У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 липня 2017 року м. Київ
Колегія суддів Судової палати у кримінальних справах
Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі:
головуючогосудді ОСОБА_1 ,
суддів:ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

розглянувши касаційну скаргу прокурора, який брав участь у розгляді кримінального провадження судом апеляційної інстанції, на вирок Ямпільського районного суду Вінницької області від 26 жовтня 2016 року та ухвалу Апеляційного суду Вінницької області від 02 березня 2017 року у кримінальному провадженні № 0000222 відносно ОСОБА_4 ,

в с т а н о в и л а :

Ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 13 червня 2017 року касаційну скаргу прокурора залишено без руху через її невідповідність вимогам ст. 427 КПК, а саме: прокурор у касаційній скарзі, вказуючи на незаконність ухвали суду апеляційної інстанції, оскільки, на його думку, судом апеляційної інстанції при постановленні ухвали про залишення касаційної скарги прокурора без задоволення, а вироку суду першої інстанції без зміни, істотно порушено вимоги кримінального процесуального закону, і, поряд з цим, в обґрунтування наводив доводи щодо незаконності вироку місцевого суду, яким затверджено угоду про примирення між потерпілим ОСОБА_5 та підозрюваним ОСОБА_4 , не зазначаючи, при цьому, яким чином вказане вплинуло на обґрунтованість чи необґрунтованість ухвали апеляційного суду. Поряд з цим, вказуючи про незаконність ухвали апеляційного суду, прокурор у касаційній скарзі конкретно не зазначив, якими нормами кримінального процесуального закону передбачено право прокурора оскаржувати судові рішення на підставі угод про примирення, і яким чином це узгоджується з положеннями ст. 394 КПК.
Зазначеною ухвалою прокурору надано п`ятнадцятиденний строк на усунення вказаних недоліків.
У межах наданого строку прокурором на усунення недоліків подана повторна касаційна скарга.
Разом з тим, недоліки, зазначені в ухвалі від 09 червня 2017 року, прокурором не усунуто.
Так, у повторній касаційній скарзі прокурор знову посилається на незаконність постановлених відносно ОСОБА_4 судових рішень, просить їх скасувати через істотні порушення вимог кримінального процесуального закону, зазначаючи, що касаційна скарга подається відповідно до вимог п. 3 ч. 3 ст. 424 КПК та ч. 4 ст. 469 КПК.
При цьому прокурором залишено поза увагою, що положення ч. 4 ст. 469 КПК стосується угод про визнання винуватості. Угод про примирення стосуються положення ч. 3 ст. 469 КПК, про які прокурор взагалі нічого не зазначає.
І крім того, прокурор посилаючись на вимоги п. 3 ч. 3 ст. 424 та ч. 4 ст. 469 КПК як на підстави звернення з касаційною скаргою, не вказує яким чином положення цих норм узгоджується з положенням п. 3 ч. 3 ст. 394 КПК.
Відповідно до вимог п. 1 ч. 3 ст. 429 КПК касаційна скарга повертається, якщо особа не усунула недоліки касаційної скарги, яку залишено без руху, в установлений строк.
Виходячи з наведеного, колегія суддів приходить до висновку, що касаційну скаргу необхідно повернути прокурору.
Керуючись ч. 3 ст. 429 КПК, колегія суддів

у х в а л и л а :
Касаційну скаргу прокурора повернути особі, яка її подала.
Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3