УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
22 грудня 2016 року м. Одеса
Слідчий суддя Приморський районний суд м. Одеси - ОСОБА_1 ,
секретар судового засідання - ОСОБА_2 ,
представник заявника адвокат - ОСОБА_3 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Одесі клопотання адвоката ОСОБА_3 , який діє в інтересах ТОВ «КСК ОПТЛІМІТЕД», про часткове скасування арешту майна, накладеного ухвалою слідчого судді Печерського районного суду м. Києва ОСОБА_4 від 13.10.2015р. по справі №757/37680/15-к, -

ВСТАНОВИВ:
Адвокат ОСОБА_3 , який діє в інтересах ТОВ КСК Опт Лімітед», звернувся до слідчого судді Приморського районного суду м. Одеси з клопотанням про часткове скасування арешту майна, накладеного ухвалою слідчого судді Печерського районного суду м.Києва ОСОБА_4 від 13.10.2015р. по справі №757/37680/15-к.

В обґрунтування клопотання посилається на те, що 13.10.2015р. слідчим суддею Печерського районного суду м. Києва ОСОБА_4 по справі №757/37680/15-к була винесена ухвала про арешт майна.

Відповідно до резолютивної частини зазначеної ухвали слідчим суддею накладено арешт на грошові кошти у безготівковому вигляді, які знаходяться на рахунках ТОВ «КСК ОПТЛІМІТЕД» () №№ НОМЕР_1 , НОМЕР_2 , відкритих в ПАТ «Банк Восток» (МФО 307123, , адреса: м.Дніпропетровськ, вул.Курсантська, 24).

Арешт на майно було накладено в рамках кримінального провадження арешт на майно було накладено в рамках кримінального провадження №0000219 від 21.04.2015р.

Відповідно до ч.1 ст.174 КПК України, підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження - судом.

Арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

Закриття кримінального провадження свідчить про те, що в арешті відпала потреба.

Згідно із ч.1 ст.170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існують достатні підстави вважати, що воно є предметом, засобом чи знаряддям вчинення злочину, доказом злочину, набуте злочинним шляхом, доходом від вчиненого злочину, отримане за рахунок доходів від вчиненого злочину або може бути конфісковане у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого чи юридичної особи, до якої може бути застосовано заходи кримінально-правового характеру, або може підлягати спеціальній конфіскації щодо третіх осіб, юридичної особи або для забезпечення цивільного позову. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб.

Частиною 2 ст.170 КПК України встановлено, що метою арешту майна є забезпечення кримінального провадження, забезпечення цивільного позову у кримінальному провадженні, забезпечення конфіскації або спеціальної конфіскації. Арештованим може бути майно, яким володіє, користується чи розпоряджається підозрюваний, обвинувачений, засуджений, треті особи, юридична особа, до якої може бути застосовано заходи кримінально-правового характеру за рішенням, ухвалою суду, слідчого судді.

Треті особи, майно яких може бути арештовано, - особи, які отримали чи придбали у підозрюваної, обвинуваченої чи засудженої особи майно безоплатно або в обмін на суму, значно нижчу ринкової вартості, або знали чи повинні були знати, що мета такої передачі - отримання доходу від майна, здобутого внаслідок вчинення злочину, приховування злочину та/або уникнення конфіскації.

Відповідно до приписів ч.3 ст.170 КПК України, підставою арешту майна є наявність ухвали слідчого судді чи суду за наявності сукупності підстав чи розумних підозр вважати, що майно є предметом, доказом злочину, засобом чи знаряддям його вчинення, набуте злочинним шляхом, є доходом від вчиненого злочину або отримане за рахунок доходів від вчиненого злочину. Арешт майна можливий також у випадках, коли санкцією статті Кримінального кодексу України, що інкримінується підозрюваному, обвинуваченому, передбачається застосування конфіскації, до підозрюваної, обвинуваченої особи заявлено цивільний позов у кримінальному провадженні. Арешт також може бути застосовано до майна третіх осіб з урахуванням частини другої цієї статті.

Арешт може бути накладений і на майно, на яке раніше накладено арешт відповідно до інших актів законодавства. У такому разі виконанню підлягає ухвала слідчого судді, суду про накладення арешту на майно відповідно до правил цього Кодексу.

Частиною 4 ст.170 КПК України визначено, що вартість майна, яке належить арештувати, крім випадків арешту майна для забезпечення конфіскації, повинна бути співмірною розміру шкоди, завданої кримінальним правопорушенням або зазначеної у цивільному позові, розміру неправомірної вигоди, яка отримана або могла бути отримана юридичною особою.

У разі задоволення цивільного позову або стягнення з юридичної особи розміру отриманої неправомірної вигоди суд за клопотанням прокурора, цивільного позивача може вирішити питання про арешт майна для забезпечення цивільного позову або стягнення з юридичної особи доведеного розміру отриманої неправомірної вигоди до набрання судовим рішенням законної сили, якщо таких заходів не було вжито раніше.

Згідно із ч.ч.6, 7 ст.170 КПК України, арешт може бути накладений у встановленому цим Кодексом порядку на рухоме чи нерухоме майно, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковій формі, в тому числі кошти та цінності, що знаходяться на банківських рахунках чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах, видаткові операції, цінні папери, майнові, корпоративні права, які перебувають у власності або володінні, користуванні, розпорядженні підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, щодо яких ухвалою чи рішенням слідчого судді, суду визначено необхідність арешту майна.

Не може бути арештовано майно, якщо воно перебуває у власності добросовісного набувача.

Заборона або обмеження користування, розпорядження майном можуть бути застосовані лише у випадках, якщо існують обставини, які підтверджують, що їх незастосування призведе до зникнення, втрати, знищення, перетворення, пересування, відчуження майна.

Вищезазначені відомості щодо третьої особи повинні бути встановлені в судовому порядку на підставі достатності доказів.

Органами досудового розслідування не доведено факту, що грошові кошті, розміщені на розрахункових рахунках зазначених підприємств, відповідають критеріям, встановленим ч.1 ст.170 КПК України, а на момент укладення арешту - п. 4 ч. 2 ст. 167 КПК України, існує достатня підозра вважати, що посадовими особами зазначених підприємств скоєні кримінальні правопорушення, які інкримінуються в рамках зазначеного кримінального провадження, або вони задіяні в злочинній схемі, а заходи кримінального провадження у вигляді арешту коштів, виправдовують таке втручання у господарську діяльність товариств.

В ході досудового розслідування не доведено існування достатніх підстав вважати, що арештоване майно є предметом, засобом чи знаряддям вчинення злочину, доказом злочину, набуте злочинним шляхом, доходом від вчиненого злочину, отримане за рахунок доходів від вчиненого злочину або може бути конфісковане у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого чи юридичної особи, до якої може бути застосовано заходи кримінально-правового характеру, або може підлягати спеціальній конфіскації щодо третіх осіб, юридичної особи або для забезпечення цивільного позову.

Також досудовим розслідуванням по кримінальному провадженню не встановлено наявності сукупності підстав чи розумних підозр вважати, що майно є предметом, доказом злочину, засобом чи знаряддям його вчинення, набуте злочинним шляхом, є доходом від вчиненого злочину або отримане за рахунок доходів від вчиненого злочину.

В рамках кримінального провадження жодній особі не повідомлено про підозру, не заявлено цивільного позову та не з`ясовано розміру шкоди, в тому числі, участі кожного підприємства у її заподіянні, не розкрито об`єктивної сторони злочинів, що інкримінуються.

Відповідно до ст.6 ГК України, одним із принципів господарювання в Україні є заборона незаконного втручання органів державної влади та органів місцевого самоврядування, їх посадових осіб у господарські відносини.

Частинами першою, другою та четвертою ст.41 Конституції України передбачено, що кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Право приватної власності набувається в порядку, визначеному законом. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності.

Відповідно до ч.1 ст.317 ЦК України, власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном.

Згідно із ч.1 ст.319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд.

Відповідно до ч.ч.1, 2 ст.321 ЦК України, право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.

Особа може бути позбавлена права власності або обмежена у його здійсненні лише у випадках і в порядку, встановлених законом.

В судовому засіданні адвокат підтримав доводи клопотання і просив задовольнити його.

Прокурор в судове засідання не з`явився, належним чином сповіщався про дату та час судового засідання.

Заслухавши думку представника заявника та дослідивши надані докази, слідчий суддя приходить до висновку про необхідність задоволення клопотання, виходячи з наступного.

13.10.2015р. слідчим суддею Печерського районного суду м. Києва ОСОБА_4 по справі №757/37680/15-к була винесена ухвала про арешт майна.

Відповідно до резолютивної частини зазначеної ухвали слідчим суддею накладено арешт на грошові кошти у безготівковому вигляді, які знаходяться на рахунках ТОВ «КСК ОПТЛІМІТЕД» () №№ НОМЕР_1 , НОМЕР_2 , відкритих в ПАТ «Банк Восток» (МФО 307123, , адреса: м.Дніпропетровськ, вул.Курсантська, 24).

Арешт на майно було накладено в рамках кримінального провадження арешт на майно було накладено в рамках кримінального провадження №0000219 від 21.04.2015р.

29.04.2016р. ст.слідчим з ОВС 1го ВКР СУ ФР ГУ ДФС в Одеській області ОСОБА_5 винесено постанову про закриття кримінального провадження №0000219 від 21.04.2015р., але питання про скасування арешту грошових коштів зазначених підприємств вирішено не було.

Згідно постанови про закриття кримінального провадження органами досудового розслідування не встановлено ознак інкримінуємого злочину в діях посадових осіб ТОВ «КСК ОПТЛІМІТЕД».

Відповідно до ч.1 ст.174 КПК України, підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження - судом.

Арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

З урахуванням вищевикладеного, слідчий суддя доходить висновку, що на теперішній час відпала необхідність у застосуванні арешту майна ТОВ «КСК ОПТЛІМІТЕД», накладеного ухвалою слідчого судді Печерського районного суду м.Києва ОСОБА_4 від 13.10.2015р. по справі №757/37680/15-к, як заходу забезпечення кримінального провадження, у звязку із чим арешт підлягає скасуванню.

Керуючись ст.ст.170-174 КПК України, слідчий суддя -

УХВАЛИВ:
Клопотання адвоката ОСОБА_3 , який діє в інтересах ТОВ КСК ОПТЛІМІТЕД», про часткове скасування арешту майна, накладеного ухвалою слідчого судді Печерського районного суду м.Києва ОСОБА_4 від 13.10.2015р. по справі №757/37680/15-к задовольнити.

Скасувати арешт, накладений ухвалою Печерського районного суду м.Києва від 13.10.2015р. по справі №757/37680/15-к на грошові кошти у безготівковому вигляді, які знаходяться на рахунках ТОВ «КСК ОПТЛІМІТЕД» () №№ НОМЕР_1 , НОМЕР_2 , відкритих в ПАТ «Банк Восток» (МФО 307123, , адреса: м. Дніпропетровськ, вул. Курсантська, 24).

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1
22.12.2016