Дата документу Справа № 331/4527/16-к
Апеляційний суд Запорізької області
Провадження № 11-кп/778/1562/16 Головуючий у 1-й інстанції ОСОБА_1
Єдиний унікальний № 331/4527/16-к Суддя-доповідач в 2-й інстанції ОСОБА_2
Категорія ст. 286 ч. 2 КК України
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
28 листопада 2016 року м.Запоріжжя
Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справах Апеляційного суду Запорізької області в складі:

головуючого ОСОБА_2

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4

при секретарі ОСОБА_5

за участю прокурора ОСОБА_6

представника потерпілого ОСОБА_7

захисника ОСОБА_8

обвинуваченого ОСОБА_9

розглянула в апеляційному порядку у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0001324, за апеляційною скаргою потерпілого ОСОБА_10 на вирок Жовтневого районного суду м.Запоріжжя від 18 серпня 2016 року щодо

ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Запоріжжя, українця, громадянина України, з середньою освітою, не працюючого, одруженого, який зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не засудженого,

обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.286 КК України.

В апеляційній скарзі потерпілий ОСОБА_10 вважає вирок суду першої інстанції незаконним, необґрунтованим та таким, що підлягає скасуванню посилаючись на те, що суд призначив обвинуваченому ОСОБА_9 дуже м`яке покарання. Цивільний позов про стягнення з обвинуваченого моральної шкоди він оцінив в розмірі 250 000 грн., але суд першої інстанції стягнув з обвинуваченого моральну шкоду в сумі 10 000 грн., що на думку апелянта є незаконно.
У зв`язку з викладеним, потерпілий ОСОБА_10 просить вирокЖовтневого районного суду м.Запоріжжя від 18 серпня 2016 року щодо ОСОБА_9 скасувати, ухвалити новий вирок, яким визнати ОСОБА_9 винним у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.286 КК України й призначити йому покарання у вигляді 5 років позбавлення волі, з позбавленням права керувати транспортними засобами строком на 3 роки. На підставі ст.75 КК України звільнити ОСОБА_9 від відбування покарання з випробуванням, якщо він протягом іспитового строку 3 роки не скоїть нового злочину. Цивільний позов в частині стягнення з ОСОБА_9 моральної шкоди в розмірі 250 000 грн. задовольнити.
В запереченнях на апеляційну скаргу, захисник ОСОБА_8 просить у задоволенні скарги потерпілого відмовити, а вирокЖовтневого районного суду м.Запоріжжя від 18 серпня 2016 року, яким засуджено ОСОБА_9 за ч.2 ст.286 КК України залишити без змін.

Вироком Жовтневого районного суду м.Запоріжжя від 18 серпня 2016 року ОСОБА_9 визнано винним у скоєнні злочину, передбаченому ст.286 ч.2 КК України, та призначено йому покарання у вигляді 4 років позбавлення волі, без позбавлення права керувати транспортними засобами.

На підставі ст.75 КК України звільнено ОСОБА_9 від відбування покарання з випробуванням, якщо він протягом іспитового строку 2 роки не скоїть нового злочину та виконає покладені на нього обов`язки.

На підставі ст.76 КК України зобов`язано ОСОБА_9 не виїзжати за межи України на постійне проживання без дозволу кримінально-виконавчої інспекції, повідомляти кримінально-виконавчу інспекцію про зміну місця проживання, періодично з`являтись для реєстрації в кримінально-виконавчу інспекцію.

Міра запобіжного заходу до набрання вироком законної сили відносно ОСОБА_9 не обиралась.

Стягнуто з ОСОБА_9 на користь ОСОБА_10 моральну шкоду в сумі 10000 (десять тисяч) гривень.

Вирішена доля речових доказів у порядку ст.100 КПК України.

Заслухавши доповідача, представника потерпілого, який просив задовольнити апеляційну скаргу, прокурора, який просив задовольнити апеляційну скаргу частково в частині вирішення цивільного позову, змінивши вирок в цій частині та стягнувши з обвинуваченого на користь потерпілого 50 000 грн., обвинуваченого та його захисника, які вважали, що відсутні підстави для задоволення апеляційної скарги, перевіривши матеріали кримінального провадження та дослідивши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Згідно з вироком суду, 27 серпня 2015 р., приблизно о 15 год.30 хв., водій ОСОБА_9 , керуючи автомобілем «Мітсубіші Паджеро», здійснював рух по проїжджій частині вул. Фортечній (колишня вул. Грязнова) з боку вул. Набережна магістраль в напрямку вул. Шкільної (колишня вул. Героїв Сталінграду) в м. Запоріжжі.

В цей же час пішохід ОСОБА_10 почав здійснювати перетин проїзної частини вул. Шкільної, рухаючись з права наліво за ходом руху транспортних засобів в бік вул. Запорізької по позначеному дорожніми знаками пішохідному переходу, на зелений для себе сигнал світлофору.

На регульованому перехресті проїзних частин вул. Фортечна - вул. Шкільна водій ОСОБА_9 , діючи в порушення вимог п.10.1 Правил дорожнього руху України, згідно з яким: "Перед початком руху, перестроюванням та будь-якою зміною напрямку руху водій повинен переконатися, що це буде безпечним і не створить перешкод або небезпеки іншим учасникам руху", не переконався в безпеці своїх дій та почав виконувати маневр лівого повороту, не надавши перевагу в русі пішоходу ОСОБА_10 , який в цей час переходив проїзну частину, на яку він повертав.

В результаті грубого ігнорування вимог Правил дорожнього руху України з боку водія ОСОБА_9 , останній скоїв наїзд передньою частиною кузова керованого ним транспортного засобу на пішохода ОСОБА_10 .

В результаті даної дорожньо-транспортної пригоди пішохід ОСОБА_10 згідно висновку комісійної судово-медичної експертизи № 39/к від 27.05.2016 р. отримав тілесні ушкодження у вигляді:

- закритого перелому шийки правої стегнової кістки зі зміщенням кісткових фрагментів, що кваліфікується як тяжке тілесне ушкодження, що розлад здоров`я, поєднаний зі стійкою втратою працездатності не менше ніж на одну третину;

- закритого перелому основи 5-ї плюснової кістки правої стопи, що кваліфікується як пошкодження середнього ступеню тяжкості, що не є небезпечним для життя, проте викликає розлад здоров`я на строк понад три тижні;

- садно та забій у ділянці носа, що кваліфікуються як легкі тілесні ушкодження.

Порушення водієм ОСОБА_9 , згідно висновку авто-технічної експертизи № 604/15 від 29.10.2015 р., вимог п.10.1 Правил дорожнього руху України знаходиться в причинному зв`язку з подією дорожньо-транспортної пригоди та її наслідками.

Згідно звукозапису судового засідання від 12.08.2016 року представник потерпілого озвучуючи заяву потерпілого щодо покарання, яке має бути призначене обвинуваченому висловив думку про необхідність призначення такого в межах не максимальної санкції закону без позбавлення права керування транспортними засобами, наполягаючи на задоволенні позовних вимог (10:44:05). Таку ж думку представник потерпілого висловив і в дебатах.

Суд, призначаючи покарання обвинуваченому додержався цієї думки. Врахувавши щире каяття обвинуваченого, його пост кримінальну поведінку, сімейний та майновий стан, призначив йому покарання не в максимальних межах без позбавлення права керування транспортними засобами, яке на думку колегії є достатнім та необхідним для його виправлення. Стягнення з обвинуваченого на користь потерпілого з урахуванням добровільного відшкодування - 10 000 грн., на думку колегії не відповідає тяжкості моральних страждань потерпілого, який до теперішнього часу потерпає від зміни способу життя.

Разом з тим, стягнення заявленої суми у повному розмірі, з урахуванням майнового та

сімейного стану обвинуваченого, який має на утриманні малолітню дитину

ІНФОРМАЦІЯ_2 , жінку, яка знаходиться у відпустці по догляду за дитиною, батька - інваліда 2 групи, добровільно відшкодував потерпілому моральну шкоду - 20 000 грн., на думку колегії є неможливим, оскільки поставить цивільного відповідача в дуже тяжке становище. Тому колегія виходячи з засад розумності, виваженості та справедливості вважає за доцільне стягнути з обвинуваченого на користь потерпілого 50 000 грн., а з урахуванням добровільного відшкодовування до стягнення підлягає 30 000 грн.

Тому апеляційна скарга потерпілого підлягає частковому задоволенню.

Керуючись ст. ст. 404, 407 КПК України, колегія суддів, -

УХВАЛИЛА:
Апеляційну скаргу потерпілого ОСОБА_10 - задовольнити частково.

Вирок Жовтневого районного суду м. Запоріжжя від 18 серпня 2016 року щодо ОСОБА_9 в частині вирішення цивільного позову - змінити.

Стягнути з ОСОБА_9 на користь ОСОБА_10 30 000 грн. В решті вирок залишити без змін.

Ухвала Апеляційного суду Запорізької області набирає законної сили з моменту її проголошення, проте може бути оскаржена до Вишого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом трьох місяців з часу її проголошення.

Судді:
ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4