Справа № 640/9090/17
н/п 1-кс/640/5353/17
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"04" липня 2017 р. Київський районний суд м. Харкова у складі:
слідчого судді - ОСОБА_1 ,
за участю секретаря - ОСОБА_2 ,
слідчого - ОСОБА_3 ,

Досудовим розслідуванням встановлено, що посадовими особами та працівниками підприємства ДП «Ізюмський приладобудівний завод», що входить до ДК «УкрОборонПром» розроблена та впроваджена схема нелегального постачання товарів військового призначення (електронно-оптичні перетворювачі В-2, В-2К, В-2А), виробництва підприємств ОПК РФ через ТОВ «Симметрон-Україна» на ДП «Ізюмський приладобудівний завод» під виглядом товарів цивільного призначення.
Відповідно до висновку Центрального науково-дослідного інституту озброєння та військової техніки Збройних Сил України з проведення науково-технічної експертизи від 20.04.2017, електронно-оптичні перетворювачі В-2, В-2К є складовою частиною приладів нічного бачення (механіка-водія) типу ТВН-2, ТВНЕ-1ПА, ТВНЕ-4 та їх модифікацій, які використовуються на зразках бронетанкового озброєння та техніки (танки типу Т-64, Т-72, Т-80, Т-84, їх модифікацій та машин на їх базі, а також бойові машини піхоти БМП-1, БМП-2 і машин на їх базі) і призначені для забезпечення водіння та спостереження вночі, як в умовах природної до 5?10-3 лк (в пасивному режимі), так і при підсвічуванні фарою, закритою інфрачервоним фільтром (в активному режимі), в умовах природної освітленості нижче 5?10-3 лк.
В лівій гілці оптичного каналу приладу нічного бачення використовується електронно-оптичний перетворювач В-2К з киснево-цезієвим фотокатодом, чутливим до інфрачервоного проміння, в правій гілці оптичного каналу електронно-оптичний перетворювач В-2 з мультищілинним фотокатодом, чутливим до видимого світла.
Вищезазначені електронно-оптичні перетворювачі В-2, В-2К відповідно до Списку товарів військового призначення міжнародні передачі яких підлягають державному контролю (Додаток до Постанови КМУ від 20.11.2003 №1807) за позицією ML6 «Наземні транспортні засоби та компоненти до них», підпозиції ML6.а «Наземні транспортні засоби та компоненти для них», примітки 1, п. а) «танки», b) «броньовані машини», є товаром військового призначення.
Відповідно до інформації Державної служби експертного контролю України за №1522/30-17 від 28.04.2017 ТОВ «Симметрон-Україна» не зареєстрований як суб`єкт здійснення міжнародних передач товарів військового призначення або подвійного використання.
22.06.2017 р. в період часу з 15.45 по 16.25 год. на підставі ухвали слідчого судді Київського районного суду м. Харкова від 19.06.2017 р. співробітниками УСБУ в Харківській області було проведено обшук за місцем проживання начальника відділу матеріально-технічного постачання та комплектації ДП «Ізюмський приладобудівний завод» ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за адресою: АДРЕСА_1 . За результатами проведення даного обшуку було виявлено та вилучено майно згідно з зазначеним у клопотанні переліком.
В ході обшуку здійснено первинний огляд вищевказаних документів та предметів в результаті чого встановлено, що вони є носіями інформації, які містять відомості, які можуть бути використані як доказ факту та обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, а саме: порушення порядку міжнародних передач товарів, що підлягають державному експортному контролю.
Слідчим зазначено, що до теперішнього часу у кримінальному провадженні жодній особі не повідомлялося про підозру у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 333 КК України.
Вилучені під час проведення обшуку документи та предмети відповідають критеріям статті 98 КПК України та можуть свідчити про причетність співробітників ДП «Ізюмський приладобудівний завод», до вчинення злочину, передбаченого ч. 1 ст. 333 КК України.
Відповідно до вимог п. 3 ч. 2 ст. 171 КПК України, вилучення вказаних предметів та документів у квартирі за місцем проживання начальника відділу матеріально-технічного постачання та комплектації ДП «ІПЗ» ОСОБА_5 , за адресою: АДРЕСА_1 , за участю та у присутності ОСОБА_5 , є конкретним фактом, підтверджуючим право власності на майно.
У судовому засіданні слідчий підтримав подане ним клопотання.
ОСОБА_5 , власниця майна, у судове засідання не з`явилась, про причини неявки суд не повідомила, про час та місце розгляду клопотання слідчого про арешт вилученого під час проведення обшуку майна повідомлена належним чином. Неприбуття власника майна чи його представника у судове засідання відповідно до ч. 1 ст. 172 КПК України не перешкоджає розгляду клопотання.
Слідчий суддя, вислухавши пояснення слідчого, дослідивши документи та оцінивши докази, якими слідчий обґрунтовує клопотання, доходить висновку про відсутність підстав для його задоволення, виходячи з наступного.
Відповідно до ч. 1, 2 ст. 173 КПК України, слідчий суддя, суд відмовляють у задоволенні клопотання про арешт майна, якщо особа, що його подала, не доведе необхідність такого арешту, а також наявність ризиків, передбачених ч. 1 ст. 170 цього Кодексу, а саме: запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження. При вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: 1) правову підставу для арешту майна; 2) можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу); 3) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (якщо арешт майна накладається у випадках, передбачених пунктами 3, 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); 3-1) можливість спеціальної конфіскації майна (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 2 частини другої статті 170 цього Кодексу); 4) розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); 5) розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; 6) наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.
Згідно з ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна.
Відповідно до п 1 ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів та накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу, якою визначено, що речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.
В статті 132 КПК України викладені загальні правила застосування заходів забезпечення кримінального провадження. Так, відповідно до ч. 5 ст. 132 КПК України під час розгляду питання про застосування заходів забезпечення кримінального провадження сторони кримінального провадження повинні подати слідчому судді або суду докази обставин, на які вони посилаються.
Згідно з наданим суду Витягом з Єдиного реєстру досудових розслідувань кримінальне правопорушення вчинено за таких обставин: «Посадовими особами та працівниками підприємства ДП «Ізюмський приладобудівний завод», що входить до ДК «УкрОборонПром», розроблена та впроваджена схема нелегального постачання товарів військового призначення (електронно-оптичні перетворювачі В-2, В-2К), виробництва підприємств ОПК РФ на ДП «Ізюмський приладобудівний завод» під виглядом товарів цивільного призначення».
Підставами для внесення цих відомостей до ЄРДР стали матеріали правоохоронних та контролюючих державних органів про виявлення фактів вчинення чи підготовки до вчинення кримінальних правопорушень.
Однак, в порушення вимог ч. 5 ст. 132 КПК України, надані суду матеріали, що додані слідчим до клопотання, не містять належних та допустимих доказів, ані експертного дослідження, ані висновку спеціаліста в підтвердження факту подвійного призначення і використання вилучених на ДП «Ізюмський приладобудівний завод» електронно-оптичних перетворювачів та їх реалізації в порушення встановленого порядку здійснення міжнародних передач товарів, що підлягають державному експортному контролю, як того передбачає диспозиція ч. 1 ст. 333 КК України, а зі слів слідчого, експертиза щодо зазначених електронно-оптичних перетворювачів у даному кримінальному провадженні взагалі ще не була призначена, тобто згідно з п. 1 ч. 2 ст. 173 КПК України відсутня правова підстава для накладення арешту на вилучене майно.
Враховуючи вищевикладене, клопотання про арешт вилученого під час проведення 22.06.2017 р. в період часу з 15-45 год. до 16-25 год. обшуку в квартирі за місцем проживання начальника відділу матеріально-технічного постачання та комплектації ДП «Ізюмський приладобудівний завод» ОСОБА_5 , за адресою: АДРЕСА_1 , майна у вигляді предметів та документів, а саме: паспортів на вироби у кількості 166 (ста шести десяти шести) аркушів; аркушів паперу білого кольору формату А4 (чернетки) у кількості 10 (десяти) аркушів; чернеток та накладних у кількості 5 (п`яти) аркушів - задоволенню не підлягає.
Клопотання про фіксацію процесуальної дії за допомогою технічних засобів під час розгляду питання слідчим суддею від учасників процесуальної дії не надійшло, за ініціативою суду не здійснюється, що відповідає положенням ст. 107 КПК України.
На підставі викладеного і керуючись ст. 107, 132, 170 - 173, 309, 372 КПК України, слідчий суддя,
Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Апеляційного суду Харківської області протягом п`яти днів з дня її проголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1