15.05.2017 Справа № 367/1876/17
В И Р О К
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
15 травня 2017 року Ірпінський міський суд Київської області у складі:

головуючого ОСОБА_1 ,

секретаря ОСОБА_2 ,

з участю прокурора ОСОБА_3 ,
захисника ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в приміщенні Ірпінського міського суду Київської області кримінальне провадження по обвинуваченню:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Києва, громадянина України, освіта середня, не одруженого, не працюючого, не військовозобов`язаного, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , останній раз судимого: 15.01.2010 року Оболонським районним судом м. Києва за ст.ст. 186 ч. 2, 185 ч. 2, 70 КК України до 4 років позбавлення волі, звільненого 25.10.2013 по відбуттю строку покарання;

у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 309 КК України, -

в с т а н о в и в:
до Ірпінського міського суду Київської області надійшов обвинувальний акт щодо скоєння ОСОБА_5 кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 309 КК України та підписана сторонами угода про визнання винуватості від 20.03.2017 р.

Так, ОСОБА_5 17.10.2016 року приблизно о 14 год. 00 хв. (точний час досудовим розслідуванням не встановлений), маючи умисел на незаконне придбання, зберігання та перевезення наркотичного засобу для особистого вживання без мети збуту, знаходячись на центральному залізничному вокзалі, що розташований за адресою: м. Київ, площа Вокзальна, 1, придбав у невстановленої досудовим розслідуванням особи за 1 200 гривень запаяний згорток із полімерного матеріалу із вмістом кристалоподібної речовини білого кольору, таким чином, незаконно придбав наркотичний засіб для особистого вживання без мети збуту.
Достовірно розуміючи, що придбане ним є особливо небезпечним наркотичним засобом, обіг якого заборонено - метадоном (фенадоном), ОСОБА_5 поклав запаяний згорток із полімерного матеріалу із вмістом кристалоподібної речовини білого кольору у свою праву шкарпетку, таким чином почав незаконно зберігати наркотичний засіб при собі для власного вживання без мети збуту.
Після цього, ОСОБА_5 на громадському транспортному засобі «Таксі» приїхав з площі Вокзальна, 1 м. Києва в смт. Гостомель Київської області до Бучанської виправної колонії № 85, що розташована за адресою: вул. Мирна, 3, смт. Гостомель Київської області, таким чином незаконно перевіз наркотичний засіб для власного вживання без мети збуту.
Однак, 17.10.2016 року приблизно о 16 год. 00 хв. перебуваючи біля Бучанської виправної колонії № 85, що розташована за адресою: вул. Мирна, 3, смт. Гостомель Київської області, ОСОБА_5 був зупинений працівниками Бучанської ВК № 85.
В подальшому, 17.10.2016 року в ході огляду місця події в період часу з 20 год. 10 хв. до 20 год. 45 хв. в службовому кабінеті оперативного відділу Бучанської виправної колонії № 85, що розташована за адресою: вул. Мирна, 3, смт. Гостомель Київської області у ОСОБА_5 в присутності понятих вилучено запаяний згорток із полімерного матеріалу із вмістом кристалоподібної речовини білого кольору, яку ОСОБА_5 , незаконно придбав, зберігав та перевіз для особистого вживання без мети збуту.
Відповідно до висновку експерта № 19/7-02/1156 від 21.12.2016 року, надана на дослідження кристалоподібна речовина білого кольору у запаяному згортку із полімерного матеріалу, вилучена під час огляду місця події від 17.10.2016 року у ОСОБА_5 , містить наркотичний засіб, обіг якого обмежено метадон (фенадон), маса якого в перерахунку на суху речовину становить 0,4955 г.
Під час досудового розслідування, 20.03.2017 р. між прокурором та обвинуваченим ОСОБА_5 на підставі ст.ст. 468, 469, 472 КПК України укладено угоду про визнання винуватості, відповідно до якої обвинувачений повністю визнав своювинуватість у вчиненні злочину, передбаченого ст. 309 ч. 1 КК України.

Сторони узгодили покарання ОСОБА_5 за ч. 1 ст. 309 КК України у вигляді штрафу в розмірі 1 700 грн. 00 коп.

В підготовчому судовому засіданні ОСОБА_5 свою вину у скоєні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 309 КК України визнав повністю, підтвердив обставини скоєння кримінального правопорушення та просив суд затвердити угоду про визнання винуватості, при цьому додав, що розуміє наслідки укладення та затвердження угоди, вид та міру покарання, яка буде застосовано до нього у разі затвердження угоди.
Прокурор в судовому засіданні не заперечував проти затвердження угоди та просив її затвердити.
Захисник також просив затвердити угоду.
Заслухавши думку прокурора, обвинуваченого та його захисника, вивчивши обвинувальний акт та додані до нього документи, а також угоду про визнання винуватості, перевіривши умови укладання угоди про визнання винуватості, відповідність угоди за змістом вимогам процесуального законодавства, роз`яснивши та з`ясувавши у ОСОБА_5 повне розуміння ним його процесуальних прав, добровільності та відсутності будь-яких обставин, які примусили його погодитися на підписання угоди про визнання винуватості, характеру висунутого щодо нього обвинувачення, виду і розміру покарання та наслідки постановлення вироку на підставі угоди про визнання винуватості, суд дійшов до висновку про те, що у даному провадженні можливо затвердити угоду про визнання винуватості. При цьому суд виходить з наступного.

Так, дослідивши обвинувальний акт та додані до нього документи, суд приходить до висновку, що винні дії ОСОБА_5 віднесено до суспільно-небезпечних діянь, відповідальність за які передбачена Особливою частиною Кримінального кодексу України.

Органом досудового розслідування дії ОСОБА_5 кваліфіковано за ч. 1 ст. 309 КК України, як умисні протиправні дії, які виразились у незаконному придбанні, зберіганні та перевезені наркотичного засобу без мети збуту.
Суд вважає таку кваліфікацію дій ОСОБА_5 правильною, оскільки він незаконно придбав, зберігав та перевіз наркотичний засіб без мети збуту.

Злочин, у вчиненні якого обвинувачується ОСОБА_5 , відповідно до статті 12 КК України відноситься до категорії злочинів середньої тяжкості, а тому укладення угоди між прокурором та обвинуваченим з їх ініціативи узгоджується з положеннями ч. ч. 2, 4 ст. 469 КПК України, і за своїм змістом вона відповідає вимогам статті 472 вказаного Кодексу, в тому числі стосовно міри та виду узгодженого між сторонами покарання та наслідків невиконання угоди.

Судом, відповідно до ст. 474 КПК України роз`яснено ОСОБА_5 його процесуальні права, характер обвинувачення, вид покарання та наслідки укладання, затвердження та невиконання угоди передбачені ст.ст. 473, 476 КПК України, а також роз`яснено вичерпні підстави оскарження вироку суду.

Запобіжний захід у відношенні обвинуваченого судом не обирається. Речовими доказами суд розпоряджається у відповідності із вимогами ст. 100 КПК України. Понесені по провадженню судові витрати суд вважає за необхідне відшкодувати за рахунок обвинуваченого. Цивільний позов по провадженню відсутній.

На підставі викладеного, керуючись статтями 314, 370, 373, 374, 474, 475 КПК України суд, -

з а с у д и в:
Затвердити угоду про визнання винуватості укладену 20.03.2017 р. між прокурором та обвинуваченим ОСОБА_5 .

Відповідно до затвердженої угоди про визнання винуватості визнати ОСОБА_5 винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 309 КК України.

На підставі угоди про визнання винуватості призначити ОСОБА_5 покарання у вигляді штрафу в розмірі ста неоподаткованих розмірів доходів громадян, що складає 1 700 (одну тисячу сімсот) грн. 00 коп.

Стягнути з ОСОБА_5 на користь держави витрати пов`язані з проведенням судово-хімічної експертизи у розмірі 793 (сімсот дев`яносто три) грн. 86 коп.

Речові докази по провадженню: п`ять таблеток жовтого кольору, суміш семи таблеток білого кольору, кристалоподібну речовину білого кольору, передані на зберігання в камеру схову Ірпінського ВП ГУ НП в Київській області знищити.

Запобіжний захід у відношенні обвинуваченого ОСОБА_5 судом не обирається.

На вирок до апеляційного суду Київської області через Ірпінський міський суд Київської області може бути подано апеляцію протягом тридцяти днів з дня проголошення вироку, з визначених ст.ст. 394, 473 КПК України підстав.

Суддя: ОСОБА_1