Справа № 573/402/17
Номер провадження 1-кп/573/47/17
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
21 березня 2017 року м. Білопілля

Білопільський районний суд Сумської області в складі:
головуючої судді: ОСОБА_1 ,
при секретарі: ОСОБА_2 ,
за участю прокурора: ОСОБА_3 ,
обвинуваченого: ОСОБА_4 ,
потерпілого: ОСОБА_5
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Білопілля кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань 08 лютого 2017 року за № 0000079 по обвинуваченню
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , українця, громадянина України, уродженця, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , освіта середня-спеціальна, одруженого, має на утриманні малолітнього сина, 2015 р.н., не працюючого, не інваліда, на обліку у лікарів психіатра та нарколога не перебуває, раніше не судимого,
у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 185, ч. 2 ст. 185, ч. 1 ст. 357 КК України, -
В С Т А Н О В И В:
15 січня 2017 року у точно не встановлений досудовим розслідування час доби, ОСОБА_4 , перебуваючи вдома за адресою: АДРЕСА_2 , в шафі, яка стоїть в залі будинку, помітив кредитну картку ПАТ КБ «Приват Банку» № НОМЕР_1 , яка належить ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , мешканцю АДРЕСА_2 та вирішив заволодіти нею.
ОСОБА_4 , достовірно знаючи, що банківська картка належить потерпілому, скориставшись тим, що останній в будинку відсутній та за його діями ніхто не стежить, усвідомлюючи, що банківська картка є офіційним документом та засобом доступу до банківського рахунку, відкритого у зазначеній фінансовій установі, маючи у подальшому намір за її допомогою заволодіти грошовими коштами потерпілого ОСОБА_5 , забрав картку ПАТ КБ «Приват Банку», що належала потерпілому.
Виконуючи вказані дії, ОСОБА_4 усвідомлював суспільно-небезпечний характер своїх дій, передбачав можливість настання суспільно-небезпечних наслідків від цих дій у вигляді завдання матеріальної шкоди потерпілому ОСОБА_5 та бажав їх настання, тобто вчинив злочин з прямим умислом.
Таким чином, своїми умисними протиправними діями, які виразились у крадіжці кредитної картки ПАТ КБ «Приват Банк» № НОМЕР_1 , що належала потерпілому ОСОБА_5 , яка є офіційним документом для здійснення платіжних операцій та зняття грошових коштів через банкомат ОСОБА_4 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 357 КК України, тобто викрадення офіційного документу, вчинене з корисливих мотивів.
Крім цього, 16 січня 2017 року близько 00 год. 10 хв. у ОСОБА_4 , який перебував вдома за адресою: АДРЕСА_2 , виник корисливий умисел на заволодіння чужим майном, а саме грошовими коштами з картки «Приват Банк» № НОМЕР_1 , що належить ОСОБА_5 .
Реалізовуючи свій злочинний умисел, ОСОБА_4 , із зазначеної вище картки, шляхом переведення грошових коштів через Інтернет-сервіс «Приват-24» на картку ПАТ КБ «Приват банк» № НОМЕР_2 на своє ім`я, перевів гроші в сумі 3 500 грн., спричинивши своїми протиправними діями ОСОБА_5 матеріальний збиток на зазначену суму.
У подальшому ОСОБА_4 розпорядився викраденими грошовими коштами на власний розсуд.
Виконуючи вказані дії, ОСОБА_4 усвідомлював суспільно-небезпечний характер своїх дій, передбачав можливість настання суспільно-небезпечних наслідків від цих дій у вигляді завдання матеріальної шкоди потерпілому ОСОБА_5 та бажав їх настання, тобто вчинив злочин з прямим умислом.
Таким чином, своїми умисними протиправними діями, які виразились у крадіжці грошей у сумі 3 500 грн., що належали потерпілому ОСОБА_5 , - ОСОБА_4 скоїв кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 185 КК України, тобто таємне викрадення чужого майна (крадіжка).
Не зупиняючись на скоєному, 21 січня 2017 року у післяобідній час доби, у ОСОБА_4 виник умисел на повторне заволодіння чужим майном, а саме грошовими коштами з кредитної картки ПАТ КБ «Приват Банк» № НОМЕР_1 , що належали ОСОБА_5 .
Реалізуючи свій злочинний умисел, того ж дня близько 16.00 год. ОСОБА_4 , прибув до банкомату «Приват Банк», розташованого в м. Білопілля, вул. Старопутивльська, 28, та користуючись викраденою у ОСОБА_5 банківською карткою ПАТ КБ «Приват Банк» повторно викрав шляхом знімання з банківського рахунку картки № НОМЕР_1 грошові кошти в сумі 400 грн.
Викрадені кошти ОСОБА_4 використав у власних потребах, розпорядившись таким чином викраденим майном на свій розсуд та завдавши потерпілому матеріальний збиток на зазначену суму.
Виконуючи вказані дії, ОСОБА_4 , розумів їх суспільну небезпечність, усвідомлював можливість настання суспільно-небезпечних наслідків від цих дій та бажав їх настання, тобто діяв з прямим умислом.
Продовжуючи свої протиправні дії, 23 січня 2017 року близько 16 год. 20 хв. ОСОБА_4 вирішив знову вчинити крадіжку грошових коштів з банківської картки, належної ОСОБА_5 .
Реалізуючи свій злочинний умисел, ОСОБА_4 23 січня 2017 року прибув до банкомату «Приват Банк», розташованого в м. Суми, вул. Баумана, 40, та користуючись викраденою у ОСОБА_5 банківською карткою, повторно викрав шляхом знімання з банківського рахунку картки № НОМЕР_1 грошові кошти в сумі 300 грн., тим самим завдавши своїми протиправними діями потерпілому матеріальної шкоди на зазначену суму.
У подальшому викрадені грошові кошти ОСОБА_4 використав на власний розсуд.
Виконуючи вказані дії, ОСОБА_4 , розумів їх суспільну небезпечність, усвідомлював можливість настання суспільно-небезпечних наслідків від цих дій та бажав їх настання, тобто діяв з прямим умислом
Крім того, 25 січня 2017 року близько 14.00 год. у ОСОБА_4 , який перебував в смт. Миколаївка Білопільського району Сумської області, знову виник умисел на повторне вчинення крадіжки грошових коштів, які належали ОСОБА_5 .
Реалізуючи свій злочинний умисел, ОСОБА_4 прибув до банкомату «ПриватБанк», розташованого в смт. Миколаївка, вул. Бульвар Свободи, 4 Б Білопільського району Сумської області, та користуючись викраденою у ОСОБА_5 банківською карткою ПАТ КБ «Приват Банк», повторно викрав шляхом знімання з банківського рахунку карки № НОМЕР_1 грошові кошти в сумі 500 грн., завдавши своїми протиправними діями потерпілому матеріальної шкоди на вказану суму.
У подальшому викраденими коштами ОСОБА_4 розпорядився на власний розсуд.
Виконуючи вказані дії, ОСОБА_4 , розумів їх суспільну небезпечність, усвідомлював можливість настання суспільно-небезпечних наслідків від цих дій та бажав їх настання, тобто діяв з прямим умислом.
Продовжуючи свій злочинний умисел, знову 25 січня 2017 року близько 23.00 год. у ОСОБА_4 виник умисел на повторне викрадення грошових коштів, які належать ОСОБА_5 . Того ж дня близько 23 год. 45 хв. ОСОБА_4 прибув до банкомату ПАТ КБ`Приват Банк», що розташований за адресою: Сумська область, м. Білопілля, вул.Старопутивльська, 28, та користуючись викраденою у ОСОБА_5 банківською карткою, повторно викрав шляхом знімання з банківського рахунку картки № НОМЕР_1 грошові кошти в сумі 2 000 грн., завдавши цими протиправними діями потерпілому матеріальну шкоду на вказану вище суму.
Викрадені кошти ОСОБА_4 використав у своїх цілях.
Виконуючи вказані дії, ОСОБА_4 , розумів їх суспільну небезпечність, усвідомлював можливість настання суспільно-небезпечних наслідків від цих дій та бажав їх настання, тобто діяв з прямим умислом.
Таким чином, своїми умисними протиправними діями, які виразились у крадіжці грошей ОСОБА_5 на загальну суму 3 200 грн., ОСОБА_4 скоїв кримінальне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 185 КК України, тобто таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинена повторно.
Допитаний у судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 свою вину у вчиненні інкримінованих йому злочинів, передбачених ч. 1 ст. 185, ч. 2 ст. 185, ч. 1 ст. 357 КК України визнав повністю, покаявся у вчиненому та показав наступне. 03 січня 2017 року він пошкодив орендований автомобіль, за ремонт якого потрібно було сплатити десять тисяч грн. власнику автомобіля, тобто по 200 грн. щоденно. 15 січня 2017 року у точно не встановлений час доби він, перебуваючи вдома за адресою: АДРЕСА_2 , в шафі, яка стоїть в залі будинку, помітив кредитну картку ПАТ КБ «Приват Банку» № НОМЕР_1 , яка належить ОСОБА_5 , який мешкав за цією ж адресою та вирішив заволодіти нею. Знаючи, що банківська картка належить ОСОБА_5 , скориставшись тим, що останній в будинку відсутній, маючи у подальшому намір за її допомогою заволодіти грошовими коштами, забрав картку.
Наступного дня, 16 січня 2017 року близько 00 год. 10 хв. він із зазначеної картки, шляхом переведення грошових коштів через Інтернет-сервіс «Приват-24» на картку ПАТ КБ «Приват банк» № НОМЕР_2 на своє ім`я, перевів гроші в сумі 3 500 грн., які належали ОСОБА_5 та у подальшому розпорядився викраденими коштами на власний розсуд. Мав намір скористатись тільки цією сумою, але коли власник пошкодженого ним автомобіля потребував негайного повернення всієї суми коштів, він 21 січня 2017 року, близько 16.00 год., прибув до банкомату «Приват Банк», розташованого в м. Білопілля, вул. Старопутивльська, 28, та користуючись викраденою у ОСОБА_5 банківською карткою знову зняв з банківського рахунку картки № НОМЕР_1 грошові кошти в сумі 400 грн.
23 січня 2017 року близько 16 год. 20 хв. він вирішив знову зняти грошові кошти з банківської картки, належної ОСОБА_5 . Він прибув до банкомату «Приват Банк», розташованого в м. Суми, вул. Баумана, 40, та користуючись викраденою у ОСОБА_5 банківською карткою, зняв з банківського рахунку картки № НОМЕР_1 грошові кошти в сумі 300 грн. та використав на власний розсуд.
Крім того, 25 січня 2017 року близько 14.00 год. він, перебуваючи в смт. Миколаївка Білопільського району Сумської області, прибув до банкомату «ПриватБанк», розташованого в смт. Миколаївка, вул. Бульвар Свободи, 4 Б Білопільського району, та користуючись викраденою у ОСОБА_5 банківською карткою ПАТ КБ «Приват Банк», зняв з банківського рахунку карки № НОМЕР_1 грошові кошти в сумі 500 грн. та розпорядився на власний розсуд.
Знову того ж дня близько 23.45 год. він прибув до банкомату ПАТ КБ`Приват Банк», що розташований за адресою: Сумська область, м. Білопілля, вул. Старопутивльська, 28, та користуючись викраденою у ОСОБА_5 банківською карткою, викрав шляхом знімання з банківського рахунку картки № НОМЕР_1 грошові кошти в сумі 2 000 грн. та використав їх у своїх цілях. Всі зняті з картки гроші використав на оплату ремонту пошкодженого автомобіля, і лише 300 грн. витратив на придбання бензину. Мав намір в найкоротший термін повернути всі гроші ОСОБА_5 , але останній подав заяву до поліції. На даний час шкода потерпілому повністю відшкодована, він неодноразово просив пробачення у потерпілого.
У вчиненому розкаюється та просить суд суворо не карати.
Просив суд не досліджувати інші докази у кримінальному провадженні, обмежившись його поясненнями та розглянути справу відповідно до ч. 3 ст. 349 КПК України.
Прокурор не заперечував проти розгляду справи у скороченому порядку.
Потерпілий ОСОБА_5 в судовому засіданні пояснив, що йому повністю повернута вся сума викрадених коштів та претензій матеріального та морального характеру до обвинуваченого він не має. Просив суворо його не карати.
Відповідно до ч. 3 ст. 349 КПК України за згодою учасників судового провадження, судом ухвалено про проведення скороченого судового розгляду і визнано недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин кримінального провадження, які ніким не оспорюються. Права та наслідки такого порядку судом їм роз`яснено.
Дослідивши визначений обсяг доказів та надавши їм належну оцінку, суд вважає, що вина обвинуваченого ОСОБА_4 у вчиненні злочину при вищевикладених обставинах повністю доведена, а його дії суд кваліфікує за ч. 1 ст. 357 КК України як викрадення офіційного документу, вчинене з корисливих мотивів; за ч. 1 ст. 185 КК України як таємне викрадення чужого майна (крадіжка) та за ч. 2 ст. 185 КК України як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене повторно.
Призначаючи ОСОБА_4 вид та міру покарання, суд враховує ступінь тяжкості скоєного ним злочину, передбаченого ч. 1 ст. 357 КК України, який у відповідності до ст. 12 КК України, є злочином невеликої тяжкості, злочини, передбачені ч. 1, ч. 2 ст. 185 КК України, є злочинами середньої тяжкості.
У відповідності до ст. 66 КК України, суд вважає за можливе визнати як обставини, що пом`якшують покарання за скоєне ОСОБА_4 щире каяття, активне сприяння розкриттю злочину та добровільне відшкодування матеріального збитку потерпілому.
Обставин, що обтяжують покарання обвинуваченого ОСОБА_4 , судом не встановлено.
Вирішуючи питання про призначення обвинуваченому покарання, суд керується вимогами ст.ст. 65-67 КК України та роз`ясненнями Постанови Пленуму Верховного Суду України від 24 жовтня 2003 року «Про практику призначення судами кримінального покарання», зі змінами та доповненнями, виходить з принципів законності, справедливості, обґрунтування та індивідуалізації покарання.
Призначаючи покарання обвинуваченому ОСОБА_4 суд враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу обвинуваченого, соціальне становище, що має на утриманні малолітнього сина, відсутність даних про перебування його на профілактичному обліку у лікарів психіатра та нарколога, такого, що раніше не судимого, а також задовільну характеристику за місцем проживання та висловлену в судовому засіданні думку потерпілого, який претензій морального та матеріального характеру до обвинуваченого не має.
Відповідно до вимог ч. 2 ст. 65 КК України, особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне і достатнє для виправлення та попередження нових злочинів, а згідно ч. 2 ст. 50 КК України, покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених.
Суд детально проаналізувавши поведінку обвинуваченого ОСОБА_4 після вчиненого злочину, його щире каяття, наслідки суспільно небезпечного діяння, відсутність наміру уникнути кримінальної відповідальності, на підставі даних, що характеризують особу обвинуваченого та конкретних обставин справи, суд вважає за прийнятне надання обвинуваченому можливості виправлення без реального відбування покарання у виді позбавлення волі, із звільненням його від відбування покарання з випробуванням, із застосуванням ст. 75 КК України і покладенням на нього обов`язків, передбачених ст. 76 КК України, так як це покарання буде необхідним і достатнім для його виправлення та попередження вчинення нових злочинів.
У відповідності до вимог ст. 100 КПК України речові докази:
- кредитна картка ПАТ КБ «Приват Банк» № НОМЕР_1 , видана на ім`я ОСОБА_5 , яка передана останньому на зберігання під розписку, - залишити ОСОБА_5 як власнику;
- оптичний диск з фотознімками з камер спостереження банкоматів ПАТКБ «Приват Банк» серії CWLHT2072F229 залишити в матеріалах кримінального провадження.
Витрати, пов`язані із залученням експертів, у справі відсутні.
Запобіжний захід обвинуваченому ОСОБА_4 під час досудового розслідування не обирався.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 368, 370, 374 КПК України, суд, -
ЗАСУД И В:
ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні злочинів, передбачених ч. 1 ст. 357, ч. 1 ст. 185, ч. 2 ст. 185 КК України та призначити йому за цим законом покарання:
- за ч. 1 ст. 357 КК України у виді одного року обмеження волі;
- за ч. 1 ст. 185 КК України у виді одного року позбавлення волі;
- за ч. 2 ст. 185 КК України у виді двох років позбавлення волі.
На підставі ч. 1 ст. 70 КК України за сукупністю злочинів, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим визначити ОСОБА_4 остаточне покарання у виді у виді двох років позбавлення волі.
На підставі ст. 75 КК України звільнити засудженого ОСОБА_4 від відбування покарання з випробуванням, встановивши іспитовий строк два роки.
На підставі ч. 1 ст. 76 КК України покласти на засудженого ОСОБА_4 наступні обов`язки:
- періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;
- повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи.
Запобіжний захід обвинуваченому ОСОБА_4 під час досудового розслідування не обирався.
Речові докази по кримінальному провадженню:
- кредитна картка ПАТ КБ «Приват Банк» № НОМЕР_1 , видана на ім`я ОСОБА_5 , яка передана останньому на зберігання під розписку, - залишити ОСОБА_5 як власнику;
- оптичний диск з фотознімками з камер спостереження банкоматів ПАТКБ «Приват Банк» серії CWLHT2072F229 залишити в матеріалах кримінального провадження.
Вирок суду може бути оскаржений шляхом подачі апеляційної скарги до апеляційного суду Сумської області через Білопільський районний суд Сумської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.
Учасники судового провадження мають право отримати у суді копію вироку. Копію вироку негайно після його проголошення вручити засудженому та прокурору.
Копію вироку не пізніше наступного дня після ухвалення надіслати учасникам судового провадження, які не були присутніми в судовому засіданні під час проголошення вироку.
Суддя