Справа № 127/2162/17
Провадження №11-кп/772/837/2017
Головуючий у суді 1-ї інстанції ОСОБА_1
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ВІННИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
24 липня 2017 року м. Вінниця

Апеляційний суд Вінницької області у складі:
Головуючого судді: ОСОБА_2
суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4

при секретарі: ОСОБА_5

обвинуваченого: ОСОБА_6

розглянув 24 липня 2017 року у відкритому судовому засіданні в м. Вінниці кримінальне провадження зареєстроване в ЄРДР за №0006702 за апеляційною скаргою прокурора на вирок Вінницького міського суду Вінницької області від 07.04.2017 року, яким
ОСОБА_6 ,
ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Одеси, громадянина України, який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , без визначеного місця проживання, паспорт серії НОМЕР_1 , виданий Балтиським РСГУДМС України у Вінницькій області, 19.02.2015 року, раніше судимого: 16.02.2017 року вироком Залізничного районного суду м. Львова за ч.1 ст.121 КК України до 5 років позбавлення волі, на підставі ст.75 КК України звільнений від відбування покарання з випробуванням строком на 3 роки, із застосуванням вимог ст.76 КК України;

засуджено за ч.2 ст.263 КК України до штрафу в розмірі 50 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян 850 гривень.
На підставі ч.4 ст.70 КК України за сукупністю злочинів ОСОБА_6 призначено покарання шляхом поглинення менш суворого покарання призначеного за цим вироком більш суворим призначеним вироком Залізничного районного суду м. Львова від 16.02.2017 року у виді 5 років позбавлення волі, зі звільненням на підставі ст.75 КК України ОСОБА_6 від відбування призначеного покарання з випробуванням з іспитовим строком 3 роки.
Відповідно до п.п.1, 2 ч.1 ст.76 КК України покладено на ОСОБА_6 обов`язки: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації, повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи.
Вирішені питання з судовими витратами та речовими доказами.
За участю прокурора: ОСОБА_7
ВСТАНОВИВ:
Оскаржуваним вироком суду ОСОБА_6 був визнаний винним та засуджений за те, що 27.08.2016 року о 18.30 годині, перебуваючи на території Залізничного вокзалу в м. Вінниці, що знаходиться за адресою: м. Вінниця, вул. Привокзальна,1, на своєму поясному ремені в піхвах носив ніж, в зв`язку з чим був зупинений працівниками Вінницького відділу поліції ГУНП у Вінницькій області. В подальшому, в службовому приміщенні поліції на території Залізничного вокзалу м. Вінниці у ОСОБА_6 було вилучено вказаний ніж. Також, при огляді речей ОСОБА_6 в його сумці, яку він носив з собою, виявлено ще 2 ножа.
При цьому, всупереч вимогам, визначених Інструкцією про порядок виготовлення, придбання, зберігання, обліку, перевезення та використання вогнепальної, пневматичної, холодної і охолощеної зброї, пристроїв вітчизняного виробництва для відстрілу патронів, споряджених гумовими чи аналогічними за своїми властивостями метальними снарядами несмертельної дії, та патронів до них, а також боєприпасів до зброї, основних частин зброї та вибухових матеріалів, затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України від 21 серпня 1998 року №622, та Положенням про дозвільну систему, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12 жовтня 1992 року №576, у ОСОБА_6 був відсутній передбачений законом дозвіл на носіння холодної зброї.
Відповідно до висновку експерта від 22.09.2016 року №372-Х, вилучені у ОСОБА_6 предмети є: предмет №1, являється холодною зброєю колюче-ріжучої дії - мисливським ножем загального призначення; предмет №2, являється холодною зброєю колюче-ріжучої дії - бойовим ножем; предмет №3, являється холодною зброєю колюче-ріжучої дії - багнет-ножем магазинного карабіна системи Маузера №2451 зразка 1898/1935рр. К98К (Німеччина).
Апеляційна скарга прокурора містить прохання про скасування вироку Вінницького міського суду Вінницької області від 07.04.2017 у зв`язку з неправильним застосуванням закону України про кримінальну відповідальність, ухвалення нового вироку та призначення ОСОБА_6 покарання за ч.2 ст.263 КК України покарання у виді штрафу в розмірі 50 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 850,00 гривень, на підставі ч.4 ст.70 КК України вирок Залізничного районного суду м. Львова від 16.02.2017 року щодо нього за ч.1 ст.121, ст.75, п.п.1, 2, ст.76 КК України, допустити до самостійного виконання.
Заслухавши доповідь судді апеляційного суду; міркування прокурора, який просив задовільнити їхню апеляційну скаргу; обвинуваченого ОСОБА_6 , який не заперечив проти її задоволення; дослідивши доводи апеляційної скарги та перевіривши матеріали кримінального провадження, апеляційний суд дійшов висновку про задоволення апеляційної скарги прокурора та скасування вироку суду в частині призначеного покарання.
Висновки суду про кваліфікацію скоєного, доведеність вини ОСОБА_6 у скоєнні кримінального правопорушення, за ч.2 ст.263 КК України при обставинах, викладених у вироку, ніким не оскаржуються, не викликають сумнівів, а тому не переглядаються.
Як вбачається з матеріалів кримінального провадження, ОСОБА_6 раніше судимий вироком Залізничного районного суду м. Львова від 16.02.2017 року за ч.1 ст.121 КК України на 5 років позбавлення волі та на підставі ст.75 КК України звільнений від відбування покарання з випробовуванням та іспитовим строком 3 роки. На засудженого покладено обов`язки, передбаченні п.п.1, 2 ст.76 КК України.
Кримінальне правопорушення, за яке ОСОБА_6 засуджено вироком Вінницького міського суду від 07.04.2017 року за ч.2 ст.263 КК України до покарання у виді штрафу в розмірі 50 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 850,00 гривень, вчинено ним 27.08.2016 року, тобто до постановлення попереднього вироку.
Відповідно до роз`ярень п.23 постанови Пленуму Верховного Суду України №7 від 24.10.2003 року «Про практику призначення судами кримінального покарання» коли особа, щодо якої було застосовано звільнення від відбування покарання з випробуванням, вчинила до винесення вироку в першій справі інший злочин, за який вона засуджується до покарання, що належить відбувати реально, застосування принципів поглинення, часткового чи повного складання призначених покарань не допускається. За таких умов кожний вирок виконується самостійно.
Таким чином, суд при ухвалені вироку неправильно застосував кримінальний закон, а саме ч.4 ст.70 КК України, призначивши покарання шляхом поглинення менш суворого покарання призначеного за цим вироком більш суворим призначеним за вироком Залізничного районного суду м. Львова від 16.02.2017 року, яке підлягає самостійному виконанню.
Таке неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність, відповідно до вимог п.4 ч.1 ст.409, ст.413 КПК України, є підставою для скасування вироку суду першої інстанції.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст.404, 405, 407, 414, 419, 420 КПК України апеляційний суд,-
у х в а л и в :

Апеляційну скаргу прокурора задовільнити.
Вирок Вінницького міського суду Вінницької області від 07.04.2017 року щодо ОСОБА_6 в частині призначеного покарання скасувати.
Вважати ОСОБА_6 засудженим за ч.2 ст.263 КК України до штрафу в розмірі 50 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян 850 гривень в дохід держави.
На підставі ч.4 ст.70 КК України вирок Залізничного районного суду м. Львова від 16.02.2017 року щодо ОСОБА_6 за ч.1 ст.121, ст.75, п.п.1, 2, ст.76 КК України, виконувати самостійно, покласти на нього обов`язки: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації, повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання.
В решті вирок суду залишити без змін.
Вирок апеляційного суду набирає законної сили з моменту його проголошення та може бути оскаржений безпосередньо до касаційного суду протягом 3-х місяців з дня його проголошення.
Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому і прокурору.

Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_4 ОСОБА_3

Згідно з оригіналом: