Провадження № 1-кп/344/207/17
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 березня 2017 року місто Івано-Франківськ

Івано-Франківський міський суд Івано-Франківської області в складі :
головуючого судді ОСОБА_1

з участю : секретаря с/з ОСОБА_2

прокурора ОСОБА_3

захисника ОСОБА_4

потерпілих ОСОБА_5 , ОСОБА_6 ,

ОСОБА_7

обвинуваченого ОСОБА_8

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду кримінальне провадження про обвинувачення ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженцю та жителю АДРЕСА_1 , освіта середньо-спеціальна, не одруженого, тимчасово не працюючого, раніше судимого вироками Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області: від 06 червня 2016 р. за ч. 1 ст. 185 КК України до покарання у виді штрафу в розмірі 1700 грн., штраф сплатив та від 06 жовтня 2016 р. за ч. 2 ст. 190 КК України до покарання у виді штрафу в розмірі 1700 грн., українця, громадянина України,

за ч. 2 ст. 185, ч. 2 ст. 186 КК України,

В С Т А Н О В И В:

Обвинувачений ОСОБА_8 вчинив дії, які виразились у таємному викраденні чужого майна (крадіжці), вчиненому повторно та у відкритому викраденні чужого майна (грабежі), вчиненому повторно.

Злочини вчинено за наступних обставин.

08 вересня 2016 року, близько 15 год. 40 хв., обвинувачений ОСОБА_8 знаходячись в приміщенні магазину «Exclusive», що по вул. Бачинського, 2 в м. Івано-Франківську, на виставковому стелажі побачив пару чоловічого взуття марки «Stefano Lompas 1434» 40 розміру. В цей час у нього виник умисел на викрадення вказаного взуття.

Реалізуючи свій протиправний умисел, спрямований на таємне викрадення чужого майна, ОСОБА_8 , діючи умисно, повторно, усвідомлюючи протиправний та суспільно-небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх шкідливі наслідки і свідомо бажаючи їх настання, скориставшись тим, що за його діями ніхто не спостерігає, шляхом вільного доступу, з метою власного збагачення, викрав одну пару чоловічого взуття марки «Stefano Lompas 1434» 40 розміру, закупівельна ціна яких становить 1994 гривень.

В подальшому обвинувачений місце події покинув, а викраденим майном розпорядився на власний розсуд, чим спричинив потерпілому ОСОБА_6 майнову шкоду на суму 1994 гривень.

Крім того, 18 листопада 2016 року, близько 17 год. 20 хв. обвинувачений ОСОБА_8 , перебуваючи в приміщенні магазину «Екслюзив», що по вул. Новгородська, 34А у м. Івано-Франківську, побачив на робочому столі продавця в торговому залі мобільний телефон марки «НТС» Desire 601, ІМЕІ-1 НОМЕР_1 , ІМЕІ-2 НОМЕР_2 , який знаходився без нагляду та гаманець із грошовими коштами, що знаходився в шухляді столу та належав потерпілій ОСОБА_9 . Після чого, в обвинуваченого виник умисел на таємне викрадення чужого майна.

Так, ОСОБА_8 діючи умисно, усвідомлюючи протиправний та суспільно-небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх шкідливі наслідки і свідомо бажаючи настання таких наслідків, з корисливих спонукань та з метою власного збагачення, підійшов до робочого столу продавця та скориставшись тим, що за його діями ніхто не спостерігає, шляхом вільного доступу, таємно викрав вказаний мобільний телефон марки «НТС», вартість якого згідно з висновком експерта № 4.3-320/16 від 19 грудня 2016 р. становить 1282 грн. 40 коп. із сім-картою оператора мобільного зв`язку «МТС Україна», вартістю 25 грн. на рахунку якої було 30 грн. та жіночий гаманець марки «BURBERRY», вартість якого згідно з вказаним висновком експерта становить 169 грн. 92 грн., в якому знаходилися грошові кошти в сумі 280 грн.

Викрадені речі обвинувачений одразу ж заховав у кишені своєї куртки та безперешкодно покинув приміщення магазину «Ексклюзив», а викраденим розпорядився на власний розсуд, чим заподіяв потерпілій ОСОБА_5 матеріальну шкоду на загальну суму 1787 грн. 32 коп.

Також, 09 грудня 2016 року приблизно о 14 год., обвинувачений ОСОБА_8 , перебуваючи в приміщенні магазину № НОМЕР_3 , що знаходиться у торговому центрі «Пасаж Мальва» за адресою вул. Дністровська, 26 у м. Івано-Франківську, побачив на робочому столі продавця в торговому залі мобільний телефон марки «Samsung» 8М- С350Е, ІМЕІ: НОМЕР_4 , ІМЕІ: НОМЕР_5 , який знаходився без нагляду.

В цей час, у обвинуваченого виник неправомірний умисел на таємне викрадення чужого майна. Діючи умисно, повторно, з корисливих спонукань та з метою таємного викрадення чужого майна, бажаючи збагатитися за рахунок чужої власності, усвідомлюючи протиправний та суспільно-небезпечний характер своїх дій, передбачаючи шкідливі наслідки і свідомо бажаючи їх настання, підійшов до столу та скориставшись тим, що за його діями ніхто не спостерігає, таємно викрав зазначений мобільний телефон марки «Samsung», вартість якого згідно з висновком експерта № 4.3-331/16 від 05 січня 2017 р. становить 841 грн. 75 коп. Викрадений мобільний телефон ОСОБА_8 заховав у кишеню своєї куртки та направився в напрямку виходу із приміщення вказаного магазину, однак був виявлений потерпілою ОСОБА_7 , яка звернулася до нього з вимогою припинити протиправні дії та намагалася зупинити.

Після цього, обвинувачений ОСОБА_8 , усвідомлюючи, що викрадення ним майна перестає бути таємним, продовжив свої незаконні дії направлені на відкрите викрадення чужого майна, вибігши через вхідні двері торгового центру «Пасаж Мальва», покинув місце вчинення злочину, викраденим розпорядився на власний розсуд чим заподіяв потерпілій ОСОБА_7 матеріальну шкоду в сумі 841 грн. 75 коп.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_8 свою вину у вказаному визнав повністю та дав показання, що злочини ним було вчинено саме при викладених вище обставинах. У вчиненому розкаюється.

Суд, роз`яснивши обвинуваченому та іншим учасникам судового розгляду зміст ст. 349 КПК України, з`ясувавши при цьому, що сторони, в тому числі обвинувачений та потерпілі, правильно розуміють зміст цих обставин, а показання обвинуваченого відповідають фактичним обставинам справи та з`ясувавши, що немає сумніву у добровільності та істинності їх позиції, роз`яснивши сторонам, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржувати ці обставини в апеляційному порядку та, визнавши відповідно до її змісту недоцільним дослідження доказів стосовно тих фактичних обставин кримінального провадження, які ніким не оспорюються, враховуючи, що обвинувачений повністю визнав вину та заявлені потерпілими цивільні позови, приходить до висновку, що вина обвинуваченого ОСОБА_8 у скоєнні вказаних злочинів знайшла своє підтвердження, а його дії слід кваліфікувати за ч. 2 ст. 185, ч. 2 ст. 186 КК України, оскільки він вчинив дії, які виразились у таємному викраденні чужого майна (крадіжці) вчиненому повторно та у відкритому викраденні чужого майна (грабежі), вчиненому повторно.

Призначаючи обвинуваченому покарання суд враховує як ступінь суспільної небезпеки та тяжкості вчиненого, так і особу винного, що будучи судимим у 2016 р. на шлях виправлення не став та вчинив нові злочини, фактичні обставини кримінального провадження, думку потерпілих, які вважають, що обвинуваченому слід призначити суворе покарання і виходить з наступного.

Обставинами, що пом`якшують покарання обвинуваченого суд вважає визнання вини як в суді так і під час досудового розслідування чим сприяв швидкому розкриттю злочину, активне сприяння в розкритті злочину, у вчиненому розкаюється, позитивно характеризується по місцю проживання і, що обставин, які обтяжують покарання обвинуваченого не встановлено.

Відповідно до ст. 65 КК України особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання необхідне й достатнє для виправлення та попередження нових злочинів, а згідно зі ст. 50 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засудженого.

Ст. 69 КК України передбачає, що за наявності кількох обставин, що пом`якшують покарання та істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого злочину, з урахуванням особи винного, суд, умотивувавши своє рішення, може призначити основне покарання нижче від найнижчої межі, встановленої в санкції статті Особливої частини цього Кодексу або перейти до іншого, більш м`якого виду основного покарання, не зазначеного в санкції статті.

Виходячи з обставин вчинення злочину, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України, його наслідків, обвинуваченому слід призначити покарання нижче від найнижчої межі передбаченої санкцією вказаної частини статті КК України, що буде відповідати і вимогам закону, і тяжкості фактично вчиненого, і буде справедливим.

За таких обставин суд вважає, що покарання обвинуваченому слід обрати: за ч. 2 ст. 185 КК України у вигляді позбавлення волі в межах передбачених санкцією вказаної частини статті, за ч. 2 ст. 186 КК України у вигляді позбавлення волі, але нижче від найнижчої межі передбаченої санкцією частини статті КК України, застосувавши ст. 69 КК України. Остаточне покарання призначити згідно з вимогами ст. 70 КК України.

Відповідно до ч. 3 ст. 72 КК України вирок Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 06 жовтня 2016 року яким ОСОБА_8 призначено покарання у виді штрафу в розмірі 1700 грн. виконується самостійно.

Потерпілим ОСОБА_6 заявлено цивільний позов на суму 2985 грн., потерпілою ОСОБА_10 заявлено цивільний позов на суму 1787 грн. 32 коп., про стягнення з обвинуваченого завданої матеріальної шкоди, а потерпілою ОСОБА_11 заявлено цивільний позов на загальну суму 1841 грн. 75 коп. про стягнення з обвинуваченого 841 грн. 75 коп. завданої матеріальної та 1000 грн. моральної шкоди.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_8 зазначені цивільні позови визнав повністю, а тому їх, при викладених вище обставинах, якими достовірно підтверджено факт вчинення обвинуваченим злочинів, а тим само підтверджено факт спричинення матеріальної та моральної шкоди, слід задовольнити повністю.

Водночас суд, враховує вимоги ст. 5 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, фактичні обставини, особу обвинуваченого та характер вчинених злочинів, тяжкість визначеного виду покарання і з метою належного виконання остаточного судового рішення, запобігти спробі обвинуваченого переховуватись від суду, зважаючи на наявність зазначеного ризику, передбаченого ст. 177 КПК України, суд вважає, що до вступу вироку в законну силу до обвинуваченого доцільно змінити застосований запобіжний захід у вигляді домашнього арешту на тримання під вартою. При цьому суд не вбачає достовірних підстав для можливості застосування інших запобіжних заходів, альтернативних триманню під вартою, як таких, що недостатні для запобіганню зазначеному ризику.

Процесуальні витрати за таких обставин необхідно стягнути з обвинуваченого, долю речових доказів вирішити відповідно до вимог ст. 100 КПК України.

На підставі викладеного, ст. 5 вказаної Конвенції, керуючись ст. ст. 177, 178, 349, 368, 370, 373, 374 КПК України, суд,

У Х В А Л И В :

ОСОБА_8 визнати винним за ч. 2 ст. 185, ч. 2 ст. 186 КК України та призначити покарання:

за ч. 2 ст. 185 КК України два роки позбавлення волі;

за ч. 2 ст. 186 КК України, застосувавши ст. 69 КК України два роки позбавлення волі.

На підставі ст. 70 КК України призначити остаточне покарання шляхом часткового складання покарань два роки шість місяців позбавлення волі.

Запобіжний захід обвинуваченому ОСОБА_8 до вступу вироку в законну силу змінити з домашнього арешту на тримання під вартою, з утриманням в Івано-Франківській установі виконанні покарань (№ 12), взявши його під варту в залі суду.

Строк відбування призначеного покарання рахувати з 07 березня 2017 року.

Цивільні позови потерпілих в провадженні задовольнити.

Стягнути з обвинуваченого ОСОБА_8 код ДРФО НОМЕР_6 , жителя АДРЕСА_1 на користь:

- ОСОБА_6 2985 (дві тисячі дев`ятсот вісімдесят п`ять) гривень у відшкодування завданої матеріальної шкоди;

- ОСОБА_5 1787 (одну тисячу сімсот вісімдесят сім) гривень 32 коп. у відшкодування завданої матеріальної шкоди;

- ОСОБА_7 1841 (одну тисячу вісімсот сорок одну) гривню 75 коп., з яких, 841 грн. 75 коп. у відшкодування завданої матеріальної та 1000 грн. у відшкодування завданої моральної шкоди.

Стягнути з обвинуваченого ОСОБА_8 , код ДРФО у користь держави, одержувач УДКСУ в м. Івано-Франківську, , з зарахуванням на розрахунковий рахунок № 0002 в ГУ ДКСУ в Івано-Франківській області, МФО 836014, код класифікації 24060300 791 (сімсот дев`яносто один) гривень 64 коп. витрат за проведення експертиз.

Речові докази: цифровий носій (диск) DVD-R з відеозаписом із камер відеоспостереження торгового центру «Пасаж Мальвав» (том 3 а.п.64), електронний носій інформації CD-R компакт-диск з відеозаписом із камер відеоспостереження магазину «Ексклюзив» (том 3 а.п.65) та цифровий носій CD-R з відеозаписом із відео файлами відеоспостереження (том 3 а.п.66), які знаходяться при матеріалах кримінального провадження органу досудового розслідування зберігати при матеріалах кримінального провадження органу досудового розслідування.

На вирок протягом тридцяти днів з дня його проголошення, а обвинуваченим у той же строк з моменту вручення йому копії вироку, може бути подана апеляційна скарга до судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду Івано-Франківської області через Івано-Франківський міський суд.

Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подачі апеляційної скарги, якщо така скарга не буде подана учасниками провадження у вказаний строк. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення апеляційним судом.

Копію вироку суду вручити прокурору та обвинуваченому негайно після його проголошення, інші учасники провадження мають право отримати копію вироку в суді.

Суддя ОСОБА_1