У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 липня 2017 року м. Київ
Колегія суддів Судової палати у кримінальних справах
Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі:
головуючогосудді ОСОБА_1 ,
суддів:ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

розглянувши касаційну скаргу засудженого ОСОБА_4 на вирок Голосіївського районного суду м. Києва від 07 листопада 2016 року та ухвалу Апеляційного суду м. Києва від 16 лютого 2017 року у кримінальному провадженні № 0011765,

в с т а н о в и л а :

Ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 16 травня 2017 року касаційну скаргу засудженого залишено без руху через її невідповідність вимогам ст. 427 КПК, а саме: засуджений у касаційній скарзі, обґрунтовуючи незаконність, на його думку, оскаржуваних судових рішень, фактично наводив доводи, які стосуються фактичних обставин кримінального провадження, а також оцінки доказів, що, з огляду на вимоги як ст. 438, так і ст. 433 КПК, не є предметом розгляду суду касаційної інстанції. Разом з тим, зазначаючи у своїй касаційній скарзі про незаконність вироку суду першої інстанції та ухвали апеляційного суду у зв`язку з істотним порушенням вимог кримінального процесуального закону та неправильним застосуванням закону України про кримінальну відповідальність, засуджений конкретних доводів, з огляду на положення ст. ст. 412 413 КПК, у касаційній скарзі не навів. Крім того, засуджений у касаційній скарзі зазначав, що постановлені відносно нього судові рішення підлягають скасуванню, а кримінальне провадження закриттю у зв`язку з відсутністю в його діях складу кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК, однак при цьому відповідних доводів, з огляду на вимоги ст. ст. 440, 438, 433 КПК, касаційна скарга не містила. Також засуджений у касаційній скарзі нічого не зазначив щодо своєї участі у касаційному розгляді.
Зазначеною ухвалою засудженому надано п`ятнадцятиденний строк на усунення вказаних недоліків.

У межах наданого строку засудженим подано повторну касаційну скаргу.
Разом з тим, недоліки касаційної скарги, яка була залишена без руху, засудженим у повному обсязі не усунуто.
Так, у повторній касаційній скарзі засуджений знову посилається на незаконність постановлених відносно нього вироку суду першої інстанції та ухвали апеляційного суду, просить їх скасувати, однак й цього разу конкретних доводів, з огляду на положення ст. ст. 412,413 КПК, у касаційній скарзі не наводить, проте засуджений ОСОБА_4 наводить лише доводи, які стосуються фактичних обставин кримінального провадження, а також оцінки доказів, що, з огляду на вимоги як ст. 438, так і ст. 433 КПК, не є предметом розгляду суду касаційної інстанції.

Крім того, вимоги до суду касаційної інстанції не узгоджуються з положеннями ст. 436 КПК, якою визначено ті рішення, які приймає суд касаційної інстанції за наслідками розгляду касаційної скарги.
Відповідно до вимог п. 1 ч. 3 ст. 429 КПК касаційна скарга повертається, якщо особа не усунула недоліки касаційної скарги, яку залишено без руху, в установлений строк.
Виходячи з наведеного, колегія суддів приходить до висновку, що касаційну скаргу необхідно повернути засудженому.
Керуючись ч. 3 ст. 429 КПК, колегія суддів
у х в а л и л а :
Касаційну скаргу засудженого ОСОБА_4 повернути особі, яка її подала.
Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3