У Х В А Л А Справа № 200/292/16-к
Провадження № 1-кс/200/244/16
27 серпня 2016 року м. Дніпропетровськ
Слідчий суддя Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська ОСОБА_1 ,
при секретарі ОСОБА_2 ,
за участю власниці майна ОСОБА_3 , адвоката ОСОБА_4 , слідчого ОСОБА_5 ,
У судовому засіданні слідчий своє клопотання підтримав, прохав задовольнити. Пояснення надав аналогічні його тексту. Додатково пояснив, що на передній частині автомобіля є сліди вчинення ДТП, які можуть бути знищені користувачем ОСОБА_7 при його поверненні. Через те, що за наслідками ДТП слід призначити три експертизи, пов`язані з автомобілем безпосередньо, слід обмежити доступ до нього користувача та власника.
Прокурор у судове засідання не з`явився, письмових заяв та клопотань суду не надав.
Власник майна ОСОБА_3 заперечувала проти задоволення клопотання. Пояснила, що потерпіла пішохід ОСОБА_9 , сама вискочила на дорогу перед її автомобілем, який керував її чоловік, і впала на капот, з якого скотилася на дорогу. Через те, що вона встала і пішла, викликати працівників ДАІ на місце ДТП не було підстав. Вони їхали до її матері у м. Лисичанськ, по приїзду до якого звернулися до органу ДАІ, у якому зафіксовано відсутність на автомобілі ушкоджень. Через це, а також з тих підстав, що хворіє її дитина, яку слід перевозити автомобілем, прохала відмовити у задоволенні клопотання, обіцяючи не вчиняти будь яких дій із машиною.
Адвокат вважала, що клопотання не підлягає задоволенню з підстав наведених її довірителькою. Пояснила, що на данний час не доведено ні самого факту вчинення ДТП, ні наявності слідів на автомобілі від нього. Крім того, вважала, що автомобіль потрібен родині для обслуговування хворої дитини, що слід враховувати при розгляді клопотання при арешті майна, так як арешт не повинен мати негативних наслідків для інших осіб. З цих підстав прохала відмовити у задоволенні клопотання у повному обсязі.
Відповідно до вимог ч. 1 ст. 170 КПК України, арешт майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою судді права на відчуження,розпорядження або користування майном, щодо якого існують підстави вважати, що воно є предметом, засобом чи знаряддям вчинення злочину; завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення чи відчуження; метою арешту є забезпечення кримінального провадження. Арешт може бути накладено на рухоме майно, яке перебуває у власності третіх осіб, щодо яких ухвалою чи рішенням слідчого судді визначено необхідність арешту майна. Заборона або обмеження користування, розпорядження майном можуть бути застосовані лише у випадках, коли існують обставини, які підтверджують, що їх незастосування призведе до зникнення, втрати, знищення, перетворення, псування чи відчуження майна. Відповідно до вимог ч. 2 ст. 167 КПК України, тимчасово вилученим може бути майно у вигляді речей, документів, грошей тощо, щодо яких є достатні підстави вважати, що вони є засобом чи знаряддям вчинення кримінального правопорушення та (або) зберегли на собі його сліди.
Розглянувши клопотання, заслухавши пояснення слідчого, власниці майна та адвоката, вивчивши надані до клопотання додатки, приходжу до висновку про те, що воно підлягає частковому задоволенню. Так, з тих підстав, що на автомобілі марки Деу, моделі «Ланос», державний реєстраційний номер НОМЕР_1 , 30 грудня 2015 року, під керуванням ОСОБА_7 вчинено ДТП при якому отримала тілесні ушкодження у вигляді перелому ноги ОСОБА_9 , є усі підстави вважати, що на автомобілі збереглися сліди від контакту між ним та потерпілою. Через те, що водій з місця ДТП зник, існує ризик того, що при поверненні автомобіля, який, у відповідності до вимог ч. 7 ст. 237 КПК України, є тимчасово вилученим майном, його власниці, яка є дружиною володільця майна, який є учасником ДТП, це майно, яке зберегло на собі сліди контакту з потерпілою, може бути втрачено, перетворено, зіпсовано чи відчужено. З метою запобігання цьому, є усі підстави для тимчасової заборони власниці майна у користуванні та розпорядження ним.
Разом з тим, враховуючи той факт, що це майно перебуває у користуванні родини, де є неповнолітня дитина, що потребує лікування, приходжу до висновку про те, що строк, на протязі якого слід обмежити власницю у користуванні майном, не повинен перевищувати два місяці. Вважаю цей строк достатнім для вчинення слідчим необхідних слідчих дій, для яких потрібен вказаний автомобіль.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 103, 110, 167, 170-173, 309-310, 369, 371-372 КПК України, -
Накласти заборону на користування та розпорядження ОСОБА_3 її майном автомобілем марки Деу, моделі «Ланос», державний реєстраційний номер НОМЕР_1 .
Строк дії ухвали до 15 березня 2016 року.
На ухвалу слідчого судді може бути подано апеляцію безпосередньо до апеляційного суду Дніпропетровської області протягом п`яти діб зо дня її винесення.
Слідчий суддя ОСОБА_1