Справа № 442/4973/16-к
Провадження № 1-кп/442/295/2016
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
20 грудня 2016 року Дрогобицький міськрайонний суд Львівської області в складі: головуючої - судді ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2

за участю прокурора ОСОБА_3

обвинувачених: ОСОБА_4 , ОСОБА_5

потерпілих: ОСОБА_6 , ОСОБА_7

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Дрогобич кримінальне провадження внесене в Єдиний реєстр досудового розслідування за № 0001276 від 28.05.2016 року, відносно

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Залокоть Дрогобицького району Львівської області, зареєстрованого АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, розлученого, що на утримання одна неповнолітня дитина, з середньо-спеціальною освітою, військовозобов`язаного, учасника АТО, непрацюючого , раніше не судимого

обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 345 КК України, -

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця с. Залокоть Дрогобицького району Львівської області, зареєстрованого АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, одруженого, що на утримання одна неповнолітня дитина, з середньо-спеціальною освітою, військовозобов`язаного, учасника АТО, непрацюючого , раніше судимого 17.02.2011 року Дрогобицьким міськрайонним судом за ч.3 ст.185 КК України до позбавлення волі на строк 3 роки , на підставі ст.ст. 75, 104, 76 КК України звільнений від відбування покарання випробувальним терміном строком 1 рік. 20.03.2012 року знятий з обліку у зв`язку із закінченням випробувального терміну.

обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 345 КК України, -

в с т а н о в и в:
Обвинувачені ОСОБА_4 та ОСОБА_5 27 травня 2016 року приблизно о 16 год. 30 хв. на проїзній частині вулиці Миру в с. Залокоть Дрогобицького району Львівської області, неподалік автобусної зупинки та магазину, перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння підійшли до працівників Дрогобицького відділу поліції ГУ НП у Львівській області старшого слідчого Дрогобицького ВП лейтенанта поліції ОСОБА_6 , старшого оперуповноваженого Дрогобицького ВП старшого лейтенанта поліції ОСОБА_7 , начальника СРПП № 3 ОСОБА_8 , які виконували службові обов`язки в складі слідчо- оперативної групи та виїхали на вказане місце за фактом сімейного конфлікту для встановлення особи заявниці ( матеріали ЖЕО Дрогобицького ВП № 5150 від 28.05.2016 року) , після чого безпричинно вчинили конфлікт з вказаними працівниками поліції, висловлюючись нецензурною лайкою в їх адресу і шляхом нанесення ударів руками та ногами в різні ділянки тіла,умисно нанесли тілесні ушкодження працівникам поліції ОСОБА_6 та ОСОБА_7 з якими вони звернулись у Дрогобицьку міську лікарню.

В результаті протиправних дій обвинувачені ОСОБА_4 та ОСОБА_5 умисно нанесли потерпілому ОСОБА_6 тілесні ушкодження, які згідно висновку експерта № 321 у вигляді семи синців, що розташовувались в потиличній ділянці справа на спині в ділянці VIII-X-го грудних хребців, на задньо - зовнішній поверхні правого плеча у верхній третині, на задньо-зовнішній поверхні правого стегна у верхній третині, на передньо - внутрішній поверхні лівого передпліччя у верхній третині та однієї ранки на фоні синців на передньо внутрішній поверхні лівого передпліччя у верхній третині, закритої черпно-мозкової травми у вигляді струсу головного мозку, які по ступеню тяжкості відносяться до категорії легких тілесних ушкоджень, що викликали короткочасний розлад здоров`я та потерпілому ОСОБА_7 тілесні ушкодження, згідно висновку експерта № 320 у вигляді семи синців, що розташовувались в завушній ділянці зліва, в ділянці шийного відділу хребта посередині на рівні IV-V-го остистих паростків, на задній зовнішній поверхні правого плечового суглобу, на передньо - внутрішній поверхні правого плеча в середній третині: закритої черепно-мозкової травми у вигляді струсу головного мозку, які відносяться до легкого ступеня тілесних ушкоджень, як такі , що викликали короткочасний розлад здоров`я.

Допитаний в судовому засіданні ОСОБА_4 , свою вину у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.345 КК України визнав повністю, визнав всі фактичні обставини вчинення кримінального правопорушення, як вони пред`явлені в обвинувальному акті, та дав аналогічні показання. Пояснив, що дійсно повернувшись із зони АТО та зустрівшись із друзями трохи за багато випили алкогольних напоїв. Безпричинно почали приставати до працівників міліції. Щиро кається у вчиненні кримінального правопорушення та просить його суворо не карати.

Допитаний в судовому засіданні ОСОБА_5 , свою вину у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.345 КК України визнав повністю, визнав всі фактичні обставини вчинення кримінального правопорушення, як вони пред`явлені в обвинувальному акті, та дав аналогічні показання. Пояснив, що дійсно повернувшись із зони АТО та зустрівшись із друзями трохи за багато випили алкогольних напоїв. Безпричинно почали приставати до працівників міліції. Щиро кається у вчиненні кримінального правопорушення та просить його суворо не карати.

Показання обвинувачених відповідають фактичним обставинам справи і учасниками процесу не оспорюються.

Відповідно до ст. 349 КПК України, за згодою всіх учасників судового розгляду, суд визнав недоцільним дослідження доказів стосовно тих фактичних обставин справи, які ніким не оспорюються. При цьому судом з`ясовано, чи правильно учасники судового розгляду розуміють зміст цих обставин, чи добровільною та істинною є їх позиція, а також їм роз`яснено, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оспорювати ці фактичні обставини у апеляційному порядку.

Оцінивши у сукупності надані по кримінальному провадженні докази, досліджені у судовому засіданні, суд прийшов до висновку про повне підтвердження винуватості обвинуваченого ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 345 КК України, оскільки він своїми умисними протиправними діями, заподіяв працівникам правоохоронних органів ОСОБА_6 та ОСОБА_7 легких тілесних ушкоджень у зв`язку з виконанням ними службових обов`язків.
Суд прийшов до висновку і про повне підтвердження винуватості обвинуваченого ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 345 КК України, оскільки він своїми умисними протиправними діями, заподіяв працівникам правоохоронних органів ОСОБА_6 та ОСОБА_7 легких тілесних ушкоджень у зв`язку з виконанням ними службових обов`язків.
При призначенні покарання обвинуваченим суду слід суворо дотримуватись принципів законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання, маючи на увазі, що покарання засуджених є їх виправлення, перевиховання та соціальна реабілітація, запобігання вчиненню нових злочинів, як ними, так і іншими особами, а з врахуванням того, що позбавлення волі є одним із найсуворішим покарань, тому таке покарання слід призначити до реального відбування , тільки тоді, коли у суду є достатнє переконання, що звільнення особи від відбування такого , не сприятиме виправленню засудженого. Крім того покарання не має на меті завдати фізичних страждань або принизити людську гідність.

При призначенні покарання особі, яка вчинила злочин суд повинен віднайти розумний баланс між обов`язком держави забезпечити правопорядок, інтересом потерпілого, щодо суворості покарання та правом підсудного на справедливе покарання.

Визначаючи міру покарання обвинуваченим ОСОБА_4 та ОСОБА_5 , суд в якості обставин, які пом"якшують покарання враховує визнання ними своєї вини, щире каяття та активне сприяння у розкритті кримінального правопорушення.

Обираючи покарання обвинуваченому ОСОБА_4 суд враховує вимоги ст. 65 КК України щодо загальних засад призначення покарання, межі ч.2 ст.345 КК України, що злочин відноситься до категорії середньої тяжкості, особу винного, який раніше не притягувався до кримінальної відповідальності, що на його утриманні одна неповнолітня дитина дочка ОСОБА_9 -2013 р.н., позитивно характеризується за місцем проживання, є учасником АТО, думку потерпілих, які просять суд суворо не карати обвинуваченого ОСОБА_4 , жодних претензій до нього не мають, суд приходить до висновку про можливість виправлення обвинуваченого без реального відбування покарання у вигляді позбавлення волі, що буде достатнім для нього покаранням, враховуючи наведені вище обставини, суд розцінює такими, які істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого винним, і до нього слід застосувати ст. 75 КК України з покладенням обов`язків передбачених ст. 76 КК України і саме таке покарання на думку суду буде необхідним та достатнім для виправлення ОСОБА_4 , та запобігання вчиненню ним нових злочинів у майбутньому.

Обираючи покарання обвинуваченому ОСОБА_5 суд враховує вимоги ст. 65 КК України щодо загальних засад призначення покарання, межі ч.2 ст.345 КК України, що злочин відноситься до категорії середньої тяжкості, особу винного, який раніше притягувався до кримінальної відповідальності, однак судимість погашено, що на його утриманні одна неповнолітня дитина дочка ОСОБА_10 -2012 р.н., позитивно характеризується за місцем проживання, є учасником АТО, думку потерпілих, які просять суд суворо не карати обвинуваченого ОСОБА_5 , жодних претензій до нього не мають, суд приходить до висновку про можливість виправлення обвинуваченого без реального відбування покарання у вигляді позбавлення волі, що буде достатнім для нього покаранням, враховуючи наведені вище обставини, суд розцінює такими, які істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого винним, і до нього слід застосувати ст. 75 КК України з покладенням обов`язків передбачених ст. 76 КК України і саме таке покарання на думку суду буде необхідним та достатнім для виправлення ОСОБА_5 , та запобігання вчиненню ним нових злочинів у майбутньому.

Цивільний позов не пред`являвся. Запобіжний захід обвинуваченим ОСОБА_4 та ОСОБА_5 , не обирався. Судових витрат по справі не має.

З речовими доказами по справі необхідно поступити у відповідності зі ст. 100 КПК України

Керуючись ст.ст. 373, 374 КПК України, суд,-

Засудив:
ОСОБА_4 винним у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч.2 ст. 345 КК України та призначити покарання у виді позбавлення волі строком на 2 ( два ) роки.

На підставі ст.75 КК України звільнити засудженого ОСОБА_4 від обраного основного покарання з випробуванням встановивши йому іспитовий термін 1 ( один) рік та покласти відповідно до ст. 76 КК України на засудженого ОСОБА_4 такі обов`язки : не виїджати за межі України на постійне місце проживання без дозволу кримінально-виконавчої інспекції, повідомляти кримінально-виконавчу інспекцію про зміну місця проживання та роботи, періодично з`являтися для реєстрації в кримінально-виконавчій інспекції.

ОСОБА_5 винним у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч.2 ст. 345 КК України та призначити покарання у виді позбавлення волі строком на 2 ( два ) роки.

На підставі ст.75 КК України звільнити засудженого ОСОБА_5 від обраного основного покарання з випробуванням встановивши йому іспитовий термін 1 ( один) рік та покласти відповідно до ст. 76 КК України на засудженого ОСОБА_5 такі обов`язки : не виїджати за межі України на постійне місце проживання без дозволу кримінально-виконавчої інспекції, повідомляти кримінально-виконавчу інспекцію про зміну місця проживання та роботи, періодично з`являтися для реєстрації в кримінально-виконавчій інспекції

Речові докази: службову форму ОСОБА_6 : сорочку та штани , які передані на зберігання останньому під розписку, залишити ОСОБА_6 .

Речові докази: службову форму ОСОБА_7 : кітель, сорочку, штани , які передані на зберігання останньому під розписку, залишити ОСОБА_7 .

Вирок суду може бути оскаржений до Львівського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги через Дрогобицький міськрайонний суд протягом 30 днів з моменту його проголошення.

Головуюча суддя: ОСОБА_1