26 липня 2017 року м. Київ
Колегія суддів судової палати у кримінальних справах
Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі:
головуючого ОСОБА_1 ,
суддів: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
при секретарі ОСОБА_4 ,
уродженця та мешканця
у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 15 - ч. 1 ст. 201 КК України,
за касаційною скаргою засудженого на вирок Апеляційного суду Волинської областівід 24 листопада 2016 року,
за участю прокурора ОСОБА_6 ,
в с т а н о в и л а:
У касаційній скарзі засуджений, не погоджуючись із ухваленим щодо нього рішенням суду апеляційної інстанції через істотне порушення вимог кримінального процесуального закону та неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність, просить його змінити, повернувши йому речовий доказ - автомобіль. Свої вимоги засуджений мотивує тим, що суд апеляційної інстанції не дослідив усіх обставин провадження та безпідставно конфіскував автомобіль, при цьому належним чином не мотивував свого рішення у відповідності до вимог КПК України. Вказує на те, що поза увагою суду залишилось те, що конфісковане майно є спільною власністю з його дружиною.
Вироком Володимир-Волинського міського суду Волинської області від 12 вересня 2016 року ОСОБА_5 визнано винуватим за ч. 2 ст. 15 - ч. 1 ст. 201 КК України та призначено йому за цим законом покарання у виді позбавлення волі на строк 4 роки.

На підставі ст. 75 КК України ОСОБА_5 звільнено від відбування призначеного покарання з випробуванням з іспитовим строком 2 роки з покладенням на нього обов`язків: не виїжджати за межі України на постійне місце проживання без дозволу органу кримінально-виконавчої інспекції; повідомляти кримінально-виконавчу інспекцію про зміну місця проживання, роботи та періодично з`являтись для реєстрації в кримінально-виконавчу інспекцію.
Вироком Апеляційного суду Волинської області від 24 листопада 2016 року вирок місцевого суду щодо ОСОБА_5 скасовано в частині вирішення долі речового доказу, ухвалено новий, яким речовий доказ - автомобіль марки «MERCEDES-BENZ», модель «VITO», державний реєстраційний номер НОМЕР_1 , номер кузова НОМЕР_2 , конфісковано.
У решті вирок місцевого суду залишений без зміни.

За вироком суду ОСОБА_5 визнано винуватим та засуджено за вчинення кримінального правопорушення за таких обставин.

Так, ОСОБА_5 26 жовтня 2015 року приблизно о 07.30 год. умисно, з метою переміщення на територію Республіки Польщі з прихованням від митного контролю на митному посту «Устилуг» Волинської митниці ДФС помістив у різні частини автомобіля «MERCEDES-BENZ», моделі «VITO», державний реєстраційний номер НОМЕР_1 , 28 книжок, які є предметами старовини та мають культурну цінність.

Цього ж дня, ОСОБА_5 , слідуючи о 08.49 год. як водій указаного вище транспортного засобу з території України до Республіки Польща через митний пост «Устилуг» Волинської митниці ДФС, обрав для перетину митного кордону України смугу руху «зелений коридор», чим заявив про те, що не переміщує предмети, які підпадають під установлені чинним законодавством України обмеження щодо вивезення через митний кордон України, тобто виконав усі дії, які вважав за необхідні для доведення злочину до кінця.

Однак, в ході проведення спільного митно-прикордонного огляду автомобіля «MERCEDES-BENZ», моделі «VITO», державний реєстраційний номер НОМЕР_1 , указані вище 28 книг виявлені інспекторами митного поста «Устилуг» Волинської митниці ДФС та військовослужбовцями ІНФОРМАЦІЯ_2 й вилучені слідчим УСБУ у Волинській області під час огляду місця події.

Заслухавши доповідь судді, пояснення прокурора із запереченнями проти скарги, перевіривши матеріали кримінального провадження та обговоривши наведені у касаційній скарзі доводи, колегія суддів дійшла висновку, що касаційна скарга задоволенню не підлягає з огляду на таке.
Висновки суду про доведеність винуватості ОСОБА_5 у вчиненні злочину за обставин, викладених у вироку, та правильність кваліфікації його дій за ч. 2 ст. 15 - ч. 1 ст. 201 КК України в касаційному порядку не оспорюються.
Щодо доводів касаційної скарги засудженого про істотне порушення вимог кримінального процесуального закону та неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність, то вони є безпідставними та такими, що не ґрунтуються на матеріалах кримінального провадження.
Як убачається з матеріалів провадження, постановою слідчого ОВС слідчого відділу УСБУ у Волинській області від 27 жовтня 2015 року автомобіль марки «MERCEDES-BENZ», модель «VITO», державний реєстраційний номер НОМЕР_1 , номер шасі (кузова) НОМЕР_2 , визнано речовим доказом - знаряддям вчинення кримінального правопорушення та ухвалою слідчого судді Луцького міськрайонного суду Волинської області від 28 жовтня 2015 року накладено арешт на зазначений автомобіль.

З наявних у кримінальному провадженні документів убачається, що ОСОБА_5 є власником зазначеного автомобіля.
Відповідно до п. 1 ч. 9 ст. 100 КПК України, зокрема, майно, яке використане як засіб чи знаряддя вчинення кримінального правопорушення, конфіскується.
За таких обставин суд апеляційної інстанції, ухвалюючи рішення про конфіскацію вказаного вище автомобіля, дотримався вимог КПК України.
Перегляд кримінального провадження в апеляційному порядку здійснювався відповідно до вимог кримінального процесуального закону.
Тих істотних порушень вимог кримінального процесуального закону, які передбачені ст. 412 КПК України та які перешкодили чи могли перешкодити суду ухвалити законне та обґрунтоване судове рішення, колегією суддів не встановлено.

Керуючись статтями 433, 434, 436 КПК України, колегія суддів

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу засудженого ОСОБА_5 залишити без задоволення, а вирок Апеляційного суду Волинської області від 24 листопада 2016 року щодо нього - без зміни.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення й оскарженню не підлягає.

С у д д і:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3