УХВАЛА
06 липня 2017 року м. Зміїв

Зміївський районний суд Харківської області
у складі: головуючого - ОСОБА_1 ,

за участю: секретаря судового засідання - ОСОБА_2 ,

прокурора - ОСОБА_3 ,

захисника - ОСОБА_4 ,

обвинуваченого - ОСОБА_5 ,

потерпілої - ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Зміїв кримінальне провадження №0000754 за обвинуваченням ОСОБА_5 у злочині, передбаченому ч. 2 ст. 121 КК України,

ВСТАНОВИВ:
Прокурор ОСОБА_3 заявив клопотання про застосування запобіжного заходу у відношенні обвинуваченого ОСОБА_5 у виді тримання під вартою.

В обґрунтування клопотання зазначив, що обвинувачений обґрунтовано підозрюється у злочині, передбаченому ч.2 ст. 121 КК України, ухилявся неодноразово без поважних причин від явки до суду.

Потерпіла ОСОБА_6 просила задовольнити клопотання прокурора.

Обвинувачений ОСОБА_5 заперечував проти обрання відносно нього запобіжного заходу у виді тримання під вартою.

Захисник ОСОБА_4 заперечувала проти застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою та просила застосувати менш суворий запобіжний захід мотивуючи тим, що крім ризику ухилення обвинуваченого від суду, належить враховувати наявність обґрунтованої підозри у вчиненні злочину та тих обставин, що обвинувачений частково відшкодував потерпілій заподіяну злочином шкоду, у нього на утриманні перебуває мати інвалід першої групи, за місцем проживання він характеризується позитивно.

Вислухавши учасників судового провадження, суд дійшов наступного:

Відповідно до ч. 1 ст. 331 КПК України під час судового розгляду суд за клопотанням сторони обвинувачення або захисту має право своєю ухвалою змінити, скасувати або обрати запобіжний захід щодо обвинуваченого.

У відповідності до ч. 1 ст. 177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Статтею 178 КПК України визначено, що при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього кодексу, слідчий суддя, на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів, зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі: 1) вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; 2) тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання підозрюваного, обвинуваченого винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється, обвинувачується; 3) вік та стан здоров`я підозрюваного, обвинуваченого; 4) міцність соціальних зв`язків підозрюваного, обвинуваченого в місці його постійного проживання, у тому числі наявність в нього родини й утриманців; 5) наявність у підозрюваного, обвинуваченого постійного місця роботи або навчання; 6) репутацію підозрюваного, обвинуваченого; 7) майновий стан підозрюваного, обвинуваченого; 8) наявність судимостей у підозрюваного, обвинуваченого; 9) дотримання підозрюваним, обвинуваченим умов застосування запобіжних заходів, якщо вони застосовувалися до нього раніше; 10) наявність повідомлення особі про підозру у вчиненні іншого кримінального правопорушення; 11) розмір майнової шкоди, у завданні якої підозрюється, обвинувачується особа, або розмір доходу, в отриманні якого внаслідок вчинення кримінального правопорушення підозрюється, обвинувачується особа, а також вагомість наявних доказів, якими обґрунтовуються відповідні обставини.

Відповідно до ч. 1 ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Пункт 1 ст.5 Європейської конвенції з прав людини визначає, що кожен має право на свободу та особисту недоторканість. Нікого не може бути позбавлено свободи, крім таких випадків і відповідно до процедури, встановленої законом.

Тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не може запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України.

Крім того, відповідно до практики Європейського суду з прав людини, таке, що продовжується, тримання під вартою може бути виправданим у тій чи іншій справі лише за наявності специфічних ознак того, що цього вимагають істинні вимоги публічного інтересу, які, незважаючи на існування презумпції невинуватості, переважують правило поваги до особистої свободи (п. 79 рішення ЄСП у справі «Харченко проти України» від 10.02.2011 року).

Оцінивши обставини, визначені ст. 178 КПК України, враховуючи, ОСОБА_5 обґрунтовано підозрюється у злочині, передбаченому ч. 2 ст. 121 КК України; не має постійного місця роботи та міцних соціальних зв`язків у місці проживання; ухилявся від явки суду, що було підставою для постановлення ухвал про його привід від 14 лютого 2017 року, 13 червня 2017 року. Обвинувачений не надав суду доказів поважності неявки в судові засідання.

Вказане свідчить про неефективність раніше обраного більш м"якого запобіжного заходу.

Відтак, суд дійшов висновку, що для виконання обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків та запобігання ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України, є недостатнім застосування більш м`яких запобіжних заходів, ніж тримання під вартою.

Доводи захисника щодо залишення раніше обраного запобіжного заходу спростовуються діями обвинуваченого щодо його неявок за викликом в судові засідання, та тією обставиною, що двомісячний термін дії особистого зобов"язання сплив.

За таких обставин, клопотання прокурора про застосування запобіжного заходу у відношенні ОСОБА_5 у виді тримання під вартою є обґрунтованим та підлягає задоволенню.

Відповідно до ч. 4 ст. 183 КПК України розмір застави судом не визначається, так як обвинувачений ОСОБА_5 вчинив злочин пов"язаний із позбавленням життя особи..

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 176-178, 182, 183, 184, 186, 193, 194, 196, 197, 350, 331, 335 КПК України, суд

ПОСТАНОВИВ:
Задовольнити клопотання прокурора ОСОБА_3 про застосування запобіжного заходу у відношенні обвинуваченого ОСОБА_5 .

Застосувати у відношенні обвинуваченого ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 запобіжний захід у виді тримання під вартою в Харківській установі виконання покарань (№ 27) на строк 60 днів.

Встановити строк дії ухвали про тримання під вартою ОСОБА_5 до 04 вересня 2017 року.

Ухвалу для виконання направити Зміївському відділу поліції ГУНП України в Харківській області та Харківській УВП (№27).

Судове засідання відкласти на 11-00 год. 24 липня 2017 року.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий: