Справа № 606/1965/16-к
І м е н е м У к р а ї н и
14 грудня 2017 року м. Теребовля
Теребовлянський районний суд в складі:
головуючого судді ОСОБА_1
при секретарі ОСОБА_2
з участю прокурора ОСОБА_3
обвинуваченої ОСОБА_4
захисника ОСОБА_5
потерпілої ОСОБА_6
представника потерпілої ОСОБА_7
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженка та жителька АДРЕСА_1 , пенсіонерки, громадянка України, освіта середня, заміжньої, раніше не судима,
за ч. 1 ст. 122 КК України,-
В С Т А Н О В И В:
03 вересня 2016 року близько 11 год. 00 хв., між ОСОБА_4 та ОСОБА_6 , які перебували на території земельної ділянки, яка розташована за адресою АДРЕСА_1 , на ґрунті особистих неприязних відносин, виникла словесна суперечка. В цей час у ОСОБА_4 виник злочинний умисел, спрямований на спричинення тілесних ушкоджень ОСОБА_6 .
Реалізовуючи свій злочинний умисел, спрямований на спричинення тілесних ушкоджень ОСОБА_6 , ОСОБА_4 03 вересня 2016 року близько 11 год. 00 хв., перебуваючи на території земельної ділянки, яка розташована за адресою АДРЕСА_1 , знаючи про те, що здоров`я будь-якої людини рівною мірою охороняється законом і протиправне посягання на нього є кримінально караним, наблизилась до ОСОБА_6 і розуміючи протиправний характер своїх дій та бажаючи настання суспільно небезпечних наслідків, переслідуючи мету спричинення тілесних ушкоджень ОСОБА_6 , ОСОБА_4 тримаючи у руках садову лопату, усвідомлюючи, що в результаті таких умисних дій ОСОБА_6 отримає тілесні ушкодження та бажаючи настання цього, нанесла один умисний удар металевою частиною садової лопати по фаланговій ділянці лівої руки ОСОБА_6 .
Своїми умисними діями ОСОБА_4 спричинила потерпілій ОСОБА_6 тілесні ушкодження у вигляді закритого внутрішньо суглобового перелому основи основної частини (проксимальної) фаланги першого пальця лівої кисті, та по одному синцю на тильній поверхні лівої кисті і на тильній поверхні першого пальця лівої кисті, які відносяться до тілесних ушкоджень середньої тяжкості.
Допитана в судовому засіданні обвинувачена ОСОБА_4 свою вину у скоєнні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 122 КК України не визнала та дала показання, що вона з ОСОБА_6 перебуває у неприязних відносинах, оскільки раніше виникали суперечка щодо розташування межі між їхніми земельними ділянками. Щодо обставин, які сталися 03 вересня 2016 року може пояснити, що ОСОБА_6 з чоловіком вийшла на город збирати урожай, чоловік косив бур`ян на картоплі, а ОСОБА_6 вирубувала стебла кукурудзи, яка була посаджена біля її межі городу. Побачивши, що ОСОБА_6 копає біля межі підійшла до неї і запитала, що вона робить, на що остання відповіла, що копає хрін на городі. ОСОБА_4 підійшла поближче до ОСОБА_6 і, поправивши хустину на голові, сказала: «Подивися, де ти копаєш?». В подальшому поставила свою лопату та заборонила копати біля межі. ОСОБА_6 підняла лопату з погрозою її вбити. В цей момент сестра ОСОБА_6 - ОСОБА_8 забрала лопату у неї, після чого розійшлися по своїх справах. Про те, що у ОСОБА_6 пошкоджений палець не знала, а дізналася за кілька днів від сусідів, які про цей конфлікт дізналися через мережу інтернет.
Показання обвинуваченої ОСОБА_4 суд оцінює критично як такі, що дані з метою уникнення кримінальної відповідальності та покарання, перешкоджання суду у встановленні об`єктивної істини у кримінальному провадженні. Показання спростовуються дослідженими у судовому засіданні показаннями потерпілої ОСОБА_6 , показаннями свідків та іншими доказами.
Так, допитана в судовому засіданні потерпіла ОСОБА_6 дала показання, що 03 вересня 2016 року вона разом з чоловіком приїхала в с. Багатківці, Теребовлянського району Тернопільської області зібрати урожай, вийшла на свій город з чоловіком та сестрою, яка раніше приїхала теж в село для збирання урожаю. Чоловік косив бур`ян на картоплі, а вона вирубувала стебла кукурудзи, яка була посаджена біля межі сусіднього городу ОСОБА_4 . Коли потерпіла дійшла до краю городу, який розташовувся з верху в низ, в низу городу до неї підійшла ОСОБА_4 , яка запитала, чи копає потерпіла межу, вона відповіла, що ні тільки викопує хрін, коли вона була зігнута ОСОБА_4 вдарила її по руці лопатою та по лопаті потерпілої та ще дала кулаком по голові після чого потерпіла підняла свою лопату і ОСОБА_4 відступила. В цей момент підійшла сестра потерпілої та запитала: «За що б`єш ?, ОСОБА_4 відповіла, що не б`є нікого а лише поправила хустину на голові потерпілої. Після чого розійшлися та вона відчула біль у пальці руки. Після конфлікту потерпіла зателефонувала співробітниці, якій розповіла, що сусідка вдарила її по пальці. Даний конфлікт ніхто не бачив, оскільки чоловік був обернутий спиною, а сестра прийшла коли ОСОБА_4 нанесла удар по руці. З часом палець набряк та посинів, за медичною допомогою в той день не зверталася, оскільки вважала, що травма не значна. Однак біль на пальці не проходив, тому в подальшому звернулася за медичною допомогою. Як виявилося, що в неї пошкоджено сухожилля, та перелом пальця. Також потерпіла в судовому засіданні зазначила, що між нею та ОСОБА_4 раніше виникали суперечки щодо земельних ділянок та розташування межі між їхніми ділянками.
Допитаний у судовому засіданні свідок ОСОБА_9 дав показання, що він разом з дружиною ОСОБА_6 приїхали в с. Багатківці, Теребовлянського району Тернопільської області зібрати урожай, він вийшов на город, косив бур`ян на картоплі, а дружина вирубувала стебла кукурудзи, яка була посаджена біля межі сусіднього городу ОСОБА_4 . В тій порі на своєму городі ОСОБА_4 копала картоплю, він звернув увагу на те, що вона спираючись на лопату, щось пробормотівши, спостерігала, що робить його дружина, повернувшись до неї спиною. З часом почув звук схожий на скрегіт лопати, обернувшись побачив ОСОБА_4 біля дружини, яка зігнувшись копала. Чув, що ОСОБА_6 запитала ОСОБА_4 , за що вона її б`є, та відповіла: «Не б`ю, а хустину поправляю». Після чого конфлікт закінчився та розійшлися, дружина підійшовши ближче показала травмований палець, який почервонів. З часом біль в пальці не проходив та дружина звернулася за медичною допомогою, після чого було поставлено діагноз перелом пальця.
Допитана в судовому засіданні свідок ОСОБА_8 дала показання, що вона 03 вересня приїхала в с. Багатківці Теребовлянського району, зібрати уражай на городі. Разом з сестрою ОСОБА_6 та її чоловіком ОСОБА_9 вийшла на город копати картоплю. ОСОБА_9 косив бур`ян на картоплі, а ОСОБА_6 вирубувала стебла кукурудзи, яка була посаджена біля межі сусіднього городу ОСОБА_4 . В тій порі на своєму городі ОСОБА_4 копала картоплю. Почувши крик внизу городу, підняла голову та побачила ОСОБА_4 біля сестри ОСОБА_6 яка кричала до неї, що не будеш там копати, тоді ОСОБА_6 запитала ОСОБА_4 за що вона її б`є. Вона чула звук схожий на удар, однак не впевнена, що це звук від удару лопати. Після конфлікту ОСОБА_6 сказала, що її болить палець та працювати не змогла уже на городі.
Вина обвинуваченої ОСОБА_4 у скоєні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 122 КК України доводиться іншими доказами, а саме:
- висновком експерта № 1576 від 26 жовтня 2016 року, з якого вбачається, що у ОСОБА_6 під час судово-медичної експертизи та згідно із вивченими медичними документами, виявлений закритий внутрішньо-суглобовий перелом основи основної (проксимальної) фаланги першого пальця лівої кисті, підтверджений рентгенологічними даними; та із зовнішніх ушкоджень - по одному синцю на тильній поверхні лівої кисті і на тильній поверхні першого пальця лівої кисті. Травма лівої кисті у ОСОБА_6 супроводжувалась тендинітом (запалення сухожилка) м`яза-розгинача першого пальця. Зазначені вище ушкодження виникли від дії тупого предмета незадовго до первинного звернення за медичною допомогою, що підтверджується їх характером відсутністю ознак консолідації перелому і їх виразністю у динаміці та забарвленням синців при судово-медичній експертизі. Виявлена у ОСОБА_6 травма лівої кисті у вигляді закритого внутрішньо- суглобового перелому основи основної (проксимальної) фаланги першого пальця і синців не була небезпечною для життя та у своєму клінічному перебігу супроводжується тривалим більше 21 день) розладом здоров`я і, за цією ознакою, належить до тілесних ушкоджень середньої тяжкості - п. п. 2.2.1 і 2.2.2. "Правил судово-медичного визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень" (МОЗ України, Київ, 1995). Утворення вказаних вище ушкоджень за обставин, на які посилалась ОСОБА_6 при експертизі, та що наведені у постанові, не виключається. Зазначені вище ушкодження не властиві для виникнення при падінні з висоти із власного росту (на площині).
Суд оцінює критично, твердження захисника обвинуваченої ОСОБА_4 адвоката ОСОБА_5 щодо визнання недопустимим доказом винуватості ОСОБА_4 висновку експерта № 1576 від 26 жовтня 2016 року, так як доказ здобутий з порушенням норм закону. Однак, захисником не було в судовому засіданні надано належних та огрунтованих доказів, які б доводили вказану обставину.
Натомість, попереджений у судовому засіданні про кримінальну відповідальність за ст.. 384, 385 КК України, експерт ОСОБА_10 в судовому засіданні дав показання, що у ОСОБА_6 під час судово-медичній експертизі та згідно із вивченими медичними документами, виявлений закритий внутрішньо-суглобовий перелом основи основної (проксимальної) фаланги першого пальця лівої кисті, підтверджений рентгенологічними даними; та із зовнішніх ушкоджень - по одному синцю на тильній поверхні лівої кисті і на тильній поверхні першого пальця лівої кисті. Травма лівої кисті у ОСОБА_6 супроводжувалась тендинітом (запалення сухожилка) м`яза-розгинача першого пальця. Зазначені вище ушкодження виникли від дії тупого предмета незадовго де первинного звернення за медичною допомогою, що підтверджується їх характером відсутністю ознак консолідації перелому і їх виразністю у динаміці та забарвленням синців при судово-медичній експертизі. Виявлена у ОСОБА_6 травма лівої кисті у вигляді закритого внутрішньо- суглобового перелому основи основної (проксимальної) фаланги першого пальця і синців не була небезпечною для життя та у своєму клінічному перебігу супроводжується тривалим більше 21 день) розладом здоров`я і, за цією ознакою, належить до тілесних ушкоджень середньої тяжкості - п. п. 2.2.1 і 2.2.2. "Правил судово-медичного визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень" (МОЗ України, Київ, 1995). Утворення вказаних вище ушкоджень за обставин, на які посилалась ОСОБА_6 при експертизі, та що наведені у постанові, не виключається. Зазначені вище ушкодження не властиві для виникнення при падінні з висоти із власного росту (на площині).
- протоколом проведення слідчого експерименту від 29 червня 2017 року з ілюстративною таблицею, зміст якого детально відображено відтворення потерпілою ОСОБА_6 обставини завдання їй тілесних ушкоджень обвинуваченою ОСОБА_4
Однак, суд не визнає як докази винуватості ОСОБА_4 протокол огляду предмету від 29 червня 2017 року, згідно якого ОСОБА_4 добровільно видала речовий доказ (штик-лопату)/а.с. 102/ та постанову про визнання речових доказів та долучення їх до матеріалів кримінального провадження від 29 червня 2017 року/а.с. 103-104/, згідно якого визнано речовим доказом штик-лопату, яка є предметом злочину, якою було завдано обвинуваченою ОСОБА_4 тілесних ушкоджень потерпілій ОСОБА_6 .
Так, судом у судовому засіданні встановлено, що підчас огляду у судовому засіданні речового доказу - штик-лопати, потерпіла ОСОБА_6 заперечила, що саме цією штик-лопатою їй було завдано тілесних ушкоджень. Обставину щодо не тотожності штик-лопати, яку було оглянуто у судовому засіданні з штик-лопатою, якою було завдано тілесних ушкоджень потерпілій ОСОБА_6 підтверджено і під час дачі показань самою обвинуваченою ОСОБА_4 , яка висловила сумніви і була невпевнена, що саме цю штик-лопату, яку оглядається у судовому засіданні вона тримала у руках під час конфлікту з потерпілою на межі їх земельних ділянок.
За вказаних обставин, враховуючи засади презумпції невинуватості та забезпечення доведеності вини (п. 10 ч. 1 ст. 7 та ст. 17 КПК України), що полягають у тому, що всі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на користь такої особи (ч. 4 ст. 17 КПК України) суд вважає, що протокол огляду предмету від 29 червня 2017 року, згідно якого ОСОБА_4 добровільно видала речовий доказ (штик-лопату)/а.с. 102/ та постанову про визнання речових доказів та долучення їх до матеріалів кримінального провадження від 29 червня 2017 року/а.с. 103-104/, згідно якого визнано речовим доказом штик-лопату слід виключити з числа доказів, які доводять винуватість ОСОБА_4 та не брати до уваги як докази винуватості.
Проаналізувавши зібрані по справі докази в їх сукупності, суд приходить до висновку про доведення вини обвинуваченої ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122 КК України, і що її дії кваліфіковано правильно як умисне середньої тяжкості тілесне ушкодження.
При призначенні покарання, необхідного й достатнього для виправлення обвинуваченої ОСОБА_4 відповідно до статей 50, 65 КК України, суд враховує характер та ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винної, її позитивну характеристику, а також те, що вона раніше не судима, відповідно до ч. 2 ст. 66 КК України обставини, які пом`якшують покарання обвинувачена є похилого віку, та є отримовачем пільг для ветеранів війни учасників війни, приходить до висновку, що обвинуваченій слід призначити покарання за ч. 1ст. 122 КК України у виді позбавлення волі, із застосуванням ст. 75 КК України, звільнивши її від відбуття покарання з випробуванням, так як її виправлення можливе без ізолювання від суспільства, поклавши на неї обов`язки, згідно п. 1, 2 ч. 1 ст. 76 КК України періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації, повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.
ОСОБА_6 звернулася до суду з цивільним позовом до ОСОБА_4 про відшкодування моральної шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, у якому просить стягнути з ОСОБА_4 в свою користь моральну шкоду в розмірі 100000 грн. 00 коп.
Позовні вимоги мотивує тим, що внаслідок протиправних дій обвинуваченої ОСОБА_4 потерпілій ОСОБА_6 було спричинено вимушені негативні зміни у її житті та житті її сім`ї. Моральні страждання, що спричинили негативні зміни у її житті, постійно викликають у неї гнітючі переживання та спогади, насторогу, тривогу, емоційні реакції при згадуванні про цю злочинну подію, важкість виконання повсякденних обов`язків, порушення сну, неприємні сновидіння, емоційну напругу, нервозність, реакції замкнутості, побоювання та переживання за своє здоров`я. Через заподіяні відповідачем тілесні ушкодження вона була вимушена докладати неймовірні зусилля для організації свого життя та її сім`ї.
Згідно постанови Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 року № 4 Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди, відповідно до загальних підстав цивільно-правової відповідальності обов`язковому з`ясуванню при вирішенні спору про відшкодування моральної (немайнової) шкоди підлягають: наявність такої шкоди, протиправність діяння її заподіювача, наявність причинного зв`язку між шкодою і протиправним діянням заподіювача та вини останнього в її заподіянні. Суд, зокрема, повинен з`ясувати, чим підтверджується факт заподіяння позивачеві моральних чи фізичних страждань або втрат немайнового характеру, за яких обставин чи якими діями (бездіяльністю) вони заподіяні, в якій грошовій сумі чи в якій матеріальній формі позивач оцінює заподіяну йому шкоду та з чого він при цьому виходить, а також інші обставини, що мають значення для вирішення спору.
Відповідно до п. 3 ч. 2 ст. 11 Цивільного кодексу України підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є завдання майнової (матеріальної) та моральної шкоди іншій особі.
Відповідно до п. 9 ч. 2 ст. 16 Цивільного кодексу України способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути відшкодування моральної (немайнової) шкоди.
Відповідно до частини 1 статті 23 Цивільного кодексу України, особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав.
Відповідно до пункту 2 та 4 частини 2 статті 23 Цивільного кодексу України, моральна шкода полягає у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів та у приниженні честі, гідності, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи.
Відповідно до пункту 2 ч. 3 ст. 23 Цивільного кодексу України, розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості.
Відповідно до ст. 280 Цивільного кодексу України якщо фізичній особі внаслідок порушення її особистого немайнового права завдано майнової та (або) моральної шкоди, ця шкода підлягає відшкодуванню.
Згідно постанови Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 року № 4 Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд визначає залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних тощо), яких зазнав позивач, характеру немайнових втрат (їх тривалості, можливості відновлення тощо) та з урахуванням інших обставин. Зокрема, враховуються стан здоров`я потерпілого, тяжкість вимушених змін у його життєвих і виробничих стосунках, ступінь зниження престижу, ділової репутації, час та зусилля, необхідні для відновлення попереднього стану, добровільне - за власною ініціативою чи за зверненням потерпілого - спростування інформації редакцією засобу масової інформації. При цьому суд має виходити із засад розумності, виваженості та справедливості.
Відповідно до частини 1 статті 1167 Цивільного кодексу України, моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті.
Керуючись ст.ст. 127-130, 342-368, 374-376 КПК України, суд, -
З А С У Д И В:
Визнати винною ОСОБА_4 у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 122 КК України і призначити їй покарання у виді 1 року 6 місяців позбавлення волі.
Згідно ст. 75 КК України звільнити її від відбування покарання, з випробуванням та встановити іспитовий строк тривалістю 1 рік.
Згідно п. 1, 2 ч. 1 ст. 76 КК України покласти на засуджену обов`язок періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації, повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.
Цивільний позов ОСОБА_6 до ОСОБА_4 про відшкодування моральної шкоди завданої кримінальним правопорушенням задовольнити частково.
У решті позовних вимог відмовити, у зв`язку із безпідставністю заявлених позовних вимог.
Речові докази по справі:
Штик лопата, яка знаходиться на зберіганні в камері речових доказів Теребовлянського ВП ГУНП в Тернопільській області повернути ОСОБА_4 .
На вирок може бути подана апеляція до апеляційного суду Тернопільської області через Теребовлянський районний суд протягом тридцяти днів.
ГОЛОВУЮЧИЙ ОСОБА_11