№1-кп/243/367/2017
В И Р О К
І м е н е м У к р а ї н и

07 квітня 2017 року м. Слов`янськ
Слов`янський міськрайонний суд Донецької області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

за участю прокурора ОСОБА_3

обвинуваченої ОСОБА_4

захисника ОСОБА_5

розглянувши у судовому засіданні у залі суду м. Слов`янська кримінальне провадження № 0000538 від 23.02.2017 року за обвинуваченням:
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки м. Слов`янськ, Донецької області, громадянки України, з середньо-спеціальною освітою, не працюючої, не одруженої, яка проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судиму:
- 25.11.1999 року Микитівським районним судом м. Горлівка Донецької області за ст. 44, ст. 229-1 ч. 1 КК України до 1 року позбавлення волі, звільнилась 01.02.2000;
- 06.06.2001 року Слов`янським міським судом Донецької області за ст. 140 ч. 1 КК України до 6 місяців позбавлення волі, на підставі ст. 1 п. «б», «е» ЗУ «Про амністію» від 11.05.2000 звільнена із зали суду;
- 14.04.2005 року Слов`янським міським судом Донецької області за ст. 185 ч. 2, ст. 15 ч. 1, ст. 70 ч. 1 КК України до 2 років 6 місяців позбавлення волі, на підставі ст. ст. 75, 76 КК України звільнена від відбування покарання строком на 2 роки;
- 01.02.2006 року Слов`янським міським судом Донецької області за ст. 15, ст. 185 ч. 2, ст. 71 КК України до 3 років 6 місяців позбавлення волі;
- 25.05.2011 року Центрально- Городським районним судом м. Горлівка Донецької області за ч. 2 ст. 307, ч. 2 ст. 309, ч. 2 ст. 15, ч. 2 ст. 185, ч. З ст. 15, ч. 2 ст. 185, ч. 1 ст. 70 КК України до 5 років 3 місяців позбавлення волі з конфіскацією майна, яка звільнена 10.06.2014 згідно Ухвали Полтавського районного суду Полтавської області від 02.06.2014 на підставі ст. 4 п. «в» ЗУ «Про амністію в 2014 р.» на невідбуту частину 11 місяців 6 днів, зі встановленим адміністративним наглядом строком 1 рік,
у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України, -
В С Т А Н О В И В:
23.02.2017 приблизно о 15 годині 00 хвилин, ОСОБА_4 , будучи особою раніше судимою за скоєння корисливих злочинів, та маючи не зняту та непогашену у законному порядку судимість, знаходилась в приміщенні магазину « ІНФОРМАЦІЯ_2 » за адресою: АДРЕСА_2 , де у неї виник протиправний умисел, спрямований на таємне викрадення чужого майна, а саме - жіночої сукні світло-коричневого кольору, яке на праві власності належить ОСОБА_6 , яка здійснює підприємницьку діяльність у магазині « ІНФОРМАЦІЯ_2 » за вищевказаною адресою.
Здійснюючи свій єдиний протиправний умисел, спрямований на таємне викрадення чужого майна, 23.02.2017 приблизно о 15 годині 10 хвилин, ОСОБА_4 , знаходячись в приміщенні магазину « ІНФОРМАЦІЯ_2 » за адресою: АДРЕСА_2 , розуміючи протиправний характер своїх дій, умисно, з корисливих мотивів, переслідуючи мету наживи і незаконного збагачення, скориставшись тим, що за її діями ніхто не спостерігає, підійшла до стійки з одягом, звідки повторно, таємно, викрала в`язану жіночу сукню світло-коричневого кольору, вартістю 736,11 гривень, а саме зняла її зі стійки, скрутила та тримаючи попереду себе, вийшла через вхідні двері магазину « ІНФОРМАЦІЯ_2 » на вулицю, де зайшла до сусіднього магазину МК «М`ясний» за адресою: АДРЕСА_3 , де мала реальну можливість розпорядитися майном. Після чого через 5-10 хвилин ОСОБА_4 була помічена продавцями магазину «Южанка», які її затримали та повідомили про її дії працівникам Слов`янського ВП ГУНП в Донецькій області.
Умисними протиправними діями ОСОБА_4 потерпілій ОСОБА_6 була заподіяна матеріальна шкода на суму 736 гривень 11 копійок.
В судове засідання потерпіла ОСОБА_6 не з`явилася, до суду надала письмову заяву про розгляд справи за її відсутності. . Претензій до обвинуваченої не має.
Допитана у судовому засіданні обвинувачена ОСОБА_4 свою провину у висунутому обвинуваченні визнала повністю та пояснила суду, що дійсно, при обставинах, зазначених в обвинувальному акті скоїла інкриміноване їй діяння. У вчиненому щиро розкаюється.
Приймаючи до уваги, що обвинувачена повністю визнала свою вину в інкримінованому їй органом досудового розслідування кримінальному правопорушенні, погоджується з кваліфікацією вчиненого ним діяння, суд за згодою інших учасників судового провадження, у відповідності з вимогами частини 3 статті 349 КПК України, визнає недоцільним дослідження доказів, поданих на підтвердження події кримінального правопорушення, винуватості обвинуваченої у вчиненні кримінальних правопорушень, і визнає їх встановленими судом, тому вважає необхідним обмежитись допитомобвинуваченої, дослідженням документів щодо вартості викраденого майна та його повернення потерпілій, та дослідженням відомостей, які характеризують особу обвинуваченої.
Відповідно до висновку товарознавчої експертизи від 13 березня 2017 року ринкова вартість в`язаного жіночого плаття світло-коричневого кольору складає 736 грн. 11 коп.
За таких обставин суд вважає, що вина ОСОБА_4 у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст.185 КК України доведена у повному обсязі і його дії правильно кваліфіковані за ч. 2 ст.185 КК України, як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене повторно.
Призначаючи покарання обвинуваченій, суд враховує характер і ступінь суспільної небезпеки скоєного, особу обвинуваченого, обставини що пом`якшують і обтяжують покарання.
Згідно роз`яснень п. 1 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 «Про практику призначення судами кримінального покарання» від 24.10.2003 року (із змінами та доповненнями), суди, вирішуючи питання про вид і розмір покарання щодо особи, яка визнається винною у скоєнні злочину, зобов`язані дотримуватися загальних принципів призначення покарання, через які реалізуються принципи законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання, брати до уваги ступінь тяжкості скоєного злочину, дані щодо винної особи та обставини справи, які обтяжують або пом`якшують покарання.
Обставиною, яка пом`якшує покарання обвинуваченої ОСОБА_4 відповідно до ст. 66 КК України є повне визнання своєї вини та його щире каяття.
Обставиною, що обтяжує покарання обвинуваченого ОСОБА_4 відповідно до ст. 67 КК України не встановлено.
Посилання прокурора на врахування судом рецидиву злочину, як обставини, що обтяжує покарання ОСОБА_4 не грунтується на вимогах кримінального закону з огляду на наступне. Оскільки будь-які спеціальні застереження щодо визначення повторності та рецидиву у ст. 67 КК України відсутні, при встановленні змісту даної обставини як такої, яка обтяжує покарання, необхідно керуватися положеннями ст.ст.32,34 КК України. Якщо рецидив злочинів утворює одночасно і їх повторність, яка передбачена у статті або частині статті Особливої частини КК України як ознака злочину, що впливає на його кваліфікацію, то за змістом ч. 4 ст. 67 КК України як повторність, так і рецидив злочинів суд не може ще раз враховувати при призначенні покарання як обставину, що його обтяжує. Таким чином, під час судового провадження встановлено, що ОСОБА_4 раніше судима за корисливі злочини, а дії обвинуваченої кваліфіковані за ознаками повторності.
При визначенні виду та міри покарання обвинуваченому у відповідності до ст. 65 КК України, суд приймає до уваги конкретні обставини вчиненого обвинуваченою, ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, сукупність усіх обставин вчиненого кримінального правопорушення, характер, ступінь його суспільної небезпеки, ступінь негативної майнової шкоди і наслідків, відомості про особу обвинуваченого (характеризується за місцем проживання посередньо, на обліку у лікаря психіатра не перебуває, перебуває на обліку у лікаря нарколога з діагнозом : «Розлади психіки та поведінки внаслідок вживання опіоїдів. Синдром залежності», працездатна, тому суд вважає, що обвинуваченійлід призначити покарання у вигляді арешту. Зазначене покарання, за своїм видом та розміром, суд вважає, є справедливим, необхідним та достатнім для її виправлення та попередження нових злочинів.
Цивільний позов не заявлявся.
Речові докази по кримінальному провадженню підлягають залишенню у потерпілої
Крім того, враховуючи, що під час досудового розслідування обвинуваченій був обраний запобіжний захід у виді особистого зобов`язання, а жодних обставин, які б свідчили про те, що необхідність у раніше обраному обвинуваченій запобіжному заході у виді особистого зобов`язання відпала, судом не встановлено, тому суд вважає за необхідне запобіжний захід ОСОБА_4 до набрання вироком законної сили залишити той самий - особисте зобов`язання.
Процесуальні витрати відсутні.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст.369-371, 373-376, 392-393, 395 КПК України, суд, -
З А С У Д И В:
ОСОБА_4 визнати винною у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст.185 КК України і призначити їй покарання у вигляді арешту строком 4 (чотири) місяці.
Початок строку відбуття покарання у вигляді арешту засудженій ОСОБА_4 обчислювати з моменту її фактичного затримання.

Виконання вироку в частині затримання ОСОБА_4 і етапування її для відбування нею покарання у виді арешту до Державної установи «Бахмутська установа виконання покарань (№6)» Південно-східного міжрегіонального управління з питань виконання кримінальних покарань та пробації Міністерства юстиції доручити працівникам Слов`янського відділу поліції Головного Управління Національної поліції в Донецькій області.
Запобіжний захід ОСОБА_4 до набрання вироком законної сили залишити той самий - особисте зобов`язання.
Речовий доказ : жіночу сукню - залишити власнику ОСОБА_6 .

На вирок може бути подана апеляційна скарга до апеляційного суду Донецької області через Слов`янський міськрайонний суд, протягом тридцяти днів з дня його проголошення всіма учасниками судового розгляду, а засудженим з моменту отримання ним копії вироку.

Суддя Слов`янського
міськрайонного суду ОСОБА_1