Справа № 191/1055/17
Провадження № 1-кп/191/206/17
В И Р О К
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
03 листопада 2017 року м. Синельникове

Синельниківський міськрайонний суд Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі суду кримінальне провадження за №0000444 від 14 березня 2017 року, обвинувальний акт та угоду про примирення відносно:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який народився в с.Роздори Синельниківського району Дніпропетровської області, українця, громадянина України, освіта повна загальна середня, не одруженого, не працюючого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимому,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.185 КК України,

за участю прокурора ОСОБА_4

потерпілої ОСОБА_5

обвинуваченого ОСОБА_3

ВСТАНОВИВ:
ОСОБА_3 01 березня 2017 року о 15-15 годин, перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, знаходився в приміщенні залізничного вокзалу ст.Синельникове-2 Придніпровської залізниці, розташованого за адресою: Дніпропетровська область, м.Синельникове, вул.Музейна,2-в. З метою випити води він підійшов до службового кабінету чергової по парку станції ОСОБА_5 та шляхом вільного доступу через незачинені двері зайшов у вищезазначений кабінет. У кабінеті ОСОБА_3 побачив на її робочому столі мобільний телефон моделі «DOOGTT X5MAX», що належить потерпілій ОСОБА_5 . В той момент чергової по парку ОСОБА_5 в службовому кабінеті не було. Після цього у ОСОБА_3 раптово виник злочинний умисел, направлений на таємне викрадення вказаного мобільного телефону. 01 березня 2017 року приблизно о 15-15 годин ОСОБА_3 , перебуваючи у службовому кабінеті чергової по парку ст.Синельникове-2, реалізуючи свій злочинний умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна та звернення його на свою користь, впевнившись у тому, що в службовому кабінеті накого не має та за його протиправними діями ніхто не спостерігає, таємно викрав мобільний телефон моделі «DOOGTT X5MAX» з сім-картами мобільних операторів «МТС» та «Лайф», що належав ОСОБА_5 , вартість якого згідно висновку експерта від 15 березня 2017 рокеу становить 1589,00 грн., чим спричинив потерпілій матеріальні збитки на вказану суму. З викраденим майном ОСОБА_3 з місця вчинення кримінального правопорушення зник, викраденим розпорядився викраденим майном на власний розсуд.

Своїми умисними діями ОСОБА_3 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч.1 ст.185 КК України, тобто таємне викрадення чужого майна (крадіжка).

24 березня 2017 року між сторонами кримінального провадження: потерпілою ОСОБА_5 та обвинуваченим ОСОБА_3 було укладено угоду про примирення відповідно до вимог ст.471 КПК України та згідно до умов якої ОСОБА_3 беззастережно визнав свою винуватість у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.185 КК України, та зобов`язався в подальшому не вчиняти кримінальні правопорушення. Сторонами погоджено покарання обвинуваченому за ч.1 ст.185 КК України у вигляді 2 років позбавлення волі із застосуванням ст.75 КК України з іспитовим строком 1 рік.

В угоді також зазначено, що сторони розуміють наслідки її укладення та затвердження, а також наслідки її невиконання.

У підготовчому судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 визнав себе винуватим у пред`явленому йому обвинуваченні в повному обсязі та пояснив суду, що цілком розуміє характер обвинувачення, наслідки укладення та затвердження даної угоди, вид покарання, а також інші заходи, які будуть застосовані до нього у разі затвердження угоди судом. Обвинувачений також пояснив, що укладення угоди з його боку є добровільним, просить суд затвердити угоду.

Потерпіла ОСОБА_5 у судовому засіданні пояснила, що укладення угоди з її боку є добровільним, просить суд затвердити угоду.

Прокурор у судовому засіданні пояснив, що при укладенні даної угоди дотримані вимоги і правила КПК України та КК України, просить затвердити угоду і призначити обвинуваченому узгоджену міру покарання.

Суд, заслухавши думки учасників процесу та розглядаючи питання про затвердження угоди про примирення, доходить таких висновків.

У відповідності до ст.468 КПК України в кримінальному провадженні може бути укладена угода про примирення між потерпілим та підозрюваним чи обвинуваченим.

Згідно ст.469 КПК України угода про примирення між потерпілим та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості та у кримінальному провадженні у формі приватного обвинувачення.

Відповідно до ч.1 ст.475 КПК України суд, переконавшись що угода може бути затверджена, ухвалює вирок яким затверджує угоду та призначає узгоджену сторонами міру покарання.

Судом встановлено, що ОСОБА_3 обґрунтовано обвинувачується у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст.185 КК України, яке згідно ст.12 КК України є злочином середньої тяжкості.

На думку суду укладена сторонами угода про примирення відповідає вимогам КПК України: умови угоди не суперечать вимогам Кримінального процесуального кодексу України та Кримінального кодексу України, укладення угоди між сторонами є добровільним, дії обвинуваченого кваліфіковані правильно, умови угоди відповідають інтересам суспільства, не порушують права, свобод та інтересів сторін та інших осіб.

При цьому судом з`ясовано, що обвинувачений цілком розуміє права, визначені п.п.1, 2, 3, 4 ч.5 ст. 474 КПК України, наслідки укладення та затвердження даної угоди, передбачені ч.1 ст. 473 КПК України, характер обвинувачення та вид покарання, а також інші заходи, які будуть застосовані до нього у разі затвердження угоди судом.

За таких обставин суд вважає можливим затвердити угоду про примирення та призначити обвинуваченому ОСОБА_3 узгоджену сторонами міру покарання.

До набрання вироком законної сили запобіжний захід ОСОБА_3 суд вважає за необхідне не обирати.

Долю речових доказів необхідно вирішити відповідно до ст.100 КПК України.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.314, 370, 374, 474, 475 КПК України, суд,-

ЗАСУДИВ:
Затвердити угоду про примирення від 24 березня 2017 року в кримінальному провадженні №0000444 від 14 березня 2017 року між потерпілою ОСОБА_5 та обвинуваченим ОСОБА_3 .

Визнати винуватим ОСОБА_3 у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст.185 КК України, та призначити йому покарання у вигляді 2 (двох) років позбавлення волі.

На підставі ст.75 КК України звільнити ОСОБА_3 від відбування призначеного покарання з випробуванням, якщо він протягом визначеного судом іспитового строку 1 (один) рік не вчинить нового злочину і виконає покладені на нього обов`язки.

На підставі ст.76 КК України суд покладає на ОСОБА_3 обов`язок періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації, повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

Міру запобіжного заходу до набрання вироком законної сили ОСОБА_3 не обирати.

Речові докази у справі - мобільний телефон моделі «DOOGTT X5MAX» в корпусі чорного кольору залишити у володінні потерпілої ОСОБА_6 .

Роз`яснити ОСОБА_3 , що умисне невиконання угоди є підставою для притягнення до відповідальності, встановленої законом.

Вирок може бути оскаржений з підстав, передбачених ч.4 ст.394 КПК України до апеляційного суду Дніпропетровської області через Синельниківський міськрайонний суд протягом 30 днів з дня його проголошення.

Копію вироку вручити негайно після його проголошення засудженому та прокурору.

Суддя: ОСОБА_1