№707/3080/16-к
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

02 березня 2017 року м. Черкаси

Черкаський районний суд Черкаської області у складі:

головуючої - судді ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

за участю прокурорів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

потерпілого ОСОБА_5 ,

обвинуваченого ОСОБА_6 ,

захисника ОСОБА_7 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Черкаси кримінальні провадження №№ 0001127, 0000001 по обвинуваченню ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Шпола Черкаської області, який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , а проживає за адресою: АДРЕСА_2 , українця, громадянина України, з неповною середньою освітою, не одруженого, не працюючого, згідно зі ст. 89 КК України такого, що не має судимості,
у вчиненні злочинів, передбачених ч. 1 ст. 185, ч. 2 ст. 289 КК України, -

в с т а н о в и в:

ОСОБА_6 29 серпня 2016 року близько 21 год. 00 хв., перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння, маючи умисел на таємне викрадення чужого майна, шляхом вільного доступу, таємно, умисно, з корисливих мотивів, усвідомлюючи суспільно - небезпечний характер своїх дій, впевнившись, що за його умисними протиправними діями ніхто не спостерігає та вони є таємними для оточуючих, з тумбочки в палаті № 15 приміщення КЗ «Черкаський обласний протитуберкульозний диспансер» Черкаської обласної ради, що по вул. Диспансерна, 1 у с.Геронимівка Черкаського району Черкаської області, викрав гаманець коричневого кольору, вартість якого згідно з висновком експерта № 4/1456 від 19.09.2016 могла становити 91 грн. 95 коп., та грошові коштив сумі 300 грн. 00 коп., які знаходились у зазначеному гаманці та належали потерпілому ОСОБА_5 , після чого з місця вчинення кримінального правопорушення зник, чим завдав потерпілому матеріальних збитків на загальну суму 391 грн. 95 коп.
Крім цього, ОСОБА_6 29 серпня 2016 року близько 21 год. 00 хв., перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння, діючи повторно, таємно, умисно, усвідомлюючи протиправність своїх дій, незаконно заволодів транспортним засобом за наступних обставин. Перебуваючи в палаті №15 приміщення КЗ «Черкаський обласний протитуберкульозний диспансер» Черкаської обласної ради, що по вул. Диспансерна, 1 у с. Геронимівка Черкаського району Черкаської області, ОСОБА_6 шляхом вільного доступу без дозволу власника транспортного засобу взяв з тумбочки ключі від замка запалювання, відчинив незамкнені дверцята та сів на сидіння водія автомобіля «ВАЗ-2108», державний номерний знак НОМЕР_1 , 1992 року випуску, який на праві власності належить ОСОБА_5 та який знаходився на території вищевказаного медичного закладу, привів двигун у роботу за допомогою ключів запалювання та розпочав рух по автодорозі «Геронимівка - Черкаси» у бік м. Черкаси, але проїхавши близько 1 км, не впорався з керуванням та скоїв наїзд на перешкоду - стовп, чим завдав ОСОБА_5 матеріального збитку на суму, яка згідно з висновком експерта № 4/1744 від 13.12.2016 становить 9 786 грн. 12 коп.
Також ОСОБА_6 , будучи раніше повідомленим про підозру у вчиненні злочинів, передбачених ч. 1 ст. 185, ч. 2 ст. 289 КК України, 31 грудня 2016 року близько 23 год. 00 хв., перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння біля подвір`я АДРЕСА_3 , діючи повторно, умисно, таємно, незаконно заволодів автомобілем «ВАЗ-21043», державний номерний знак НОМЕР_2 , вартістю 54 380 грн. 00 коп., що належить на праві власності потерпілому ОСОБА_8 .
Допитаний у судовому засіданні ОСОБА_6 свою винуватість у вчиненні інкримінованих йому злочинів визнав повністю, щиро розкаявся і надав суду детальні, послідовні показання про обставини вчиненого. Зокрема, зазначив, що дійсно, надвечір у серпні 2016 року, перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння після вживання спиртних напоїв у палаті КЗ «Черкаський обласний протитуберкульозний диспансер», скористався тимчасовою відсутністю у палаті інших осіб, у тому числі потерпілого ОСОБА_5 , та узяв з його тумбочки, яка не закривалася на ключ, гаманець, в якому було 300 грн. 00 коп., та ключі від замка запалювання автомобіля потерпілого марки «ВАЗ», який перебував на подвір`ї лікарні та в якому, як було відомо ОСОБА_6 , не закривалися одні дверцята. Далі вийшов на двір та через ці незачинені дверцята проник в автомобіль, за допомогою ключів від замка запалювання завів двигун і поїхав у бік м. Черкаси, але невдовзі відволікся, втратив керування і здійснив наїзд на перешкоду стовп, після чого залишив викрадений автомобіль, а до м. Черкаси дістався на маршрутному таксі. Також показав, що напередодні Нового року 31 грудня 2016 року ввечері, перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння на вул. Калинова в м. Шпола Черкаської області, побачив автомобіль «ВАЗ» вишневого кольору, дверцята якого були не замкнені. Скориставшись цим, проник в салон автомобіля, у бардачку знайшов ключі від замка запалювання, привів автомобіль у рух і поїхав навідати друга в лікарню, невдовзі після чого на подвір`ї лікарні був затриманий співробітниками поліції. Зазначені злочини він не планував, а вчинив їх спонтанно. Повідомив суду, що на даний час усвідомив протиправність своєї поведінки і шкодує про неї, перепросив у потерпілого ОСОБА_5 , а його батько відшкодував останньому вартість викрадених речей. Пообіцяв виправитися та просив не позбавляти його волі, оскільки має намір навчатися та відшкодовувати потерпілому ОСОБА_5 шкоду, завдану внаслідок пошкодження його автомобіля.

Винність обвинуваченого у вчиненні злочинів підтверджується доказами, дослідженими в судовому засіданні у порядку, передбаченому ч. 3 ст. 349 КПК України, зокрема, його детальними, послідовними показаннями про обставини вчинення злочинів, даними в судовому засіданні, та іншими зібраними у справі доказами, які учасниками судового провадження не оспорюються.

Судом роз`яснено обвинуваченому та іншим учасникам судового провадження, що відповідно до вимог ст. 349 КПК України у разі визнання недоцільним дослідження доказів стосовно тих фактичних обставин, які ніким не оспорюються, учасники судового провадження будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку. При цьому судом з`ясовано, чи правильно розуміють зазначені особи зміст цих обставин, та чи немає сумнівів у добровільності їх позиції.

За таких обставин суд вважає, що винність ОСОБА_6 у вчиненні інкримінованих йому злочинів доведена повністю.

Дії обвинуваченого суд кваліфікує за: ч. 1 ст. 185 КК України як таємне викрадення чужого майна (крадіжка); ч. 2 ст. 289 КК України як незаконне заволодіння транспортним засобом, вчинене повторно.
Обираючи ОСОБА_6 вид і міру покарання, суд відповідно до вимог ст. 65 КК України враховує ступінь тяжкості вчинених ним злочинів, особу винного та конкретні обставини справи.

Згідно зі ст. 12 КК України вчинений ОСОБА_6 злочин, передбачений ч. 1 ст. 185 КК України, відноситься до категорії середньої тяжкості, злочини, передбачені ч. 2 ст. 289 КК України, відносяться до категорії тяжких злочинів.

Згідно з даними про особу ОСОБА_6 є особою молодого віку (на день ухвалення вироку його вік становить 20 повних років), має постійне місце проживання, за яким характеризується позитивно, не одружений, не працює, згідно зі ст. 89 КК України є таким, що не має судимості, на обліку у лікаря-нарколога не перебуває, але перебуває на обліку у лікарів психіатра, уролога, фтизіатра та потребує відповідного лікування, страждає на відкриту форму туберкульозу, має батька ОСОБА_9 , 1968 року народження, який є інвалідом ІІІ групи загального захворювання з 01.01.2007 року і довічно, і яким відшкодована потерпілому ОСОБА_5 майнова шкода, завдана внаслідок крадіжки.

Обставинами, які пом`якшують покарання ОСОБА_6 , є його щире каяття та активне сприяння розкриттю злочину.

Обставиною, яка обтяжує покарання, є вчинення злочинів у стані алкогольного сп`яніння.

Також суд враховує намір ОСОБА_6 відшкодувати потерпілому ОСОБА_5 майнову шкоду, завдану внаслідок пошкодження його автомобіля, та той факт, що потерпілому ОСОБА_8 автомобіль повернутий неушкодженим.

З урахуванням обставин справи та особи винного, його ставлення до вчиненого, суд вважає за необхідне обрати ОСОБА_6 покарання у виді позбавлення волі, за ч. 2 ст. 289 КК України - відповідно до мінімальної межі санкції зазначеної норми кримінального закону, без конфіскації майна, визначивши йому остаточне покарання за сукупністю вчинених ним злочинів шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим у відповідності до вимог ст. 70 КК України.

Вирішуючи питання про можливість застосування положень ст. 75 КК України, суд враховує молодий вік ОСОБА_6 , визнання ним винуватості та щире каяття, прагнення до виправлення та відшкодування завданої внаслідок його дій шкоди, незадовільний стан його здоров`я, через який він потребує лікування, те, що внаслідок вчинених ним злочинів істотної шкоди не настало, думку потерпілих ОСОБА_5 та ОСОБА_8 , які не наполягали на суворому покаранні ОСОБА_6 та просили застосувати до нього положення ст. 75 КК України і не позбавляти його волі, а відтак, суд вважає, що, незважаючи на те, що ОСОБА_6 вчинив злочин, передбачений ч.2 ст. 289 КК України, 31 грудня 2016 року протягом дії обраного щодо нього запобіжного заходу у виді домашнього арешту, виправлення і перевиховання ОСОБА_6 можливі без відбування покарання і вважає за можливе, як виняток, звільнити його від відбування призначеного покарання з випробуванням, встановивши йому іспитовий строк максимальної тривалості, передбаченої ст.75 КК України, три роки, та поклавши на нього ряд обов`язків, передбачених ст. 76 зазначеного Кодексу.

Таке покарання, на думку суду, буде необхідним і достатнім для виправлення ОСОБА_6 та попередження вчинення ним нових злочинів.

Запобіжний захід ОСОБА_6 до набрання вироком законної сили суд залишає тримання під вартою.

Судові витрати у справі підлягають стягненню з обвинуваченого.

Долю речових доказів суд вирішує згідно зі ст. 100 КПК України.

Керуючись ст. ст. 349, 368, 370-371, 374 КПК України, суд -

з а с у д и в:

ОСОБА_6 визнати винним у вчиненні злочинів, передбачених ч. 1 ст. 185, ч. 2 ст. 289 КК України, і призначити йому покарання:

-за ч. 1 ст. 185 КК України у виді позбавлення волі на строк один рік;

-за ч. 2 ст. 289 КК України у виді позбавлення волі на строк п`ять років без конфіскації майна.

На підставі ч. 1 ст. 70 КК України за сукупністю злочинів шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим призначити ОСОБА_6 остаточне покарання у виді позбавлення волі на строк п`ять років без конфіскації майна.

На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_6 від відбування призначеного покарання з випробуванням з іспитовим строком три роки.

На підставі ст. 76 КК України зобов`язати ОСОБА_6 протягом іспитового строку періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання; не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

Запобіжний захід ОСОБА_6 до набрання вироком законної сили залишити тримання під вартою.

Речові докази: автомобіль марки «ВАЗ-2108», державний номерний знак НОМЕР_1 , водійське посвідчення № НОМЕР_3 на ім`я ОСОБА_5 , свідоцтво про реєстрацію ТЗ «ВАЗ-2108», державний номерний знак НОМЕР_1 , серії НОМЕР_4 , страховий поліс № АЕ 5532175, чоловічий гаманець коричневого кольору, передані на зберігання власнику ОСОБА_5 , - залишити останньому за належністю, звільнивши від обов`язку по їх зберіганню; автомобіль марки «ВАЗ 21043-20», державний номерний знак НОМЕР_2 , переданий на зберігання власнику ОСОБА_8 ,- залишити останньому за належністю, звільнивши від обов`язку по його зберіганню.

Стягнути з ОСОБА_6 на користь держави процесуальні витрати у справі за проведення судових експертиз у сумі 2 574 грн. 53 коп.

Вирок може бути оскаржено шляхом подання апеляційної скарги до Апеляційного суду Черкаської області через Черкаський районний суд Черкаської області протягом тридцяти днів з дня проголошення вироку.

Копію вироку негайно після проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

Суддя: ОСОБА_1