№ 336/636/17
пр. № 1-кс/336/89/2017
УХВАЛА
Іменем України
07 лютого 2017 року м. Запоріжжя
Слідчий суддя Шевченківського районного суду м. Запоріжжя ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , за участі прокурора ОСОБА_3 , слідчого СВ Шевченківського відділення поліції Дніпровського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Запорізькій області ОСОБА_4 , скаржника ОСОБА_5 , розглянувши скаргу ОСОБА_5 на бездіяльність слідчого та прокурорів по кримінальному провадженню, -

ВСТАНОВИВ:
03 лютого 2017 року до суду надійшла скарга ОСОБА_5 на бездіяльність слідчого СВ Шевченківського відділення Дніпровського відділу Головного управління Національної поліції в Запорізькій області ОСОБА_4 , в якій ОСОБА_5 вказує на те, що по кримінальному провадженню № 0004511, відкритому за ст. 382 ч. 1 КК України, будь-яких слідчих дій тривалий час не проводиться. Просить зобов`язати слідчого ОСОБА_4 належним чином провести досудове розслідування кримінальної справи за ст. 382 ч. 1 КК України та прийняти рішення у відповідності до вимог чинного законодавства.

В судовому засіданні ОСОБА_5 скаргу підтримав, пояснивши, що протягом тривалого періоду часу слідчим по кримінальному провадженню не проводиться будь-яких дій, досудове розслідування фактично не здійснюється, незважаючи на його численні звернення як до суду, так і до вищестоящих органів поліції та прокуратури. Кримінальне провадження кілька разів закривалось, однак, кожна постанова про закриття кримінального провадження була скасована як неправомірна.

Прокурор у судовому засідання просила скаргу залишити без задоволення, вказуючи, що після скасування чергової постанови про закриття кримінального провадження кримінальне провадження деякий час перебувало у Запорізькій обласній прокуратурі, чому не здійснювалось процесуальних та слідчих дій в інший час пояснити не може.

Слідчий ОСОБА_4 в судовому засіданні проти скарги заперечував, пояснивши, що після скасування постанови про закриття кримінального провадження від 08.12.2016 року кримінальне провадження перебувало у слідчого, а потім 26.01.2017 року було направлено до прокуратури Запорізької області, де перебуває на цей час. Причини не проведення досудового розслідування протягом січня 2017 року пояснити слідчому судді не зміг. Невиконання ухвали слідчого судді від 15.08.2016 року щодо зобов`язання слідчого СВ Шевченківського відділення Ленінського відділу Головного управління Національної поліції в Запорізькій області ОСОБА_4 в порядку, встановленому главою 22 КПК України, вирішити питання про повідомлення про підозру відповідної особи по кримінальному провадженню № 0004511 за ст. 382 ч. 1 КК України пояснив тим, що для того немає підстав.

При вирішенні скарги слідчий суддя виходить з наступного.

Кримінальне провадження за ст. 382 ч. 1 КК України зареєстроване 12.12.2014 року та з того часу проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні.

Протягом досудового розслідування по цьому кримінальному провадженню ОСОБА_6 багаторазово подавались скарги з приводу незаконних дій, бездіяльності та рішень слідчого та прокурорів, які здійснюють повноваження прокурорів у цьому кримінальному провадженні, та більша частина скарга була задоволена.

Отже слідчими суддями неодноразово констатовувалось, що дії, рішення та бездіяльність слідчого та прокурорів у кримінальному провадженню не відповідають вимогам Конституції України, КПК України та практиці Європейського суду з прав людини.

Слідчим ОСОБА_4 , а також у прокурором, який здійснював повноваження прокурора у кримінальному провадженні, кілька разів безпідставно кримінальне провадження закривалось та кожного разу постанови про закриття кримінального провадження скасовувались як такі, що є безпідставними та не ґрунтуються на нормах чинного законодавства.

Ухвалою слідчого судді Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 28.12.2016 року було скасовано чергову постанову слідчого Шевченківського ВП Дніпровського ВП ГУНП в Запорізькій області ОСОБА_4 від 08.12.2016 року про закриття провадження по справі.

З копії супровідного листа від 06.02.2017 року вбачається, що матеріали кримінального провадження були направлені до прокуратури Запорізької області лише 06.02.2017 року, а не у січні 2017 року, про що вказував слідчий під час розгляду скарги.

При цьому з часу скасування постанови про закриття кримінального провадження жодної процесуальної чи слідчої дії по кримінальному провадженню проведено не було.

Ухвалою слідчого судді Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 15.08.2016 року зобов`язати слідчого СВ Шевченківського відділення Ленінського відділу Головного управління Національної поліції в Запорізькій області ОСОБА_4 в порядку, встановленому главою 22 КПК України, вирішити питання про повідомлення про підозру відповідної особи по кримінальному провадженню № 0004511 за ст. 382 ч. 1 КК України.

Ухвалою колегії суддів Апеляційного суду Запорізької області від 30.09.2016 року відмовлено у відкритті провадження за апеляційною скаргою прокурора на ухвалу слідчого судді Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 15.08.2016 року.

Ухвалою Вищого спеціалізованого суду з розгляду цивільних та кримінальних справ України відмовлено у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою прокурора на ухвалу Апеляційного суду Запорізької області від 30.09.2016 року.

Статтею 129-1 Конституції України передбачено, що суд ухвалює рішення іменем України. Судове рішення є обов`язковим до виконання. Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку. Контроль за виконанням судового рішення здійснює суд.

Статтею 21 КПК України вказано, що вирок та ухвала суду, що набрали законної сили в порядку, визначеному цим Кодексом, є обов`язковими і підлягають безумовному виконанню на всій території України.

Посилання слідчого ОСОБА_4 з приводу причин невиконання ухвали слідчого судді від 15.08.2016 року не ґрунтуються на вимогах Конституції України та КПК України, бездіяльність слідчого в частині умисного невиконання ухвали слідчого судді є протиправною.

Незважаючи на численні скарги потерпілого та ухвали слідчих суддів досудове розслідування у кримінальному провадженні фактично не здійснюється.

При цьому протягом 25 місяців, які триває досудове розслідування по цьому кримінальному провадженню, жодна особа не повідомлена про підозру у вчиненні злочину, незважаючи на те, що такі дії слідчого зобов`язано вчинити ухвалою слідчого судді, яка є обов`язковою для виконання.

При вирішенні скарги суд виходить з наступного.

Відповідно до ст. 303 ч. 1 п. 1 КПК України на досудовому провадженні можуть бути оскаржені, зокрема, бездіяльність слідчого, прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення, у неповерненні тимчасово вилученого майна згідно з вимогами статті 169 цього Кодексу, а також у нездійсненні інших процесуальних дій, які він зобов`язаний вчинити у визначений цим Кодексом строк, - заявником, потерпілим, його представником чи законним представником, підозрюваним, його захисником чи законним представником, представником юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, володільцем тимчасово вилученого майна.

Як вказує ст. 113 ч. 2 КПК України будь-яка процесуальна дія або сукупність дій під час кримінального провадження мають бути виконані без невиправданої затримки і в будь-якому разі не пізніше граничного строку, визначеного відповідним положенням цього Кодексу.

Статтею 28 ч. 2 КПК України визначено, що проведення досудового розслідування у розумні строки забезпечує прокурор, слідчий суддя (в частині строків розгляду питань, віднесених до його компетенції), а судового провадження - суд.

Питання щодо недотримання розумних строків у кримінальному провадженні вже обговорювалось у рішеннях Європейського суду «Меріт проти України» від 30.03.2004 року, «Вергельський проти України» від 12.03.2009 року, «Тучін та Тучіна проти України» від 26.05.2016 року(Заява № 40458/08) тощо.

Також ЄСПЛ у своїх рішеннях проти України неодноразово наголошував на відсутності в Україні ефективного національного засобу юридичного захисту стосовно надмірної тривалості кримінального провадження, у зв`язку з чим допускаються порушення статті 13 Конвенції.
Враховуючи, що одним з принципів кримінального провадження є дотримання розумних строків, оскільки ОСОБА_5 у скарзі просив зобов`язати слідчого та процесуальних прокурорів провести досудове розслідування належним чином, а у судовому засіданні пояснив, що фактично скарга подана з приводу бездіяльності слідчого та прокурорів у кримінальному провадженні, слідчий суддя вважає, що його скарга є обґрунтованою, оскільки слідчим взагалі не вчиняється будь-яких слідчих дій по цьому кримінальному провадженню, навіть тих, на необхідність вчинення яких йому вказано слідчим суддею та прокурором та тих, обов`язковість здійснення яких визначена законом, а прокурорами не здійснюється жодного контролю за дотриманням розумних строків при проведенні досудового розслідування.

За таких обставин, виходячи з пріоритетності прав та свобод людини в Україні, безумовність права особи на справедливий суд та дієвий захист гарантованих Конституцією України та Конвенцією про захист прав людини і основоположних свобод прав з боку держави, слідчий суддя вважає, що скарга ОСОБА_5 підлягає задоволенню та бездіяльність слідчого та прокурорів, які виконують повноваження прокурорів у кримінальному провадженню, повинна бути визнана протиправною.

Керуючись ст. 303, 307 КПК України, слідчий суддя,
УХВАЛИВ:
Скаргу ОСОБА_5 на бездіяльність слідчого по кримінальному провадженню задовольнити частково.

Визнати протиправною бездіяльність слідчого СВ Шевченківського відділення Дніпровського відділу Головного управління Національної поліції в Запорізькій області ОСОБА_4 та прокурорів, які виконують повноваження прокурорів у кримінальному провадженні, щодо неналежного та несвоєчасного проведення досудового розслідування по кримінальному провадженню № 0004511 за ст. 382 ч. 1 КК України.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя ОСОБА_1

10.02.17