УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
"15" травня 2017 р. Дніпровський районний суд м. Києва в складі:
головуючого судді ОСОБА_1
при секретарі ОСОБА_2
за участю прокурора ОСОБА_3
захисників ОСОБА_4 , ОСОБА_5
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду кримінальне провадження за обвинуваченням:
ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст. 186, ч. 2 ст. 289, ч. 2 ст. 146 КК України;
ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 186, ч. 2 ст. 289, ч. 2 ст. 146 КК України, -

Дніпровським районним судом м. Києва розглядається кримінальне провадження за обвинуваченням ОСОБА_6 та ОСОБА_7 .
У зв`язку із закінченням строку тримання під вартою обвинувачених 29.05.2017 року, прокурор заявив клопотання про продовження строку тримання під вартою обвинувачених на 60 днів, навівши наявні на його думку ризики, передбачені ст.177 КПК України.
Потерпілий заявив про наявність ризику вчинення на нього незаконного тиску з боку обвинувачених, повідомивши про побоювання застосування до нього психічного та фізичного насильства, в разі звільнення обвинувачених з під варти.
Захисник ОСОБА_5 , проти клопотання прокурора заперечував, одночасно заявив клопотання про зміну запобіжного заходу обвинуваченому ОСОБА_7 з тримання під вартою на домашній арешт. При цьому захисник наголосив, що прокурор лише зазначив ризики передбачені ст. 177, але не довів їх, прокурором не доведено, що обвинувачений ОСОБА_7 буде переховуватись, крім того потерпілий вже допитаний, обвинувачений розуміє, що обставини, які потерпілий вказав вже суду відомі. Щодо перешкоджанню кримінальному провадженню іншим чином, прокурор взагалі не вказав як і яким чином він може перешкоджати.
Захисник наголошує, що обвинувачений має стійки соціальні зв`язки, постійне місце проживання в АДРЕСА_1 . Цивільна дружина є власником майна, вона обізнана, що працівники поліції можуть контролювати і приходити перевіряти виконання обвинуваченим покладених на нього обов`язків.
Захисник ОСОБА_4 заявила клопотання, в якому просила змінити обвинуваченому ОСОБА_6 запобіжний захід з тримання під вартою на домашній арешт із забороною залишати місце свого фактичного проживання у АДРЕСА_2 . Вказала, що обвинувачений має постійне місце проживання, стійкі соціальні зв`язки, має на утриманні малолітню дитину та матір похилого віку, за місцем проживання та за місцем роботи характеризується позитивно. На обґрунтування свого клопотання захисник надала документи, що підтверджують наведені доводи.
Обвинувачені заперечували проти задоволення клопотання прокурора та просили змінити запобіжний захід з тримання під вартою на домашній арешт.
Обвинувачений ОСОБА_6 просив суд врахувати погіршення стану його здоров`я в СІЗО.
Відповідно до ч. 3 ст. 331 КПК України незалежно від наявності клопотань суд зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження тримання обвинувачених під вартою до спливу двомісячного строку з дня надходження до суду обвинувального акта, клопотання про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру чи з дня застосування судом до обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. За наслідками розгляду питання суд своєю вмотивованою ухвалою скасовує, змінює запобіжний захід у вигляді тримання під вартою або продовжує його дію на строк, що не може перевищувати двох місяців.
Розглядаючи питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою суд враховує, що ОСОБА_6 та ОСОБА_7 обвинувачуються у вчиненні кримінального правопорушення, яке відносяться до категорії тяжких. Перевіряючи наявності ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, суд приходить до висновку про наявність підстав вважати, що з огляду на обставини кримінального провадження та тяжкість інкримінованого обвинуваченим правопорушення, на даний час існують ризики того, що знаходячись на волі обвинувачені ОСОБА_6 та ОСОБА_7 можуть переховуватися від суду, впливати на потерпілого та свідків, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином та вчинити інше кримінальне правопорушення, тому підстави для застосування більш м`якого запобіжного заходу, ніж тримання під вартою та відповідно зміни запобіжного заходу обвинуваченим ОСОБА_6 та ОСОБА_7 відсутні.
Крім того, при вирішенні даного питання, суд враховує такі обставини як тяжкість покарання, що загрожує ОСОБА_6 та ОСОБА_7 у разі визнання їх винуватими, їх вік та стан здоров`я, міцність соціальних зв`язків, у тому числі наявність або відсутність у обвинувачених родини й утриманців, відсутність постійного місця роботи, місце проживання репутацію обвинувачених, їх майновий стан, наявність судимостей.
На підставі викладеного, суд приходить до висновку про необхідність продовження строку запобіжного заходу відносно обвинувачених, вважаючи, що більш м`який запобіжний захід не в змозі забезпечити уникнення ризиків, передбачених ст. 177 КПК України. При цьому суд враховує заяву потерпілого, про його побоювання за своє життя та здоров`я в разі знаходження обвинувачених на волі.
Одночасно,суд не вбачає підстав для задоволення клопотання сторони захисту про зміну обвинуваченим запобіжного заходу із тримання під вартою на інший, не пов`язаний із позбавленням волі.
Керуючись ст. ст. 177, 199, 331 КПК України, -
У Х В А Л И В:
Продовжити строк тримання під вартою обвинуваченим ОСОБА_6 , ОСОБА_7 в ДУ «Київський СІЗО» Міністерства Юстиції України строком на 60 днів, тобто до 15 липня 2017 року включно.
Копію ухвали вручити учасникам судового провадження.
Ухвала оскарженню не підлягає.
Суддя