Ухвала
іменем україни

31 січня 2017 року м. Київ

Колегія суддів судової палати у кримінальних справах
Вищого спеціалізованого суду України
з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі:

головуючого ОСОБА_1 ,

суддів: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

при секретарі
судового засідання ОСОБА_4 ,

за участю прокурора ОСОБА_5 ,

захисника ОСОБА_6 ,

засудженого ОСОБА_7 ,

розглянувши в судовому засіданні у межах кримінального провадження № 0000347 касаційні скарги засудженого та захисника на вирок Слов`янського міськрайонного суду Донецької області від 05 листопада 2015 року та ухвалу Апеляційного суду Донецької області від 21 січня 2016 року,

в с т а н о в и л а:

За указаним вироком, залишеним без зміни апеляційними судом,

ОСОБА_7 ,
ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Краматорська Донецької області, жителя АДРЕСА_1 , громадянина України, такого, що не має судимості,

засуджено за ч. 4 ст. 187 КК до покарання у виді позбавлення волі на строк дев`ять років без конфіскації майна, яке є власністю засудженого.

Постановлено стягнути з ОСОБА_7 на користь Державної установи «Вузлова лікарня станції Слов`янськ» витрати на лікування ОСОБА_8 у сумі 1994,68 грн, на корить потерпілого ОСОБА_8 в рахунок відшкодування матеріальної шкоди 2075 грн та моральної 10 000 грн.

Вирішено питання про речові докази та судові витрати.

За вироком суду ОСОБА_7 визнано винуватим у вчиненні злочину за наступних обставин.

08 лютого 2015 року близько 21.30 год. ОСОБА_7 , знаходячись між будинками № 26 та № 22 на пров. Артема у м. Слов`янську, зустрів свого знайомого ОСОБА_8 , з яким у нього склалися довгі неприязні стосунки. Достовірно знаючи, що останній користується мобільним телефоном марки «IPhone 4s», засуджений із застосуванням насильства, яке було небезпечним для життя і здоров`я потерпілого, з метою заволодіння цим телефоном дістав травматичний пістолет калібру 9 мм невстановленого зразка та почав висловлювати ОСОБА_8 вимогу передати йому належний останньому мобільний телефон.

Після того, як ОСОБА_8 відмовився виконати вимоги ОСОБА_7 , і, опираючись останньому почав наближатися до засудженого, останній з вищевказаного травматичного пістолету з метою застосування насильства, яке є небезпечним для життя і здоров`я потерпілого, здійснив сім пострілів у ОСОБА_8 , заподіявши останньому тяжких та легких тілесних ушкоджень, та заволодів мобільним телефоном ОСОБА_8 вартістю 2722,23 грн.

У касаційних скаргах засуджений та захисник просять змінити вирок місцевого суду та ухвалу апеляційного, перекваліфікувати дії ОСОБА_7 на ст. 124 КК та призначити за цим законом покарання, не пов`язане з позбавленням волі. Скаржники вважають, що судами було істотно порушено вимоги кримінального процесуального закону, неправильно застосовано Закон України про кримінальну відповідальність та призначено занадто суворе покарання. Крім того, вони стверджують, що судами не було надано належної оцінки показанням засудженого, потерпілого та свідків, з яких, на думку скаржників, вбачається, що засуджений знаходився у стані оборони від протиправних дій потерпілого; між засудженим та потерпілим склалися цивільно-правові відносини, адже потерпілий мав борг перед засудженим.

Заслухавши доповідь судді, пояснення захисника та засудженого на підтримання касаційних скарг, думку прокурора, котрий заперечував проти задоволення касаційних скарг, обговоривши доводи, викладені у скаргах, колегія суддів дійшла висновку, що касаційні скарги підлягають частковому задоволенню на таких підставах.

Згідно зі ст. 370 КПК судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим.

Положеннями ч. 3 ст. 374 КПК передбачено, що у разі визнання особи винуватою, у мотивувальній частині вироку, крім іншого, зазначаються формулювання обвинувачення, визнаного судом доведеним, із зазначенням місця, часу, способу вчинення та наслідків кримінального правопорушення, його форми вини і мотивів, докази на підтвердження встановлених судом обставин.

Місцевий суд, ухвалюючи обвинувальний вирок стосовно ОСОБА_7 , належно не дотримався вищевказаних вимог кримінального процесуального закону, що залишилося поза увагою апеляційного суду під час перегляду судового рішення.

Так, у вироку у формулюванні обвинувачення, визнаного місцевим судом доведеним, не зазначено причин довгих неприязних стосунків між засудженим та потерпілим, встановлення яких може істотно вплинути на визначення мотиву і мети дій ОСОБА_7 щодо ОСОБА_8 , від яких також залежить визначення закону про кримінальну відповідальність, який підлягає застосуванню.

З цієї частини вироку не вбачається того, що засуджений здійснив постріли у потерпілого з метою заволодіння майном останнього, адже зазначено, що це здійснено лише з метою заподіяння насильства, яке є небезпечним для життя чи здоров`я ОСОБА_8 , що також істотно впливає на визначення закону про кримінальну відповідальність, який підлягає застосуванню.

Зазначені порушення торкаються права засудженого на захист, зокрема, прав, передбачених ст. 42 КПК, особливо враховуючи, що ОСОБА_7 стверджує про вчинення щодо ОСОБА_8 менш тяжкого злочину, ніж того, за який засуджений.

Положеннями ч. 2 ст. 404 КПК на апеляційний суд покладено обов`язок приймати рішення на користь обвинувачених осіб, якщо розгляд апеляційної скарги дає для цього підстави, незалежно від апеляційних вимог.

Враховуючи, що цей суд не дотримався цих положень, залишив поза увагою вищевказані порушення процесуального закону, допущені місцевим судом, його ухвалу не можна визнати такою, що відповідає вимога ст. 419 КПК, а тому вона підлягає скасуванню на підставі п. 1 ч. 2 ст. 438 КПК, як ухвалена з істотним порушенням вимог кримінального процесуального закону, а кримінальне провадження призначенню на новий розгляд у суді апеляційної інстанції.

Під час указаного розгляду суду належить урахувати вказівки касаційного суду, всебічно перевірити доводи, наведені в апеляційних скаргах, у разі необхідності безпосередньо дослідити необхідні докази, в сукупності проаналізувати їх і постановити законне, обґрунтоване та справедливе судове рішення, навівши докладні мотиви його ухвалення з дотриманням прав сторін.

За таких обставин касаційні скарги засудженого та захисника підлягають лише частковому задоволенню.

Керуючись п. 6 розділу XII «Прикінцеві та Перехідні положення» Закону України «Про судоустрій і статус суддів», статтями 433, 436 КПК, колегія суддів

у х в а л и л а:

Касаційні скарги засудженого та захисника задовольнити частково.

Ухвалу Апеляційного суду Донецької області від 21 січня 2016 рокущодо ОСОБА_7 скасувати і призначити новий розгляд у суді апеляційної інстанції.
Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення й оскарженню не підлягає.

Судді:

ОСОБА_1 ОСОБА_3 ОСОБА_2