АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 11-кп/774/1275/17 Справа № 205/5437/13-к Головуючий у 1 й інстанції - ОСОБА_1 Доповідач - ОСОБА_2

У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

20 липня 2017 року м. Дніпро

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду Дніпропетровської області у складі:

судді - доповідача ОСОБА_2

суддів: ОСОБА_3 ,

ОСОБА_4

при секретарі ОСОБА_5

за участю прокурора ОСОБА_6

засудженого ОСОБА_7 ,

розглянув у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції в м. Дніпрі матеріали за апеляційною скаргою засудженого ОСОБА_7 на ухвалу Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 17 березня 2017 року про відмову в задоволенні його заяви про роз`яснення судового рішення, -

встановила:

Ухвалою Ленінського районного суду м. Дніпропетровська 17 березня 2017 року засудженому ОСОБА_7 відмовлено в задоволенні його заяви про роз`яснення вироку Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 27 грудня 2013 року.

Приймаючи таке рішення суд послався на те, що вказаним вироком ОСОБА_7 засуджено за вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 187, ч. 1 ст. 263 КК України та йому призначено покарання у виді 9 років позбавлення волі з конфіскацією майна.

Суд вважає, що складнощів у його розумінні не може виникати, що не заперечував і сам засуджений ОСОБА_7 у своїй заяві. При цьому останній клопоче про внесення виправлень у вирок, які на переконання суду, суттєво змінюють його зміст і стосуються правильності висновків суду щодо встановлення часу, місця події і інших елементів об`єктивної сторони злочину.

Засуджений ОСОБА_7 не згоден з рішенням суду. В апеляційній скарзі просить його скасувати. Матеріали справи повернути до суду першої інстанції для нового судового розгляду.

В обґрунтування своїх доводів посилається на те, що ухвала є незаконною, оскільки суддя, який прийняв рішення, являється заінтересованою особою, так як входив до складу колегії суддів, яка 27 грудня 2013 року постановила щодо нього вирок. Таким чином, вважає, що суддя перешкоджає йому в перегляді справи за ново виявленими обставинами.

Крім того, вказує, що судом першої інстанції було порушено його право на захист, оскільки його не було повідомлено про дату слухання справи 17 березня 2017 року. Не було доставлено в залу судового засідання, а натомість було етаповано до виправної колонії.

Засуджений ОСОБА_7 , крім цього, просить поновити йому строк апеляційного оскарження ухвали від 17 березня 2017 року. В обгрунтування посилається на те, що строк оскарження ним пропущено не було, оскільки згідно «Журналу реєстрації кореспонденції ВК № 49», копію ухвали від 17 березня 2017 року йому вручено 05 квітня 2017 року, а 07 квітня 2017 року він подав апеляційну скаргу.

Під час апеляційного розгляду засуджений ОСОБА_7 підтримав свою скаргу та клопотання про поновлення строку апеляційного оскарження судового рішення.

Прокурор заперечувала проти задоволення апеляційної скарги засудженого, вважала ухвалу законною та обґрунтованою. Тому просила залишити її без змін.

В судових дебатах учасники процесу підтримали такі ж позиції.

Заслухавши суддюдоповідача, думки учасників судового засідання, дослідивши та перевіривши надані матеріали, співставивши їх з доводами апеляції, колегія суддів прийшла до наступного.

Як вбачається за матеріалів провадження, ухвала Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 17 березня 2017 року була постановлена без участі засудженого ОСОБА_7

24 березня 2017 року до Петрівської виправної колонії № 49, де відбував покарання засуджений, було направлено копію вищезгаданої ухвали. Підтвердження вручення засудженому копії рішення від 17 березня 2017 року, в матеріалах справи відсутні.

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів погоджується з доводами засудженого, що строк апеляційного оскарження ухвали ним не пропущено.

Відповідно до ч. 1 ст. 380 КПК України, якщо судове рішення є незрозумілим, суд, який його ухвалив, за заявою учасника судового провадження чи органу виконання судового рішення ухвалою роз`яснює своє рішення, не змінюючи при цьому його зміст.

Згідно з вимогами вищевказаної норми процесуального закону, роз`яснення судового рішення можливе у випадку, якщо воно є нечітким за змістом, містить положення, які викликають суперечки щодо його неоднакового тлумачення і розуміння під час виконання. При цьому суд не вправі вносити будь-які зміни в існуюче рішення, так само, як і вирішувати питання, що не були предметом судового розгляду.

Якщо фактично порушується питання про зміну рішення, або про внесення до нього нових даних, або про роз`яснення мотивів прийняття рішення, суд відмовляє в роз`ясненні рішення.

У ході роз`яснення рішення суд повинен тлумачити юридичні терміни, а не загальновживані слова.

Так, ухвалою Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 17 березня 2017 року було відмовлено в задоволенні заяви засудженого ОСОБА_7 про роз`яснення судового рішення, оскільки засудженим ставиться питання про внесення виправлень у вирок Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 27 грудня 2013 року щодо ОСОБА_7 .

Зі змісту заяви та апеляційної скарги не вбачається, що саме останньому не зрозуміло у вироку. Видно, що засуджений фактично оскаржує вирок щодо нього в частині доведеністі його вини та інших елементів об`єктивної сторони злочину, які підлягають доказуванню, а в обґрунтування своєї скарги посилається на те, що суддя, який виніс оскаржувану ухвалу, являється заінтересованою особою, та судом було порушено його право на захист, оскільки його не було повідомлено про судове засідання та про те, що не доставлено до суду.

Як вбачається за матеріалів провадження, судом першої інстанції було зроблено вимогу про доставку засудженого ОСОБА_7 в судове засідання на 17 березня 2017 року, однак доставку здійснено не було, оскільки засуджений вибув з Дніпровської установи виконання покарань № 4 до Петрівської ВК № 49 УДПС України в Кіровоградській області для відбування покарання. Крім того, засуджений ОСОБА_7 не подавав клопотання про бажання приймати участь в судовому засіданні.

За таких обставин, суд першої інстанції обґрунтовано дійшов до висновку про можливість розгляду заяви засудженого без його участі, згідно з вимогами ст. 380 КПК України.

Що стосується доводів засудженого щодо упередженості та заінтересованості судді, який постановив оскаржувану ухвалу, колегія суддів не вважає їх слушними та обґрунтованими, та такими, які виклю.чають його повторну участь в судовому розгляді справи щодо ОСОБА_7 .

Керуючись ст. ст. 380, 404, 407, 419 КПК України, колегія суддів. -

постановила:

Апеляційну скаргу засудженого ОСОБА_7 залишити без задоволення, а ухвалу Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 17 березня 2017 року про відмову в задоволенні заяви засудженого ОСОБА_7 про роз`яснення судового рішення без зміни.

Ухвала набирає законної сили з дня проголошення та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4