Справа № 167/13/14-к Провадження №11-сс/773/15/14 Головуючий у 1 інстанції: ОСОБА_1
Категорія:запобіжний захід Доповідач: ОСОБА_2
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

13 січня 2014 року м. Луцьк

Апеляційний суд Волинської області в складі:
головуючого судді ОСОБА_2 ,
суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
з участю секретаря ОСОБА_5 ,
прокурора ОСОБА_6 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за апеляційною скаргою ОСОБА_7 на ухвалу слідчого судді Рожищенського районного суду від 08 січня 2014 року, якою щодо ОСОБА_7 обрано запобіжний захід у вигляді домашнього арешту,

В С Т А Н О В И В:

Органом досудового розслідування ОСОБА_7 підозрюється у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.296 та ч.1 ст.345 КК України.
08 січня 2013 року заступник начальника СВ Рожищенського РВ УМВС України у Волинській області звернувся до Рожищенського районного суду з клопотання про обрання щодо ОСОБА_7 запобіжного заходу у виді тримання під вартою.
Ухвалою слідчого судді Рожищенського районного суду від 08 січня 2014 року щодо підозрюваного ОСОБА_7 обрано запобіжний захід у виді домашнього арешту строком на два місяці до 06 березня 2014 року.
ОСОБА_7 заборонено цілодобово залишати житло за адресою АДРЕСА_1 , а також зобов`язано його з`являтись за кожною вимогою до слідчого і суду.
Своє рішення слідчий суддя мотивував тим, що ОСОБА_7 підозрюється у вчиненні кримінальних правопорушень за які законом передбачено покарання у виді позбавлення волі строком до трьох років, а на розгляді Луцького міськрайонного суду щодо нього перебуває справа за ч.1 ст.129, ч.2 ст.342, ч.4 ст.296, ч.1 ст.126, ч.1 ст.263 КК України по яких ОСОБА_7 обрано запобіжний захід у виді особистого зобов`язання, а тому існують ризики передбачені ч.1 ст.177 КПК України.
У поданій апеляційній скарзі ОСОБА_7 просить ухвалу слідчого судді змінити та обрати щодо нього запобіжний захід у виді особистого зобов`язання.
Апеляцію обґрунтував тим, що на його утриманні знаходиться двоє малолітніх дітей, а його дружина перебуває у декретній відпустці, старша дочка здобуває дошкільну освіту в дошкільному закладі міста Луцька і він постійно відвозить її до даного закладу. Зазначає, що має постійне місце роботи.
Заслухавши доповідача, який доповів зміст ухвали слідчого судді та доводи апеляції, підозрюваного ОСОБА_7 , який подану апеляцію підтримав, прокурора, який апеляцію заперечив, перевіривши матеріали справи та доводи апеляції, колегія суддів прийшла до висновку, що апеляційна скарга до задоволення не підлягає з наступних підстав.
Як вбачається з матеріалів кримінального провадження ОСОБА_7 підозрюється у вчиненні кримінальних правопорушень передбачених ч.1 ст.296 та ч.1 ст.345 КК України.
Відповідно до ст.177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним чи обвинуваченим покладених на нього обов`язків, а також запобігти спробам, які визначені в пунктах 1-5 цієї статті.
Згідно ч.2 ст.181 КПК України домашній арешт може бути застосований до особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину за вчинення якого законом передбачено покарання у виді позбавлення волі.
З пред`явленої ОСОБА_7 підозри встановлено, що останній підозрюється у вчиненні умисних правопорушень, які за ступенем тяжкості відносяться до злочинів невеликої та середньої тяжкості за які передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк до трьох років.
З матеріалів кримінального провадження також встановлено, що на розгляді Луцького міськрайонного суду щодо ОСОБА_7 перебуває кримінальне провадження за ч.1 ст.126, ч.1 ст.129, ч.4 ст.296, ч.2 ст.342, ч.1 ст.263 КК України по якому останньому був обраний запобіжний захід особисте зобов`язання.
Незважаючи на це він повторно вчинив умисні правопорушення, які підпадають під ознаки ч.1 ст.296 та ч.1 ст. 345 КК України.
З урахуванням зазначених обставин слідчий суддя прийшов до правильного висновку, що існують обґрунтовані ризики, що ОСОБА_7 може вчинити дії передбачені в ч.1 ст.177 КПК України, а також з метою виконання підозрюваним покладних на нього законом процесуальних обов`язків, вірно обрав ОСОБА_7 запобіжний захід у виді домашнього арешту.
Строк домашнього арешту та заборону покидати житло слідчий суддя визначив відповідно до вимог ст.181 КПК України.
При цьому слідчий суддя в повній мірі врахував, що ОСОБА_7 працює, має на утриманні малолітніх дітей та підставно відмовив слідчому в обранні ОСОБА_7 запобіжного заходу у виді тримання під вартою і обґрунтовано обрав запобіжний захід у виді домашнього арешту.
Ухвала слідчого судді є умотивована .
Підстав для зміни даної ухвали і обрання щодо ОСОБА_7 запобіжного заходу у виді особистого зобов`язання немає.
Керуючись ст. 405, 422 КПК України, суд,

П О С Т А Н О В И В:

Ухвалу слідчого судді Рожищенського районного суду від 08 січня 2014 року щодо ОСОБА_7 залишити без зміни, а апеляцію ОСОБА_7 без задоволення.
Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий

Судді