Справа №1-6-441/09 11.03.2017
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МИКОЛАЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 11-157/10 Головуючий суду 1 інстанції:
Категорія: ч. 1 ст. 213 КК України ОСОБА_1
Доповідач: ОСОБА_2

УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
Колегія суддів судової палати у кримінальних справах
апеляційного суду Миколаївської області
у складі: головуючого ОСОБА_3
суддів ОСОБА_4 , ОСОБА_2
за участю прокурора ОСОБА_5
засудженої ОСОБА_6
11 березня 2010 року розглянула у відкритому судовому засіданні в м. Миколаєві кримінальну справу за апеляцією засудженої ОСОБА_6 на вирок Центрального районного суду м. Миколаєва від 10 грудня 2009 року, яким:

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженка м. Миколаєва, громадянка України, в силу ст. 89 КК України не судима,

- засуджена за ч. 1 ст. 213 КК України до 200 годин громадських робіт.

Згідно вироку, ОСОБА_6 визнана винною і засуджена за скоєння злочину при наступних обставинах.

За місцем свого проживання в АДРЕСА_1 , ОСОБА_6 , в порушення вимог ст. 4 Закону України «Про металобрухт», заготовлювала металобрухт без наявності відповідної ліцензії та скуповувала металобрухт у приватних осіб без складання відповідного акту прийому, не встановлюючи даних щодо осіб, які здавали металобрухт.
13.03.2009 року ОСОБА_6 , не маючи відповідного дозволу, без встановлення особи, прийняла брухт металу у ОСОБА_7 та ОСОБА_8 об`ємом, який не встановлений в ході досудового слідства.
31.03.2009 року при проведенні обшуку за місцем проживання ОСОБА_6 , був виявлений брухт чорного металу вагою 950 кг., а також ваги вантажністю до 200 кг.
В апеляції засуджена ОСОБА_6 посилається на те, що вказаний злочин не вчиняла, а висновки суду про її винуватість не відповідають фактичним обставинам справи. Вказує, що вирок ґрунтується лише на письмових свідченнях ОСОБА_9 , який помер в жовтні 2009 року і не допитувався в судовому засіданні, а також на показаннях ОСОБА_7 , який має сумнівну репутацію і обмовив її. Також вказує, що матеріали справи не містять даних про те, які саме предмети були в неї знайдені, і вважає факт незаконної організації прийому металобрухту недоведеним. Крім того, вказує на те, що знайдений на її подвір`ї металобрухт це залишки від ремонтних робіт домоволодіння. Просить вирок скасувати, а справу направити прокурора на додаткове розслідування. Які, на її думку, необхідно провести слідчі дії, не вказує.
Заслухавши доповідь судді, пояснення засудженої ОСОБА_6 , яка підтримала подану апеляцію, просила вирок скасувати, а справу закрити за відсутністю в її діях складу злочину, думку прокурора ОСОБА_5 , який вважав вирок законним і обґрунтованим та просив залишити його без зміни, вивчивши матеріали справи і обговоривши доводи апеляції, колегія суддів вважає, що апеляція засудженої ОСОБА_6 задоволенню не підлягає, виходячи з наступного.

Висновки суду про доведеність вини ОСОБА_6 у вчиненні злочину, за який вона засуджена, за обставин встановлених судом, відповідають фактичним обставин справи і підтверджуються доказами дослідженими в судовому засіданні та викладеними у вироку, яким дано аналіз.

Твердження ОСОБА_6 про те, що її вина не доведена, являються безпідставними та суперечать зібраним доказам.

Так, з показань свідка ОСОБА_7 , наданих в судовому засіданні вбачається, що він у березні 2009 року в с.Варварівка знайшов залишки труб, які здав в пункт прийому металобрухту по вул. Рекордній жінці на і`мя ОСОБА_10 . Зайшовши у двір, жінка взяла сумку з металобрухтом, зважила його та заплатила йому гроші. Після цього, він вийшов з двору і був зупинений працівниками міліції, з якими пішов до відділення міліції, де у нього відібрали пояснення.

На досудовому слідстві, в ході проведення очної ставки з ОСОБА_6 , свідок ОСОБА_7 надавав аналогічні пояснення. При цьому вказував, що жінку на ім`я ОСОБА_10 , яка купувала у нього металобрухт, він знає добре і ніяких неприязних стосунків між ними немає.

З пояснень свідка ОСОБА_8 , оголошених і перевірених в судовому засіданні в порядку ст.306 КПК України, вбачається, що 13.03.2009 року, близько 12 год. 30 хв., у дворі за місцем свого проживання він зібрав непридатні металеві оцинковані труби, які залишились після ремонту будинку і вирішив здати їх в пункт прийому металобрухту, що розташований в АДРЕСА_1 , оскільки раніше здавав металобрухт за цією адресою. 13.03.2009 року, близько 13 години, він підійшов до вищевказаного будинку і постукав у ворота. Йому відкрила жінка, з якою він пройшов на подвір`я. Там стояли вантажні ваги, на яких жінка зважила принесений ним брухт металу. Вага металобрухту склала 10 кг., за який жінка заплатила йому 7 грн.

Показання свідків ОСОБА_7 і ОСОБА_8 повністю узгоджуються з показаннями свідка ОСОБА_11 - дільничного інспектора с. Варварівка. З показань даного свідка слідує, що 13.03.2009 року при обході території він побачив та зупинив ОСОБА_7 , який пояснив, що декілька хвилин назад здав металобрухт за ціною 70 коп. за 1 кг. в будинку АДРЕСА_1 . В цей же день ОСОБА_11 побачив і зупинив ОСОБА_8 , який також пояснив йому, що здавав металобрухт за вищезазначеною адресою.

Даних, які б вказували на те, що свідки ОСОБА_7 і ОСОБА_8 мають підстави для обмови засудженої ОСОБА_6 , як стверджує апелянт, в матеріалах справи немає.

Також вина ОСОБА_6 підтверджується показаннями свідків ОСОБА_12 і ОСОБА_13 , з яких вбачається, що вони були присутніми в якості понятих під час обшуку у дворі будинку ОСОБА_6 по вул. Рекордній, куди приїхали разом з працівниками міліції. В ході обшуку домоволодіння був виявлений металобрухт та ваги вантажністю 200 кг. В їх присутності весь металобрухт був завантажений в автомобіль та відвезений до спеціалізованого підприємства, де його зважили. Вага металобрухту склала 900 кг.
Крім того, в судовому засіданні поняті ОСОБА_12 та ОСОБА_13 уточнили те, що серед металобрухту були газові плити, вирізки труб та каструлі, в яких знаходились дрібні металеві предмети.
Згідно протоколу обшуку та протоколу зважування від 13.03.2009 року, за місцем проживання ОСОБА_6 був виявлений брухт чорного металу, вага якого склала 950 кг., а також виявлені ваги №7422 вантажністю 200 кг.

Таким чином, посилання засудженої на те, що матеріали справи не містять даних, які предмети були знайдені в її домоволодінні, є необґрунтованими і надуманими. Напроти, зібрані докази вказують на те, що в домоволодінні ОСОБА_6 знаходились не залишки від ремонтних робіт, як вона стверджувала, а саме брухт чорного металу.
Згідно відповіді представництва ДКУ з питань регуляторної політики та підприємництва у Миколаївській області, ОСОБА_6 ліцензію на здійснення операцій з металом не отримувала, а також за місцем її проживання така ліцензія нікому не надавалась.

Перевіривши зібрані докази в їх сукупності, суд обґрунтовано прийшов до висновку про винність ОСОБА_6 в здійсненні операцій з металобрухтом без відповідної ліцензії і правильно кваліфікував її дії за ч. 1 ст.213 КК України.

Що стосується покарання, то воно призначено засудженій ОСОБА_6 у відповідності з вимогами ст. 65 КК України, з урахуванням ступеню тяжкості вчиненого злочину, який відноситься до категорії невеликої тяжкості та даних про її особу.

Підстав для скасування вироку колегія суддів не вбачає.

Керуючись ст.ст. 365, 366 КПК України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляцію засудженої ОСОБА_6 залишити без задоволення, а вирок Центрального районного суду м. Миколаєва від 10 грудня 2009 року відносно ОСОБА_6 без зміни.

Головуючий

Судді