Справа № 496/1246/17
Провадження № 1-кс/496/458/17
У Х В А Л А

26 квітня 2017 року Біляївський районний суд Одеської області

у складі: слідчого судді - ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2

за участю прокурора ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду міста Біляївка клопотання прокурора Іллічівської місцевої прокуратури ОСОБА_3 про арешт майна по матеріалам досудового розслідування, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000424 від 22.04.2017 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 309 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

Прокурор звернулась до суду з клопотанням, в якому просить накласти на паперовий згорток з речовиною рослинного походження зеленого кольору у висушеному та подрібненому стані, що належить ОСОБА_4 , до прийняття остаточного законного рішення по кримінальному провадженню.
При цьому посилається на те, що 22.04.2017 до ЧЧ Усатівського ВП Біляївського ВП надійшов рапорт ДОП Усатівського ВП ОСОБА_5 про те, що 22.04.2017 під час несення служби ним було помічено гр. ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , який знаходився на узбіччі вул. Чкалова в с. Нерубайське, та став поводитися підозріло. На питання поліцейського, чи має ОСОБА_4 при собі заборонені речі, останній з лівої кишені спортивних штанів дістав паперовий зверток, в якому, зі слів останнього, знаходиться наркотичний засіб - канабіс. За даним фактом 22.04.2017 розпочато досудове розслідування за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 309 КК України. 22.04.2017 в ході огляду місця події у гр. ОСОБА_4 вилучено паперовий згорток з речовиною рослинного походження зеленого кольору у висушеному та подрібненому стані. Враховуючи, що вилучений паперовий згорток з речовиною рослинного походження зеленого кольору у висушеному та подрібненому стані є речовим доказом, має суттєве значення для встановлення обставин, що підлягають доказуванню у кримінальному провадженні, а його повернення власнику ОСОБА_4 може призвести до втрати доказів, виникла необхідність у накладенні арешту на вказані речі, для подальшого призначення і проведення судових експертиз, у зв`язку з чим прокурор звернулась до суду з вказаним клопотанням.

Прокурор у судовому засіданні наполягала на задоволенні свого клопотання посилаючись на наведені в клопотанні обставини.

Відповідно до ч.1 ст. 170 КПК арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження.
Згідно ч. 3 ст. 170 КПК України у випадку, передбаченому п.1 ч. 2 ст. 170 КПК України, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Так, в ч.1 ст. 98 КПК України вказано, що речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.
Згідно ч.11 ст. 170 КПК України, заборона або обмеження користування, розпорядження майном можуть бути застосовані лише у разі, коли існують обставини, які підтверджують, що їх незастосування призведе до приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі майна.
Вислухавши думку прокурора, а також дослідивши додані до клопотання документи, суд вважає, що вилучена річ відповідає вимогам ст. 98 КПК України, а саме може зберігати на собі сліди кримінального правопорушення, може містити відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, а тому є підстави для задоволення клопотання. В інтересах встановлення істини по справі необхідне збереження стану речей на момент вилучення, тому потрібно застосувати заборону користування та розпорядження майном. Враховуючи наведене, суд вважає за необхідне задовольнити клопотання.
Керуючись ст. ст. 98, 170-173 КПК України, -

УХВАЛИВ:

Клопотання прокурора Іллічівської місцевої прокуратури ОСОБА_3 про арешт майна задовольнити.

Накласти арешт на паперовий згорток з речовиною рослинного походження зеленого кольору у висушеному та подрібненому стані, що належить ОСОБА_4 , заборонивши користуватись та розпоряджатись останнім.
Ухвалу допустити до негайного виконання.

Ухвала може бути оскаржена до Апеляційного суду Одеської області впродовж п`яти днів з дня її проголошення.

Слідчий суддя Біляївського районного суду

Одеської області ОСОБА_1 .