ГОРОДИЩЕНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД ЧЕРКАСЬКОЇ ОБЛАСТІ
справа № 710/177/17
провадження № 1-кп/691/118/17
В И Р О К

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 квітня 2017 рокуГородищенський районний суд Черкаської області

В складі :

головуючого судді ОСОБА_1

при секретарі судових засідань ОСОБА_2

з участю:

прокурора ОСОБА_3

сторони кримінального провадження:

обвинувачений ОСОБА_4

розглянувши у судовому засіданні, в залі суду, в м. Городище кримінальне провадження №0000053 за звинуваченням

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та жителя АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, з середньою освітою, не працюючого, не одруженого, не судимого, -

у вчиненні кримінального правопорушення за ознаками злочину, передбаченого ч.2 ст. 185 КК України,

встановив:

ОСОБА_4 , будучи раніше судимим за вчинення умисних корисливих злочинів, повторно, в кінці листопада 2016 року, дату та час слідством не встановлено, умисно, з корисливих мотивів, з метою заволодіння чужим майном, перебуваючи в будинку АДРЕСА_2 , який належить ОСОБА_5 , таємно викрав кабель електричний, чотирьохжильний, мідний довжиною 20 метрів, вартістю 94 грн. за один метр, який є власністю ОСОБА_5 , чим завдав останньому збитки на загальну суму 1880 грн..

Таким чином, ОСОБА_4 обвинувачується в таємному викраденні чужого майна (крадіжка), вчинена повторно, тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України.

Враховуючи те, що обвинувачений ОСОБА_4 повністю визнав свою вину у вчиненні кримінального правопорушення, його покази відповідають суті обвинувачення, суд за згодою учасників судового провадження, які правильно розуміють обставини кримінального правопорушення, котрі ніким не оспорюються, переконавшись у добровільності їх позицій, роз`яснивши їм про позбавлення в подальшому права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку, відповідно до вимог ч.3 ст.349 КПК України визнав недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються

Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 , не оспорюючи час, місце, спосіб, вид і розмір шкоди, мотив і мету, форму вини за кримінальне правопорушення, свою вину у вчиненні кримінального правопорушення визнав повністю і суду пояснив, що дійсно наприкінці листопада місяця 2016 року, із домоволодіння, що розташоване за адресою: АДРЕСА_2 , та належить ОСОБА_5 , викрав належний йому електричний кабель, вартістю 1880 грн..

Потерпілий ОСОБА_5 в судове засідання не з`явився, але надіслав на адресу суду телефонограмму від 27 квітня 2017 року за №27 про розгляд кримінального провадження у його відсутність.

Крім повного визнання своєї вини ОСОБА_4 , його вина у скоєнні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч.2 ст.185 КК України, підтверджується й доказами добутими на досудовому слідстві і перевіреними в суді у відповідності до ч.3 ст.349 КПК України.

Ухвалюючи вирок на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами та перевірені у відповідності до вимог КПК України, а також оцінені судом згідно ст. 94 КПК України, суд приходить до висновку, що мало місце діяння, у вчиненні якого обвинувачується ОСОБА_4 , склад кримінального правопорушення з кваліфікуючими ознаками таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинена повторно, та кваліфікує його дії за ч.2 ст.185 КК України.

На виконання вимог ст. 23 КПК України (безпосередність дослідження показань, речей і документів), суд першої інстанції при розгляді кримінального провадження безпосередньо дослідив та оцінив докази у кримінальному провадженні, а тому, зважаючи на викладене, уявляється доцільним вирішувати питання про відповідальність обвинуваченого.

Призначаючи вид та розмір покарання обвинуваченому ОСОБА_4 , суд у відповідності до ст.65 КК України враховує ступінь тяжкості вчиненого правопорушення, який законодавцем віднесений до злочинів середньої тяжкості, особу винного, обставини, які пом`якшують та обтяжують покарання.

Постановою Пленуму Верховного Суду України від 24 жовтня 2003 року №7 Про практику призначення судами кримінального покарання рекомендовано судам при розгляді кримінальних справ, досліджуючи дані про особу підсудного зясовувати вік, стан здоровя, поведінку до вчинення злочину як у побуті, так і за місцем роботи, минуле (зокрема, наявність не знятих чи не погашених судимостей, адміністративних стягнень), склад сімї (наявність на утриманні дітей та осіб похилого віку), матеріальний стан, а тому суд бере до уваги те, що обвинувачений є особою молодого віку, йому 25 років, не одружений, на утриманні неповнолітніх дітей не має, не працюючий, до кримінальної відповідальності притягується не вперше, не перебуває на обліку у лікаря-нарколога та лікаря-психіатра згідно довідок №34 і №35 Катеринопільської районної поліклініки Черкаської області, з пояснень на обліку в Катеринопільському РС з питань пробації Центрального міжрегіонального управління з питань виконання кримінальних покарань та пробації Міністерства юстиції станом на день розгляду кримінального провадження, не перебуває, заподіяну злочином шкоду потерпілому відшкодував.

Обставинами, які помякшують покарання обвинуваченого ОСОБА_4 , суд визнає щире каяття, визнання вини.

Обставин, які обтяжують покарання обвинуваченого ОСОБА_4 , судом не встановлено.

При призначенні покарання обвинуваченому, суд також враховує, що відповідно до ст. 50 КК України покарання є заходом примусу та полягає в передбаченому законом обмеженні прав та свобод засудженого та у відповідності до ч. 2 ст. 50 КК України має на меті не тільки кару, а й виправлення засудженого, запобігання вчиненню нових злочинів.

Враховуючи вищевикладене, зважаючи на наявність обставин, які пом`якшують та обтяжують покарання обвинуваченого, відомості, що характеризують особу обвинуваченого, тяжкість вчиненого ним кримінального правопорушення, позицію державного обвинувача про призначення покарання пов`язаного з позбавленням волі, суд дійшов висновку, що ОСОБА_4 представляє суспільну небезпеку для суспільства, але виправлення і перевиховання його можливі без ізоляції від суспільства і призначає йому покарання у виді обмеження волі із встановленням на підставі ст.75 КК України іспитового строку з покладенням обов`язку визначеного п.п.1,2 ст.76 КК України, як достатнього для його особи з врахуванням вищезазначених обставин встановлених в судовому засіданні, остільки формування звички законослухняної поведінки в інший спосіб у відношенні обвинуваченого є не доцільним.

Визначене обвинуваченому покарання на переконання суду відповідатиме меті покарання, гуманності, справедливості і не потягне за собою порушення засад виваженості, що включає наявність розумного балансу між захищуваними інтересами суспільства та правами особи, яка притягується до кримінальної відповідальності.

На досудовому слідстві, як і під час судового розгляду обвинуваченому ОСОБА_4 не обирався запобіжний захід. Клопотання про обрання обвинуваченому запобіжних заходів до набрання вироком суду законної сили, до суду не подавалося.

Цивільний позов у кримінальному провадженні не заявлений.

Процесуальних витрат у кримінальному провадженні не має.

Речові докази у кримінальному провадженні відсутні.

Керуючись ст. ст. 370,373, 374,393 КПК України, суд, -

засудив:

Визнати ОСОБА_4 винним у скоєнні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч.2 ст.185 Кримінального Кодексу України і призначити за даною статтею покарання у виді 1 (один) рік обмеження волі.

На підставі ст.75 КК України звільнити ОСОБА_4 , від відбуття призначеного покарання, якщо останній протягом однорічного іспитового строку не вчинить нового злочину і виконає покладені на нього обов`язки.

На підставі п.п.1,2 ст.76 КК України покласти на ОСОБА_4 обов`язки періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації та повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи.

Запобіжний захід до набрання вироком суду законної сили ОСОБА_4 не обирати.

Цивільний позов у кримінальному провадженні не заявлений.

Процесуальних витрат у кримінальному провадженні не має.

Речові докази у кримінальному провадженні відсутні.

Судове рішення, може бути оскаржене в апеляційному порядку шляхом подачі апеляційної скарги через Городищенський районний суд Черкаської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Апеляційного суду Черкаської області, при цьому, вирок не може бути оскаржено з підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювалися під час судового розгляду і дослідження яких було визнано недоцільним відповідно до положень ч.3 ст.349 КПК України.

Копію вироку суду негайно після його проголошення вручити прокурору, надіслати для вручення обвинуваченому ОСОБА_4 за місцем утримання, а потерпілому ОСОБА_5 надіслати, для відому.

Суддя ОСОБА_1