справа № 488/350/17
провадження № 1-кп/488/107/17
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
11.04.2017 року Корабельний районний суд міста Миколаєва

у складі:
головуючого суддіОСОБА_1
за участю
секретаряОСОБА_2
прокурора:ОСОБА_3
обвинуваченого:ОСОБА_4
потерпілого: ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження за обвинуваченням:

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_1 , уродженець міста Миколаєва, українець, громадянин України, освіта середня, не працює, зареєстрований та мешкає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимий:

-20.09.2012 року Корабельним районним судом міста Миколаєва за частиною 2 статті 307 КК України до покарання у вигляді позбавлення волі на строк 4 (чотири) роки, звільнений 28.08.2014 року на підставі статті 2 ЗУ «Про амністію»,

у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених частиною 1 статті 185, частиною 2 статті 185 КК України, -

ВСТАНОВИВ:
14.11.2016 року, у ранковий час обвинувачений ОСОБА_7 , знаходячись за місцем мешкання свого знайомого потерпілого ОСОБА_8 за адресою: АДРЕСА_2 , керуючись раптово виниклим корисливим умислом, спрямованим на викрадення чужого майна, таємно, шляхом вільного доступу викрав мобільний телефон NOKIA 1616, вартістю 250,00 гривень, належний потерпілому, після чого скрився з місця вчинення злочину, розпорядившись викраденим майном на власний розсуд, спричинивши тим самим потерпілому матеріальну шкоду у вказаному розмірі.

Окрім того, 18.01.2017 року, приблизно о 21 годині 30 хвилин обвинувачений, знаходячись за місцем мешкання ОСОБА_5 за адресою: АДРЕСА_3 , керуючись раптово виниклим корисливим умислом, спрямованим на викрадення чужого майна, таємно, шляхом вільного доступу викрав належне потерпілому майно, а саме:

-мобільний телефон «HUAWEI Y5», вартістю 2.400,00 гривень з картою пам`яті на 16 гб, вартістю 115,00 гривень;

-універсальний зарядний пристрій «Nomi P080 mAh», вартістю 500 гривень;

після чого зник з місця вчинення кримінального правопорушення, спричинивши тим самим потерпілому матеріальну шкоду на загальну суму 3.015,00 гривень.

Допитаний в ході судового засідання обвинувачений визнав вину у вчиненні інкримінованих йому кримінальних правопорушень, надавши показання, відповідно до яких він дійсно, за вказаних вище обставин 14.11.2016 року та 18.01.2017 року, перебуваючи в гостях у потерпілих, викрадав належне їм майно у потерпілого ОСОБА_8 - мобільний телефон NOKIA 1616, а у ОСОБА_5 - мобільний телефон «HUAWEI Y5» із картою пам`яті та універсальний зарядний пристрій «Nomi P080 mAh». У вчиненому кається, на даний час відшкодував спричинену шкоду.

Окрім того, вина обвинуваченого підтверджується й іншими дослідженими судом доказами.

За епізодом від 14.11.2016 року. З протоколу прийняття від потерпілого ОСОБА_8 заяви про вчинене кримінальне правопорушення від 15.11.2016 року (т. 2, а.п. 26) вбачається, що останній заявив про викрадення обвинуваченим належного йому майна. Місце події було оглянуте 15.11.2016 року, в ході огляду нічого не вилучалося (т. 2, а.п. 27). Мобільний телефон NOKIA 1616, що став предметом кримінального правопорушення, виданий слідчому свідком ОСОБА_9 (т. 2, а.п. 28), оглянутий (т. 2, а.п. 29-30), визнаний речовим доказом (т. 2, а.п. 31) та переданий на зберігання потерпілому (т. 2, а.п. 32).

За епізодом від 18.01.2017 року. З протоколу прийняття від потерпілого ОСОБА_5 заяви про вчинене кримінальне правопорушення від 18.01.2017 року (т. 2, а.п. 34) вбачається, що останній заявив про викрадення обвинуваченим належного йому майна. Місце події було оглянуте 19.01.2017 року, в ході огляду нічого не вилучалося (т. 2, а.п. 35-37). Майно, що стало предметом кримінального правопорушення, вартість якого не заперечується обвинуваченим та підтверджується інформацією, що мітиться у чекові (т. 2, а.п. 38), було закладено обвинуваченим до ломбарду та не поверталося потерпілому (т. 2, а.п. 40-43). В ході проведення слідчого експерименту обвинувачений на місці вчинення кримінального правопорушення розповів та показав, яким чином воно ним вчинялося (т. 2, а.п. 44-50).

Допитаний в судовому засіданні потерпілий ОСОБА_5 , підтвердивши викладені вище обставини, заявив про відсутність претензій до обвинуваченого у зв`язку з відшкодуванням спричиненої останнім шкоди, що підтвердив своєю письмовою заявою (т. 2, а.п. 14).

Прокурором в якості доказів також представлені суду протоколи пред`явлення особи для впізнання за фотознімками (т. 2, а.п. 51-56), в яких не зазначено, фотознімки яких осіб представлені потерпілим та свідкові ОСОБА_9 для впізнання та чи присутній серед вказаних осіб обвинувачений. Таким чином, вказані протоколи не можуть вважатися належними доказами, оскільки не підтверджують існування чи відсутність обставин, що підлягають доказуванню у даному кримінальному провадженні, та інших обставин, які мають значення для кримінального провадження, а також достовірність чи недостовірність, можливість чи неможливість використання інших доказів.
У відповідності до частини 3 статті 349 КПК України, з урахуванням думки учасників провадження, судом прийняте рішення про недослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються, тобто усіх вищевикладених обставин. При цьому судом з`ясовано, що учасники провадження правильно розуміють зміст вказаних обставин, сумніві щодо добровільності їх позиції відсутні. Судом також роз`яснено учасникам, що вони будуть позбавлені права оскаржувати ці обставини в апеляційному порядку.
Таким чином, з`ясувавши обставини справи, та перевіривши їх шляхом аналізу досліджених в судовому засіданні доказів, суд вважає доказаною вину ОСОБА_10 у вчиненні інкримінованих йому злочинів.

Дії обвинуваченого за епізодом від 14.11.2016 року, тобто таємне викрадення чужого майна (крадіжка), судом кваліфікуються за частиною 1 статті 185 КК України, а за епізодом від 18.01.2017 року, тобто таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене повторно за частиною 2 статті 185 КК України.

Вивченням особистості обвинуваченого встановлено, що він повнолітній (т. 2, а.п. 57-58), раніше судимий (т. 2, а.п. 60-61, 62), не працює, має на утриманні неповнолітню дитину ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , на обліку у лікаря-психіатра не перебуває (т. 2, а.п. 63, 64), знаходиться на обліку у лікаря-нарколога з діагнозом «синдром залежності від опіоїдів» (т. 2, а.п. 65, 66), за місцем проживання дільничним інспектором поліції характеризується негативно (т. 2, а.п. 67), страждає на ряд захворювань, у тому числі, ВІЛ-інфекція, хронічний гепатит (т. 2, а.п. 16).

Призначаючи покарання, суд враховує ступінь тяжкості скоєних кримінальних правопорушень (злочинів), які відносяться до категорії злочинів середньої тяжкості, сукупність усіх обставин, що характеризують дані кримінальні правопорушення (злочини), які є умисними, корисливими, особистість обвинуваченого, про що детально вказано вище.

Обставинами, що пом`якшують покарання, суд вважає визнання вини та щире каяття обвинуваченого, а також відшкодування шкоди, завданої злочином.

Таким чином, суд доходить до висновку про призначення обвинуваченому покарання у вигляді арешту на строк, що буде достатнім як для покарання обвинуваченого, так і для його виправлення та запобігання вчиненню нових злочинів як ним, так і іншими особами. Остаточне покарання суд визначає на підставі частини 1 статті 70 КК України.

На підставі викладеного, керуючись статтями 370, 374 Кримінально-процесуального кодексу України, суд, -

УХВАЛИВ:
ОСОБА_12 визнати винним у вчиненні кримінальних правопорушень (злочинів), передбачених частиною 1 статті 185, частиною 2 статті 185 КК України та призначити йому покарання:

-за частиною 1 статті 185 КК України арешт строком на 1 (один) місяць;

-за частиною 2 статті 185 КК України арешт строком на 3 (три) місяці.

На підставі частини 1 статті 70 КК України визначити ОСОБА_13 покарання шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим та визначити йому остаточне покарання у вигляді арешту строком на 3 (три) місяці.

Строк відбуття ОСОБА_14 призначеного покарання обчислювати з моменту приведення вироку до виконання.

Речові докази, а саме мобільний телефон NOKIA 1616 залишити за належністю потерпілому ОСОБА_8 .

Вирок може бути оскаржений до апеляційного суду Миколаївської області через Корабельний районний суд міста Миколаєва протягом 30 днів з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Суддя ОСОБА_1