УХВАЛА
Іменем України

09.12.2016 року м. Житомир

Слідчий суддя Богунського районного суду м. Житомира ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2

заявник - ОСОБА_3

представник заявника - ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у м. Житомирі клопотання представника ОСОБА_4 в інтересах заявника ОСОБА_3 про скасування арешту,-

В С Т А Н О В И В :
Представник ОСОБА_4 в інтересах заявника ОСОБА_3 03.11.2016 року звернулася до суду з клопотанням про скасування арешту, накладеного ухвалою слідчого судді Богунського районного суду м. Житомира від 01.03.2016 року на майно ФОП ОСОБА_3 , яке було вилучено 14.12.2015 року в приміщенні за адресою: АДРЕСА_1 .

На обгрунтування своїх доводів вказала, що в провадженні СВ Житомирського ВП ГУНП в Житомирській області перебуває кримінальне провадження № 0006463 від 14.12.2015 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 185, ч.1 ст. 172 КК України.

Звертає увагу суду на те, що жодній особі в рамках даного кримінального провадження не пред`являлася підозра.

Зазначає, що ухвала про арешт майна була винесена без повідомлення заявника, на даний час відпала необхідність в арешті, оскільки всі слідчі дії по кримінальному провадженню проведені.

В судовому засіданні представник заявника заявлені вимоги підтримала з наведених підстав та просила клопотання задовольнити частково, скасувати арешт на майно, за винятком 1448 наборів сухих пайків, оскільки ухвалою слідчого судді Богунського районного суду м. Житомира від 25.11.2016 року скасований арешт на зазначене вище майно, накладений відповідно до ухвали слідчого судді Богунського районного суду м. Житомира від 01.03.2016 року.

Слідчий Житомирського відділу поліції Головного управління національної поліції в Житомирській області в судове засідання не прибув, повідомлявся належним чином.

Відповідно ч.3 ст. 306 КПК України відсутність слідчого не є перешкодою для розгляду скарги.

Заслухавши думки учасників процесу, дослідивши матеріали скарги і представлених копій матеріалів кримінального провадження, слідчий суддя дійшов висновку, що клопотання підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ч. 1 ст.170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження.

Зі змісту ч. 2 ст. 170 КПК України вбачається, що арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Частина 3 статті 170 КПК України визначає, що у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті (збереження речових доказів), арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу. Відповідно до ч. 1 ст. 98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Нормами ч. 10 ст.170 КПК України встановлено, що арешт може бути накладений у встановленому цим Кодексом порядку, в тому числі і на рухоме майно.

Частина 11 ст. 170 КПК України визначає, що заборона або обмеження користування, розпорядження майном можуть бути застосовані лише у разі, коли існують обставини, які підтверджують, що їх незастосування призведе до приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі майна.

Згідно ч.1 ст. 174 КПК України підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження - судом.

Арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

Слідчим суддею встановлено, що згідно ухвали слідчого судді Богунського районного суду м. Житомира від 01.03.2016 року накладено арешт на майно ФОП ОСОБА_3 , яке було вилучено 14.12.2015 року в приміщенні за адресою: АДРЕСА_1 в рамках кримінального провадження № 0006463 від 14.12.2015 року за ознаками кримінального правопорушення передбаченого ч.3 ст. 185, ч.1 ст. 172 КК України.

Слідчим не доведено, що існують обставини, які підтверджують, що не застосування арешту майна призведе до приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі майна.

Статтею 62 Конституції України передбачено, що особа вважається невинуватою у вчиненні злочину, доки її вину не буде доведено в законному порядку і встановлено обвинувальним вироком суду.

Слідчим не надано будь-яких доказів на підтвердження повідомлення будь-кому про підозру.

Відповідно до п.2 розділу 2.6 Узагальнення судової практики щодо розгляду слідчим суддею клопотань про застосування запобіжних заходів забезпечення кримінального провадження Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справі від 07.02.2014 року зазначено, що відносно осіб, які не є підозрюваними( яким у порядку, передбачен6ому ст.ст. 276-279 КПК повідомлено про підозру, або яка затримана за підозрою у вчиненні кримінального правопорушення), обвинуваченими (особа, обвинувальний акт щодо якої передано до суду в порядку, передбаченому ст.. 291 КПК) або особам, які в силу закону несуть цивільну відповідальність за шкоду, завдану діяннями підозрюваного, обвинуваченого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння, не може бути прийнято ухвалу про арешт майна.

ФОП ОСОБА_5 не є особою, яка підозрюється у вчиненні кримінального провадження або обвинуваченим у кримінальному провадженні, не несе відповідальності за шкоду, завдану діями підозрюваного або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння, а відтак без належних на те підстав був накладений арешт на майно вказаної особи та порушені його права як власника майна.

За таких обставин, коли особа, відносно майна якої застосовано арешт, не є підозрюваним, особою, яка в силу закону не несе відповідальність за шкоду, завдану діями підозрюваного або неосудної особи, слідчий суддя вважає необхідним скасувати застосовані заходи забезпечення.

Аналізуючи надані докази, слідчий суддя вважає, що при розгляді даного клопотання знайшло своє підтвердження обставина, що в подальшому застосуванні заходу накладення арешту відпала потреба, та арешт був накладений без належних на те підстав, а відтак клопотання підлягає задоволенню.

Відповідно до положень ч.1 ст. 309 КПК України ухвала слідчого судді про скасування арешту з майна оскарженню не підлягає.

Керуючись ст. ст. 170, 174, 309 КПК України, слідчий суддя,-

У Х В А Л И В :
Клопотання задовольнити частково.

Скасувати арешт, накладений ухвалою слідчого судді Богунського районного суду м. Житомира від 01.13.2016 року по справі № 295/3427/16-к на майно ФОП ОСОБА_3 , що було вилучене 14.12.2015 року в приміщенні за адресою: АДРЕСА_1 (за винятком 1448 наборів сухих пайків) в рамках кримінального провадження № 0006463 від 14.12.2015 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 185, ч.1 ст. 172 КК України.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1