Справа № 639/3941/17
Провадження №1-в/639/509/17
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
13 липня 2017 року м. Харків

Жовтневий районний суд м. Харкова у складі:

Головуючого судді ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2

за участю прокурора ОСОБА_3

представника ХВК № 18 ОСОБА_4

засудженого ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в режимі відео-конференції заяву засудженого ОСОБА_5 , 1990 року народження, про застосування Закону України Про амністію у 2014 році №1185-VII від 08.04.2014 року, суд,

встановив:
03 липня 2017 року до Жовтневого районного суду м. Харкова надійшла заява засудженого ОСОБА_5 , 1990 року народження, про застосування Закону України №1185-VII від 08.04.2014 року «Про амністію у 2014 році», який набрав чинності 19.04.2014 року.
В обґрунтування клопотання ОСОБА_5 посилається на те, що він засуджений до 4 років позбавлення волі, провину у скоєному визнав повністю, щиро покаявся, у зв`язку з чим просить застосувати до нього ст.6 Закону України «Про амністію у 2014 році» та скоротити йому навпіл призначений судом строк покарання.
В судовому засіданні засуджений заяву підтримав та просив застосувати до нього ст.6 Закону України «Про амністію у 2014 році».
Вислухавши думку прокурора, який не заперечував проти застосування Закону України «Про амністію у 2014 році» до засудженого ОСОБА_5 , представника адміністрації ХВК № 18, який покладався на розсуд суду, перевіривши надані матеріали особової справи засудженого, суд приходить до наступного висновку.
Відповідно до ст.85 КК України на підставі закону про амністію або акта про помилування засуджений може бути повністю або частково звільнений від основного і додаткового покарань.
Згідно ст.1 Закону України «Про застосування амністії в Україні», амністія є повне або часткове звільнення від відбування покарання осіб, визнаних винними у вчиненні злочину, або кримінальні справи стосовно яких розглянуті судами, але вироки стосовно цих осіб не набрали законної сили. Амністія оголошується законом про амністію, який приймається відповідно до положень Конституції України, Кримінального кодексу України та цього Закону.
19 квітня 2014 року вступив в силу Закон України №1185-VII від 08.04.2014 року «Про амністію у 2014 році».
Відповідно до п. «в» ст.9 Закону України «Про амністію у 2014 році» питання про застосування амністії до засуджених, які перебувають в установах виконання покарань, суд вирішує за поданням начальника установи, погодженим з відповідною спостережною комісією або службою у справах дітей, або за клопотанням самого засудженого, його захисника чи законного представника.
Згідно ст.3 Закону України «Про застосування амністії в Україні», рішення про застосування чи не застосування амністії приймається судом стосовно кожної особи індивідуально після ретельної перевірки матеріалів особової справи та відомостей про поведінку засудженого за час відбування покарання.

З наданих до суду матеріалів вбачається, що ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець с.Лизогубівка Харківського району Харківської області, українець, громадянин України, з середньою освітою, неодружений, не працює, мешкає за адресою: АДРЕСА_1 , судимий 08.04.2015 року Чугуївським міським судом Харківської області за ч.2 ст.186, ч.3 ст.187, ч.1 ст.70 КК України до 7 років позбавлення волі з конфіскацією особистого майна. Ухвалою Апеляційного суду Харківської області від 28.10.2015 року вирок Чугуївського міського суду Харківської області від 08.04.2015 року в частині засудження за ч.3 ст.187 КК України, в частині вирішення цивільного позову потерпілої скасовано та призначено новий розгляд в суді першої інстанції, кримінальне провадження в цій частині виділено в окреме провадження. В іншій частині вирок залишено без змін. ОСОБА_5 вважати засудженим за ч.2 ст.186 КК України до 4 років позбавлення волі. Вирок набрав законної сили 28.10.2015 року.

Відповідно до вимог ст.12 КК України, злочин, передбачений ч.2 ст.186 КК України є тяжким злочином.

Засуджений ОСОБА_5 згідно Закону України «Про амністію у 2014 році» не підпадає під дію ст.ст.1-5 зазначеного закону, так як не відбув одніє чверті призначеного строку основного покарання на момент набрання чинності закону України «Про амністію у 2014 році».

Згідно ст.6 Закону України Про амністію у 2014 році, засудженим, що відбувають покарання у виді позбавлення волі на певний строк, та інші покарання, не пов`язані з позбавленням волі, які не підлягають звільненню від відбування покарання на підставі статей 1-5 цього Закону, скорочується наполовину невідбута частина покарання.

На підставі статті 11 Закону України Про амністію у 2014 році особам, яким скорочується невідбута частина покарання, визначення нового строку покарання обчислюється з дня набрання чинності цим Законом, тобто з 19.04.2014 року.

Підстав, які б унеможливлювали застосування положень Закону Про амністію у 2014 році у відношенні ОСОБА_5 , визначених статтею 6 Закону України Про застосування амністії в Україні №392/96-ВР від 1 жовтня 1996 року, судом під час розгляду зазаченої справи не встановлено.

За таких обставин суд вважає, що заява засудженого ОСОБА_5 про застосування ст..6 Закону України Про амністію у 2014 році є законною, обґрунтованою, а тому підлягає задоволенню.

На підставі викладеного, керуючись вимогами Закону України Про застосування амністії в Україні, положеннями ст.ст.6, 9,11 Закону України Про амністію у 2014 році, ст.85, 86 КК України, ст.ст.537, 539 КПК України, суд,

У Х В А Л И В:
Заяву засудженого ОСОБА_5 , 1990 року народження, про застосування Закону України Про амністію у 2014 році №1185-VII від 08.04.2014 року задовольнити.
ОСОБА_5 , 1990 року народження, скоротити наполовину невідбуту частину строку покарання, призначеного вироком Чугуївського міського суду Харківської області від 08.04.2015 року та ухвалою Апеляційного суду Харківської області від 28.10.2015 року на підставі ст.6 Закону України Про амністію у 2014 році від 08 квітня 2014 року.

Ухвала може бути оскаржена до Апеляційного суду Харківської області протягом 7 (семи) діб з часу її проголошення шляхом подачі апеляційної скарги через Жовтневий районний суд м.Харкова.

Суддя ОСОБА_1