Справа № 344/76/17
Провадження № 1-в/344/14/17
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 січня 2017 року м. Івано-Франківськ

Івано-Франківський міський суд Івано-Франківської області в складі головуючого-судді ОСОБА_1 , з участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , захисника ОСОБА_4 , представника Івано-Франківської обласної психоневрологічної клінічної лікарні №1 лікаря-психіатра ОСОБА_5 , особи, щодо якої вирішується питання зміни примусових заходів медичного характеру ОСОБА_6 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі Івано-Франківського міського суду заяву лікаря-психіатра Івано-Франківської обласної психоневрологічної клінічної лікарні №1 ОСОБА_5 про зміну примусових заходів медичного характеру із звичайним наглядом на надання амбулаторної психіатричної допомоги в примусовому порядку щодо ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та жителя АДРЕСА_1 , -

В С Т А Н О В И В:

Лікар-психіатр Івано-Франківської обласної психоневрологічної клінічної лікарні №1 ОСОБА_5 звернулася з заявою про зміну примусових заходів медичного характеру ОСОБА_6 з надання примусової психіатричної допомоги у психіатричному закладі із звичайним наглядом на надання амбулаторної психіатричної допомоги в примусовому порядку.

У судовому засіданні заявник - лікар-психіатр Івано-Франківської обласної психоневрологічної клінічної лікарні №1 ОСОБА_5 заяву підтримала та зазначила, що ОСОБА_6 проходить лікування в даному психіатричному закладі із звичайним наглядом з 20.01.2016 року. Вважає, що на даний час стан ОСОБА_6 стабілізувався на задовільному рівні та не становить соціальної небезпеки. Враховуючи стійкі позитивні зміни в психічному стані та впорядкованість в поведінці, критичне ставлення до перенесених хворобливих переживань і вчинених в минулому протиправних дій, просила суд задовольнити заяву та змінити вид примусових заходів медичного характеру щодо ОСОБА_6 з примусового лікування в психіатричному закладі із звичайним наглядом на примусові заходи медичного характеру в амбулаторних умовах під спостереження дільничого психіатра.

Захисник також просив суд задовольнити дану заяву та змінити примусові заходи медичного характеру із звичайним наглядом на надання амбулаторної психіатричної допомоги в примусовому порядку щодо ОСОБА_6 .

Прокурор у судовому засіданні заперечила щодо задоволення даної заяви, вважає, що підстав для зміни примусових заходів медичного характеру щодо ОСОБА_6 немає, останній під дією психічного захворювання вчинив суспільно-небезпечне діяння умисне тяжке тілесне ушкодження, тобто умисне тілесне ушкодження, небезпечне для життя в момент заподіяння, а з моменту перебування на лікуванні в Івано-Франківської ОПНКЛ №1 пройшов невеликий проміжок часу, оскільки хворий тільки з 20.01.2016 знаходиться в цьому медичному закладі.

Суд, вислухавши думку учасників судового провадження, дослідивши надані матеріали заяви, вважає, що у задоволенні заяви слід відмовити з таких підстав.

Так, відповідно до постанови Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 18.09.2008 року у зв`язку із вчиненням суспільно-небезпечного діяння, передбаченого ч.1 ст.121 КК України, щодо ОСОБА_6 застосовано примусові заходи медичного характеру у виді госпіталізації до психіатричного закладу із суворим наглядом (а.с. 10-11).

Згідно ухвали Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 24.02.2014 примусові заходи медичного характеру у виді госпіталізації до психіатричного закладу із суворим наглядом щодо ОСОБА_6 змінено на госпіталізацію до психіатричного закладу із посиленим наглядом (а.с. 12).

Згідно ухвали Ківерцівського районного суду Волинської області від 17.12.2015, яка набрала законної сили 25.12.2015, примусові заходи медичного характеру у виді госпіталізації до психіатричного закладу із посиленим наглядом щодо ОСОБА_6 змінено на госпіталізацію до психіатричного закладу із звичайним наглядом (а.с. 13).

Ухвалою Івано-Франківського міського суду від 15.07.2016, яка набрала законної сили 23.07.2016, ОСОБА_6 продовжено примусове лікування в психіатричному закладі із звичайним наглядом (а.с. 14).

Відповідно до ст. 92 КК України, примусовими заходами медичного характеру є надання амбулаторної психіатричної допомоги, поміщення особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого Особливою частиною цього Кодексу, в спеціальний лікувальний заклад з метою її обов`язкового лікування, а також запобігання вчиненню нею суспільно небезпечних діянь.

Згідно ст. 514 КПК України та ст. 95 КК України, розгляд питання про зміну застосування примусових заходів медичного характеру здійснюється за поданням представника медичного закладу (лікаря-психіатра), де тримається дана особа, до якого додається висновок комісії лікарів-психіатрів, який обґрунтовує необхідність продовження, зміни або припинення застосування таких примусових заходів. Зміна або припинення застосування примусових заходів медичного характеру здійснюється, якщо особа, яка вчинила суспільно небезпечне діяння у стані неосудності, видужала, або якщо внаслідок змін у стані її здоров`я відпала потреба в раніше застосовуваних заходах медичного характеру.

З акту №102 від 26.03.2008 амбулаторної судово-психіатричної експертизи судом установлено, що ОСОБА_6 з 2005 двічі лікувався в психлікарні з діагнозом параноїдна шизофренія, параноїдний синдром на фоні наростаючого емоційно-вольового дефекту особистості. Цим же захворюванням ОСОБА_6 страждав на час вчинення суспільно-небезпечного діяння, передбаченого ч.1 ст.121 КК України - умисне тяжке тілесне ушкодження, тобто умисне тілесне ушкодження, небезпечне для життя в момент заподіяння, і щодо нього судом було застосовано примусові заходи медичного характеру у виді госпіталізації до психіатричного закладу із суворим наглядом.

У доданому до вказаної заяви висновку комісії лікарів-психіатрів на особу, яка перебуває на примусових заходах медичного характеру №93/2016 №24/2016 від 13.12.2016 вказано діагноз ОСОБА_6 параноїдна шизофренія, безперервний перебіг, параноїдний синдром, виражений змішаний тип дефекту.

Як встановлено з пояснень спеціаліста лікуючого лікаря ОСОБА_6 ОСОБА_5 , даних у судовому засіданні, встановлене у ОСОБА_6 захворювання є хронічним, тобто невиліковним, захворюванням шизофренією, параноїдна форма не змінюється. Вказала, що дефект особистості наростає. Хворий приймає медикаменти, в умовах стаціонару забезпечено своєчасне прийняття цих медикаментів, а у разі амбулаторного лікування забезпечення прийому цих медикаментів повинно бути здійснено дільничим психіатром. Також лікар зазначила, що упродовж останніх пів року психічний стан ОСОБА_6 стабілізувався.

Також у даному висновку від 13.12.2016 в анамнезі ОСОБА_6 вказано, що вперше лікувався в ДОПКЛ-1 з 05.09.2005 до 21.10.2005 з діагнозом параноїдна шизофренія, параноїчний синдром на фоні наростаючого емоційно-вольового дефекту особи. В подальшому, в зв`язку із погіршенням психічного стану ОСОБА_6 лікувався з 30.12.2006 до 03.01.2007 з діагнозом- параноїдна шизофренія, періодично - прогредієнтний перебіг, наростаючий емоційно-вольовий дефект особи з маячними включеннями.

Таким чином, судом установлено, що ОСОБА_6 з приводу наявних психічних розладів двічі лікувався в умовах стаціонару. Поза межами лікувального закладу хворий відмовлявся від прийому медичних препаратів, а тому захворювання загострювалося. В ці періоди проявляв агресію: був злобним та агресивним, бив оточуючих, постійно конфліктував з рідними, тікав з дому, був у розшуку. Під дією наявного психічного захворювання останній вчинив суспільно небезпечне діяння умисне тяжке тілесне ушкодження, тобто умисне тілесне ушкодження, небезпечне для життя в момент заподіяння.

Періодичні зміни у поведінці хворого також підтверджуються ухвалою Івано-Франківського міського суду від 15.07.2016, згідно якої за змістом висновку комісії лікарів-психіатрів тієї ж Івано-Франківської ОПНКЛ №1 ОСОБА_6 потребує продовження примусових заходів медичного характеру в психіатричній лікарні із звичайним наглядом, враховуючи те, що психічний стан хворого нестабільний, при якому він схильний до афективних і агресивних реакцій до оточуючих. Також невпорядкованість в його поведінці, неадекватність і непередбачуваність в емоціях, його періодичні безпідставні претензії до інших хворих і медперсоналу, підозрілість, конфліктність, його мислення з маячною інтерпретацією навколишнього, своєї значимості і вибраності, без чіткої мотивації та конкретних планів на майбутнє, відсутність критики до свого стану.

В той же час, згідно висновку лікарів-психіатрів від 13.12.2016 вказано, що внаслідок лікування ОСОБА_6 психічний стан його покращився та залишається стабільним протягом тривалого часу, що виражається в редукції маячень і порушень сприйняття, нормалізації поведінки та стосунків з оточуючими. Сформувалось критичне ставлення до скоєного та свого стану. Емоційно-поведінкові процеси нормалізувались, поведінка впорядкувалась, охоче спілкується з медперсоналом та іншими пацієнтами, відсутнє непорозуміння при спілкуванні з оточуючими, висловлює реальні плани на майбутнє та відсутність соціальної небезпеки до себе та оточуючих.

Беручи до уваги наведені обставини, зважаючи на те, що згідно зі ст. 92 КК України метою примусових заходів медичного характеру є не тільки обов`язкове лікування, а й запобігання вчиненню особою суспільно небезпечних діянь, непереконливість висновку лікарів-психіатрів від 13.12.2016 у частині стабільності психічного стану ОСОБА_6 , а також те, що останній на даний час продовжує хворіти хронічним психічним захворюванням та потребує застосування примусових заходів медичного характеру, відсутність позитивного результату неодноразових стаціонарних лікувань ОСОБА_6 , зважаючи на вчинення ним через 1 рік 2 місяці після стаціонарного лікування суспільно-небезпечного діяння умисне тяжке тілесне ушкодження, тобто умисне тілесне ушкодження, небезпечне для життя в момент заподіяння, можливості рецидиву вчинених діянь у разі нерегулярного вживання ОСОБА_6 призначених медичних препаратів, у задоволенні заяви представника Івано-Франківської ОПНКЛ № 1 про зміну примусових заходів медичного характеру ОСОБА_6 з надання примусової психіатричної допомоги у психіатричному закладі із звичайним наглядом на надання амбулаторної психіатричної допомоги слід відмовити.

На підставі викладеного, відповідно до ст.ст. 92-95 КК України, керуючись ст.ст.512, 514 КПК України, суд-

У Х В А Л И В :
У задоволенні заяви представника Івано-Франківської обласної психоневрологічної клінічної лікарні №1 про зміну примусових заходів медичного характеру із звичайним наглядом на надання амбулаторної психіатричної допомоги в примусовому порядку щодо ОСОБА_6 - відмовити.

Продовжити застосування щодо ОСОБА_6 примусових заходів медичного характеру в психіатричній лікарні із звичайним наглядом на шість місяців.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію ухвали суду.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. Ухвалу може бути оскаржено шляхом подачі апеляційної скарги до апеляційного суду Івано-Франківської області через Івано-Франківський міський суд протягом семи днів з дня її оголошення.

Суддя ОСОБА_7