Справа № 362/1163/18
Провадження № 1-кп/362/246/18
УХВАЛА
про призначення до судового розгляду
13.03.2018 Васильківський міськрайонний суд Київської області у складі: головуючого судді ОСОБА_1 , з участю секретаря ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , обвинувачених ОСОБА_4 і ОСОБА_5 , захисників адвокатів ОСОБА_6 та ОСОБА_7 , потерпілого ОСОБА_8 та його представника адвоката ОСОБА_9 ,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні матеріали досудового розслідування у кримінальному провадженні №0002189 від 15.12.2017 року та №0001158 від 04.08.2015 року, щодо ОСОБА_4 про вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.187 КК України та ОСОБА_5 про вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч.3 ст.185 та ч.2 ст.187 КК України,-

в с т а н о в и в :

28 вересня 2016 року до провадження судді ОСОБА_1 надійшла кримінальна справа №1кп/362/13/18 за кримінальним провадженням № 0001158 від 04.08.2015 року стосовно ОСОБА_5 за ч.3 ст.185 КК України.

8 листопада 2016 року провадження у справі було зупинено та оголошено розшук обвинуваченого ОСОБА_5 та 13 березня 2018 року було відновлено у зв`язку з встановленням його місця перебування.

12 березня 2018 року до провадження судді ОСОБА_1 надійшло кримінальне провадження №0002189 від 15.12.2017 стосовно ОСОБА_5 та ОСОБА_4 за ч.2 ст.187 КК України.

В підготовчому судовому засіданні прокурором було заявлено клопотання про доцільність об`єднання обох кримінальних проваджень щодо ОСОБА_5 в одне і призначити справи до розгляду.

Крім того, усі учасники судового провадження не заперечували проти призначення судового розгляду кримінального провадження, враховуючи, що угод про визнання винуватості чи про примирення до суду у порядку ст.ст. 468-475 КПК України не надходило, підстав: для закриття провадження, згідно з положеннями ст.284 КПК України, не вбачається, для повернення обвинувального акту через невідповідність вимогам ст.291 КПК України та для його направлення за підсудністю не встановлено.
Проти відкритого судового розгляду провадження вони не заперечили, у зв`язку з чим, суд вважає за можливе призначити судовий розгляд кримінального провадження стосовно ОСОБА_5 , та ОСОБА_4 у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.187 КК України, а ОСОБА_5 й за ч.3 ст.185 КК України.

Крім того, прокурор також заявив клопотання про необхідність обрання ОСОБА_5 та ОСОБА_4 на час судового розгляду справи запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою з метою забезпечення процесуальної поведінки обвинувачених, враховуючи наявність ризиків, передбачених ст.177 КПК України.

Обвинувачені та їхні захисники заперечували проти арешту та просили застосувати до них домашній арешт.

Потерпілий та його представник підтримали клопотання прокурора.

Заслухавши думку учасників процесу, суд дійшов до наступного висновку.

Як убачається з обвинувального акту ОСОБА_5 та ОСОБА_4 обвинувачено у вчиненні кримінального правопорушення, що відноситься до тяжких злочинів, що свідчить про наявність обґрунтованої підозри у можливості продовження ними кримінальної протиправної поведінки.

Відповідно до положень ч.3 ст.315 КПК України, під час підготовчого судового засідання суд за клопотанням учасників судового провадження має право обрати, змінити чи скасувати заходи забезпечення кримінального провадження, в тому числі запобіжний захід, обраний щодо обвинуваченого.

Оскільки положеннями ст. 315 КПК України не визначено процедуру продовження на час судового розгляду такого запобіжного заходу як тримання під вартою, обраного під час досудового слідства, суд, вирішуючи заявлене клопотання виходить з вимог ст. 29 Конституції України, ст.5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 р., ратифікованої 17.07.1997 р. Законом України «Про ратифікацію Конвенції про захист прав і основних свобод людини 1950 р., Першого протоколу та протоколів № 2,4, 7 та 11 Конвенції», якими передбачено гарантії права на свободу та особисту недоторканість, враховуючи, що «ніхто не може бути заарештований або триматися під вартою інакше, як вмотивованим рішенням суду тільки на підставах та в порядку, встановлених законом».

Положеннями ст.ст.13 і 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського Суду з прав людини» від 23.02.2006 року передбачено, що «при розгляді справ суди застосовують Конвенцію та практику Суду як джерело права» та змінюють практику застосування національного закону відповідно до Рішення цього Суду.

Рішенням Європейського суду з прав людини у справі «Харченко проти України «від 10.02.2011 року встановлено, що «відсутність чітко сформульованих положень, які б визначали, чи можливо належним чином продовжити (якщо так, то за яких умов) застосування на стадії судового слідства запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, обраного на визначений період на стадії досудового слідства», «не відповідає критерію передбачуваності закону» для цілей пункту 1 статті 5 Конвенції ( п.74 ).

Крім того, у цьому ж рішенні Суд зазначив, що «ст.46 Конвенції, у світлі її тлумачення в контексті ст.1 - покладає на державу відповідача юридичний обов`язок вжити заходів загального характеру для забезпечення права стосовно інших осіб, ситуація яких аналогічна ситуації заявника, а саме: усунути проблеми, які призвели до таких висновків Суду (п.97).

Суд вважає, що задля запобігання встановленому в зазначеному Рішенні Судом системному порушенні, а саме: практиці, яка виникла «у зв`язку із законодавчою прогалиною і яка допускає можливість тримання особи під вартою протягом необмеженого і непередбачуваного строку за обставин, коли таке тримання під вартою не передбачається ні конкретним положенням законодавства, ні судовим рішенням, сама по собі суперечить принципу юридичної визначеності, який випливає з Конвенції і який є одним із основних елементів верховенства права» (п.74), питання про запобіжний захід ОСОБА_5 та ОСОБА_4 підлягає вирішенню в зазначеному підготовчому засіданні судом з ухваленням вмотивованого рішення.

Судом враховано, що ОСОБА_5 та ОСОБА_4 звинувачені у вчиненні тяжких злочинів, раніше судимі, та обвинувачений ОСОБА_5 перебував у розшуку за вчинення іншого корисливого злочину, а отже, існує високий ризик можливості вчинення ними інших протиправних діянь і ухилення від явки до суду, що унеможливить розгляд справи в розумні строки.

На підставі наведеного та керуючись ст.29 Конституції України, ч.1 ст. 5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 р., ст.ст.314-316, 392 КПК України, суд, -

у х в а л и в :

Об`єднати в одне кримінальне провадження кримінальні справи за №1кп/362/13/18 за обвинуваченням ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.185 КК України, внесеного в Єдиний реєстр досудових розслідувань за №0001158 року від 04.08.2015 року та № 1кп/362/246/18 за обвинуваченням ОСОБА_5 та ОСОБА_4 , у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.187 КК України, внесеного в Єдиний реєстр досудових розслідування за № 0002189 від 15.12.2015 року.

Присвоїти об`єднаному кримінальному провадженню номер справи № 362/1163/18 (провадження №1кп/362/246/18).
Призначити судовий розгляд кримінального провадження №1кп/362/246/18 про кримінальне правопорушення, передбачене ч.2 ст.187 КК України, щодо ОСОБА_4 та про кримінальні правопорушення, передбачені ч.2 ст.187 та ч.3 ст.185 КК України щодо ОСОБА_5 на «28» березня 2018 року на 14 год. в приміщенні Васильківського міськрайонного суду Київської області (м. Васильків, вул. Шевченка, 8), одноособово, у відкритому судовому засіданні.

В судове засідання викликати прокурора, обвинуваченого, потерпілих та свідків, згідно реєстру матеріалів досудового розслідування.

Обрати щодо ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та мешканця АДРЕСА_1 , українця громадянина України, не одруженого, що має повну середню освіту, офіційно не працюючого, раніше судимого на час судового розгляду запобіжний захід у вигляді тримання під вартою в Державній установі Київський слідчий ізолятор Центрального міжрегіонального управління з питань виконання кримінальних покарань та пробації Міністерства юстиції строком на 60 днів, до 11 травня 2018 року, включно.

Обрати щодо ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця та мешканця АДРЕСА_2 , українця громадянина України, не одруженого, що має повну середню освіту, офіційно не працюючого, раніше судимого на час судового розгляду запобіжний захід у вигляді тримання під вартою в Державній установі Київський слідчий ізолятор Центрального міжрегіонального управління з питань виконання кримінальних покарань та пробації Міністерства юстиції строком на 60 днів, до 11 травня 2018 року, включно.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя ОСОБА_1