Апеляційний суд Рівненської області
_______________________________________________________
У Х В А Л А
Іменем України
01 грудня 2016 року м. Рівне

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду Рівненської області в складі:

Суддів - ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3

секретаря судового засідання ОСОБА_4

розглянула у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу захисника- адвоката ОСОБА_5 в інтересах неповнолітнього обвинуваченого ОСОБА_6 на вирок Костопільського районного суду Рівненської області від 10.10.2016 року у кримінальному провадженні №0000620 про обвинувачення неповнолітнього ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та жителя АДРЕСА_1 , громадянина України, судимого востаннє 21 липня 2016 року Костопільським районним судом за ч.2 ст. 185 КК України до позбавлення волі на строк 4 роки 1 місяць,

за ч.3 ст.185 КК України, з участю:

прокурора ОСОБА_7

захисника- адвоката ОСОБА_5

В С Т А Н О В И Л А:
Вироком Костопільського районного суду Рівненської області від 10.10.2016 року неповнолітній ОСОБА_6 засуджений за ч.3 ст.185 КК України до позбавлення волі на строк 3 роки. Згідно ч.4 ст.70 КК України за сукупністю злочинів, шляхом часткового складання покарань остаточно призначено ОСОБА_6 покарання у виді позбавлення волі на строк 4 роки 5 місяців.

Судом також вирішено питання щодо речових доказів та процесуальних витрат у кримінальному провадженні.

Як встановлено судом, 23.10.2015 року близько 11 год. неповнолітній ОСОБА_6 з метою викрадення чужого майна, прибув до гуртожитку Костопільського будівельно-технологічного коледжу НУВГП за адресою АДРЕСА_2 , де скориставшись відсутністю вахтера, взяв ключ від кімнати № НОМЕР_1 , після чого, відкривши двері ключем, проник в кімнату, звідки умисно, таємно, з корисливих спонукань викрав належний ОСОБА_8 ноутбук марки «ASUS Х551М» вартістю 5833 грн. 33 коп. та спортивну сумку марки «Adidas» вартістю 100 грн., спричинив останньому збиток на загальну суму 5933,33 гривень та викрав належний ОСОБА_9 ноутбук марки «HP Pavilion G6 2336SR» вартістю 4907,00 гривень та спортивну курточку марки «Riccardo» вартістю 650 грн. чим спричинив потерпілому матеріальний збиток на загальну суму 5557,00 грн.

У поданій на вирок суду апеляційній скарзі захисник- адвокат ОСОБА_5 в інтересах неповнолітнього обвинуваченого ОСОБА_6 , не оспорюючи фактичних обставин справи та правильності кваліфікації дій обвинуваченого, просить вирок суду першої інстанції змінити в частині призначеного ОСОБА_6 покарання та призначити остаточне покарання у відповідності до ч.4 ст.70 КПК України у мінімальному розмірі з застосуванням ст.75 КК України, визнати обставинами, що пом`якшують вину обвинуваченого: щире каяття, вчинення злочину неповнолітнім, тяжку хворобу. Вказує, що обвинувачений повністю визнав свою вину у вчиненому кримінальному правопорушенні, активно сприяв розкриттю злочину, є особою неповнолітнього віку, тяжко хворіє, а тому призначене місцевим судом покарання є занадто суворим.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення захисника- адвоката ОСОБА_5 , який просить вирок суду першої інстанції змінити в частині призначеного ОСОБА_6 покарання, доводи прокурора про залишення вироку суду без зміни, а апеляційної скарги без задоволення, перевіривши матеріали кримінального провадження та обговоривши наведені в апеляційній скарзі доводи, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню частково з наступних підстав.

Винність неповнолітнього обвинуваченого ОСОБА_6 у вчиненні інкримінованого кримінального правопорушення встановлена сукупністю зібраних у справі доказів, яким дана повна та всебічна оцінка та не заперечується учасниками судового розгляду.

Кваліфікація дій неповнолітнього обвинуваченого ОСОБА_6 за ч.3 ст.185 КК України є вірною.

Згідно п.1 постанови Пленуму Верховного Суду України від 24 жовтня 2003 року №7 (з наступними змінами) „Про практику призначення судами кримінального покарання", суди при призначенні покарання в кожному конкретному випадку і щодо кожного підсудного, який визнається винним у вчиненні злочину, мають суворо додержуватись вимог ст.65 КК стосовно загальних засад призначення покарання, оскільки саме через останні реалізуються принципи законності, справедливості, обгрунтованості та індивідуалізації покарання.

Відповідно до ч.2 ст. 65 КК України особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів. Більш суворий вид покарання з числа передбачених за вчинений злочин призначається лише у разі, якщо менш суворий вид покарання буде недостатній для виправлення особи та попередження вчинення нею нових злочинів.

Що ж стосується призначеного покарання, то, вирішуючи це питання, суд недостатньою мірою врахував обставини, що пом`якшують покарання, особу та сімейний стан засудженого.

Недостатньо враховано й те, що ОСОБА_6 щиро кається в скоєному злочині, активно сприяв розкриттю злочину, вчинив злочин у неповнолітньому віці, хворіє на цукровий діабет.

Як видно із матеріалів справи тяжких наслідків від вчиненого злочину не настало.

Згідно ч.4 ст.70 КК України за правилами, передбаченими в частинах 1-3 цієї статті, призначається покарання, якщо після постановлення вироку в справі буде встановлено, що засуджений винен ще і в іншому злочині, вчиненому ним до постановлення вироку у першій справі. У цьому випадку в строк покарання, остаточно призначеного за сукупністю злочинів, зараховується покарання, відбуте повністю або частково за першим вироком, за правилами, передбаченими в статті 72 цього Кодексу.

Колегія суддів з урахуванням обставин, які пом`якшують вину неповнолітнього ОСОБА_6 вважає у відповідності до ч.4 ст. 70 КК України шляхом поглинення менш суворого покарання, більш суворим, призначити остаточне покарання 4 роки 1 місяць позбавлення волі.

Відповідно до ч.1 ст.75 КК України якщо суд при призначенні покарання у виді виправних робіт, службового обмеження для військовослужбовців, обмеження волі, а також позбавлення волі на строк не більше п`яти років, враховуючи тяжкість злочину, особу винного та інші обставини справи, дійде висновку про можливість виправлення засудженого без відбування покарання, він може прийняти рішення про звільнення від відбування покарання з випробуванням.

На думку апеляційного суду позбавлені підстав і доводи апелянта, щодо застування ст. 75 КК України при призначенні неповнолітньому ОСОБА_6 покарання за сукупністю злочинів, оскільки правопорушення, за вчинення якого його засуджено оскаржуваним вироком, він вчинив до постановлення попереднього вироку, за яким призначено покарання 4 роки 1 місяць позбавлення волі.

Згідно довідки Рівненського слідчого ізолятора №50/05/4466 від 05.09.2016р. ОСОБА_6 прибув із Дубенської виховної колонії до Рівненського слідчого ізолятора 07.04.2016р., де перебував до ухвалення місцевим судом вироку 10.10.2016р (а.с.74).

Відповідно до ч.5 ст.72 КК України зарахування судом строку попереднього ув`язнення у разі засудження до позбавлення волі в межах того самого кримінального провадження, у межах якого до особи було застосовано попереднє ув`язнення, провадиться з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.

Вказаних вимог закону місцевий суд не дотримався та не зарахував ОСОБА_6 строк попереднього ув`язнення у строк покарання.

На підставі наведеного та керуючись ст. ст.376, 407, 418 КПК України, колегія суддів,-

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу захисника- адвоката ОСОБА_5 задовольнити частково.

Вирок Костопільського районного суду Рівненської області від 10.10.2016 року щодо неповнолітнього ОСОБА_6 змінити.

Призначити ОСОБА_6 покарання за ч.3 ст. 185 КК України у виді 3 (трьох) років позбавлення волі.

Відповідно до ч.4 ст. 70 КК України за сукупністю злочинів, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим покаранням, призначеного за вироком Костопільського районного суду від 21 липня 2016 року, призначити ОСОБА_6 остаточне покарання у виді 4 (чотирьох) років 1 (одного) місяця позбавлення волі.

На підставі ч.5 ст.72 КК України зарахувати неповнолітньому ОСОБА_6 в строк покарання строк попереднього ув`язнення з 07 квітня 2016 року по 01 грудня 2016 року включно з такого розрахунку - одному дню попереднього ув`язнення відповідає два дні позбавлення волі.

Ухвала Апеляційного суду Рівненської області набирає законної сили з моменту проголошення і може бути оскаржена безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом трьох місяців з дня проголошення судового рішення судом апеляційної інстанції, а засудженим, який тримається під вартою в той самий строк з дня вручення йому копії судового рішення.

с у д д і:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3