13.04.2017 Єдиний унікальний номер 205/1680/17
Провадження №1-кп/205/365/17
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

13 квітня 2017 року Ленінський районний суд м. Дніпропетровська у складі:

головуючого судді - ОСОБА_1

при секретарі - ОСОБА_2

по кримінальному провадженню, внесеному 09.02.2017 року у Єдиний реєстр досудових розслідувань за №0000044
про обвинувачення ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Львів, українця, громадянина України, який має середню освіту, не працюючого, зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимий:

-18.11.2016 року Ленінським районним судом м. Дніпропетровська за ч.3 ст.15 ч.1 ст.185 КК України до штрафу у розмірі 850 гривень.
у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.15, ч.2 ст.185 КК України,

за участю прокурора - ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Дніпрі вказане кримінальне провадження, -

В С Т А Н О В И В:
ОСОБА_3 , маючи незняту та непогашену в законному порядку судимість, у тому числі, за злочини проти власності, належних висновків для себе не зробив, на шлях виправлення не став та знову вчинив корисливий злочин.

Так, ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , близько о 13 год. 20 хв., керуючись злочинним умислом, направленим на таємне викрадення чужого майна, з корисливих мотивів, діючи умисно, повторно, таємно, заздалегідь заготувавши 2 порожні мішки білого кольору, прибув до 8 залізничної колії залізничної станції Діївка Регіональної філії «Придніпровська залізниця» ПАТ «Українська залізниця», що розташована в адміністративно-територіальних межах Новокадацької о району м. Дніпро, де побачив на вказаній залізничній колії вагон №66841222 за відправкою №47262738 «станція Діївка - станція Нікополь Регіональної філії «Придніпровська залізниця» ПАТ «Українська залізниця» з вантажем вугілля «коксовий горіх», що належить ПрАТ «ЄВРАЗ ДМ3», який визначив як об`єкт свого злочинного посягання.

Реалізуючи свій злочинний умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна, ОСОБА_3 08.02.2017, близько 13 год. 50 хв., діючи умисно, повторно, з корисливих мотивів, впевнившись, що за його злочинними діями ніхто не спостерігає та він діє таємно, підійшов до вказаного вагону № 66841222, по сходах заліз на нього та руками наповнив із вказаного вагону принесені із собою 2 порожні мішки білого кольору вугіллям «коксовий горіх», що належить ПрАТ «ЄВРАЗ ДМ3», які потім по одному скинув з вагону на землю, після чого зліз з нього, взяв один мішок у руки і відніс на відстань приблизно 100 метрів від вказаного вагону, де поклав його збоку біля стежки.

Далі ОСОБА_3 повернувся до вагону № 66841222, де взяв другий мішок у руки, та почав відходити від вище вказаного вагону, прямуючи де місця свого мешкання, однак виконавши всі дії які вважав за необхідне. ОСОБА_3 не зміг довести свій злочинний умисел до кінця та розпорядитися викраденим майном, з причин, які не залежали від його волі, оскільки при спробі перенесення вказаного мішку був помічений співробітниками воєнізованої охорони Регіональної філії «Придніпровська залізниця» ПАТ «Українська залізниця».

Таким чином, ОСОБА_3 вчинив закінчений замах на таємне викрадення з вагону №66841222 за відправкою №47262738 «станція Діївка -станція Нікополь Регіональної філії «Придніпровська залізниця» ПАТ «Українська залізниця» чужого майна, а саме: 54 кг вугілля «коксовий горіх», що належить ПрАТ «ЄВРАЗ ДМ3», вартість якого згідно висновку судово- товарознавчої експертизи № 14/12.1/258 від 24.02.2017, станом на 08.02.1 / становить 391 гривень 50 копійок.
Допитаний в якості обвинуваченого ОСОБА_3 свою вину у вчиненні інкримінованого кримінального правопорушення визнав повністю, щиро розкаявся за вчинене і суду пояснив, що він повністю підтверджує обставини скоєного кримінального правопорушення, які викладені в обвинувальному акті, щиро кається у тому, що повторно намагався викрасти вугілля, яке належить ПАТ «Євраз ДМЗ».

Враховуючи те, що обвинувачений ОСОБА_3 та інші учасники процесу не оспорюють всі фактичні обставини справи і судом встановлено, що вони правильно розуміють зміст цих обставин, відсутні будь-які сумніви у добровільності та істинності їх позиції, суд, роз`яснивши учасникам процесу положення ч.3 ст.349 КПК України, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку, провів судове слідство у справі щодо всіх фактичних обставин із застосуванням правил ч.3 ст.349, ст.351 КПК України, визнавши недоцільним дослідження в цій частині інших доказів по справі, окрім допиту обвинуваченого.

Таким чином, суд, допитавши обвинуваченого, дослідивши матеріали кримінального провадження, що характеризують особу обвинуваченого, приходить до висновку, що вина ОСОБА_3 у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення доведена повністю, і його умисні дії, що виразилися у закінченому замаху, направленому на таємне викрадення чужого майна (крадіжку), вчинене повторно, за ч.2 ст.15, ч.2 ст.185 КК України кваліфіковані вірно.
Обговорюючи питання про вид і міру покарання обвинуваченому ОСОБА_3 , суд керується ст.65 КК України і враховує ступінь тяжкості скоєного ним діяння, яке, відповідно до ст.12 КК України, належать до категорії злочинів середньої тяжкості, дані про особу обвинуваченого, який раніше судимий, на обліках у лікарів нарколога і психіатра не перебуває.

Обставиною, яка пом`якшує покарання обвинуваченому ОСОБА_3 , у відповідності до ст.66 КК України, суд визнає щире каяття.

Обставиною, яка обтяжує покарання обвинуваченому ОСОБА_3 , у відповідності до ст.67 КК України, суд визнає рецидив злочину.

Враховуючи викладене, суд вважає, що виправлення обвинуваченого ОСОБА_3 можливе лише в умовах ізоляції від суспільства, з реальним відбуванням покарання у виді обмеження волі.

Керуючись ст.ст.371, 373, 374 КПК України, суд, -

У Х В А Л И В:
ОСОБА_3 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.15, ч.2 ст.185 КК України, та призначити йому покарання у виді обмеження волі на строк 1 (один) рік.
На підставі ст.71 КК України до призначеного покарання повністю приєднати покарання, невідбуте засудженим за вироком Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 18.11.2016 року.

На підставі ч.3 ст.72 КК України, покарання, призначене вироком Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 18.11.2016 року у виді штрафу в розмірі 850 (вісімсот п`ятдесят) гривень виконувати самостійно.
Міру запобіжного заходу ОСОБА_3 у вигляді особистого зобов`язання до набрання цим вироком законної сили залишити без змін.
Строк відбуття покарання засудженому ОСОБА_3 рахувати з моменту фактичного затримання в порядку виконання цього вироку.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь держави витрати пов`язані з залученням експерта для проведення судової товарознавчої експертизи за №14/12.1/258 від 24.02.2017 року у сумі 351 (триста п`ятдесят одна) гривня 84 (вісімдесят чотири) копійки.

Речовий доказ:
* два мішка вугілля, а саме 54 кілограм вугілля горіх коксовий, який передано на відповідальне зберігання працівнику ПАТ «Євраз ДМЗ» - вважати повернутим за належністю.
Вирок може бути оскаржено до апеляційного суду Дніпропетровської області через Ленінський районний суд м. Дніпропетровська протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Вирок не може бути оскаржено в апеляційному порядку з підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювалися під час судового розгляду і дослідження яких було визнано судом недоцільним відповідно до положень ч.3 ст. 349 КПК України.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.
Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.
Обвинуваченому та прокурору копія вироку вручається негайно після його проголошення. Учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні, копія судового рішення надсилається не пізніше наступного дня після ухвалення.
Суддя ОСОБА_1

З оригіналом згідно: Суддя -

Секретар -