Справа № 640/8830/17
н/п 1-кс/640/9743/17
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"01" грудня 2017 р. Київський районний суд м. Харкова у складі:
слідчого судді ОСОБА_1 ,
за участі секретаря ОСОБА_2 ,
слідчого ОСОБА_3 ,
встановив:
30 листопада 2017р. до Київського районного суду м. Харкова надійшло клопотання ст. слідчого СУ ФР ГУ ДФС у Харківській області ОСОБА_3 , погоджене з прокурором відділу прокуратури Харківської області ОСОБА_4 , про накладення арешту на належне ОСОБА_5 майно, вилучене 29.11.2017р. під час проведення обшуків
Слідчий у судовому засіданні клопотання підтримав, просив його задовольнити.
Власник майна ОСОБА_5 , про дату, час та місце розгляду справи повідомлена належним чином, до судового засідання не з`явилась, причину неявки не сповістила.
Слідчий суддя, вислухавши міркування слідчого, дослідивши документи та матеріали, якими слідчий обґрунтовує доводи клопотання, витяг з ЄРДР щодо кримінального провадження, в рамках якого подається клопотання, доходить такого:
Відповідно до положень ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину…Завданням арешту майна є запобігання можливості приховування, знищення, використання, перетворення, пресування та відчуження майна. З метою забезпечення схоронності речових доказів, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.
При тому, ст. 98 КПК України визначає, що речовими доказами є матеріальні об`єкти які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення. Документи є речовими доказами, якщо вони містять ознаки, зазначені в частині першій цієї статті.
Згідно ч.2 ст.173 КПК України, при вирішенні питання про арешт майна в порядку п.1 ч.2 ст.170 КПК України, слідчий суддя повинен враховувати можливість використання майна, як доказу у кримінальному провадженні.
Таким чином, на виконання вимог ч.1 ст. 173 КПК України слідчий довів необхідність арешту майна, а також наявність ризиків, передбачених абз. 2 ч.1 ст. 170 КПК України, оскільки належне ОСОБА_5 майно є речовим доказом та має значення для забезпечення кримінального провадження, а тому клопотання підлягає задоволенню.
Клопотання про фіксування процесуальної дії за допомогою технічних засобів під час розгляду клопотання слідчому судді не надходило і за ініціативою суду не здійснюється, відповідно положень ст.107 КПК України.
Керуючись ст. ст. 107, 167, 170-173, 309, 372 КПК України, слідчий суддя -
ухвалив:
Накласти арешт на належне ОСОБА_5 майно, вилучене 29.11.2017р. під час проведення обшуків:
Зберігання арештованого майна здійснювати в порядку, передбаченому Постановою Кабінету Міністрів України №1104 від 19.11.2012р. «Про затвердження порядку зберігання речових доказів стороною обвинувачення їх реалізації, технологічної переробки, знищення, здійснення витрат, пов`язаних з їх зберіганням і пересиланням, схоронності тимчасово вилученого майна під час кримінального провадження».
Ухвала підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Апеляційного суду Харківської області протягом п`яти днів з дня її оголошення, а особами, відсутніми при проголошенні в той же строк з моменту отримання її копії.

Слідчий суддя: ОСОБА_1