Справа № 355/20/16-к Головуючий у І інстанції ОСОБА_1
Провадження № 11-кп/780/1620/16 Доповідач у 2 інстанції ОСОБА_2
Категорія 3 28.12.2016

УХВАЛА
Іменем України
28 грудня 2016 року Колегія суддів судової палати у кримінальних справах Апеляційного суду Київської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_2

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4
при секретарі ОСОБА_5
з участю прокурора ОСОБА_6
обвинуваченого ОСОБА_7
захисника ОСОБА_8
розглянула у відкритому судовому засіданні в місті Києві кримінальне провадження за апеляційними скаргами захисника ОСОБА_8 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_7 та прокурора Баришівського відділу Бориспільської місцевої прокуратури Київської області ОСОБА_9 на вирок Баришівського районного суду Київської області від 10 листопада 2016 року, яким

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця селища Баришівка Київської області, українця, громадянина України, з середньою освітою, розлученого, не працюючого, не військовозобов`язаного, раніше не судимого, інваліда 3-ї групи, жителя АДРЕСА_1 , -

засуджено за ч.1 ст.115 КК України і призначено покарання у виді 7 (семи) років позбавлення волі.

На підставі ст.94 КК України, ухвалено застосувати до ОСОБА_7 примусові міри медичного характеру у вигляді примусового амбулаторного лікування у психіатра за місцем відбування покарання.

Запобіжний захід ОСОБА_7 залишено попередній - тримання під вартою строком на 60 (шістдесят) діб, до 24 год. 00 хв. 09 січня 2017 року в Київському СІЗО управління Державної пенітенціарної служби України в м. Києві та Київській області.

Строк відбування покарання ОСОБА_7 ухвалено вираховувати з моменту його затримання, а саме з 08.01.2016 року.

На підставі ч.5 ст.72 КК України, зараховано засудженому ОСОБА_7 у строк призначеного покарання час перебування його під вартою у період з 08.01.2016 року до набрання вироком законної сили, з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.

Вирішено питання про речові докази та судові витрати.

Згідно вироку суду ОСОБА_7 засуджено за скоєння кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 115 КК України, вчиненого за наступних обставин.

07 січня 2016 року близько 21 години, в будинку, що знаходиться по АДРЕСА_1 , між ОСОБА_10 , який перебував в стані алкогольного сп`яніння та його дружиною ОСОБА_11 виникла словесна сварка в ході якої, ОСОБА_10 вдарив ОСОБА_11 металевою сковорідкою по обличчю. В цей час, в будинку знаходився ОСОБА_7 , який перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, обурившись протиправними діями свого батька, втрутився у сварку між своїми батьками в зв`язку з чим, між ОСОБА_10 та ОСОБА_7 виникла бійка в ході якої останній, на грунті раптово виниклих неприязних відносин, маючи прямий умисел на позбавлення життя ОСОБА_10 , усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, металевою м`ясорубкою наніс множинні удари в область голови, тулубу, верхніх та нижніх кінцівок ОСОБА_10 , від чого останній помер на місці скоєння кримінального правопорушення.

Відповідно до висновку експерта № 17 від 15.05.2016 року, у ОСОБА_10 виявлено тілесні ушкодження у вигляді черепно-мозкової травми (множинних саден, синців та ран голови, крововиливів у м`які тканини голови, перелому склепіння черепа, крововиливів у речовину головного мозку, набряку головного мозку); закритої травми грудної клітки (синців грудної клітки, численних переломів ребер з крововиливами у оточуючі м`які тканини); численних ран та синців верхніх та нижніх кінцівок; нерівномірного кровонаповнення внутрішніх органів, плям Мінакова на верхівках соскових м`язах, клітин Краєвського у печінці.

Смерть ОСОБА_10 наступила від шоку, який розвинувся від поєднаної травми голови, тулубу та кінцівок, що підтверджено даними розтину та додатковими методами лабораторних досліджень.

В апеляційній скарзі захисник ОСОБА_8 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_7 просить скасувати вирок Баришівського районного суду Київської області від 10 листопада 2016 року та винести виправдувальний вирок відносно ОСОБА_7 . В обґрунтування своїх вимог зазначає, що вирок суду є необґрунтованим та підлягає скасуванню через неповноту судового розгляду, невідповідність висновків суду фактичним обставинам кримінального провадження, істотне порушення вимог кримінального процесуального закону та неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність. Зокрема, при судово-цитологічному дослідженні крові та епітеліальних тканин на ОСОБА_7 крові потерпілого ОСОБА_10 виявлено не було. На знарядді злочину відсутні відбитки пальців та кров обвинуваченого, натомість наявні відбитки пальців та кров потерпілого ОСОБА_10 та ОСОБА_11 , яка в даному кримінальному провадженні є свідком. Крім того, із моменту смерті потерпілого ОСОБА_10 та до моменту виклику ОСОБА_11 поліції та швидкої допомоги минуло понад 6 годин, а тому не є виключеним, що кров на постільній білизні та одязі, який працівники поліції знайшли у кімнаті ОСОБА_7 з`явилась не випадково. Поза увагою суду першої інстанції залишився і той факт, що одяг свідка ОСОБА_11 не оглядався та не вилучався взагалі, а сама ОСОБА_11 перед приїздом працівників поліції була чисто вимита та переодягнена. Також, судом першої інстанції в оскаржуваному рішенні не достовірно та не у повному обсязі викладено показання свідків. Із огляду на зазначене, судом першої інстанції не наведено жодних доказів винуватості обвинуваченого ОСОБА_7 . Оскільки всі сумніви трактуються на користь обвинуваченого, вказаний вирок має бути скасовано, а ОСОБА_7 виправданий.

В апеляційній скарзі прокурор, не оспорюючи фактичних обставин кримінального провадження та кваліфікації вчиненого обвинуваченим кримінального правопорушення, просить вирок суду першої інстанції в частині призначеного покарання скасувати, у зв`язку з невідповідністю призначеного судом покарання ступеню тяжкості кримінального правопорушення та особі обвинуваченого, яке за своїм розміром є явно несправедливим через м`якість. Ухвалити новий вирок, призначивши ОСОБА_7 за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.115 КК України покарання у виді 8 (восьми) років позбавлення волі. В обґрунтування своїх вимог зазначає, що судом першої інстанції, в порушення вимог ст.65 КК України, при визначенні міри покарання ОСОБА_12 не в повній мірі враховано, що останній умисно посягнув на життя та здоров`я людини, усвідомлюючи наслідки своїх дій, від вчинення кримінального правопорушення не відмовився, винним себе не визнав, у вчиненому на розкаявся, попросив його виправдати. В результаті злочинних дій ОСОБА_7 настали тяжкі наслідки смерть людини. Кримінальне правопорушення останнім було вчинене по відношенню до близької людини його батька ОСОБА_10 . Крім того, суспільна небезпека особи ОСОБА_7 підтверджується тим, що він вчинив кримінальне правопорушення в стані алкогольного сп`яніння, негативно характеризується за місцем проживання, дослідженими під час судового розгляду відмовними матеріалами та матеріалами висновку ЖЕО, згідно яких ОСОБА_7 неодноразово вчиняв сварки за місцем проживання та наносив тілесні ушкодження батькам, показаннями свідків, висновком судово-медичної експертизи, яким засвідчена кількість та характер нанесених ОСОБА_7 ударів металевою м`ясорубкою по потерпілому ОСОБА_10 . Разом із тим, під час розгляду кримінального провадження судом першої інстанції не встановлено жодної пом`якшуючої покарання обставини, передбаченої ст.66 КК України.

Заслухавши суддю-доповідача, доводи обвинуваченого ОСОБА_7 та його захисника ОСОБА_8 , які підтримали власну апеляційну скаргу та заперечували проти задоволення апеляційної скарги прокурора, думку прокурора, який просив задоволити власну апеляційну скаргу та заперечував проти задоволення апеляційної скарги захисника, вивчивши матеріали провадження та перевіривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційні скарги підлягають частковому задоволенню, з наступних підстав.

Відповідно до ч. 1 ст. 370 КПК України, судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим.

Згідно з ч. 2 ст. 370 КПК України, законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до ч.1 ст.337 КПК України, судовий розгляд проводиться лише стосовно особи, якій висунуте обвинувачення, і лише в межах висунутого обвинувачення відповідно до обвинувального акта, крім випадків, передбачених цією статтею.

Нормами кримінального процесуального законодавства, зокрема п.5 ч.2 ст.291 КПК України, передбачено, що обвинувальний акт повинен містити у собі виклад фактичних обставин кримінального правопорушення, які прокурор вважає встановленими, правову кваліфікацію кримінального правопорушення з посиланням на положення закону і статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність та формулювання обвинувачення.

Відповідно до п.2 ч.1 ст.91 КПК України у кримінальному провадженні підлягають доказуванню винуватість обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, форма вини, мотив і мета вчинення кримінального правопорушення.

Як вбачається з обвинувального акту у кримінальному провадженні відносно ОСОБА_7 , вищевказаних вимог кримінального процесуального законодавства дотримано не було, зокрема, обвинувальний акт не містить у собі належним чином сформульованого обвинувачення. Обвинувачення викладене в обвинувальному акті є неконкретним та неповним.

Так, при викладенні обвинувачення в обвинувальному акті, вказується, що: «…між ОСОБА_10 та ОСОБА_7 виникла бійка в ході якої останній, на грунті раптово виниклих неприязних відносин, маючи прямий умисел на позбавлення життя ОСОБА_10 , усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, металевою м`ясорубкою наніс множинні удари в область голови, тулубу, верхніх та нижніх кінцівок ОСОБА_10 , від чого останній помер на місці скоєння кримінального правопорушення».

Оскільки, мотив злочину - це внутрішнє спонукання, рушійна сила кримінально караного вчинку людини, що визначає його зміст і допомагає більш глибоко розкрити психічне ставлення особи до вчиненого, то його чітке формулювання дозволяє визначити, чому особа вчиняє злочин.

Із огляду на зазначене, колегія суддів вважає недостатнім визначення мотиву формулюванням «на грунті раптово виниклих неприязних відносин», адже повинно мати місце чітке формулювання мотивів даного кримінального правопорушення, необхідно розкрити (розтлумачити), які саме мотиви спонукали обвинуваченого ОСОБА_7 до вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.115 КК України.

Положеннями ч.1 ст.115 КК України передбачено кримінальну відповідальність за вбивство, тобто умисне протиправне заподіяння смерті іншій людині. Проте, в обвинувальному акті зазначено «…маючи прямий умисел на позбавлення життя…». Відтак, колегія суддів приходить до висновку, що прокурором у обвинувальному акті відносно ОСОБА_7 використані терміни, які не передбачені ч.1 ст.115 КК України.

Статтею 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» передбачено, що суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

Так, Європейський суд з прав людини у справі «Абрамян проти Росії» від 09 жовтня 2008 року звернув увагу на вказівку у тексті пп. «а» п. 3 ст. 6 Конвенції щодо необхідності приділяти особливу увагу роз`ясненню «обвинувачення» особі, стосовно якої порушено кримінальну справу. Деталі вчинення злочину можуть відігравати вирішальну роль під час розгляду кримінальної справи, оскільки саме з моменту доведення їх до відома підозрюваного він вважається офіційно письмово повідомленим про фактичні та юридичні підстави пред`явленого йому обвинувачення (п. 79 рішення у справі «Камасінскі проти Австрії» від 19 грудня 1989 року).

Також, Європейський суд з прав людини вказує про необхідність аналізувати положення підпункту «а» п. 3 ст. 6 Конвенції у світлі більш загальної норми про право на справедливий судовий розгляд, гарантоване п. 1 цієї статті. У кримінальній справі надання повної, детальної інформації щодо пред`явленого особі обвинувачення та, відповідно, про правову кваліфікацію, яку суд може дати відповідним фактам, є важливою передумовою забезпечення справедливого судового розгляду (п. 52 рішення у справі «Пелісьє та Сассі проти Франції» від 25 березня 1999 року; п. 58 рішення у справі «Матточіа проти Італії» від 25 липня 2000 року; п. 34 рішення у справі «І.Н. та інші проти Австрії» від 20 квітня 2006 року).

У зв`язку з вищевикладеним, колегія суддів приходить до висновку, що не встановлення мотиву вчинення кримінального правопорушення та неналежне формулювання обвинувачення, порушує гарантовані законом процесуальні права обвинуваченого, в тому числі і право на захист, а ухвалене судове рішення за таких обставин, у будь якому разі повинно бути визнано незаконним у зв`язку із істотним порушенням вимог кримінального процесуального закону.
Відповідно до положень ст.9 та ч.1 ст.412 КПК України, колегія суддів вважає за необхідне призначити новий розгляд у суді першої інстанції зі стадії підготовчого судового засідання для виконання вимог ст.314 КПК України.
При новому судовому розгляді кримінального провадження щодо ОСОБА_7 суду першої інстанції необхідно встановити мотив та підстави вчинення кримінального правопорушення, надати оцінку поведінці кожного із учасників конфлікту, ретельно перевірити зібрані у провадженні докази таухвалити відповідно до норм КПК України законне, вмотивоване та обґрунтоване рішення.

Керуючись ст.ст.404, 405, 407, 409, 419 КПК України, колегія суддів, -
у х в а л и л а:
Апеляційні скарги захисника ОСОБА_8 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_7 та прокурора Баришівського відділу Бориспільської місцевої прокуратури Київської області ОСОБА_9 задовольнити частково.

Вирок Баришівського районного суду Київської області від 10 листопада 2016 року відносно ОСОБА_7 скасувати та призначити новий розгляд кримінального провадженні в суді першої інстанції зі стадії підготовчого судового засідання.

Продовжити обвинуваченому ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , строк тримання під вартою терміном на 30 днів, до 08 лютого 2017 року, включно.

Головуючий:
Судді :