Дата документу Справа № 1
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 11-сс/778/278/17 Головуючий в 1-й інстанції: ОСОБА_1
Єдиний унікальний № 334/1401/17 Доповідач в 2-й інстанції: ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
14 березня 2017 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду Запорізької області у складі:

головуючого-судді ОСОБА_2

суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4

при секретарі ОСОБА_5

за участю:

прокурора ОСОБА_6

захисника підозрюваного - адвоката ОСОБА_7 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали за апеляційною скаргою захисника ОСОБА_7 на ухвалу слідчого судді Ленінського районного суду м. Запоріжжя від 03 березня 2017 року,

встановила:
Ухвалою слідчого судді Ленінського районного суду м. Запоріжжя від 03 березня 2017 року задоволено клопотання слідчого СВ Дніпровського ВП ГУНП в Запорізькій області ОСОБА_8 та щодо ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , українця, громадянина України, уродженця м. Запоріжжя, який має середню освіту, офіційно не працевлаштований, не одружений, малолітніх дітей на утриманні не має, який зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого, підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України, та застосований запобіжний захід у виді тримання під вартою строком шістдесят днів у Запорізькому СІЗО.
Визначений розмір застави, як запобіжного заходу, достатнього для забезпечення виконання підозрюваним обов`язків, передбачених КПК України, у розмірі 160 000,00 (сто шістдесят) тисяч гривень. У разі внесення застави, покласти на підозрюваного ОСОБА_9 обов`язки строком на 2 (два) місяці, передбачені ч. 5 ст. 194 КПК України: 1) прибувати за кожною вимогою до слідчого, прокурора, слідчого судді, суду, 2) не відлучатися з місця проживання без дозволу слідчого, прокурора або суду, повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання та місця роботи.

Приймаючи таке рішення, слідчий суддя врахував, що підставою застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою щодо ОСОБА_9 , є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ним кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України, матеріали провадження дають достатні підстави вважати, що підозрюваний може здійснити дії, передбачені ч. 1, 3-5 ст. 177 КПК України: усвідомлюючи неминучість покарання за скоєний злочин, може переховуватися від органів досудового слідства, незаконно впливати на свідків у цьому кримінальному провадженні, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином та вчинити інше кримінальне правопорушення. Обставин, передбачених ч. 2 ст. 183 КПК України, які є перешкодою для застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою, слідчим суддею не встановлено. Таким чином, слідчий суддя дійшов висновку, що обрання запобіжного заходу щодо ОСОБА_9 у виді тримання під вартою сприятиме запобіганню вчиненню ним інших кримінальних правопорушень, впливу на свідків та унеможливить ймовірність переховування від органів досудового розслідування.

Відповідно до положень ч. 1 ст. 321 КПК України, слідчий суддя визначив розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним обов`язків, передбачених КПК України у розмірі 100-ти розмірів прожиткового мінімуму, а саме 160 000,00 гривень.

В апеляційній скарзі захисник просить оскаржувану ухвалу від 03.03.2017 року скасувати та обрати запобіжний захід, не пов`язаний з позбавленням волі, посилаючись на наступні обставини:

-у клопотанні про обрання запобіжного заходу слідчий та прокурор не врахували обставини, які свідчать про зменшення ризику неналежної процесуальної поведінки підозрюваного, оскільки з матеріалів кримінального провадження, вбачається, що ОСОБА_9 має постійне місце проживання та реєстрації; є психічно хворою людиною та на теперішній час знаходиться на амбулаторному лікуванні через психічне захворювання, яке ще не доліковане до кінця, а в місцях позбавлення волі це усугубить його стан здоров`я; ОСОБА_9 доглядає хворого батька-інваліда, який позбавлений можливості самостійно пересуватися за межі кімнати, також він хворий на «рак»; немає наміру перешкоджати слідству або впливати на свідків та експертів, про що він пояснив особисто під час судового засідання;

- незважаючи на те, що санкція статті кримінального правопорушення, по якому ОСОБА_9 повідомлено про підозру, передбачає покарання у виді позбавлення волі від шості до десяті років - це не дає підстав для застосування найсуворішого запобіжного заходу - тримання під вартою, оскільки в матеріалах кримінального провадження відсутні будь-які дані, які свідчили б про те, що підозрюваний буде переховуватися від органів досудового розслідування, незаконно впливати на свідків чи експертів, може знищити чи приховати будь-які речі чи документи, які мають значення для кримінального провадження або вчинити інше кримінальне правопорушення;

- судом не взято до уваги та не надано оцінки в ухвалі тому, що ОСОБА_9 має такі складні захворювання, що він потребує лікування та є психічно хворою людиною, а також в ухвалі необґрунтовано не вказано, яким чином ОСОБА_9 може впливати на свідків чи експертів або переховуватися від правосуддя, або може знищити чи приховати будь-які речі чи документи, які мають значення для кримінального провадження, або вчинити інше кримінальне правопорушення, отже слідчий суддя в ухвалі не аргументував жодного свого висновку, не врахував особу підозрюваного та обставини, які повинен був дослідити під час обрання виняткового запобіжного заходу, що є порушенням прав ОСОБА_9 .

Заслухавши доповідь судді про сутність судового рішення та апеляційної скарги, захисника, який підтримує доводи скарги, прокурора із запереченнями проти скарги, вивчивши матеріали та перевіривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів доходить наступного висновку.

Як вбачається з наданих апеляційному суду матеріалів, у провадженні слідчого відділу Дніпровського ВП ГУНП України в Запорізькій області перебувають матеріали кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000545 від 03.02.2017 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ст. 307 ч. 2 КК України, за підозрою ОСОБА_9 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України.

02.03.2017 року ОСОБА_9 було затримано у порядку ст. 208 КПК України, а 03.03.2017 року йому було повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України.

03.03.2017 року слідчий Дніпровського ВП ГУНП України в Запорізькій області, за погодженням з прокурором, звернувся до слідчого судді Ленінського районного суду м. Запоріжжя з клопотанням про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою щодо підозрюваного ОСОБА_9 , посилаючись на те, що останній обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України, а також на дані, що характеризують особу підозрюваного, наявність існування ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України.

03.03.2017 року ухвалою слідчого судді Ленінського районного суду м. Запоріжжя клопотання слідчого було задоволено та щодо ОСОБА_9 застосовано запобіжний захід у виді тримання під вартою строком на шістдесят днів, із визначенням застави у розмірі 160 000 гривень.

Відповідно до ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, в якому підозрюється, обвинувачується.

При судовому розгляді клопотання про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою, суд з`ясував питання про те, чи підтверджується наявність зазначених у клопотанні слідчого підстав застосування запобіжного заходу, передбачених статтею 177 КПК України.

Відповідно до ст. 178 КПК України, судом також враховано вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним ОСОБА_9 кримінального правопорушення, тяжкість покарання, що загрожує підозрюваному у разі визнання його винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого останній підозрюється, дані, що характеризують особу підозрюваного в їх сукупності.

Слідчий суддя, врахувавши, що ОСОБА_9 підозрюється у вчиненні тяжкого кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України, а також наявність ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України, дійшов обґрунтованого висновку про необхідність обрання підозрюваному виключного запобіжного заходу у виді тримання під вартою, з чим погоджується й колегія суддів.

Застосовуючи запобіжний захід у виді тримання під вартою щодо ОСОБА_9 , суд своїм рішенням повинен забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів. Визначення таких прав, як підкреслює Європейський суд з прав людини, вимагає від суду більшої суворості в оцінці цінностей суспільства.

Як зазначається в рішеннях Європейського суду з прав людини, наявність підстав для тримання особи під вартою має оцінюватися в кожному кримінальному провадженні з урахуванням його конкретних обставин. Тримання під вартою може бути виправдано за наявності того, що його вимагають справжні інтереси суспільства, які, не зважаючи на презумпцію невинуватості, переважають над принципом поваги до особистої свободи.

Ухвала слідчого судді відповідає вказаним вимогам.

Слідчий суддя також правильно, з урахуванням та в межах норм кримінального процесуального закону, практики Європейського суду з прав людини, визначив розмір застави, оскільки розмір застави повинен визначатися тим ступенем довіри, при якому перспектива втрати застави, буде достатнім стримуючим засобом, щоб відбити у особи, щодо якої застосовано заставу, бажання будь-яким чином перешкоджати встановленню істини у кримінальному провадженні, оцінивши також тяжкість покарання, що загрожує ОСОБА_9 , та дані, що характеризують його особу, визначив заставу у розмірі 160 000 гривень, що належним чином забезпечить виконання підозрюваним покладених на нього обов`язків у випадку внесення застави.

З таким твердженням слідчого судді погоджується і колегія суддів.

За таких обставин, на думку колегії суддів, слідчий суддя обґрунтовано, відповідно до вимог ст. ст. 177, 178, 182, 183, 194 КПК України, з урахуванням тяжкості кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_9 , обставин кримінального правопорушення, даних про його особу, обрав запобіжний захід у виді тримання його під вартою з визначенням застави, а тому підстав для скасування ухвали слідчого судді, колегія суддів не вбачає.

Істотних порушень кримінального процесуального закону, які могли б стати підставою для скасування ухвали слідчого судді, при апеляційному розгляді не встановлено.

Керуючись ст. ст. 404, 407 КПК України, колегія суддів

ухвалила:
Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_7 в інтересах підозрюваного ОСОБА_9 залишити без задоволення.

Ухвалу слідчого судді Ленінського районного суду м. Запоріжжя від 03 березня 2017 року, якою задоволено клопотання слідчого СВ Дніпровського ВП ГУНП в Запорізькій області ОСОБА_8 та щодо ОСОБА_9 , підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України, застосований запобіжний захід у виді тримання під вартою строком шістдесят днів у Запорізькому СІЗО, з визначенням застави у розмірі 160 000,00 (сто шістдесят) тисяч гривень, залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду є остаточною, набирає законної сили з моменту її проголошення і оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді:
ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4