Справа № 755/9173/15-к
Ухвала
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Встановлено, що 16.04.2015 до Дніпровського РУ ГУ МВС України в м. Києві, надійшла колективна заява від членів ЖБК «Буревісник-2» в особі ОСОБА_4 про те, що голова правління ЖБК «Буревісник-2», що розташоване за адресою м. Київ, пр-т Павла Тичини, 22-А кв. 14 ОСОБА_5 в період часу 2012-2014 р.р. вчинила розтрату грошових коштів шляхом зловживання службовою особою своїм службовим становищем.
Разом із тим, станом на даний час КПК України не передбачено призначення перевірок в межах кримінального провадження прокурором або слідчим, виключено п. 6 ч. 2 ст. 36, якими прокурору, який здійснює нагляд за додержанням законів під час проведення досудового розслідування у формі процесуального керівництва досудовим розслідуванням, надавались повноваження призначати ревізії та перевірки в порядку, визначеному законом.
Пункотом 2 Постанови Кабінету Міністрів України від 13.08.2014 №408 Питання запровадження обмежень на проведення перевірок державними інспекціями та іншими контролюючими органами встановлено, що надання дозволу на проведення перевірок підприємств, установ, організацій, фізичних осіб-підприємців не потребуються у разі, якщо такі перевірки проводяться за рішенням суду, на вимогу службових осіб у випадках, передбачених КПК України.
В судовому засіданні прокурор клопотання підтримав, просив задовольнити.
Слідчий суддя, дослідивши надані матеріали, заслухавши думку прокурора, приходить до наступного.
Як убачається з матеріалів клопотання, а саме витягу з Єдиного реєстру досудових розслідувань від 16.04.2015 року у провадженні органу досудового розслідування перебуває кримінальне провадження з правовою кваліфікацією ч. 2 ст. 191 КК України.
З положень п. 18 ч. 1 ст. 3 КПК України убачається, що до компетенції слідчого судді віднесено судовий контроль за дотриманням прав, свобод та інтересів осіб у кримінальному проводженні.
Відповідно до правових догм Закону України «Про основні засади здійснення державного фінансового контролю в Україні» (далі - Закон) та безпосередньо його абз. 1 ч. 2, позапланові ревізії діяльністю суб`єктів господарської діяльності незалежно від форми власності, які не віднесені законодавством до підконтрольних установ, проводяться за рішенням суду, винесеним на підставі подання прокурора або слідчого для забезпечення розслідування кримінальної справи.
З положень ст. 22 КПК України слідує, що кримінальне провадження здійснюється на основі змагальності, що передбачає самостійне обстоювання стороною обвинувачення і стороною захисту їхніх правових позицій, прав, свобод і законних інтересів засобами, передбаченими цим Кодексом. Сторони кримінального провадження мають рівні права на збирання та подання до суду речей, документів, інших доказів, клопотань, скарг, а також на реалізацію інших процесуальних прав, передбачених цим Кодексом. Суд, зберігаючи об`єктивність та неупередженість, створює необхідні умови для реалізації сторонами їхніх процесуальних прав та виконання процесуальних обов`язків.
З норм ст. 26 КПК України випливає, що, сторони кримінального провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та у спосіб, передбачених цим Кодексом. Слідчий суддя, суд у кримінальному провадженні вирішують лише ті питання, що винесені на їх розгляд сторонами та віднесені до їх повноважень цим Кодексом.
Згідно ст. 11 Закону, позапланова виїзна ревізія може здійснюватися лише за наявності підстав для її проведення на підставі рішення суду. Позапланова ревізія підконтрольної установи не може проводитися частіше одного разу на квартал. Позапланові виїзні ревізії суб`єктів господарської діяльності незалежно від форми власності, які не віднесені цим Законом до підконтрольних установ, проводяться органами державного фінансового контролю за рішенням суду, ухваленим на підставі клопотання слідчого, прокурора для забезпечення розслідування під час кримінального провадження. Орган державного фінансового контролю, прокурор або слідчий, який ініціює проведення позапланової виїзної ревізії, подає до суду письмове обґрунтування підстав такої ревізії та дати її початку і закінчення, документи, які відповідають до частини п`ятої і сьомої цієї статті свідчать про виникнення підстав для проведення такої ревізії, а також на вимогу суду інші відомості.
Виходячи з положень п`ятої і сьомої статті 11 Закону України, позаплановою виїзною ревізією вважається ревізія, яка не передбачена в планах роботи органу державного фінансового контролю і проводиться за наявності хоча б однієї з таких обставин: підконтрольною установою подано у встановленому порядку скаргу про порушення законодавства посадовими особами органу державного фінансового контролю під час проведення виїзної ревізії, в якій міститься вимога про повне або часткове скасування результатів відповідної ревізії; у разі виникнення потреби у перевірці відомостей, отриманих від особи, яка мала правові відносини з підконтрольною установою, якщо підконтрольна установа не надасть пояснення та їх документальні підтвердження на обов`язковий письмовий запит органу державного фінансового контролю протягом десяти робочих днів з дня отримання запиту; проводиться реорганізація (ліквідація) підконтрольної установи; разі надходження доручення щодо проведення ревізій у підконтрольних установах від Кабінету Міністрів України, органів прокуратури, органів доходів і зборів, Міністерства внутрішніх справ України, Служби безпеки України, в якому містяться факти, що свідчать про порушення підконтрольними установами законів України, перевірку додержання яких віднесено законом до компетенції органів державного фінансового контролю; у разі, коли вищестоящий орган державного фінансового контролю в порядку контролю за достовірністю висновків нижчестоящого органу державного фінансового контролю здійснив перевірку актів ревізії, складених нижчестоящим органом державного фінансового контролю та виявив їх невідповідність вимогам законів. Позапланова виїзна ревізія в цьому випадку може ініціювати вищестоящим органом державного фінансового контролю лише у тому разі, коли стосовно посадових або службових осіб нижчестоящого органу державного фінансового контролю, які проводили планову або позапланову виїзну ревізію зазначеної підконтрольної установи, розпочато службове розслідування або у випадку повідомлення їм про підозру у вчиненні кримінального правопорушення. Тривалість планової виїзної ревізії не повинна перевищувати 30 робочих днів.
При цьому, згідно ст. 11 Закону, посадові особи органу державного фінансового контролю вправі приступити до проведення ревізії за наявності підстав для їх проведення, визначених цим та іншими законами України, та за умови надання посадовим особам підконтрольних установ, інших суб`єктів господарської діяльності під розписку: копії рішення суду про дозвіл на проведення позапланової виїзної ревізії, в якому зазначаються підстави проведення такої ревізії, дата її початку та дата закінчення, також номер кримінального провадження, орган, що здійснює досудове розслідування, дата та підстави повідомлення про підозру у вчиненні кримінального правопорушення.
Тобто, однією з передумов проведення ревізії є наявність відомостей у клопотанні про дату та підстави повідомлення про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, однак подані до суду матеріали таких відомостей не містять, у зв`язку з чим слідчий суддя позбавлений змоги виконати вимоги Закону в даній частині, щодо обов`язкових відомостей, які повинно містити судове рішення у разі задоволення клопотання, що прямо суперечить вказаним нормам та п. 2.1 мотивувальної частини Рішення Конституційного суду України N 5-рп/2013 від 26.06.2013 року у справі № 1-7/2013, де Конституційний Суд України неодноразово зазначав, що виконання судового рішення є невід`ємною складовою права кожного на судовий захист і охоплює, зокрема, законодавчо визначений комплекс дій, спрямованих на захист і відновлення порушених прав, свобод, законних інтересів фізичних та юридичних осіб, суспільства, держави (пункт 2 мотивувальної частини Рішення від 13 грудня 2012 року № 18-рп/2012); невиконання судового рішення загрожує сутності права на справедливий розгляд судом (пункт 3 мотивувальної частини Рішення від 25 квітня 2012 року № 11-рп/2012). Конституційний Суд України бере до уваги практику Європейського суду з прав людини, який, зокрема, в рішенні у справі "Шмалько проти України" від 20 липня 2004 року вказав, що право на виконання судового рішення є складовою права на судовий захист, передбаченого статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, для цілей якої виконання рішення, ухваленого будь-яким судом, має розцінюватися як складова частина судового розгляду (пункт 43).
В свою чергу, долучені до клопотання копії матеріалів не завірено належним чином, а саме у відповідності до положень КПК Українита пункту 5.27 Національного стандарту України ДСТУ 4163-2003 "Уніфікована система організаційно-розпорядчої документації" (затв. Наказом Держспоживстандарту України від 07.04.2003 № 55), враховуючи, що відмітку про засвідчення копії документа складають зі слів "згідно з оригіналом", назви, посади, особистого підпису особи, яка засвідчує копію, її ініціали та прізвища, дати засвідчення копії і проставляють нижче реквізиту підпис, засвідчуватись повинна кожна сторінка документу з відтиском печатки.
Крім того, сторона обвинувачення - слідчий, прокурор, будучи у відповідності до положень ст.ст. 22, 26 КПК України, вільними у виконистанні своїх прав, не надали слідчому судді будь-яких інших додаткових доказів на підтвердження заявленого клопотання, а прокурор взагалі в судове засідання не з"явився, що, беручи до уваги практику ЄСПЛ, свідчить про відсутність інтересу останнього до заяленого клопотання, що в свою чергу ставить під сумнів саму актуальність задоволення останнього, враховуючи пасивність одного з ініціаторів.
За таких обставин, слідчий суддя дослідивши, матеріали клопотання, долучені до нього документи та безпосередньо саме кримінальне провадження в оригіналі, за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин провадження, керуючись законом, оцінюючи кожний доказ, що наявний у провадженні, з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку вважає, що наявні у провадженні докази, передбачені параграфами 3-5 Глави 4 КПК України (показання, речові докази і документи та інші) не містять належних чином завірених документів, які відповідно до частин п`ятої і сьомої статті 11 Закону свідчили б про виникнення підстав для проведення ревізії та інших обов`язкових реквізитів визначених Законом.
Керуючись ст.ст. 1-3, 7-29, 309, 310 КПК України, Закону України «Про основні засади здійснення державного фінансового контролю в Україні», слідчий суддя, -
Ухвала оскарженню не підлягає, однак заперечення проти неї можуть бути подані під час підготовчого провадження в суді.
Слідчий суддя: ОСОБА_1