Справа № 751/2176/17 Головуючий у І інстанції ОСОБА_1
Провадження № 11-кп/795/921/2017
Категорія - ч.3 ст.15, ч.2 ст.186 КК України Доповідач ОСОБА_2
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
14 вересня 2017 року колегія суддів судової палати у кримінальних справах апеляційного суду Чернігівської області в складі:

Головуючого-суддіОСОБА_2

суддів - ОСОБА_3 , ОСОБА_4

секретаря судового засідання - ОСОБА_5

з участю: прокурора ОСОБА_6

захисника ОСОБА_7

розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження

№ 0001761 за апеляційними скаргами обвинуваченого ОСОБА_8 та захисника ОСОБА_7 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_8 на вирок Новозаводського районного суду м. Чернігова від 20 липня 2017 року,

В С Т А Н О В И Л А :

Цим вироком:

ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , українець, громадянин України, уродженець та зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживає за адресою: АДРЕСА_2 , не одружений, освіта середня, не працює, раніше неодноразово судимий, останній раз 13.05.2013 року Центральним районним судом м. Сімферополя АРК за ч.2 ст.185, ч.3 ст.185, ч.1 ст.70 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 4 роки,

засуджений за ч.3 ст.15, ч.2 ст.186 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 4 (чотири) роки.

Строк відбування покарання ОСОБА_8 постановлено рахувати з часу його фактичного затримання - з 04 березня 2017 року.

Запобіжний захід ОСОБА_8 до набрання вироком законної сили залишено без зміни - у вигляді тримання під вартою.

На підставі ч.5 ст.72 КК України, ОСОБА_8 зараховано у строк відбування покарання строк його попереднього ув`язнення з 04 березня 2017 року по 20 червня 2017 року включно, із розрахунку - один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.

Питання про речові докази вирішено відповідно до ст.100 КПК України.

Вироком місцевого суду встановлено, що 04 березня 2017 року, близько 19 год. 30 хв., ОСОБА_8 , перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, діючи повторно, маючи злочинний умисел на заволодіння чужим майном, перебуваючи біля будинку № 33 по вул. Старобілоуській у м. Чернігові, застосовуючи до потерпілої ОСОБА_10 насильство, яке не є небезпечним для життя і здоров`я, що виразилось у стисненні шиї потерпілої передпліччям руки, намагався відкрито викрасти жіночу сумку вартістю 320 грн., в якій знаходився рушник, вартістю 100 грн., жіночий купальник, вартістю 340 грн., шапочка для плавання, вартістю 60 грн., а всього намагався викрасти майна на загальну суму 820 грн., але не вчинив усіх дій, необхідних для доведення злочину до кінця з причин, що не залежали від його волі, оскільки був затриманий очевидцем.

Не погоджуючись із рішенням суду, захисник ОСОБА_7 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_8 подала апеляційну скаргу, в якій просила скасувати вирок місцевого суду та закрити кримінальне провадження. В обґрунтування скарги вказала на помилкові та незаконні висновки суду, оскільки ОСОБА_8 кримінальне правопорушення не скоював. Зазначила, що обвинувачений не мав умислу на незаконне заволодіння чужим майном, а лише хотів з`ясувати місцезнаходження його сумки, яку в цей же день викрала жінка, нібито схожа на потерпілу.

Обвинувачений ОСОБА_8 подав апеляційну скаргу, в якій просив пом`якшити призначене йому покарання, а також зарахувати у строк відбування покарання строк його попереднього ув`язнення, а саме термін перебування його у Сімферопольському слідчому ізоляторі з 27 лютого 2013 року по 14 серпня 2013 року. В обґрунтування скарги послався на тяжкий психоемоційний стан, оскільки він відбував покарання за попереднім вироком у виправній колонії, яка знаходилась у зоні бойових дій.

Заслухавши доповідь судді; захисника ОСОБА_7 , яка підтримала апеляційну скаргу обвинуваченого повністю, а свою апеляційну скаргу - частково; прокурора, котрий просив вирок місцевого суду залишити без змін, вважаючи його законним і обґрунтованим; дослідивши матеріали кримінального провадження та обговоривши доводи апеляційних скарг, колегія суддів підстав для їх задоволення не вбачає, виходячи з наступного.

Відповідно до положень ч.1 ст.404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Висновок суду про доведеність винуватості ОСОБА_8 у вчиненні кримінального правопорушення, за яке його засуджено, та кваліфікація його дій в апеляційній скарзі обвинуваченим та його захисником (з урахуванням позиції в суді апеляційної інстанції) не оспорюються.

Відповідно до ст.65 КК України суд призначає покарання, враховуючи ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання. Особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне і достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів.

Призначаючи обвинуваченому ОСОБА_8 міру покарання, місцевий суд, відповідно до вимог ст.65 КК України, врахував ступінь суспільної небезпеки скоєного, дані про особу обвинуваченого, який раніше неодноразово судимий; відсутність обставин, які пом`якшують покарання; обставини, що обтяжують покарання скоєння злочину у стані алкогольного сп`яніння, рецидив злочинів; та прийшов до правильного висновку про необхідність призначення покарання у виді позбавлення волі на певний строк, передбачений санкцією частини статті КК України, за якою він притягується до кримінальної відповідальності, що буде необхідним і достатнім для його виправлення і попередження вчинення нових злочинів, оскільки його перевиховання можливе лише в умовах ізоляції від суспільства, з чим погоджується і колегія суддів.

За таких підстав, беручи до уваги, що ОСОБА_8 раніше неодноразово судимий за вчинення корисливих злочинів, на шлях виправлення не став, колегія суддів не знаходить підстав для пом`якшення йому призначеного покарання.

Крім того, відповідно до ч.5 ст.72 КК України (в редакції Закону № 838-VIII від 26.11.2015 року), зарахування судом строку попереднього ув`язнення у разі засудження до позбавлення волі в межах того самого кримінального провадження, у межах якого до особи було застосовано попереднє ув`язнення провадиться з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.

Згідно ст.1 Закону України «Про попереднє ув`язнення» попереднє ув`язнення, є запобіжним заходом, який застосовується щодо підозрюваного, обвинуваченого та засудженого, вирок щодо якого не набрав законної сили.

Строк попереднього ув`язнення починається з дня затримання особи і поміщення її до установи для попереднього ув`язнення і закінчується днем набрання обвинувальним вироком, щодо цієї особи, законної сили.

Відповідно до вимог Закону України «Про внесення зміни до Кримінального кодексу України щодо правил складання покарань та зарахування строку попереднього ув`язнення» № 2046-VIII від 18.05.2017 року, який набрав чинності 21 червня 2017 року, частину п`яту ст.72 КК України викладено в новій редакції, а саме, попереднє ув`язнення зараховується судом у строк покарання у разі засудження до позбавлення волі день за день або за правилами, передбаченими у частині першій цієї статті.

За таких підстав, відповідно до ч.5 ст. 72 КК України (в редакції Закону №838-VIII від 26.11.2015 року), строк попереднього ув`язнення по 20.06.2017 року включно, рахується як один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі, а після набрання законної сили закону в новій редакції, із розрахунку день попереднього ув`язнення за день позбавлення волі.

Як убачається із оскаржуваного вироку, ОСОБА_8 на підставі ч.5 ст.72 КК України (в редакції Закону № 838-VІІІ від 26.11.2015 року), ч.4 ст.5 КК України, судом першої інстанції обґрунтовано зараховано у строк відбування покарання термін його попереднього ув`язнення з 04 березня 2017 року (дата його фактичного затримання) по 20 червня 2017 року включно, з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі, а після набрання законної сили Закону у новій редакції, із розрахунку день попереднього ув`язнення за день позбавлення волі.

Що стосується зазначеного обвинуваченим у поданій скарзі терміну його попереднього ув`язнення у Сімферопольському слідчому ізоляторі з 27 лютого 2013 року по 14 серпня 2013 року, то зарахування вказаного періоду у строк відбування покарання здійснюється на підставі ст.ст.537, 539 КПК України за клопотанням засудженого до місцевого суду, в межах територіальної юрисдикції якого засуджений відбуває покарання.

Відтак, всі обставини, на які посилаються апелянти, місцевим судом при призначенні покарання ОСОБА_8 враховані, а тому доводи сторони захисту про суворість призначеного покарання не заслуговують на увагу, у зв`язку з чим колегія суддів не вбачає підстав для задоволення апеляційних скарг.

За таких підстав, порушень місцевим судом під час розгляду справи вимог кримінального або кримінально-процесуального закону, які б давали підставу для зміни або скасування судового рішення, колегією суддів не вбачається.

Керуючись ст.ст. 404, 407, 419 Кримінального процесуального кодексу України, колегія суддів,

У Х В А Л И Л А:
Апеляційні скарги обвинуваченого ОСОБА_8 та захисника ОСОБА_7 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_8 - залишити без задоволення, а вирок Новозаводського районного суду міста Чернігова від 20 липня 2017 року щодо ОСОБА_8 - без зміни.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення, але може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом трьох місяців, а засудженим, який тримається під вартою, - в той самий строк з дня вручення йому копії судового рішення.

СУДДІ:

ОСОБА_3 ОСОБА_2 ОСОБА_4