1Справа № 335/3809/17 1-кс/335/2604/2017
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
22 березня 2017 р. слідчий суддя Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , слідчого ОСОБА_4 , підозрюваного ОСОБА_5 , захисника ОСОБА_6 , розглянувши у судовому засіданні клопотання старшого слідчого відділу розслідування злочинів у сфері транспорту СУ ГУНП в Запорізькій області майора поліції ОСОБА_4 , про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою у кримінальному провадженні № 0000312 від 30 жовтня 2016 р. у відношенні:
ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, перебуваючого у фактичних шлюбних відносинах, маючого на утриманні малолітню дитину, працюючого підмінним водієм у ФОП ОСОБА_7 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого, підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України,
ВСТАНОВИВ:

До Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя за погодженням з прокурором звернувся старший слідчий відділу розслідування злочинів у сфері транспорту СУ ГУНП в Запорізькій області майор поліції ОСОБА_4 з клопотанням про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, мотивуючи свої вимоги тим, що 30 жовтня 2016 року, приблизно о 13 годині 15 хвилин водій ОСОБА_5 , керуючи автомобілем «Volvo FH 12», реєстраційний номер НОМЕР_1 , з напівпричепом «Kogel S 24», реєстраційний номер НОМЕР_2 , рухався по автодорозі Запоріжжя-Донецьк, на території м. Запоріжжя, з боку м. Донецька. В цей же час, у зустрічному йому напрямку рухався автомобіль «Mercedes-Benz 110 DKA», реєстраційний номер НОМЕР_3 , під керуванням водія ОСОБА_8 . В салоні автомобіля «Mercedes-Benz 110 DKA», в якості пасажирів перебували ОСОБА_9 , ОСОБА_10 та ОСОБА_11 . Під час руху, перед перехрестям з автодорогою Харків-Сімферополь, долаючи закруглення проїзної частини вправо, водій автомобіля «Volvo FH 12», реєстраційний номер НОМЕР_1 , з напівпричепом «Kogel S 24», реєстраційний номер НОМЕР_2 , ОСОБА_5 , перед зміною напрямку руху не переконався, що це буде безпечним і не створить перешкод або небезпеки іншим учасникам дорожнього руху, змінив напрямок свого руху вправо, внаслідок чого допустив занос напівпричепа керованого ним автомобіля з виїздом на зустрічну смугу руху, де скоїв зіткнення з автомобілем «Mercedes-Benz 110 DKA», реєстраційний номер НОМЕР_3 , під керуванням водія ОСОБА_8 . Своїми діями водій ОСОБА_5 порушив вимоги п. 10.1 Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України № 1306 від 10.10.2001, зі змінами № 869 від 21.10.2015.

Порушення водієм ОСОБА_5 вимог п. 10.1 Правил дорожнього руху України, згідно висновків судових інженерно-транспортних експертиз з дослідження обставин і механізму дорожньо-транспортних пригод № 958/16 від 21.12.2016 та № 9-27 від 17.02.2017, з технічної точки зору знаходиться в прямому причинному зв`язку з подією ДТП.

Внаслідок даної дорожньо-транспортної пригоди пасажир автомобіля «Mercedes-Benz 110 DKA», ОСОБА_9 померла, а водій ОСОБА_8 та пасажири ОСОБА_10 та ОСОБА_11 отримали тілесні ушкодження.

21.03.2017 ОСОБА_5 повідомлено про підозру.

Слідчий зазначає, що відносно ОСОБА_5 наявні ризики, визначені п.п. 1, 3, 4 ч. 1 ст. 177 КПК України, що підтверджується зібраними під час досудового розслідування матеріалами кримінального провадження, а саме злочин, у скоєнні якого підозрюється ОСОБА_5 згідно зі ст. 12 КК України віднесено до категорії тяжких злочинів, за який передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк від трьох до восьми років. Крім того, ОСОБА_5 усвідомлює те, що вчинив кримінальне правопорушення, яке має незворотний характер, оскільки шкода, яка була завдана потерпілим, не може бути усунена. Перебуваючи на волі він може переховуватись від органів досудового розслідування та суду, чим перешкоджатиме встановленню істини по справі. Крім того, він розуміє, що санкцією статті, за якою передбачено покарання за вчинений ним злочин передбачено додаткове покарання у вигляді позбавлення права керувати транспортними засобами і, у випадку застосування судом вказаного покарання до нього, він не матиме постійного джерела доходу, тому є достатні підстави вважати, що ОСОБА_5 , з метою ухилення від покарання за вчинений злочин, може без перешкод залишити теперішнє місце проживання, вплинути на обставини, які згідно ст. 91 КПК України підлягають доказуванню, а саме шляхом незаконного впливу на потерпілих та свідків, шляхом погроз, вмовляння тощо може схилити останніх давати неправдиві показання відносно механізму пригоди. Крім того, ОСОБА_5 зареєстрований та мешкає на території Луганської області в безпосередній близькості до тимчасово окупованої території, що не виключає можливості переховування підозрюваного від органів досудового розслідування та суду, а також перешкоджання ним кримінальному провадженню іншим чином, наприклад впливати на швидкість проведення досудового розслідування (затягувати його проведення) мотивуючи неможливість своєї явки відсутністю рейсових автобусів, іншими причинами. Жоден із більш м`яких запобіжних заходів ніж тримання під вартою, на думку слідчого, не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України.

Враховуючи дані про особу підозрюваного та обсяг пред`явленої підозри, слідчий просить суд застосувати до підозрюваного ОСОБА_5 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 діб.

Прокурор та слідчий у судовому засіданні підтримали клопотання у повному обсязі, просили його задовольнити.

Захисник підозрюваного у судовому засіданні заперечував проти застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, з тих підстав, що ризики, на які посилається сторона обвинувачення не підтверджені, а добровільна явка підзахисного у судове засідання для розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою засвідчує відсутність наміру переховуватись від слідства та суду. Також просив при прийнятті рішення врахувати чисельні позитивні характеризуючи матеріали й застосувати до підозрюваного запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання.

Підозрюваний у судовому засіданні підтримав думку свого захисника та пояснив, що він не має наміру переховуватись від слідства чи суду, вчиняти інші злочини, впливати на свідків чи потерпілих, перешкоджати будь-яким чином розслідуванню кримінального провадження тощо.

Заслухавши думку учасників кримінального провадження, дослідивши подані матеріали, слідчий суддя встановив наступне.

21 березня 2017 р. ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України.

Обґрунтованість підозри ОСОБА_5 підтверджується протоколом огляду місця ДТП від 30.10.2016, висновками судово-медичних та авто технічних експертиз, протоколами допиту потерпілих ОСОБА_12 , ОСОБА_10 , ОСОБА_8 , свідка ОСОБА_13 , протоколом додаткового огляду місця події від 08.11.2016, протоколом проведення слідчого експерименту від 17.11.2016.

З урахуванням наданих матеріалів, слідчий суддя дійшов висновку, що висунута ОСОБА_5 підозра є обґрунтованою.

Вирішуючи питання про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою відносно підозрюваного слідчим суддею враховуються вимоги п.п. 3 і 4 ст. 5 Конвенції про захист прав людини та прецедентна практика Європейського суду з прав людини, а також те, що кримінальне правопорушення, в якому підозрюється ОСОБА_5 відноситься до категорії тяжких, дані про його особу, вік та стан здоров`я, міцність соціальних зв`язків, сімейний, майновий стан, наявність постійного місця роботи, відсутність судимостей та ін.

Так, ОСОБА_5 є особою працездатного віку, на обліку в лікаря-нарколога та лікаря-психіатра не перебуває, має постійне місце роботи, а саме працює водієм на підміні у ФЛП ОСОБА_7 , яким характеризується з позитивного боку.

За сімейним станом ОСОБА_5 перебуває у фактичних шлюбних відносинах, має малолітню дитину ОСОБА_14 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

ОСОБА_5 має зареєстроване місце проживання, але фактично проживає разом із цивільною дружиною ОСОБА_15 за місцем її реєстрації за адресою: АДРЕСА_3 (а не 43, як помилково було зазначено у клопотанні слідчого та, відповідно, у вступній та резолютивній частинах цієї ухвали), квартира АДРЕСА_4 , що не є територією проведення антитерористичної операції, а м. Рубіжне не є непідконтрольною українській владі територією.

Крім того, слідчим суддею встановлено, що ОСОБА_5 в якості підозрюваного не затримувався, отримує виклики слідчого, добровільно та без примусу з`явився до суду для розгляду даного клопотання.

В даному випадку добровільна явка ОСОБА_5 у судове засідання засвідчує відсутність наміру переховуватись від слідства й суду.

Відповідно до ч. 1 ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 4 ст. 194 КПК України якщо при розгляді клопотання про обрання запобіжного заходу прокурор доведе обставини, передбачені пунктами 1 та 2 частини першої цієї статті, але не доведе обставини, передбачені пунктом 3 частини першої цієї статті, слідчий суддя, суд має право застосувати більш м`який запобіжний захід, ніж той, який зазначений у клопотанні, а також покласти на підозрюваного, обвинуваченого обов`язки, передбачені частиною п`ятою цієї статті, необхідність покладення яких встановлена з наведеного прокурором обґрунтування клопотання.

Враховуючи вищевикладене, слідчий суддя вважає, що у судовому засіданні прокурором не доведено недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання вказаним ризикам, зазначеним у клопотанні, відтак відсутні підстави для застосування до ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, у зв`язку з чим у задоволенні клопотання слід відмовити та застосувати до підозрюваного більш м`якого запобіжного заходу.

При цьому, на переконання слідчого судді, зазначений у запереченнях захисника запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання не відповідає тяжкості діяння, у вчиненні якого підозрюється особа, а також не зможе у повній мірі запобігти ризикам, зазначеним слідчим.

Відтак, враховуючи обсяг пред`явленої ОСОБА_5 підозри, обставини, встановлені у судовому засіданні, слідчий суддя доходить висновку про можливість застосування до підозрюваного запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту. На переконання слідчого судді, даний запобіжний захід спростує ризик переховування підозрюваного від органу досудового слідства, виключить вплив на свідків та потерпілих, які проживають у м. Запоріжжі, а також унеможливить інший вплив на хід досудового розслідування.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 181 КПК України домашній арешт полягає в забороні підозрюваному, обвинуваченому залишити житло цілодобово або у певний період. Домашній арешт може бути застосовано до особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за вчинення якого законом передбачено покарання у виді позбавлення волі.

На підставі вимог ст. 194 КПК України, слідчий суддя вважає за доцільне покласти на підозрюваного ОСОБА_5 обов`язки, необхідність покладення яких встановлена з наведеного прокурором обґрунтування клопотання, а саме: не відлучатись із населеного пункту, в якому він проживає без дозволу слідчого, прокурора або суду; повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання, та місця роботи; прибувати до слідчого, прокурора, в суд за першою вимогою.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст.ст. 177, 178, 181, 183, 184, 192 194, 196, 197, 395 КПК України, слідчий суддя

УХВАЛИВ:
Клопотання старшого слідчого відділу розслідування злочинів у сфері транспорту СУ ГУНП в Запорізькій області майора поліції ОСОБА_4 залишити без задоволення.
Застосувати до ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді домашнього арешту, шляхом заборони протягом двох місяців залишати житло за адресою: АДРЕСА_2 , у період з 22 години 00 хвилин до 06 години 00 хвилин наступного дня.

Покласти на підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ,такі обов`язки:

з`являтися до слідчого, прокурора, судді на його виклик у встановлений термін;

не відлучатися з населеного пункту в якому він зареєстрований, без дозволу слідчого, прокурора або суду;

повідомляти слідчого, прокурора або суд про зміну свого місця проживання.

Роз`яснити ОСОБА_5 положення норми ч. 5 ст. 181 КПК України, у відповідності до якої, працівники органу Національної поліції з метою контролю за поведінкою підозрюваного, обвинуваченого, який перебуває під домашнім арештом, мають право з`являтися в житло цієї особи, вимагати надати усні чи письмові пояснення з питань, пов`язаних із виконанням покладених на неї зобов`язань

В разі невиконання покладених обов`язків, до нього може бути застосований більш жорсткий запобіжний захід.

Встановити строк дії вказаної ухвали слідчого судді з 22 березня 2017 р. до 22 травня 2017 р. включно.

Ухвалу про застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту передати для виконання органу Національної поліції за місцем проживання підозрюваного ОСОБА_5 .

Ухвала слідчого судді підлягає негайному виконанню після її проголошення.

Ухвала слідчого судді може бути оскаржена безпосередньо до апеляційного суду Запорізької області протягом 5 днів з моменту проголошення.

Вступна та резолютивна частини ухвали постановлені в нарадчій кімнаті та проголошені у судовому засіданні 22 березня 2017 р.

Повний текст ухвали виготовлений та оголошений 24 березня 2017 р. о 09:30 год.

Слідчий суддя ОСОБА_1