Справа № 610/356/17
Провадження № 5/610/11/2017
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
20.02.2017 року Балаклійський районний суд Харківської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участі: секретаря судових засідань - ОСОБА_2 ,

прокурора - ОСОБА_3 ,

засудженого ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Балаклія в режимі відеоконференції справу за заявою засудженого ОСОБА_5 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 в смт. Козова, Козовського району, Тернопільської області, проживав до арешту по АДРЕСА_1 , не працюючого, розлученого, раніше судимого:

12.11.2002 року за ч.3 ст.185, ч.1 ст.263 КК України із застосуванням ст. 104 КК України до 2 років позбавлення волі з іспитовим строком на 1 рік 6 місяців. Звільненого 28.05.2004 року за відбуттям строку покарання.

03.06.2005 року за ч.2 ст. 15, ч.3 ст.186, ч.2 ст.15, ч.2 ст.186 КК України із застосуванням ст.ст.,75,76 КК України до 3 років позбавлення волі з іспитовим строком 2 роки, звільненого 18.06.2007 року за відбуттям строку покарання.

Засудженого: 06.08.2010 року Тернопільським міськрайонним судом Тернопільської області за ч.1 ст. 115 КК України до 14 років позбавлення волі. Згідно ухвали від 05.02.2016 року Суворовського районного суду м.Херсона на підставі ч.5 ст.72 КК України зараховано строк попереднього ув`язнення з 05.07.2008 року по 23.03.2011 року із розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі, відбуваючого покарання в Покровській виправній колонії №17 (початок строку: 05.07.2008 року, кінець строку: 17.10.2019 року),

про звільнення від відбування покарання за хворобою, -

ВСТАНОВИВ:
До Балаклійського районного суду Харківської області надійшла заява засудженого ОСОБА_4 про звільнення від покарання за хворобою. Заява обґрунтована тим, що перебуваючи в місцях позбавлення волі, він тяжко захворів, стан його здоров`я погіршується і тому потребує звільнення від подальшого відбування покарання.

Засуджений ОСОБА_4 підтримав заявлені ним вимоги та просив задовольнити заяву.

Представник Покровської ВК №17 просив розглядати справу у його відсутності. Надав особову справу засудженого, медичний висновок та характеристику.

Прокурор просив відмовити в задоволенні заяви, вважаючи заяву необгрунтованою та безпідставною.

Суд, дослідивши матеріали справи, вислухавши думку прокурора, приходить до наступного.

За вироком Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 06.08.2010 року ОСОБА_4 визнано винним у скоєнні злочину, передбаченого ч.1 ст. 115 КК України, та призначено покарання у виді 14 років позбавлення волі.

У зв`язку із захворюванням на туберкульоз легень 27.07. 2016 року ОСОБА_4 прибув до спеціалізованої туберкульозної лікарні при Покровській виправній колонії (№17).

Початок строку відбування покарання 05.07.2008 року. Кінець строку: 18.10.2019 року.

Як вбачається із характеристики від 16.02.2017 року, засуджений ОСОБА_4 в місцях позбавлення волі знаходиться з 11.07.2008 року. Засуджений утримувався в Чорткінському СІЗО (№26), де характеризувався негативно, мав 9 стягнень.

З 22.04.2011 року по 29.05.2013 року відбував покарання в Коничинській виправній колонії (№112); з 29.05.2013 року по 04.07.2014 року відбував покарання в Маневицькій виправній колонії (№ 42); з 04.07.2014 року по 27.07.2016 року відбував покарання в Херсонській виправній колонії (№16). У зазначених установах виконання покарання засуджений Афінець характеризується негативно, як особа, яка допускала порушення режиму тримання, за що мав систематичні стягнення. Заохочень не мав.

За час лікування та відбування покарання в Покровській виправній колонії з 27.07.2016 року ОСОБА_4 характеризується негативно, за допущені порушення встановленого порядку відбування покарання 3 рази притягувався до дисциплінарної відповідальності. На шлях виправлення не став.

Згідно довідки про стягнення та заохочення, Афінець з 12 січня 2009 року по 14.11.2016 року мав 53 стягнення, 50 з яких погашено, заохочень не мав.

За висновком лікарсько-консультативної комісії про медичний огляд засудженого щодо наявності захворювання, визначеного Переліком захворювань, які є підставою для подання в суди матеріалів про звільнення засуджених від подальшого відбування покарання від 17.02.2017 року, засудженому встановлено діагноз: «МРТБ (30.12.2014 р.) легень (фіброзно-кавернозний), гіпоксична дисциркуляторна енцефалопатія ІІ ст., міопія слабого ступеню обох очей.

На даний час наявні у засудженого захворювання, а саме фіброзно-кавернозний туберкульоз легень за своїм перебігом та стадією розвитку не набув характеру зазначеного у п.1.1. Переліку, тому діагноз хворого не входить до Переліку захворювань, які є підставою для подання в суди матеріалів про звільнення засуджених від подальшого відбування покарання, затвердженого наказом МЮУ, МОЗ від 15.08.2014 №1348/572.

Відповідно до ч.2 ст.84 КК України особа, яка після вчинення злочину або постановлення вироку захворіла на іншу тяжку хворобу, що перешкоджає відбуванню покарання, може бути звільнена від покарання або від подальшого його відбування. При вирішенні цього питання суд враховує тяжкість вчиненого злочину, характер захворювання, особу засудженого та інші обставини справи.

Відповідно до ст.84 КК України та Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами законодавства про звільнення від відбуття покарання засуджених, які захворіли на тяжку хворобу» факт захворювання засудженого на тяжку хворобу сам по собі не тягне обов`язкового звільнення від відбування покарання. При вирішенні судом питання про звільнення від подальшого відбуття покарання осіб, які захворіли на тяжку хворобу, суд має виходити не тільки з висновку лікарської комісії, а й враховувати тяжкість вчиненого злочину, поведінку засудженого під час відбуття покарання, ставлення до праці, ступінь його виправлення, чи не ухиляється він від призначеного лікування, а також інші обставини.

Враховуючи те, що захворювання, на які хворіє ОСОБА_4 , не підпадають під Перелік захворювань, які є підставою для подання в суди матеріалів про звільнення засуджених від подальшого відбування покарання, тобто не перешкоджають відбуванню покарання, а також той факт, що засуджений за час відбування покарання не став на шлях виправлення, про що свідчить кількість стягнень, суд приходить до висновку про необхідність відмовити у задоволенні його заяви про звільнення від покарання за хворобою.

На підставі викладеного, керуючись ст. 84 КК України, ст.ст. 537, 539 КПК України, суд

УХВАЛИВ:

У задоволенні заяви засудженого ОСОБА_5 про звільнення від покарання за хворобою - відмовити.

На ухвалу може бути подана апеляція протягом семи днів з дня її оголошення до Апеляційного суду Харківської області через Балаклійський районний суд Харківської області.

Суддя: