Справа № 483/2194/17
Провадження № 1-кп/483/48/2018
У Х В А Л А
про повернення обвинувального акту
06 лютого 2018 року м. Очаків

Очаківський міськрайонний суд Миколаївської області у складі:

головуючого - судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

захисника ОСОБА_4 ,

обвинуваченого ОСОБА_5 ,

ст.інспектора Очаківського МРВ пробації ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі суду м. Очакова обвинувальний акт, що надійшов з Миколаївської місцевої прокуратури №1 по кримінальному провадженню № 0000833 від 07 жовтня 2017 року, за обвинуваченням ОСОБА_5 , у вчиненні злочинів, передбачених ч. 1 ст. 162, ч. 1 ст. 129 КК України, -
В С Т А Н О В И В :
28 грудня 2017 року до Очаківського міськрайонного суду Миколаївської області з Миколаївської місцевої прокуратури № 1 Миколаївської області надійшов обвинувальний акт надійшло кримінальне провадження відносно ОСОБА_5 у вчиненні злочинів, передбачених ч. 1 ст. 162, ч. 1 ст. 129 КК України.
В ході підготовчого судового засідання прокурор просив призначити кримінальне провадження до судового розгляду, вважає, що обвинувальний акт відповідає вимогам КПК України, підстави для закриття кримінального провадження відсутні, справа підсудна Очаківському міськрайонному суду Миколаївської області.
Захисник та обвинувачений не заперечували проти призначення кримінального провадження до судового розгляду.
Вислухавши думки учасників процесу, суд приходить до наступного.
Відповідно до ч. 4 ст. 110 КПК України обвинувальний акт є процесуальним рішенням, яким прокурор висуває обвинувачення у вчиненні кримінального правопорушення і яким завершується досудове розслідування.
Згідно з п. 3 ч. 3 ст. 314 КПК України у підготовчому судовому засіданні суд має право повернути обвинувальний акт, якщо він не відповідає вимогам цього Кодексу.
Вичерпний перелік відомостей, які має містити обвинувальний акт, визначено ч. 2 ст. 291 КПК України. Зокрема, відповідно до вимог п. 5 ч. 2 ст. 291 КПК України обвинувальний акт має містити виклад фактичних обставин кримінального правопорушення, які прокурор вважає встановленими, правову кваліфікацію кримінального правопорушення з посиланням на положення закону і статті (частині статті) закону України про кримінальну відповідальність та формулювання обвинувачення.
Таким чином, у підготовчому судовому засіданні обвинувальний акт перевіряється на відповідність саме вимогам ч. 2 ст. 291 КПК України.
Згідно обвинувального акту, органом досудового розслідування ОСОБА_5 обвинувачується в тому, що 07 жовтня 2017 року приблизно о 02:00 год., ОСОБА_5 , знаходячись у стані алкогольного сп`яніння, маючи злочинний умисел направлений на незаконне проникнення до житла, прибув до будинку АДРЕСА_1 , який на праві приватної власності належить ОСОБА_7 , де проживає ОСОБА_8 та її малолітній син ОСОБА_9 . Реалізовуючи свій злочинний умисел, направлений на незаконне проникнення до житла, ОСОБА_5 , усвідомлюючи, що не вправі проникати до житла чи іншого володіння особи, без згоди власника домоволодіння ОСОБА_7 та осіб, які там проживають - ОСОБА_8 та ОСОБА_9 , не перебуваючи з останніми у родинних відносинах, упевнившись, що за його злочинними діями ніхто не спостерігає і не може йому перешкодити, діючи умисно, протиправно, незаконно, через вікно кухні, шляхом виймання шибки, проник до будинку АДРЕСА_1 , де зі столу узяв кухонний ніж. Після чого, із ножем у руці направився до спальні, де відпочивала ОСОБА_8 із сином. Перебуваючи у спальні, ОСОБА_5 погрожував ОСОБА_8 кухонним ножем, накинувши при цьому їй на голову ковдру та приставивши ніж до шиї. Вказані протиправні дії ОСОБА_5 , створили таку обстановку, що ОСОБА_8 сприймала їх такими, що могли реально здійснитись, були явними і достатніми підставами сприймати їх як пряму загрозу для її життя та здоров`я. Далі, після того, як ОСОБА_8 впізнала ОСОБА_5 за голосом, повідомивши йому про це, останній, перебуваючи у будинку близько 5 хв., з місця події зник, вилізши через те саме вікно кухні та направився в напрямку свого будинку, забравши із собою кухонний ніж.

Вищевказані дії ОСОБА_5 органом досудового розслідування кваліфіковано за ч. 1 ст.162 КК України, як незаконне проникнення до житла, та за ч. 1 ст.129 КК україни, як погроза вбивством, якщо були реальні підстави побоюватися здійснення цієї погрози.
Разом з тим, у висунутому ОСОБА_5 обвинуваченні за ч. 1 ст. 129 КК України, відповідно до обвинувального акта, не сформульовано фактичні обставини щодо суб`єктивної та об`єктивної сторони, а саме щодо мотивів, спрямованості умислу, мети, характеру дій особи та наслідків вчинення кримінального правопорушення.

Кваліфікуючи дії ОСОБА_5 за ч. 1 ст. 129 КК України як погроза вбивством, якщо були реальні підстави побоюватися здійснення цієї погрози, в обвинувальному акті не зазначено, що обвинувачений погрожував потерпілій саме вбивством та в чому виражалася ця погроза, а з боку потерпілої, що були реальні підстави побоюватися здійснення погрози вбивством.

З викладеного слідує, що обвинувачення ОСОБА_5 за ч. 1 ст. 129 КК України не сформульовано належним чином, воно не ґрунтується на обставинах кримінального провадження, зазначені суттєві недоліки обвинувального акту не дають можливості зіставити фактичну складову обвинувачення з його юридичною формулою.

У міжнародних джерелах права, зокрема, в Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, йдеться про те, що однією із гарантій права на справедливий суд, відповідно до пункту «а» частини третьої статті 6, є негайна і детальна поінформованість зрозумілою для обвинуваченого мовою про характер і причини обвинувачення, висунутого проти нього.

Практика Європейського суду з прав людини орієнтує, що обвинуваченням визнається офіційне доведення до відома особи компетентним органом твердження про наявність припущення про вчинення особою кримінально караного правопорушення й при цьому стосується саме змісту фактичних обставин кримінального правопорушення, оскільки в контексті статті 6 Конвенції Європейський суд з прав людини покликаний убачати, що приховано за зовнішньою стороною справи, та досліджувати реалії розглядуваної справи («Девеер проти Бельгії» від 27 лютого 1980 року).

Конкретності саме змісту обвинувачення стосується й рішення Європейського суду у справі «Маттоціа проти Італії» від 25 липня 2000 року.

Як зазначено у постанові Судової палати у кримінальних справах Верховного Суду України від 24 листопада 2016 року № 5-328кс16, в обвинувальному акті важливим є виклад саме фактичних обставин кримінального правопорушення, бо правильне їх відображення має суттєве значення не тільки для аргументації висновків слідчого, але і для дослідження обставин вчиненого кримінального правопорушення в суді та для реалізації права на захист.

Таким чином, відсутність належного формулювання обвинувачення унеможливлює якісний і повний захист від пред`явленого обвинувачення, що є істотним порушенням вимог кримінального процесуального закону.
Вказані обставини дають підстави вважати, що обвинувальний акт не відповідає вимогам КПК України, а тому обвинувальний акт підлягає поверненню прокурору.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 291,293,314, 369-372 КПК України, суд

П О С Т А Н О В И В :
Обвинувальний акт, складений за результатами досудового розслідування обставин кримінального провадження № 0000833 від 07 жовтня 2017 року, за обвинуваченням ОСОБА_5 , у вчиненні злочинів, передбачених ч. 1 ст. 162, ч. 1 ст. 129 КК України, - повернути прокурору, як такий, що не відповідає вимогам Кримінального процесуального кодексу України.
На ухвалу може бути подано апеляційну скаргу до Апеляційного суду Миколаївської області через Очаківський міськрайонний суд Миколаївської області протягом семи днів з дня її проголошення.
Головуючий: