підозру, яка є підставою для затримання».

У розумінні практики Європейського суду з прав людини, тяжкість обвинувачення не є самостійною підставою для утримання особи під вартою, проте таке обвинувачення у сукупності з іншими обставинами збільшує ризик втечі настільки, що його неможливо відвернути, не взявши особу під варту. У справі «Ілійков проти Болгарії» №33977/96 від 26 липня 2001 року ЄСПЛ зазначив, що «суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування або повторного вчинення злочинів».

Згідно практики Європейського суду з прав людини, суд своїм рішенням повинен забезпечити не тільки права обвинуваченого, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів. Забезпечення таких стандартів, як підкреслює Європейський суд з прав людини, вимагає від суду більшої суворості в оцінці порушень цінностей суспільства.

Фактичні обставини інкримінованого ОСОБА_4 умисного тяжкого злочину, свідчать про його підвищену суспільну небезпеку, що у сукупності із тяжкістю можливого покарання, а також даними про особу підозрюваного, який неодноразово судимий, свідчать про відсутність міцних соціальних зв`язків, спростовує доводи підозрюваного про відсутність ризиків, а також про можливість застосування до підозрюваного менш суворого запобіжного заходу.

Слідчим суддею розглядалась можливість застосування більш м`якого запобіжного заходу для запобігання вищезазначеним ризикам, проте, враховуючи наведені вище обставини в їх сукупності, слідчий суддя вважає, що застосування більш м`якого запобіжного заходу, буде недостатнім для запобігання існуючим ризикам.

Слідчий суддя вважає, що прокурор довів наявність всіх обставин, передбачених ч.1 ст.194 КПК України, для застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою підозрюваного ОСОБА_4 , оскільки зазначені у клопотанні обставини свідчать про недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризикам, передбаченим ст.177 КПК України, а надані докази обґрунтовують ці обставини. До того ж, свідчить про підвищену суспільну небезпеку.

Враховуючи вимоги ч.3 ст.183 КПК України, слідчий суддя відповідно до ч.5 ст.182 КПК України визначає заставу у розмірі 80000 гривень (50х1600=80000) та вважає, що вона буде достатньою для забезпечення виконання підозрюваним обов`язків, передбачених КПК України.

У разі внесення зазначеної застави на підозрюваного покласти обов`язки, які передбачені п.п.2,3,9 ч.5 ст.194 КПК України.

Керуючись ст.ст. 178, 182, 183, 193, 194, 196, 197, 202, 205, 309, 372, 395 КПК України, слідчий суддя

постановив
Клопотання про застосування запобіжного заходу задовольнити повністю.

Застосувати до підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою у Державній установі «Харківська установа виконання покарань (№27)».

Про взяття ОСОБА_4 під варту, а також про місце його перебування має бути негайно повідомлено його близьких родичів, членів сім`ї чи інших осіб за вибором ОСОБА_4 в порядку, передбаченому цим КПК України.

Виконання ухвали покласти на начальника Дергачівського ВП ГУ НП в Харківській області та начальника ДУ «Харківська установа виконання покарань (№27)».

Підозрюваний ОСОБА_4 звільняється з-під варти після внесення застави у розмірі 80000 гривень, якщо в уповноваженої службової особи місця ув`язнення, під вартою в якому він перебуває, відсутнє інше судове рішення, що набрало законної сили і прямо передбачає тримання цього підозрюваного під вартою.

Після отримання та перевірки документа, що підтверджує внесення застави, уповноважена службова особа місця ув`язнення, під вартою в якому знаходиться підозрюваний ОСОБА_4 , негайно здійснює розпорядження про його звільнення з-під варти та повідомляє про це усно і письмово слідчого, прокурора та слідчого суддю, а якщо застава внесена під час судового провадження, - прокурора та суд. Перевірка документа, що підтверджує внесення застави, не може тривати більше одного робочого дня.

З моменту звільнення з-під варти у зв`язку з внесенням застави підозрюваний ОСОБА_4 вважається таким, до якого застосовано запобіжний захід у вигляді застави.

У разі внесення застави у розмірі 80000 гривень на підозрюваного ОСОБА_4 покласти наступні обов`язки: не відлучатися із смт Слатине Дергачівського району Харківської області без дозволу слідчого, прокурора або суду; повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання та/або місця роботи; носити електронний засіб контролю.

У разі невиконання покладених на підозрюваного ОСОБА_4 обов`язків, застава звертається в дохід держави та зараховується до спеціального фонду Державного бюджету України, та суд вирішує питання про застосування до підозрюваного запобіжного заходу у вигляді застави у більшому розмірі або іншого запобіжного заходу з урахуванням положень ч.7 ст.194 КПК України.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Апеляційного суду Харківської області протягом п`яти днів з дня її оголошення, а підозрюваним ОСОБА_4 в той же строк з моменту вручення йому копії ухвали.

Ухвала підлягає негайному виконанню та діє по 10 січня 2018 року включно.

Слідчий суддя ОСОБА_1