ун. № 759/1328/17
пр. № 1-кп/759/202/17
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
06 квітня 2017 року м. Київ

Святошинський районний суд м. Києва в складі:
головуючого судді ОСОБА_1 ,
за участю секретарів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження № 0009319 внесене в Єдиний реєстр досудових розслідувань 20.09.2016 року відносно:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ,

уродженця с. Мар`янівна Маловисківського району

Кіровоградської області, громадянина України, освіта вища,

одружений, має на утриманні 2 неповнолітніх дітей, ІПН

не відомий, працює оператором різальних машин в ПАТ

«Укрпластик», який зареєстрований та проживає за адресою:

АДРЕСА_1 , не судимий, -

у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст. 125 КК України,
за участю сторін кримінального провадження:
прокурорів ОСОБА_5 , ОСОБА_6 ,
обвинуваченого ОСОБА_4 ,
захисника ОСОБА_7 ,
потерпілого ОСОБА_8 ,
законного представника потерпілого ОСОБА_9 ,
представника потерпілого ОСОБА_10 ,
В С Т А Н О В И В:
16 вересня 2016 року приблизно о 14 годині 00 хвилин неповнолітній ОСОБА_8 разом з неповнолітнім ОСОБА_11 зайшли до кабінету медичної сестри СЗШ № 235 , що розташована в м. Києві, вул. Кільцева дорога, 1-Б . Неповнолітній ОСОБА_11 поскаржився на стан здоров`я та ОСОБА_12 , яка в цей час перебувала в кабінеті медичної сестри, положила його кушетку та почали надавати медичну допомогу. В цей час до даного приміщення зайшов директор СЗШ № 235 ОСОБА_13 та по телефону почав викликати батьків неповнолітнього ОСОБА_11 та неповнолітнього ОСОБА_8 .

Після цього, приблизно о 14 годині 30 хвилин до вище вказаного кабінету медичної сестри зайшов батько неповнолітнього ОСОБА_11 - ОСОБА_4 та умисно наніс неповнолітньому ОСОБА_8 один удар рукою в область обличчя, заподіявши останньому тілесне ушкодження у вигляді закритої черепно-мозкової травми: струсу головного мозку, перелому кісток носу зі зміщенням, які згідно висновку експерта № 2156/Е від 17 січня 2017 року (експерт ОСОБА_14 ) відносяться до легких тілесних ушкоджень, що спричинили короткочасний розлад здоров`я (за критерієм тривалості розладу здоров`я). Після чого ОСОБА_4 забрав свого неповнолітнього сина на пішов.

Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 свою вину у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст. 125 КК України за наведених вище обставин визнав в повному обсязі, щиро розкаявся та дав суду показання про те, що 16.09.2016 року йому зателефонували зі школи та попросили прийти і забрати його сина ОСОБА_11 , оскільки між останнім та іншим хлопцем відбулася бійка. Потім слухавку взяв його син та сказав, щоб він прийшов та забрав його зі школи. Він дуже злякався, оскільки раніше подібних ситуацій не було та пішов до школи. Коли він зайшов до кабінету медичної сестри, то побачив свого сина ОСОБА_11 , який лежав на кушетці, а поруч стояв однокласник його сина ОСОБА_15 . Він спитав ОСОБА_15 чи це він вдарив його сина, ОСОБА_15 відповів, що він. Тоді він перебуваючи у шоковому стані вдарив лівою рукою ОСОБА_15 в обличчя, оскільки дуже переживав за свого сина у якого хворе серце. Від його удару у ОСОБА_15 з носа пішла кров. Тоді директор школи, який був присутній у кабінеті одразу заступився за ОСОБА_15 та після нанесеного ним удару, посадив ОСОБА_15 за стіл, який був у кабінеті. Після інциденту він не намагався надати допомогу ОСОБА_15 Директор запропонував викликати його сину ОСОБА_11 швидку допомогу, однак він відмовився та забрав сина зі школи та повіз до лікарні. Цивільний позов заявлений законним представником потерпілого визнає частково.

Крім повного визнання вини обвинуваченим ОСОБА_4 , вина останнього у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст. 125 КК України повністю підтверджується:

- показаннями потерпілого ОСОБА_8 , який під час судового слідства дав суду показання про те, що 16.09.2016 року він перебував на уроках в СЗШ № 235 ім. В. Чорновола м. Києва. Під час перерви о 13 годині 10 хвилин, між ним та однокласником ОСОБА_11 відбувся конфлікт, оскільки він випадково не сильно штовхнув останнього. У відповідь ОСОБА_11 вдарив його в щелепу, а він в свою чергу вдарив ОСОБА_11 у ніс. Після даного конфлікту він попросив вибачення у ОСОБА_11 за те що випадково штовхнув останнього. Потім ОСОБА_11 стало погано на уроці і він пішов до кабінету медичної сестри. Після перерви коли він був на уроці, його викликав однокласник до кабінету медичної сестри. Прийшовши до кабінету він там побачив директора школи, також там була завуч школи ОСОБА_16 , медичний працівник, ОСОБА_11 та їх однокласник ОСОБА_17 . Через деякий час до кабінету зайшов обвинувачений ОСОБА_4 . Останній запитав чи був у нього конфлікт із його сином ОСОБА_11 , на що він відповів, що конфлікт був. Тоді обвинувачений ОСОБА_4 його вдарив кулаком в ніс, від удару падаючи він спіткнувся об тумбочку, яка стояла поруч та вдарився головою об стіну. В цю мить він короткочасно втратив свідомість. В подальшому медичний працівник надала йому першу медичну допомогу, а потім за ним приїхала сестра разом зі своїм знайомим, останні відвезли його на машині у лікарню. В лікарні йому зробили операцію на носі, де він пробув тиждень та в подальшому його перевели на лікування у стаціонар неврологічного відділення, де він ще лікувався впродовж двох тижнів.

- показаннями свідка ОСОБА_13 , який під час судового слідства дав суду показання про те, що 16.09.2016 року приблизно о 14 годині, йому зателефонувала заступник, яка на той відповідала за медицину у школі, оскільки медичний працівник перебував на лікарняному та попросили зайти до кабінету медичної сестри. Зайшовши до кабінету він побачив на лежачого кушетці ОСОБА_11 , який скаржився на біль у грудях, біля нього знаходилась медичний працівник. ОСОБА_11 повідомив, що у нього пече у грудях. Він запитав у ОСОБА_11 що відбулося, останній повідомив, що між ним та ОСОБА_8 на третьому поверсі школи відбувся конфлікт. Тоді він попросив учнів покликати до медичного кабінету ОСОБА_8 , щоб дізнатися у якому стані перебуває останній. Коли до кабінету зайшов ОСОБА_8 , то він був у нормальному стані. Він запитав ОСОБА_8 , про те що відбулося між ним та ОСОБА_11 , ОСОБА_8 розповів. Потім він почав телефонувати матері ОСОБА_8 , щоб повідомити останній, що відбулася бійка між її сином та ОСОБА_11 . В той момент коли він розмовляв по телефону з мамою ОСОБА_8 в кабінет зайшов батько ОСОБА_11 ОСОБА_4 , останнього по телефону про інцидент повідомив син. ОСОБА_4 запитав у ОСОБА_8 , який стояв на проході в кабінеті, чи це він вдарив його сина ОСОБА_11 та сказав, що його сина ОСОБА_11 не можна взагалі чіпати, оскільки в нього хворе серце. В подальшому він почув звук удару, оскільки сидів на той момент боком. Коли він повернувся то побачив, що ОСОБА_8 стояв упертий обличчям до стіни. Безпосередньо самого моменту удару він не бачив. Він кинув слухавку, та почав кричати ОСОБА_4 про те що він робить та щоб останній зупинився.

- показаннями свідка ОСОБА_18 , яка під час судового слідства дала суду показання про те, що ОСОБА_8 є її рідним братом. 16.09.2016 року вона знаходилась на дачі на Осокорках. Цього ж дня приблизно о 14 годині їй зателефонувала її мати ОСОБА_9 , яка перебувала у пригніченому стані та повідомила, що останній зателефонували зі школи і сказали, що з її сином ОСОБА_8 відбулась якась конфліктна ситуація. ОСОБА_9 попросила її поїхати до школи та з`ясувати, що там відбулося. В свою чергу вона попросила сусіда у якого був автомобіль відвезти її до школи. Приїхавши до школи приблизно о 16 годині вона одразу зайшла до кабінету директора, останній запросив її зайти до медичного кабінету. Зайшовши до кабінету вона побачила свого брата ОСОБА_8 , який перебував у жахливому стані та сидів на кушетці, був дезорієнтований, по всьому кабінету були сліди крові. Вона одразу запитала, що трапилося, директор школи їй пояснив що батько однокласника її брата ОСОБА_4 вдарив ОСОБА_8 , за те що той напередодні спровокував конфлікт із сином останнього ОСОБА_11 та в ході даного конфлікту ОСОБА_8 вдарив ОСОБА_11 , від чого останньому стало погано.

- показаннями ОСОБА_9 , яка під час судового слідства дала суду показання про те, що є мамою потерпілого ОСОБА_8 . Цивільний позов заявлений нею на суму 6 183 гривні 97 копійок матеріальної шкоди та 46 000 моральної шкоди підтримала в повному обсязі. Зазначену суму пояснила тим, що її син ОСОБА_8 перебував на лікуванні у лікарні 21 день, а в подальшому не відвідував школу майже чверть, через погане самопочуття та порушення сну, про що до школи були надані відповідні довідки. В зв`язку з чим вони вимушені були найняти репетитора, щоб наздогнати пропущенні теми. Крім того у зв`язку із довготривалим пропуском занять у школі її син був позбавлений можливості вступати до вищого навчального закладу у 2017 році. В подальшому із ОСОБА_8 працював психолог. Крім того вона по сьогоднішній день купує знеболюючі та снодійні, оскільки у її сина ОСОБА_8 сильні головні болі та порушення сну. Після того як ОСОБА_8 виписали із лікарні, останнього поставили на диспансерний облік до лікаря-невролога. Крім того нею були витрачені грошові кошти на поїздки у лікарню до сина, у лікарню вона їздила лише на таксі, оскільки майже не пересувається і є інвалідом 2 групи.

-висновком експерта № 2156/Е від 17 січня 2017 року ,згідно якого в ОСОБА_8 вивялена закрита черепно-мозкова травма, струс головного мозку, перелом кісток носа зі зміщенням,що відносяться до легких тілесних ушкоджень, що спричинили короткочасний розлад здоров`я (за критерієм тривалості розладу здоров`я).

Аналізуючи зібрані матеріали в їх сукупності, суд вважає, що вина обвинуваченого ОСОБА_4 повністю доведена, а кваліфікація його дій за ч.2 ст. 125 КК України вірна, оскільки він умисно заподіяв легкі тілесні ушкодження, що спричинили короткочасний розлад здоров`я.

Призначаючи обвинуваченому ОСОБА_4 вид та міру покарання у відповідності до ст. 65 КК України суд враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, який згідно ст. 12 КК України відноситься до категорії злочинів невеликої тяжкості, обставини скоєння злочину, враховує особу обвинуваченого, який характеризується позитивно за місцем проживання та за місцем роботи, на обліку у лікаря-нарколога та лікаря-психіатра не перебуває, має на утриманні 2 неповнолітніх дітей, не судимий. Згідно ст. 66 КК України, обставиною, що пом`якшує покарання обвинуваченого ОСОБА_4 , є щире каяття. Згідно ст. 67 КК України, обставин, що обтяжують покарання останнього, судом не встановлено. На підставі викладеного, суд приходить до висновку, що обвинуваченому ОСОБА_4 слід обрати міру покарання у виді штрафу.

Суд вважає, що відповідно до вимог ч. 2 ст. 65 КК України дане покарання є достатнім для виправлення обвинуваченого та попередження вчинення ним нових злочинів.

Вирішуючи питання про цивільний позов законного представника потерпілого ОСОБА_9 , який був заявлений останньою під час судового провадження суд виходить з наступного.

Згідно ч.2 ст. 127 КПК України шкода, завдана кримінальним правопорушенням або іншим суспільно небезпечним діянням, може бути стягнута судовим рішенням за результатами розгляду цивільного позову в кримінальному провадженні.
Згідно ч.1 ст. 1199 ЦК України, у разі каліцтва або іншого ушкодження здоров`я малолітньої або неповнолітньої особи фізична або юридична особа, яка завдала цієї шкоди, зобов`язана відшкодувати витрати на її лікування, протезування, постійний догляд, посилене харчування тощо.
Згідно ч. 1 ст. 1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини.
В той же час цивільний позов в частині матеріальної шкоди підлягає задоволенню тільки частково , а саме підлягають витрати , що підтверджуються чеками( 281, 30 грн; 390, 15 грн;143,65 грн;68,87 грн, 850 грн), що складає 1733 гривні 97 копійок. В решті позовних вимог в частині матеріальної шкоди суд вважає за необхідне відмовити, оскільки зазначені позивачем витрати не підтверджуються будь-якими документами. Поряд з цим суд вважає за необхідно задовольнити позов в частині стягнення моральної шкоди тільки частково , виходячи з принципу розумності, а також враховуючи страждання, які переніс позивач в зв"язку з отриманням тілесних ушкоджень тільки на суму 20000 гривень

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 368, 373-376 КПК України, суд -

У Х В А Л И В:
ОСОБА_4 визнати винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст. 125 КК України та призначити покарання у виді штрафу в розмірі 50 (п`ятдесяти) неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 850 (вісімсот п`ятдесят) гривень 00 (нуль) копійок.

Цивільний позов законного представника потерпілого ОСОБА_9 задовольнити частково, стягнувши з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_8 1733 гривні 97 копійок матеріальної школди та 20000 гривень моральної шкоди , а всього 21733 гривні 97 копійок.

Вирок може бути оскаржений в апеляційному порядку до Апеляційного суду м. Києва, шляхом подачі апеляції через Святошинський районний суд м. Києва протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок, якщо інше не передбачено цим Кодексом, набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.
Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Обвинуваченому та прокурору копія вироку вручається негайно після його проголошення. Учаснику судового провадження, який не був присутній в судовому засіданні, копія судового рішення надсилається не пізніше наступного дня після ухвалення.

Суддя: