АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
Справа № 11-cc/796/1818/2017 Слідчий суддя в 1-й інстанції: ОСОБА_1
Категорія: ст. 170 КПК Доповідач: ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
20 квітня 2017 року місто Київ

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду міста Києва у складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
при секретарі судового засідання ОСОБА_5 ,

з участю:

прокурора ОСОБА_6 ,

захисника ОСОБА_7 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду апеляційну скаргу захисника ОСОБА_8 в інтересах власника майна підозрюваної ОСОБА_9 на ухвалу слідчого судді Печерського районного суду міста Києва від 15 березня 2017 року,
ВСТАНОВИЛА:
Цією ухвалою задоволено клопотання старшого слідчого в ОВС першого слідчого відділу Управління з розслідування кримінальних проваджень у сфері економіки Департаменту з розслідування особливо важливих справ у сфері економіки Генеральної прокуратури України ОСОБА_10 , яке погоджене із прокурором відділу процесуального керівництва та підтримання державного обвинувачення управління процесуального керівництва, підтримання державного обвинувачення та представництва в суді Департаменту з розслідування особливо важливих справ у сфері економіки Генеральної прокуратури України ОСОБА_6 , та накладено арешт на транспортний засіб білого кольору, з державним номером НОМЕР_1 , марки та моделі Land Rover Range Rover Sport, vin та номер кузова НОМЕР_2 , що належить на праві приватної власності ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , із забороною будь-яким чином відчужувати зазначене майно.

Не погоджуючись з таким рішенням слідчого судді, захисник ОСОБА_8 подав апеляційну скаргу, в якій, вважаючи ухвалу слідчого судді незаконною та необґрунтованою, просить її скасувати та постановити нову ухвалу, якою відмовити у задоволенні клопотання старшого слідчого. Зокрема, апелянт стверджує, що власник майна ОСОБА_9 не є підозрюваною у кримінальному провадженні № 0000703 від 28 квітня 2014 року, оскільки, на думку представника, підозра їй належним чином не була вручена. При цьому захисник запевняє, що матеріали клопотання старшого слідчого та судової справи не містять документального підтвердження отримання ОСОБА_9 повідомлення про підозру у вищезазначеному кримінальному провадженні. Також автор апеляції стверджує, що власник майна ОСОБА_9 не переховується від слідства та готова співпрацювати з органами досудового розслідування. Крім того, захисник з посиланням на ст. 395 КПК України вказує, що строк подачі апеляції ним не пропущено.

Заслухавши доповідь судді, пояснення захисника ОСОБА_7 , який підтримав апеляційну скаргу і просив її задовольнити, пояснення прокурора ОСОБА_6 , яка заперечувала проти задоволення апеляційної скарги та просила ухвалу слідчого судді залишити без змін, вивчивши матеріали провадження та перевіривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що строк на апеляційне оскарження ухвали слідчого судді захисник ОСОБА_8 , відповідно до положень абз. 2 ч. 3 ст. 395 КПК України, не пропустив, але його апеляційна скарга на ухвалу слідчого судді не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.
Як вбачається з матеріалів провадження, управлінням з розслідування кримінальних проваджень у сфері економіки Департаменту з розслідування особливо важливих справ у сфері економіки Генеральної прокуратури України здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000703, внесеному 28 квітня 2014 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань заознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 191 КК України.

Органами досудового розслідування встановлено, що у червні 2012 року, точної дати та часу слідством не встановлено, у ОСОБА_9 , яка на підставі рішення Засідання Спостережної Ради ТОВ «Комерційний банк «Дельта» від 21 квітня 2008 року (протокол № 106), рішення Комісії Національного банку України з питань нагляду та регулювання діяльності банків від 29 травня 2008 року № 173 та наказу № 970-к від 06 червня 2008 року перебувала на посаді Голови Ради Директорів Публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» (далі AT «Дельта Банк») в період з 06 червня 2008 року по 04 березня 2015 року і, водночас, згідно Протоколу № 324 Засідання Спостережної Ради «Дельта Банк» від 10 липня 2012 року в період з 10 липня 2012 року по 02 березня 2015 року була Головою Кредитного Комітету AT «Дельта Банк», виник злочинний умисел, направлений на заволодіння майном AT «Дельта Банк» в особливо великих розмірах шляхом зловживання своїм службовим становищем, за попередньою змовою з іншими особами, зокрема, із службовими особами AT «Дельта Банк».

ОСОБА_9 підозрюється у тому, що вона в період часу з червня 2012 року по травень 2014 року, перебуваючи на посаді Голови Ради Директорів «Дельта Банк» та, водночас, на посаді Голови Кредитного Комітету AT «Дельта Банк», будучи службовою особою, наділеною правомочністю управління та розпорядження майном, розробила та за попередньою змовою групою осіб реалізувала злочинний план, спрямований на заволодіння шляхом зловживання службовим становищем майном AT «Дельта Банк» в особливо великих розмірах.

Так, ОСОБА_9 , реалізуючи свій злочинний умисел, спрямований на заволодіння майном AT «Дельта Банк» в особливо великих розмірах шляхом зловживання службовим становищем, діючи всупереч вимогам ст. 49 Закону України «Про банки і банківську діяльність» від 07 грудня 2000 року № 2121-III та п. 2.4 «Положення про порядок формування та використання банками України резервів для відшкодування можливих втрат за активними банківськими операціями», затвердженого Постановою Правління Національного банку України від 25 січня 2012 року № 23, забезпечивши за пособництва заступника директора департаменту продажів корпоративного бізнесу AT «Дельта Банк» ОСОБА_11 вигляд правомірності прийняття кредитним комітетом рішення про відкриття кредитної лінії ТОВ «Боні і Клайд», 19 листопада 2012 року в приміщенні AT «Дельта Банк» за адресою: місто Київ, вул. Щорса, 36-Б, за попередньою змовою з ОСОБА_12 , яка на той час була директором ТОВ «Боні і Клайд», статутний капітал якого становив лише 10000 гривень, уклала з останньою Договір кредитної лінії № BKЛ-2011020 з максимальним лімітом заборгованості 450000000 гривень. На виконання спільного злочинного плану отримані від AT «Дельта Банк» кредитні кошти ОСОБА_12 спрямувала нібито на виконання зовнішньоекономічних контрактів в якості передоплати за поставку товарів. Далі під приводом неможливості виконання умов контрактів компанії-нерезиденти повертали ТОВ «Боні і Клайд» вказані кошти, які одразу ж спрямовувались на погашення кредитних зобов`язань перед AT «Дельта Банк», створюючи передумови для збільшення максимального ліміту заборгованості за договором кредитної лінії позичальнику ТОВ «Боні і Клайд», утворюючи в такий спосіб вигляд добросовісного боржника.

Внаслідок зазначених дій ОСОБА_12 , як пособника, яка укладенням фіктивних контрактів, передоплатою та поверненням передоплати по них забезпечила штучно створене добросовісне виконання зобов`язань за кредитним договором, а також за пособництва ОСОБА_11 , яка в листопаді та у грудні 2012 року, точної дати досудовим слідством не встановлено, а також 07 жовтня 2013 року та 12 грудня 2013 року на засіданнях кредитного комітету у приміщенні AT «Дельта Банк», розташованого за адресою: місто Київ, вул. Щорса, 36-Б, з метою створення передумов для збільшення максимального ліміту кредитування ТОВ «Боні і Клайд», доповіла про прибутковість та ефективність вищезазначених активних кредитних операцій, максимальний ліміт заборгованості ТОВ «Боні і Клайд» було збільшено до 900000000 гривень.

На підставі Договору кредитної лінії № ВКЛ-2011020 від 09 листопада 2012 року, зі всіма змінами і доповненнями до нього, за період з 15 січня 2013 року по 24 лютого 2014 року на рахунки № НОМЕР_3 (980) та № 1020 (840) ТОВ «Боні і Клайд», відкриті в AT «Дельта Банк», від вказаної банківської установи зараховано кредитні кошти на загальну суму 280,49 млн. доларів США та 1019,79 млн. гривень.

Продовжуючи свої злочинні дії, спрямовані на заволодіння майном AT «Дельта Банк» в особливо великих розмірах шляхом зловживання своїм службовим становищем, ОСОБА_9 , будучи службовою особою, у співучасті в якості пособників Директора ТОВ «Боні і Клайд» ОСОБА_13 та інших невстановлених слідством осіб, а також за пособництва ОСОБА_11 , яка убезпечила вигляд правомірності прийняття кредитним комітетом рішення про закриття кредитної лінії ТОВ «Боні і Клайд», 30 квітня 2014 року, перебуваючи у приміщенні AT «Дельта Банк», розташованого за адресою: місто Київ, вул. ІЦорса, 36- Б, зловживаючи своїм службовим становищем, діючи всупереч інтересам служби, встановлених правил та норм діючого законодавства України, достовірно знаючи про подальше неповернення позичальником ТОВ «Боні і Клайд» суми кредиту, уклала від імені AT «Дельта Банк» з директором ТОВ «Боні і Клайд» ОСОБА_13 завідомо збитковий для банку Договір кредитної лінії № ВКЛ-2011020/1 із загальним лімітом заборгованості 75000000 доларів СІ1ІА, з кінцевим терміном повернення заборгованості за всіма траншами 05 травня 2014 року. У пункті 1.2. Договору кредитної лінії № ВКЛ-2011020/1 зазначено, що кредит надається позичальнику для погашення заборгованості за Договором кредитної лінії № ВКЛ- 2011020 від 09 листопада 2012 року.

На виконання Договору кредитної лінії № ВКЛ-2011020/1 30 квітня 2014 року о 16 годині 28 хвилин на особовий рахунок ТОВ «Боні і Клайд» № НОМЕР_3 , відкритий у AT «Дельта Банк», було перераховано 74620000 доларів США, з яких того ж числа о 16 годині 43 хвилини кошти у розмірі 73915165,39 доларів США були перераховані на рахунок AT «Дельта Банк» № НОМЕР_4 в якості повернення кредиту згідно Договору кредитної лінії ВКЛ-2011020 від 09 листопада 2012 року, а кошти в розмірі 704725,41 доларів США перераховано на рахунок AT «Дельта Банк» № НОМЕР_5 в якості сплати процентів згідно Договору кредитної лінії ВКЛ-2011020 від 09 листопада 2012 року.

В подальшому з метою позбавлення AT «Дельта Банк» законного права вимоги за Договором кредитної лінії № ВКЛ-2011020/1 від 30 квітня 2014 року ОСОБА_9 , будучи службовою особою, яка в силу статті 43 Закону та займаної посади при виконанні своїх обов`язків зобов`язана діяти на користь банку, перебуваючи у приміщенні AT «Дельта Банк», розташованого за адресою: місто Київ, вул. Щорса, 36-Б, забезпечивши за пособництва ОСОБА_11 вигляд правомірності прийняття кредитним комітетом рішення про здійснення відступлення заборгованості ТОВ «Боні і Клайд», 12 травня 2014 року уклала від імені AT «Дельта Банк» (далі Первісний кредитор) із Директором зареєстрованої у Республіці Кіпр компанії Ablonar Management Limited ОСОБА_14 (далі Новий кредитор) та з Директором ТОВ «Боні і Клайд» ОСОБА_13 (далі Боржник) завідомо збитковий для AT «Дельта Банк» та в подальшому визнаний рішенням Господарського суду міста Києва від 17 березня 2016 року у справі № 910/23777/15 (яке набрало законної сили 08 квітня 2016 року) нікчемним Договір про відступлення права вимоги № 12В, відповідно до п. п. 1, 2.1 якого Первісний кредитор відступає Новому кредитору належне йому право вимоги, а саме виконання обов`язків по погашенню загальної суми заборгованості Боржника перед Первісним кредитором за Договором кредитної лінії № ВКЛ-2011020/1 від 30 квітня 2014 року в розмірі 75012521,64 доларів США, а Новий кредитор приймає право вимоги та зобов`язується сплатити Первісному кредитору ціну права вимоги по Договору. Згідно п. 2.2 зазначеного Договору, ціна права вимоги, що передається по цьому Договору, визначена сторонами та складає 22503756,49 доларів США.

Далі з використанням завідомо для ОСОБА_9 підробленого невстановленими слідством особами SWIFT-повідомлення про зарахування на кореспондентський рахунок НОСТРО AT «Дельта Банк» № НОМЕР_6 у доларах США, відкритий 23 грудня 2009 року в EAST-WEST MITED BANK S.A. (Luxembourg), якому відповідає балансовий рахунок № НОМЕР_7 в AT «Дельта Банк», та подальшого перерахування на обумовлений у Договорі рахунок AT «Дельта Банк» № НОМЕР_8 ціни відступлення права вимоги за вищевказаним договором в розмірі 22503756 доларів США 49 центів, 19 травня 2014 року невстановленими слідством службовими особами банку у балансі AT «Дельта Банк» відображено надходження коштів в розмірі 22503756,49 доларів США із призначенням платежу згідно Договору про відступлення права вимоги № 12В. Різниця між фактичним розміром заборгованості за Договором кредитної лінії № ВКЛ-2011020/1 та ціною відступлення за Договором про відступлення права вимоги № 12В у розмірі 52845453,86 доларів США була списана за рахунок спеціального резерву банку, сформованого в день списання кредитної заборгованості шляхом здійснення бухгалтерських записів по визначенню балансової вартості кредиту у порядку, встановленому Інструкцією з бухгалтерського обліку кредитних, вкладних (депозитних) операцій та формування і використання резервів під кредитні ризики в банках України, затвердженої Постановою НБУ від 27 грудня 2007 року № 481. Попри це, фактичного руху коштів не відбувалося, всі перерахування проводилися між рахунками AT «Дельта Банк» і фактично змінювались лише облікові дані.

Після відображення у балансі AT «Дельта Банк» надходження ціни права вимоги за Договором про відступлення права вимоги № 12В на підставі підробленого невстановленими слідством особами SWIFT-повідомлення про зарахування коштів в розмірі 22503756 доларів США 49 центів, з метою позбавлення в подальшому AT «Дельта Банк» законного права вимоги за Договором кредитної лінії № ВКЛ-2011020/1 від 30 квітня 2014 року, ОСОБА_9 20 травня 2014 року у невстановленому досудовим розслідуванні місці передала Директору компанії Ablonar Management Limited Клео Васіліоу право вимоги за Договором кредитної лінії № ВКЛ-2011020/1, a також оригінали Договору кредитної лінії № ВКЛ-2011020/1 та Кредитної справи Боржника ТОВ «Боні і Клайд», про що ОСОБА_9 та Клео Васіліоу підписаний Акт прийому-передачі документів до Договору про відступлення права вимоги № 12В.

Згідно висновку експертів за результатами проведення комісійної судово-економічної експертизи від 06 лютого 2017 року № 1802/1803/17-45, з урахуванням відсутності у ТОВ «Боні і Клайд» відповідних активів та можливостей погашення заборгованості, AT «Дельта Банк» внаслідок неповернення ТОВ «Боні і Клайд» кредитних коштів за Договором кредитної лінії № 2011020/1 від 30 квітня 2014 року втратив активів на загальну суму 74620000,00 доларів США.

В результаті вчинення ОСОБА_9 у співучасті в якості пособників ОСОБА_13 та ОСОБА_11 вищевказаних дій, охоплених єдиним умислом, спрямованим на заволодіння коштами AT «Дельта Банк» в особливо великих розмірах шляхом зловживання службовою особою своїм службовим становищем, ОСОБА_9 заволоділа коштами AT «Дельта Банк» в особливо великих розмірах та в подальшому незаконно обернула їх на свою користь та на користь інших невстановлених слідством осіб, чим заподіяла AT «Дельта Банк» майнової шкоди в особливо великому розмірі, а саме в сумі 74620000,00 доларів США, що у шістсот і більше разів перевищує неоподатковуваний мінімум доходів громадян та на момент вчинення злочину 30 квітня 2014 року, відповідно до курсу НБУ, становить 850668000 гривень.

24 лютого 2017 року ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , було повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 191 КК України.

15 березня 2017 року старший слідчий в ОВС першого слідчого відділу Управління з розслідування кримінальних проваджень у сфері економіки Департаменту з розслідування особливо важливих справ у сфері економіки Генеральної прокуратури України ОСОБА_10 , за погодженням із прокурором відділу процесуального керівництва та підтримання державного обвинувачення управління процесуального керівництва, підтримання державного обвинувачення та представництва в суді Департаменту з розслідування особливо важливих справ у сфері економіки Генеральної прокуратури України ОСОБА_6 , звернулася до Печерського районного суду міста Києва з клопотанням про накладення арешту на транспортний засіб білого кольору, з державним номером НОМЕР_1 , марки та моделі Land Rover Range Rover Sport, vin та номер кузова НОМЕР_2 , що належить на праві приватної власності ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , із забороною будь-яким чином відчужувати зазначене майно.

Ухвалою слідчого судді Печерського районного суду міста Києва від 15 березня 2017 року клопотання старшого слідчого було задоволено.

Задовольняючи дане клопотання, внесене в межах кримінального провадження № 0000703, про накладення арешту на транспортний засіб білого кольору, з державним номером НОМЕР_1 , марки та моделі Land Rover Range Rover Sport, vin та номер кузова НОМЕР_2 , що належить на праві приватної власності ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , слідчий суддя, як вбачається з журналу судового засідання, заслухав пояснення старшого слідчого ОСОБА_10 та, дослідивши матеріали, додані до клопотання, прийшов до правильного висновку, що існують достатні підстави для накладення арешту на транспортний засіб з метою забезпечення можливої конфіскації майна ОСОБА_9 , яка, всупереч ствердженням апелянта, обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 191 КК України, санкція якої передбачає в тому числі і конфіскацію майна.

З урахуванням викладеного слідчий суддя, всупереч доводам захисника, встановив належні правові підстави, передбачені ч. 1, п. 3 ч. 2 та ч. 5 ст. 170 КПК України, для задоволення клопотання старшого слідчого та накладення арешту на транспортний засіб білого кольору, з державним номером НОМЕР_1 , марки та моделі Land Rover Range Rover Sport, vin та номер кузова НОМЕР_2 , що належить на праві приватної власності ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

В свою чергу, матеріали провадження свідчать, що на цьому етапі кримінального провадження потреби досудового розслідування виправдовують таке втручання у права та інтереси власника майна ОСОБА_9 з метою забезпечення можливої конфіскації її майна, а також для виконання завдань арешту майна, якими є запобігання можливості його приховування, пошкодження, знищення, передачі або відчуження.

Таким чином, колегія суддів вважає, що слідчий суддя обґрунтовано, у відповідності до вимог ст. ст. 132, 170 173 КПК України, наклав арешт на транспортний засіб білого кольору, з державним номером НОМЕР_1 , марки та моделі Land Rover Range Rover Sport, vin та номер кузова НОМЕР_2 , що належить на праві приватної власності ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , врахувавши і наслідки від вжиття такого заходу забезпечення кримінального провадження для інших осіб та забезпечивши своїм рішенням розумність і співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження.

Зважаючи на вищевикладене в сукупності з обставинами кримінального провадження, колегія суддів об`єктивно переконана, що слідчий суддя, накладаючи арешт на транспортний засіб ОСОБА_9 , діяв у спосіб та у межах діючого законодавства, арешт застосував на засадах розумності та співмірності, а тому доводи апелянта стосовно незаконності ухвали слідчого судді є непереконливими.

Порушень норм КПК України, які могли б стати підставою для скасування ухвали слідчого судді, колегією суддів не вбачається.

Враховуючи встановлені факти та відповідні їм правовідносини, колегія суддів вважає, що ухвалу слідчого судді необхідно залишити без змін, а апеляційну скаргу захисника ОСОБА_8 в інтересах власника майна ОСОБА_9 без задоволення.

Керуючись ст. ст. 170, 171, 173, 309, 376, 404, 405, 407, 422 КПК України, колегія суддів
УХВАЛИЛА:

Ухвалу слідчого судді Печерського районного суду міста Києва від 15 березня 2017 року, якою задоволено клопотання старшого слідчого в ОВС першого слідчого відділу Управління з розслідування кримінальних проваджень у сфері економіки Департаменту з розслідування особливо важливих справ у сфері економіки Генеральної прокуратури України ОСОБА_10 , погоджене із прокурором відділу процесуального керівництва та підтримання державного обвинувачення управління процесуального керівництва, підтримання державного обвинувачення та представництва в суді Департаменту з розслідування особливо важливих справ у сфері економіки Генеральної прокуратури України ОСОБА_6 , та накладено арешт на транспортний засіб білого кольору з державним номером НОМЕР_1 , марки та моделі Land Rover Range Rover Sport, vin та номер кузова НОМЕР_2 , що належить на праві приватної власності ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , залишити без змін, а апеляційну скаргу захисника ОСОБА_8 в інтересах власника майна ОСОБА_9 залишити без задоволення.
Ухвала апеляційного суду оскарженню не підлягає.

СУДДІ:

____________________ _______________________ ____________________
ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4