Ухвала
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Постановою заступника начальника управління з розслідування кримінальних проваджень слідчими органів прокуратури та процесуального керівництва прокуратури міста Києва від 04.10.2016 для розслідування даного провадження створено слідчу групу та визначено місце проведення досудового розслідування третій слідчий відділ управління з розслідування кримінальних проваджень слідчими органів прокуратури та процесуального керівництва прокуратури міста Києва, розміщений у приміщенні за адресою: м. Київ, Каунаська, 3в, що знаходиться у Дніпровському районі міста Києва.
Приводом до внесення відомостей до ЄРДР стала заява ОСОБА_5 з приводу вчинення відносно нього шахрайських дій.
Допитаний як потерпілий ОСОБА_5 пояснив, що приблизно у 1997 році він познайомився з ОСОБА_6 , який згодом став його бізнес-партнером.
За заявою дружини ОСОБА_7 18.07.2014 Печерським районним судом міста Києва його визнано безвісно відсутнім з 04.02.2012.
У лютому 2012 року його викрадено та протиправно позбавлено волі. Фактично він перебував у полоні невідомих осіб більше трьох років. Протягом всього часу він був ізольований від зовнішнього світу та позбавлений можливості спілкуватися з будь-ким із людей, оскільки його утримували таємно в підвалах без доступу сторонніх осіб.
На момент його викрадення корпоративна структура його бізнесу складалася з української та нерезидентської частини. Безпосередня реалізація бізнес-проектів здійснювалася через підприємства, що створені та функціонують за законодавством України. Одним з таких підприємств було ТОВ «Ділайс», яке займалось реалізацію проектів у сфері нерухомості, а саме майновими правами на площі торгівельного комплексу «КиївМолл», який на даний час перебуває в процесі будівництва.
ТОВ «Ділайс» є орендатором.
За час його відсутності ОСОБА_6 привласнив належні йому кошти і майно, у тому числі майнові права ТОВ «Ділайс» на площі торгівельного комплексу «КиївМолл».
Вказані обставини йому стали відомі у липні 2015 року, після звільнення з полону, коли він повернувся до своїх бізнес-справ.
Так, у липні 2015 року його призначено на посаду директора ТОВ «Ділайс». Під час вивчення статутних документів ТОВ «Ділайс» він побачив, що документи містять протокол від 08.09.2014 № 1 Загальних зборів Учасників ТОВ «Ділайс», відповідно до якого змінено директорів ТОВ «Ділайс», а саме: з ОСОБА_8 на ОСОБА_9 . Даний протокол, на його думку, підроблений, оскільки підпис, що містить протокол у графі учасника ТОВ «МЕЛТАКО ТРЕЙДІНГ ЛТД», в особі директора Афіноула Неофіту, не відповідає аналогічним її підписам. Тому він вважає, що ОСОБА_9 призначений незаконно.
Крім того, ОСОБА_5 особисто знайомий з ОСОБА_9 , і знає його як особу, що працювала на ОСОБА_6 у різних підконтрольних останньому компаніях.
З тієї інформації, що він володіє, після його викрадення ОСОБА_6 намагався незаконно заволодіти ТОВ «Ділайс», оскільки дане товариство мало у своєму активі незавершений торгівельний комплекс «КиївМолл», або безпосередньо вказаним об`єктом будівництва.
З цією метою ОСОБА_6 залучив ОСОБА_9 , який одночасно був директором ТОВ «Ділайс» та директором ТОВ «Брокерська контора «Біком», яке повністю контролювалось ОСОБА_6 . Так, з метою незаконного відчуження майнових прав ТОВ «Ділайс» на площі торгівельного комплексу «КиївМолл» ОСОБА_9 , будучи директором ТОВ «Ділайс», дав довіреність від 17.11.2014 головному бухгалтеру ОСОБА_10 на представництво ТОВ «Ділайс». У подальшому між ТОВ «Ділайс», в особі ОСОБА_10 , та ТОВ «Брокерська контора «Біком», в особі ОСОБА_9 , укладено інвестиційний договір № 25/12/14 від 25.12.2014, відповідно до якого створено умови для заволодіння торгівельними площами за цінами значно нижчими ринкових. Таким чином, даний договір був підписаний виключно в інтересах ТОВ «Брокерська контора «Біком» та ОСОБА_6 , який є його фактичним власником.
Також, на підтвердження того, що проткол № 1 являється підробним, ОСОБА_5 отримано відповідь з Кіпру за підписом Беніфеціарного власника компанії Мелтако Трейдинг ЛТД Фані Шіза Антоніоу, про те що пані Атіноулла Неофітоу в якості Директора компанії Мелтако Трейдінг ЛТД ніколи не підписувала протокол № 1 Загальних зборів учасників української компанії ТОВ Ділайс від 08.09.2014 та не приїздила до м. Києва в вказаний період часу.
Крім того, з показів потерпілих ОСОБА_5 та ОСОБА_7 , показів свідка ОСОБА_11 , а також з фінансово-господарських документів, долучених потерпілим ОСОБА_5 до матеріалів провадження, вбачається, що ОСОБА_6 протягом 2010-2012 років отримав від ОСОБА_5 грошові кошти для будівництва підконтрольним йому товариством, а саме: ТОВ «Брокерська контора «Біком», мережі готелів «CITYHOTEL» та «Apartments CITYHOTEL». Однак, після викрадення ОСОБА_5 , ОСОБА_6 скориставшись відсутністю останнього, відмовився від взятих на себе зобов`язань щодо повернення отриманих грошових коштів.
Приналежність ОСОБА_6 до ТОВ «Брокерська контора «Біком» також підтверджується відомостями, отриманими під час тимчасового доступу до документів реєстраційної справи ТОВ «Брокерська контора «Біком», які перебувають у володінні Шевченківської районної в м. Києві державної адміністрації.
Під час досудового розслідування потерпілим ОСОБА_5 заявлено клопотання про накладення арешту на готель «CITYHOTEL» та готель «Apartments CITYHOTEL». Своє клопотання ОСОБА_5 обґрунтував тим, що станом на початок 2012 року загальна сума заборгованості ОСОБА_6 перед ним складала 19 500 000 дол. США. Крім того, від працівників ТОВ Брокерська контора Біком йому стало відомо, що через здійснення досудового розслідування слідчими прокуратури міста Києва ОСОБА_6 дав вказівку підконтрольним йому особам негайно перереєструвати майно, яке зареєстроване на праві власності за ТОВ Брокерська контора Біком, на іншу юридичну особу.
Разом з цим, санкція частини 4 статті 190 КК України передбачає конфіскацію майна.
Готель «CITYHOTEL», який складається з:
- будівля готелю (літера А) по вул. Богдана Хмельницького, 56ж в м. Києві загальною площею 6139,9 кв.м. (реєстраційний номер нерухомого майна 36104219)
2. Готель «Apartments CITYHOTEL», який складається з:
- нежилі приміщення з № 1 по № 25 групи приміщень в (літері А), загальною площею 392,80 кв.м. по вул. Гоголівській, 8, в м. Києві, (реєстраційний номер майна 37895370);
- нежилі приміщення з № 1 по № 8 групи приміщень № 12 в (літері А), загальною площею 137,70 кв.м. по вул. Гоголівській, 8, в м. Києві (реєстраційний номер майна 37896392);
У зв`язку з викладеним, з метою запобігання можливості відчуження нерухомого майна та забезпечення виконання процесуальних рішень у кримінальному провадженні, пов`язаних із: спеціальною конфіскацією; конфіскацією майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення, чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, виникла необхідність у накладенні арешту на нерухоме майно ТОВ «Брокерська контора «Біком», яке було перетворено з незаконно набутих грошових коштів ОСОБА_5 .
Оскільки під час досудового розслідування отримано дані про намір переоформити право власності на об`єкти нерухомого майна, які підлягають арешту, виникла необхідність з метою забезпечення арешту майна у розгляді клопотання, в порядку ч. 2 ст. 172 КПК України, без повідомлення власника майна.
В судовому засіданні слідчий заявлене клопотання підтримав в повному обсязі, посилаючись на викладені в ньому обставини, просив задовольнити дане клопотання з підстав викладених у ньому.
В свою чергу, враховуючи положення ч. 2 ст. 172 КПК України, слідчий суддя вважає за можливе розглядати дане клопотання у відсутність інших учасників процесу, та дослідивши надане клопотання на відповідність КПК України кримінальне провадження, заслухавши думку учасників процесу, приходить до наступного.
Порядок кримінального провадження на території України визначається лише кримінальним процесуальним законодавством України, яке складається з відповідних положень Конституції України, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, цього Кодексу та інших законів України (ст. 1 КПК України).
Як визначено ч. 1 ст. 170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.
Частиною 2 цієї ж статті визначено, що арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.
Виходячи з ч. 3 ст. 132 КПК України, доведення необхідності застосування заходів забезпечення кримінального провадження покладено на слідчого, прокурора.
Частина 1 ст. 173 КПК України покладає обов`язок доведеності необхідності арешту на особу, що подала таке клопотання.
Відповідно до ст. 22 КПК України кримінальне провадження здійснюється на основі змагальності, що передбачає самостійне обстоювання стороною обвинувачення і стороною захисту їхніх правових позицій, прав, свобод і законних інтересів засобами, передбаченими цим Кодексом.
Відповідно до ст. 26 КПК України сторони кримінального провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та у спосіб, передбачених цим Кодексом. Слідчий суддя, суд у кримінальному провадженні вирішують лише ті питання, що винесені на їх розгляд сторонами та віднесені до їх повноважень цим Кодексом.
Крім того, на підставі вимог ч. 5 ст. 9 КПК України, слідчий суддя враховує, що виходячи з положень Першого протоколу та протоколів № 2, 4, 7 та 11 до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, дотримання принципу верховенства права є однією з підвалин демократичного суспільства.
Також, у ст. 1 Першого протоколу до Конвенції зазначено, кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права.
Як у справі «Бакланов проти Росії» (рішення від 9 червня 2005 р.), так і в справі «Фрізен проти Росії» (рішення від 24 березня 2005 р.) ЄСПЛ зазначив, що досягнення справедливого балансу між загальними інтересами суспільства та вимогами захисту основоположних прав особи лише тоді стає значимим, якщо встановлено, що під час відповідного втручання було дотримано принципу «законності» і воно не було свавільним, тобто для того, щоб втручання вважалося пропорційним, воно має відповідати тяжкості правопорушення і не становити «особистий і надмірний тягар для особи (справа «Ізмайлов проти Росії», п. 38 рішення від 16 жовтня 2008 р.).
Майно, на яке слідчий просить накласти врешт, не відповідає критеріям, визначним ст. 98 КПК України, оскільки матеріали клопотання не містять доказів того, що можливе відчуження нерухомого майна та забезпечення виконання процесуальних рішень у кримінальному провадженні, пов`язаних із: спеціальною конфіскацією; конфіскацією майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення, чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, виникла необхідність у накладенні арешту на нерухоме майно ТОВ «Брокерська контора «Біком», яке було перетворено з незаконно набутих грошових коштів ОСОБА_5 .
Таким чином, слідчмй суддя приходить до висновку, що слідчим не доведено необхідності арешту майна, а протягом розгляду клопотання встановлено відсутність на даний час для цього правових підстав.
Керуючись ст. ст. 170, 173, 309 КПК України, слідчий суддя,-
У Х В А Л И В :
Ухвала слідчого судді може бути оскаржена протягом п`яти днів з дня її оголошення безпосередньо до суду апеляційної інстанції.
Слідчий суддя