АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 11-кп/774/156/17 Справа № 175/1403/16-к Головуючий у 1 й інстанції - ОСОБА_1 Доповідач - ОСОБА_2

У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

07 лютого 2017 року м. Дніпро

Колегія суддів Судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду Дніпропетровської області у складі:

головуючого ОСОБА_2 ,
суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_5 ,

прокурора ОСОБА_6 ,

потерпілого ОСОБА_7 ,

обвинуваченого ОСОБА_8 ,

захисника ОСОБА_9 ,

розглянула у відкритому судовому засіданні матеріали кримінального провадження №0000472 за апеляційною скаргою обвинуваченого ОСОБА_8 на вирок Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області від 14 вересня 2016 року щодо
ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який народився у м. Підгородне Дніпропетровського району Дніпропетровської області, громадянин України, зареєстрований та проживав за адресою: АДРЕСА_1 ,

обвинуваченого у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 121 КК України,

ВСТАНОВИЛА:

В апеляційній скарзі обвинувачений просить скасувати вирок суду у зв`язку з невідповідністю висновків суду, викладених у судовому рішенні, фактичним обставинам кримінального провадження та призначити новий судовий розгляд в суді першої інстанції.

Вимоги апеляційної скарги обґрунтовує тим, що судом першої інстанції не було взято до уваги його показання, надані в суді першої інстанції.
Також суд не прийняв до уваги, що слідчий експеримент проводився не на місці вчинення злочину, а у лікарні.
Показання на досудовому слідстві та відібрання зразків для проведення експертизи відбувалися без участі захисника. Речі, які були вилучені у нього для проведення експертизи, не стосуються вчиненого злочину. Висновки експертиз не вказують на його причетність до скоєного злочину.
Вважає, що у кримінальному провадженні відсутні прямі докази того, що саме він вчинив злочин щодо потерпілої ОСОБА_10 .
Вироком Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області від 14 вересня 2016 року ОСОБА_8 визнано винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 121 КК України та призначено покарання у виді позбавлення волі строком на 9 років, вирішено питання щодо речових доказів.
За обставин, викладених у вироку, 24 лютого 2016 року в період часу з 13 години 50 хвилин до 16 години 00 хвилин ОСОБА_8 разом зі своєю тіткою ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , знаходився за місцем їх спільного проживання у будинку АДРЕСА_1 , де під час конфлікту на ґрунті особистої неприязні у нього раптово виник умисел, спрямований на умисне спричинення тяжких тілесних ушкоджень останній. З цією метою у вказаний час ОСОБА_8 , користуючись перевагою у віці та фізичній силі, умисно наніс ОСОБА_10 долонями рук не менше 4-5 ударів в область голови та невстановленим органом досудового розслідування предметом, що мав жорстку конструкцію, не менше 12-14 ударів в область грудної клітини, в результаті цих умисних дій потерпіла отримала тілесні ушкодження у вигляді закритої тупої травми грудей з численними переломами ребер, ателектазу легень і правостороннього гемотораксу, що ускладнилася розвитком шоку, а також закритої внутрішньочерепної травми, які відносяться до тяжких тілесних ушкоджень, небезпечних для життя в момент їх спричинення та у сукупності призвели до смерті, яка настала о 18 годині 50 хвилин 24 лютого 2016 року.

Заслухавши суддю-доповідача, обвинуваченого та його захисника, які підтримали доводи скарги, прокурора та потерпілого, які просили залишити апеляційну скаргу без задоволення, перевіривши матеріали кримінального провадження та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга обвинуваченого не підлягає задоволенню з таких підстав.
У відповідності до ст. 404 КПК України, вирок суду першої інстанції перевіряється апеляційним судом в межах апеляційної скарги.
Згідно із ст. 370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим. Законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до ст. 94 цього Кодексу. Вмотивованим є рішення, в якому наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення.
Судовий розгляд кримінального провадження проведено з дотриманням вимог кримінального процесуального закону.
Висновок суду про доведеність винуватості обвинуваченого ОСОБА_8 у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 121 КК України, за обставин, викладених у вироку, відповідає фактичним обставинам кримінального провадження, підтверджується дослідженими в судовому засіданні та викладеними у вироку доказами.
Доводи обвинуваченого щодо не доведення його вини у вчиненні інкримінованого йому злочину не відповідають фактичним обставинам кримінального провадження та дослідженим судом першої інстанції доказам, яким судом у вироку надано належну оцінку.
Вина обвинуваченого ОСОБА_8 у вчиненні умисного тяжкого тілесного ушкодження, що спричинило смерть ОСОБА_10 за ч. 2. ст. 121 КК України, підтверджується :
-показаннями потерпілого ОСОБА_7 , який в судовому засіданні пояснив, що обвинувачений доводиться йому рідним братом по матері та проживав з їх тіткою, на яку він періодично сварився та бив її, а 23 лютого 2016 року приблизно о 19 годині 00 хвилин заходив до ОСОБА_8 , який був у нетверезому стані. Наступного дня, коли він прийшов знову до ОСОБА_8 , то тітка лежала на ліжку роздягнута та без свідомості, мала пошкодження на обличчі, гематоми і садна на тілі, а на подушці були сліди крові, на підлозі розламані стілець і табурет, після чого він викликав поліцію та швидку медичну допомогу. Документи на будинок, що належить тітці, забрав він, але з тією метою, щоб обвинувачений їх не пропив.
Його показання відповідають протоколу прийняття заяви про вчинення кримінального від 24 лютого 2016 року, в якій ОСОБА_7 повідомив про виявлення своєї тітки з видимими тілесними ушкодженнями (а. к. п. 9);
-показаннями свідка ОСОБА_11 про те, що він працює лікарем невідкладної швидкої медичної допомоги і неодноразово прибував до будинку, де мешкали ОСОБА_10 та ОСОБА_8 , а коли 24 лютого 2016 року прибув знову за викликом, то побачив у ОСОБА_10 тілесні ушкодження, що його не здивувало, оскільки до цього були випадки спричинення тілесних ушкоджень потерпілій, яка під час попередніх оглядів скаржилася на ОСОБА_8 , а також показаннями свідка ОСОБА_12 , який мешкав по сусідству з потерпілою, яка постійно скаржилася, що обвинувачений після вживання спиртних напоїв бив її.
Такі показання потерпілого та свідків узгоджуються між собою та із протоколом огляду трупу від 25 лютого 2016 року, з якого вбачається, що на тілі ОСОБА_10 виявленні множинні садна на обличчі, голові, грудній клітині та кистях верхніх кінцівок (а. к. п. 84, 86); протоколом огляду місця події від 24 лютого 2016 року і фото-таблицями до нього, відповідно до яких при огляді будинку, де мешкали ОСОБА_10 та ОСОБА_8 , були виявлені та вилучені речі зі слідами бурого кольору ( а. к. п. 11-17).
-висновком експерта № 332 від 23 березня 2016 року - 01 квітня 2016 року, відповідно до якого у піднігтьовому вмісті лівої руки ОСОБА_8 встановлена наявність крові та виявлений білок людини, при серологічному дослідженні якої виявлені антигени В і Н, що не виключає можливості її походження як від ОСОБА_13 , так і за рахунок домішку крові ОСОБА_8 (а. к. п. 92-95);
-висновком експерта № 334 від 23 березня 2016 року - 01 квітня 2016 року, відповідно до якого, на робочій частині металевого совка встановлена наявність крові та виявлений білок людини, при серологічному дослідженні якої виявлені антигени А, В і Н, що не виключає можливості її походження як від ОСОБА_13 , так і за рахунок домішку крові ОСОБА_8 (а. к. п. 101-104);
-висновком експерта № 480 від 14 березня 2016 року - 25 березня 2016 року, відповідно до якого, в більшості слідів на двох наволочках встановлена наявність крові людини, при серологічному дослідженні якої виявлені антигени В і Н, що не виключає можливості її походження як від ОСОБА_13 так і за рахунок домішку крові ОСОБА_8 (а. к. п. 116-119);
-висновком експерта № 479 від 14 березня 2016 року - 25 березня 2016 року, відповідно до якого, у двох слідах на куртці ОСОБА_8 встановлена наявність крові людини, при серологічному дослідженні якої виявлені антигени В і Н, що не виключає можливості її походження як від ОСОБА_10 , так і за рахунок домішку крові ОСОБА_8 (а. к. п. 124-126);
-висновком експерта №363/55-Е від 23 березня 2016 року, з якого вбачається, що на трупі ОСОБА_10 виявлені тілесні ушкодження, перелік яких зазначений у вироку суду, що мають ознаки тяжких тілесних ушкоджень та у сукупності знаходяться у причинному зв`язку з настанням смерті. Пошкодження виникли за кілька годин до настання смерті, переважно внаслідок численних ударів по тілу тупими твердими предметами. Смерть ОСОБА_10 наступила 24.02.2016 року о 18-50 годині від тупої травми грудей з численними переломами ребер, ателектазом легень та правостороннім гемотораксом, яка ускладнилась розвитком шоку.
Враховуючи розташування пошкоджень на різних поверхнях та в різних анатомічних областях, можливо вказати, що під час спричинення пошкоджень взаємне розташування постраждалої та особи, що спричиняла пошкодження, змінювалося. Удари по тілу наносилися з різних сторін з достатньою силою для спричинення такого характеру пошкоджень(а.п.136-138);
-висновком експерта №363/102-Е від 26 березня 2016 року, із якого вбачається, що в область грудей ОСОБА_10 було спричинено не менше 12-14 ударів, а в область голови-не менше, ніж 4-5 ударів. Під час проведення слідчого експерименту підозрюваний вказує лише на кілька ударів в область обличчя 24.02.2016 року, що не відповідає характеру, локалізації, механізму та давності виявлених на трупі тілесних ушкоджень у різних анатомічних областях тіла, частина яких спричинена задовго до настання смерті (а.п.148-149).
Експерт ОСОБА_14 в суді першої інстанції підтвердив висновки проведених ним експертних досліджень щодо спричинення постраждалій тілесних ушкоджень, та пояснив, що тілесні ушкодження постраждалій спричинені не пізніше як за 4-5 годин до настання смерті,
- іншими доказами, зазначеними у вироку.
Суд першої інстанції обґрунтовано не взяв до уваги показання обвинуваченого ОСОБА_8 , надані в судовому засіданні, про те, що саме його брат ОСОБА_7 , а не він спричинив тілесні ушкодження потерпілій, оскільки вони спростовуються послідовними показаннями потерпілого ОСОБА_7 , тоді як показання самого обвинуваченого щодо механізму та кількості спричинених ударів потерпілій спростовуються висновком експерта №363/102-Е від 26 березня 2016 року, крім того, відповідно до наданих у суді першої інстанції показань обвинуваченого він весь час 24.02.2016 року перебував разом із тіткою за місцем їх проживання, тоді як його брат прийшов до нього в цей день після роботи, відповідно до пояснень експерта, наданих в судовому засіданні щодо часу спричинення тілесних ушкоджень потерпілій, то вони спричинені не пізніше як за 4-5 годин до настання смерті, яка настала о 18 годині 50 хвилин 24 лютого 2016 року, тобто тілесні ушкодження були спричинені в цей день в період часу з 13 години 50 хвилин до 16 години 00 хвилин, а саме до приходу потерпілого та в той час, коли обвинувачений перебував вдома разом із потерпілою.

Крім того, твердження обвинуваченого щодо непричетності його до скоєння злочину спростовуються висновками експертів № 332 від 23 березня 2016 року - 01 квітня 2016 року, № 334 від 23 березня 2016 року - 01 квітня 2016 року, № 480 від 14 березня 2016 року - 25 березня 2016 року, № 479 від 14 березня 2016 року - 25 березня 2016 року, відповідно до яких у піднігтьовому вмісті лівої руки ОСОБА_8 , на робочій частині металевого совка, в більшості слідів на двох наволочках, у двох слідах на куртці ОСОБА_8 встановлена наявність крові людини з можливістю її походження як від ОСОБА_10 , так і за рахунок домішку крові ОСОБА_8 .
Дані висновки не спростовані іншими доказами, узгоджуються з ними, а тому обґрунтовано прийняті судом до уваги.
Доводи обвинуваченого щодо відсутності у вироку суду його показань під час досудового розслідування колегія суддів вважає такими, що не заслуговують на увагу, оскільки відповідно до ч.4 ст.95 КПК України суд може обґрунтовувати свої висновки лише на показаннях, які він безпосередньо сприймав під час судового засідання або отриманих у порядку, передбаченому статтею 225 цього Кодексу. Суд не вправі обґрунтовувати судові рішення показаннями, наданими слідчому, прокурору або посилатися на них.
З цих підстав є також необґрунтованими твердження ОСОБА_8 щодо його допиту під час досудового розслідування у відсутність захисника, оскільки його показання, надані під час досудового розслідування, у вироку суду не наведені.
Щодо посилання ОСОБА_8 на допущені порушення під час відібрання у нього біологічних зразків, що відбувалось у відсутність адвоката, то воно є необґрунтованим, оскільки за положеннями ст.ст.241,245 КПК України відбирання біологічних зразків у особи здійснюється за правилами, передбаченими статтею 241 цього Кодексу, в якій зазначено про проведення такої слідчої дії на підставі постанови прокурора та, за необхідності, за участю судово-медичного експерта або лікаря. Будь-яких зауважень обвинуваченого щодо примусового відбирання біологічних зразків протокол отримання зразків для експертизи не містить(а.п.42).
Також обвинувачений стверджує, що був фактично затриманий раніше, ніж зазначено у протоколі затримання, однак як вбачається з досліджених судом матеріалів кримінального провадження, у порядку ст.208 КПК України обвинуваченого було затримано 25 лютого 2016 року об 11-00 годині (а.п.32-35). Цей протокол підписаний ОСОБА_8 без жодних зауважень і заперечень. Тому його доводи про те, що він перебував до оформлення протоколу затримання вночі у приміщенні міліції, жодними об`єктивними даними не підтверджені. Крім цього, вказані обставини не можуть вплинути на законність та обґрунтованість судових рішень, оскільки суд не посилався для обґрунтування своїх висновків на будь-які докази, що були отримані вночі з 24.02.2016 року на 25.02.2016 року.
Заперечення обвинуваченого щодо висновків експертів є необґрунтованими, оскільки під час огляду місця події були вилучені речі, а саме: наволочки, фрагмент табурету, металевий совок, армійські гімнастерка та галіфе зі слідами речовини бурого кольору, та саме на вилучених речах за висновками експертів встановлена наявність крові людини з можливістю її походження як від ОСОБА_10 , так і за рахунок домішку крові ОСОБА_8 , що спростовує його доводи про те, що вилучались речі, які не мали ніякого відношення до події злочину та щодо нього.
Посилання обвинуваченого на те, що він отримав ушкодження, коли прийшов брат та побив його, після чого до потерпілої та речей, що були вилучені, він не підходив, а тому на вилучених речах не може бути слідів його крові, спростовуються висновками зазначених експертиз, що узгоджуються з іншими доказами.
Протокол проведення слідчого експерименту за участю ОСОБА_8 суд першої інстанції не прийняв до уваги, оскільки він не стосується предмету доказування, а тому доводи обвинуваченого щодо непогодження із зазначеним протоколом не впливають на висновки суду.
За таких обставин місцевий суд дійшов до обґрунтованого висновку про доведеність вини обвинуваченого в інкримінованому йому злочині.
Що стосується призначеного обвинуваченому покарання, то колегія суддів вважає, що воно призначено відповідно до вимог ст. 65 КК України, з належним врахуванням ступеня тяжкості скоєного злочину, особи обвинуваченого, який характеризується негативно, зловживав алкогольними напоями, не працював, судимості не мав, відсутності обставин, що пом`якшують покарання та наявності обставини, що обтяжує покарання, - вчинення злочину щодо особи похилого віку.
Підстав для зміни призначеного судом першої інстанції обвинуваченому покарання колегія суддів не вбачає.
Істотних порушень норм кримінального процесуального законодавства, які є безумовною підставою для скасування або зміни вироку в матеріалах кримінального провадження не встановлено, не вказує на такі порушення і обвинувачений в своїй апеляційній скарзі.
Враховуючи вищевикладене, колегія суддів вважає, що підстав для задоволення апеляційної скарги обвинуваченого не має, а вирок суду слід залишити без змін.
Керуючись ст. ст. 404, 405, 407, 419 КПК України, колегія суддів
ПОСТАНОВИЛА:
Апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_8 на вирок Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області від 14 вересня 2016 року залишити без задоволення.
Вирок Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області від 14 вересня 2016 року щодо ОСОБА_8 залишити без змін.

Відповідно до абз. 1 ч. 5 ст. 72 КК України зарахувати ОСОБА_8 в строк відбування покарання строк його попереднього ув`язнення в межах цього кримінального провадження з 15 вересня 2016 року по 07 лютого 2017 року включно з розрахунку: один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.
Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена в касаційному порядку у Вищий спеціалізований суд України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом трьох місяців з дня проголошення судового рішення судом апеляційної інстанції, а засудженим - в той самий строк з дня вручення копії судового рішення.

Судді Апеляційного суду
Дніпропетровської області:
_____________ _________ __________
ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4