справа №622/774/17
провадження №1-кп/619/363/17
ВИРОК
іменем України
05 грудня 2017 року м. Дергачі
Дергачівський районний суд Харківської області
у складі: головуючого судді - ОСОБА_1
за участю секретаря судового засідання - ОСОБА_2 ,
ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Нарва Естонії, громадянина України, не працюючого, розлученого, маючого середню спеціальну освіту, проживає за адресою: АДРЕСА_1 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2 , раніше судимого за вироком Жовтневого районного суду м. Харків від 29.07.2010 року за ст. ст. 185 ч. 2, 75 КК України до 5 років позбавлення волі з іспитовим строком на три роки; за вироком Дергачівського районного суду Харківської області від 02.08.2011 року за ст.ст. 186 ч. 2, 71 КК України до 5 років 1 місяця позбавлення волі; звільненого від відбування покарання ухвалою Харківського районного суду Харківської області від 04.07.2014 року на підставі ст. 2 Закону України «Про амністію у 2014 році»; за вироком Дергачівського районного суду Харківської області від 14.07.2017 року за ст.ст. 185 ч. 3, 75 КК України до 5 років позбавлення волі з іспитовим строком на три роки,
у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України,
за участю: прокурора - ОСОБА_4
обвинуваченого - ОСОБА_3
02 липня 2017 року приблизно о 17 год. ОСОБА_3 , знаходячись біля споруди магазину «Центр», який розташований по вул. Перемоги смт. Золочів Харківської області, побачив на велосипедній стоянці двоколісний велосипед «Салют» зеленого кольору, який належить ОСОБА_5 , 1981 року народження. Керуючись раптово виниклим прямим умислом, направленим на таємне викрадення чужого майна, переслідуючи при цьому корисливу мету наживи, діючи повторно, переконавшись в тому, що ніхто зі сторонніх осіб не спостерігає за його діями, викрав вказаний велосипед, з яким зник з місця злочину, розпорядившись ним на власний розсуд.
Згідно висновку товарознавчої експертизи № 78 від 12.07.2017 року потерпілій ОСОБА_5 протиправними діями ОСОБА_3 було спричинено матеріальну шкоду в сумі 1200 грн.
В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 свою вину у вчиненні інкримінованого йому злочину визнав повністю, у вчиненому щиросердно розкаявся, але скориставшись своїм правом, передбаченим ст. 63 Конституції України та ст. 42 КПК України, від дачі пояснень відмовився.
Оскільки учасники судового розгляду не заперечували, суд відповідно до ч. 3 ст. 349 КПК України визнав недоцільним дослідження доказів щодо тих фактичних обставин справи, які ніким не оспорюються, та з урахуванням вимог ч. 4 ст. 349 КПК України, обмежився дослідженням доказів, які характеризують його особу.
Вина обвинуваченого ОСОБА_3 у скоєнні вищезазначеного злочину доведена в повному обсязі і підтверджується доказами, які є в матеріалах кримінального провадження і обвинуваченим не оспорюються.
Дії обвинуваченого ОСОБА_3 , які виразилися у таємному викраденні чужого майна (крадіжці), вчиненій повторно, суд кваліфікує за ч. 2 ст. 185 КК України.
При вирішенні питання про вид і міру покарання ОСОБА_3 , суд враховує щире каяття, що відповідно до ст. 66 КК України визнається обставиною, яка пом`якшує його покарання.
Відповідно до ст. 67 КК України, обставин, що обтяжують покарання обвинуваченого судом не встановлено.
Вивченням даних про особу ОСОБА_3 встановлено, що він не перебуває на обліку у лікаря психіатра та лікаря нарколога, за місцем проживання характеризується посередньо, раніше судимий.
При призначенні покарання ОСОБА_3 , суд відповідно до вимог ст. 65 КК України, бере до уваги ступінь тяжкості вчиненого злочину, його наслідки, особу винного та обставини, що пом`якшує покарання.
Відповідно до ч. 2 ст. 50 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засудженого, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженим, так і іншими особами.
Враховуючи наявність обставини, що пом`якшує покарання, ставлення винного до скоєного, дані про його особу і конкретні обставини справи, думку потерпілої ОСОБА_5 , яка не наполягала на строгому покаранні, суд вважає за необхідне признатити ОСОБА_3 покарання без ізоляцією від суспільства з застосуванням ст. 75 КК України.
Суд вважає, що таке покарання буде достатнім і необхідним для виправлення обвинуваченого та попередження вчинення ним нових злочинів.
Цивільний позов у справі потерпілим не заявлено.
Процесуальні витрати у справі відсутні.
Питання про долю речових доказів суд вирішує у відповідності до ст. 100 КПК України.
Керуючись ст.ст. 368, 370, 374, 376, 377 КПК України, суд,
ОСОБА_3 визнати винуватим у скоєнні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України та призначити йому покарання у виді 4 (чотирьох) років позбавлення волі.
У відповідності до ст. 70 ч. 4 КК України за сукупністю злочинів шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим з урахуванням вироку Дергачівського районного суду Харківської області від 14 липня 2017 року остаточно призначити ОСОБА_3 покарання у виді п`яти років позбавлення волі.
Застосувати ст. 75 КК України і звільнити ОСОБА_3 від відбування покарання з іспитовим строком три роки.
Зобов`язати ОСОБА_3 на підставі ст. 76 КК України не виїжджати за межі України без дозволу відповідного органу пробації, повідомляти в вищевказаний орган про зміну місця проживання, періодично з`являтися на реєстрацію в відповідний орган пробації.
Речові докази у справі велосипед «Салют», який перебуває на зберіганні у потерпілої ОСОБА_5 , - залишити останній.
Вирок може бути оскаржений до апеляційного суду Харківської області через Дергачівський районний суд Харківської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору. Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Суддя ОСОБА_1