Дата документу Справа № 336/7976/15-к
Апеляційний суд Запорізької області
Провадження № 11-кп/778/271/17 Головуючий у 1-й інстанції ОСОБА_1
Єдиний унікальний №336/7976/15-к Суддя-доповідач в 2-й інстанції ОСОБА_2
Категорія: ч.1 ст.286 КК України
Ухвала
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
23 лютого 2017 року м.Запоріжжя
Колегія суддів судової палати у кримінальних справах апеляційного суду Запорізької області у складі

головуючого ОСОБА_2

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4

за участі секретаря ОСОБА_5

прокурора ОСОБА_6

представника потерпілого ОСОБА_7

захисника ОСОБА_8

обвинуваченого ОСОБА_9 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_9 на вирок Шевченківського районного суду м.Запоріжжя від 24 жовтня 2016 року, яким

ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Запоріжжя, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

визнано винним у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст.286 КК України,

ВСТАНОВИЛА:
Вказаним вироком суду ОСОБА_9 засуджено за те, що він 24.07.2015 року, приблизно о 16 годині 30 хвилин, керуючи автомобілем «Рено Меган» реєстраційний номер НОМЕР_1 , розпочавши рух і здійснюючи поворот ліворуч на регульованому світлофорним об`єктом перехресті із проїзними частинами автошляху «Харків - Сімферополь» та «Донецьк - Запоріжжя» в м. Запоріжжі, діючи в порушення вимог п. 10.1 та п.16.6 Правил дорожнього руху України не переконався безпеці своїх дій і не надавши дорогу транспортному засобу «ЗАЗ 1102» реєстраційний номер НОМЕР_2 під керуванням водія ОСОБА_10 , який рухався у зустрічному для нього напрямку, внаслідок чого допустив зіткнення передньої правої частини кузова керованого ним транспортного засобу із передньою частиною автомобілю під керуванням ОСОБА_10 , в якому знаходився пасажир ОСОБА_11 .

Внаслідок даної дорожньо-транспортної пригоди пасажир ОСОБА_11 отримав тілесне ушкодження середнього ступеня тяжкості, яке не є небезпечним для життя, але яке потягло за собою довготривалий розлад його здоров`я, більш 21 дня.

Дії ОСОБА_9 кваліфіковано за ч.1 ст.286 КК, як порушення правил безпеки дорожнього руху, особою, що керує транспортним засобом, що спричинило потерпілому середньої тяжкості тілесні ушкодження.

Йому призначено покарання у виді 200 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 3400 грн., без позбавлення права керувати транспортним засобом. Вирішено питання про речові докази, цивільний позов, судові витрати.

В апеляційній скарзі обвинувачений ОСОБА_9 , посилаючись на невідповідність висновків суду фактичним обставинам справи, просив зазначений вирок суду скасувати та ухвалити щодо нього новий виправдувальний вирок, про що наводив відповідне обґрунтування.

Заслухавши доповідь судді, обвинуваченого ОСОБА_9 та його захисника ОСОБА_8 , які повністю підтримали доводи та вимоги апеляційної скарги, з`ясувавши думку прокурора та представника потерпілого, які заперечили проти доводів і вимог апеляційної скарги, вважаючи за необхідне вирок суду залишити без змін; перевіривши матеріали справи і обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до п.6 ч.1 ст.407 КПК за наслідками апеляційного розгляду за скаргою на вирок суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право вирок суду скасувати і призначити новий розгляд у суді першої інстанції.

Так, відповідно до ст.370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим. Законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом.

Проте зазначені вимоги закону судом першої інстанції дотримані не були.

Так, статтею 374 КПК встановлено вимоги до змісту вироку.

Зокрема, відповідно до ч.4 ст.374 КПК у разі визнання особи винуватою у резолютивній частині вироку зазначаються, в тому числі, покарання, призначене по кожному з обвинувачень, що визнані судом доведеними, та остаточна міра покарання, обрана судом.

Разом з тим, в резолютивній частині вироку щодо ОСОБА_9 суд не визначив вид покарання, а зазначив лише його розмір, а саме 200 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 3400 грн., без позбавлення права керувати транспортним засобом.

Отже вирок суду не відповідає вимогам ст.374 КПК України, що свідчить про істотне порушення вимог кримінального процесуального закону, і унеможливить виконання вироку в подальшому.

Суд апеляційної інстанції позбавлений можливості за власної ініціативи виправити допущене судом першої інстанції порушення, оскільки цим порушить права обвинуваченого, адже апеляційні скарги з цього приводу прокурором та потерпілим не подавалися. А тому зазначене порушення може бути усунено лише під час нового розгляду в суді першої інстанції.

Відповідно до ч.2 ст.415 КПК, призначаючи новий розгляд у суді першої інстанції, суд апеляційної інстанції не має права вирішувати наперед питання про доведеність чи недоведеність обвинувачення, достовірність або недостовірність доказів, переваги одних доказів над іншими, застосування судом першої інстанції того чи іншого закону України про кримінальну відповідальність та покарання.

А тому інші доводи апеляційної скарги обвинуваченого апеляційним судом не вирішуються, у зв`язку з чим апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню.

Під час нового розгляду суду першої інстанції слід здійснити судове провадження з дотриманням вимог кримінального процесуального закону, перевірити доводи обвинуваченого, наведені в апеляційній скарзі. Крім того, доцільно дослідити всі висновки судово автотехнічних експертиз, призначених та проведених у даному кримінальному провадженні, надати їм належну оцінку в сукупності з іншими зібраними доказами та ухвалити законне і обґрунтоване судове рішення.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 407, 418, 419 КПК України, колегія суддів

УХВАЛИЛА:
Апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_9 задовольнити частково.

Вирок Шевченківського районного суду м.Запоріжжя від 24 жовтня 2016 року щодо ОСОБА_9 в цій справі скасувати.

Призначити новий розгляд в суді першої інстанції в іншому складі суду.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення та оскарженню не підлягає.

Головуючий суддяСуддяСуддя
ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4