Порядковий №1-кп/756/59/17
В И Р О К
іменем України

06 березня 2017 року Оболонський районний суд м. Києва в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

з участю секретаря ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві кримінальне провадження по обвинуваченню

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки с. Розкішне, Ставищенського району, Київської області, українки, громадянки України, із середньою освітою, заміжньої, яка має на утриманні неповнолітню дитину, не працюючої, проживаючої за адресою : АДРЕСА_1 , раніше не судимої,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 121 КК України,

В С Т А Н О В И В :
21.09.2014, близько 19 години, ОСОБА_4 знаходилась в кабіні вантажного автомобіля марки «ДАФ», д.н.з. НОМЕР_1 , за адресою : вул. Богатирська, 3 в м. Києві, в якій також перебував ОСОБА_5 , де між останніми відбувся словесний конфлікт, який переріс у бійку.

В цей час у ОСОБА_4 виник злочинний умисел, спрямований на навмисне спричинення ОСОБА_5 тяжких тілесних ушкоджень.

Реалізуючи свій злочинний умисел, ОСОБА_4 під час боротьби правою рукою взяла з торпеди автомобіля кухонний ніж та навмисно нанесла ножем ОСОБА_5 один удар в область живота праворуч, чим спричинила проникаюче колото-різане поранення живота, яке відповідно до висновку експерта № 1857/Е відноситься до тяжких тілесних ушкоджень.

У судовому засіданні ОСОБА_4 вину згідно пред`явленого обвинувачення визнала повністю. Показала суду, що у вказаний в обвинувальному акті день, у вечірній час вона перебувала у кабіні автомобіля свого чоловіка ОСОБА_6 , куди також зайшов й їх знайомий ОСОБА_5 , який перебував у стані алкогольного сп`яніння. Між ними виник конфлікт, в ході якого ОСОБА_4 взяла кухонний ніж та нанесла потерпілому один удар в живіт. Після чого викликала швидку медичну допомогу. Обвинувачена у вчиненому щиро кається, просить її суворо не карати, вказуючи про те, що потерпілий ОСОБА_5 будь яких претензій до неї не має.

На підставі ч. 3 ст. 349 КПК України, за згодою учасників судового провадження, судом з урахуванням їх позиції визнано недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються, при цьому судом з`ясовано, що учасники правильно розуміють зміст цих обставин, у суду немає сумнівів у добровільності їх позицій. Крім того, судом було роз`яснено учасникам процесу про те, що вони позбавляються права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.

За таких обставин, суд вважає, що винуватість ОСОБА_4 у вчиненні інкримінованого їй кримінального правопорушення доведена повністю.
Суд погоджується із кваліфікацією дій обвинуваченої за ч.1 ст.121 КК України, що виразилося в умисному тяжкому тілесному ушкодженні, тобто умисному тілесному ушкодженні, небезпечному для життя потерпілої особи в момент заподіяння.

Призначаючи покарання обвинуваченій, у відповідності зі ст. 65 КК України, суд враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, яке законом віднесено до тяжких, особу винної, обставину, що пом`якшує покарання, якою у даному випадку є щире каяття, відсутність обставин, що обтяжують покарання.

При обранні ОСОБА_4 міри покарання судом враховується її відношення до вчиненого, та обставина, що вона не обліках лікарів психіатра та нарколога не перебуває, не працює, відсутність негативних характеристик на неї, наявність двох дітей, один з яких є малолітнім та стан її здоров`я.

На підставі викладеного, суд вважає за необхідне обрати обвинуваченій покарання, передбачене санкцією ч. 1 ст. 121 КК України, у виді позбавлення волі, однак, з урахуванням особи ОСОБА_4 , її відношення до вчиненого, що характеризується щиром осудом своєї поведінки, відсутність претензій з боку потерпілої особи, обставин вчиненого кримінального правопорушення, суд дійшов висновку, що її перевиховання та виправлення можливі без відбування покарання, та вважає за доцільне призначити ОСОБА_4 покарання із застосуванням ст. 75 КК України, з покладенням на неї обов`язків, передбачених ст. 76 КК України.
Враховуючи звільнення обвинуваченої від відбування покарання із випробуванням, суд відповідно до положень ст. 377 КПК України, звільняє ОСОБА_4 з під варти.

Керуючись ст.ст. 370, 374 КПК України, суд,

З А С У Д И В :
ОСОБА_4 визнати винною у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України та призначити їй покарання у виді позбавлення волі на строк 5 років.

На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбування покарання з випробуванням з встановленням іспитового строку 3 роки, якщо вона протягом визначеного іспитового строку не вчинить нового кримінального правопорушення та виконає покладені на нього обов`язки, звільнивши її з-під варти у залі судового засідання.
Відповідно до ст. 76 КК України покласти на ОСОБА_4 наступні обов`язки :
- періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

- повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Копія вироку негайно після його проголошення вручається учасникам процесу.

Вирок може бути оскаржено до Апеляційного суду м. Києва через Оболонський районний суд м. Києва протягом тридцяти днів з моменту його проголошення.

Суддя ОСОБА_1