Єдиний унікальний номер № 285/2495/16-к
Провадження № 1-кп/0285/156/17
В И Р О К
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
19 червня 2017 року м. Новоград-Волинський
Новоград-Волинський міськрайонний суд Житомирської області

в складі: головуючого судді ОСОБА_1

за участю секретаря ОСОБА_2

прокурора ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Новоград-Волинський кримінальне провадження № 0000211 по обвинуваченню

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Корюківка, Корюківського району, Чернігівської області, українця, громадянина України, зареєстрованого та фактично проживаючого АДРЕСА_1 , працюючого КФТП верстатником, раніше не судимого,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 407 КК України

ВСТАНОВИВ:
20 березня 2014 року молодшого сержанта ОСОБА_4 призвано ІНФОРМАЦІЯ_2 на військову службу під час мобілізації на підставі Указу Президента України «Про часткову мобілізацію» від 17 березня 2014 року №303/2014.

Наказом командира військової частини - польова пошта НОМЕР_1 від 17 жовтня 2014 року №3 молодшого сержанта ОСОБА_4 зараховано до списків особового складу військової частини, на всі види забезпечення і призначено на посаду робітника підсобника 1-го інженерно-будівельного відділення 2-го інженерно-будівельного взводу 1-ї інженерно-будівельної роти.

Так, відповідно до вимог ст.ст. 17, 65, 68 Конституції України визначено, що захист Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України є обов`язком громадян України та кожен повинен додержуватися вимог Конституції України та законів України, ст.ст. 1, 2 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» визначено, що військовий обов`язок встановлюється з метою підготовки громадян України до захисту Вітчизни, забезпечення Збройних Сил України військовослужбовцями.

Відповідно до вимог ст.ст. 1, 2, 3, 4, 6 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України військова дисципліна досягається шляхом особистої відповідальності кожного військовослужбовця за дотримання Військової присяги, виконання своїх обов`язків, вимог військових статутів, а також зобов`язує кожного військовослужбовця додержуватися Конституції та законів України, Військової присяги, неухильно виконувати вимоги військових статутів та накази командирів.

Разом з тим, відповідно до ст.ст. 17, 65, 68 Конституції України, ст. ст. 11, 16, 30, 35, 37 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, молодший сержант ОСОБА_4 зобов`язаний свято і непорушно додержуватися вимог Військової присяги, Конституції України, законів України та статутів Збройних Сил України, сумлінно і чесно виконувати військовий обов`язок, беззастережно виконувати накази командирів (начальників), знати та зразково виконувати свої службові обов`язки, що визначають обсяг виконання завдань, доручених йому за посадою.

Однак, молодший сержант ОСОБА_4 під час проходження військової служби у Збройних Силах України, в порушення вищезазначених нормативно-правових актів вирішив стати на злочинний шлях та тимчасово ухилитися від військової служби за наступних обставин.

Реалізуючи задумане, 26 січня 2015 року, близько 08 год. 00 хв., військовослужбовець військової частини - польова пошта НОМЕР_1 молодший сержант ОСОБА_4 , в порушення вимог ст.ст. 17, 65, 68 Конституції України, ст.ст. 1, 2 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» ст. ст. 1 1, 12, 16, 30, 35, 37 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, ст.ст. 1, 2, 3, 4, 6 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, діючи з прямим умислом, з метою тимчасово ухилитися від проходження військової служби, без дозволу відповідних командирів (начальників) військової частини та поважних причин самовільно залишив військову частину - польова пошта НОМЕР_1 , що знаходився за адресою: АДРЕСА_2 та до 16 лютого 2015 року 09.00 год. перебував поза її межами, після чого молодший сержант ОСОБА_4 прибув до військової частини - польова пошта НОМЕР_1 та продовжив проходження військової служби. За час відсутності в частині обов`язки військової служби за посадою не виконував, перебуваючи поза межами військової частини правоохоронні органи або органи державної влади про свою належність до військової служби, про вчинене ним самовільне залишення військової частини та його причини, не повідомив та проводив час на власний розсуд.

11 березня 2015 року наказом т.в.о. командира військової частини - польова пошта НОМЕР_1 № 56 молодшого сержанта ОСОБА_4 звільнено з військової служби в запас.

В судовому засіданні обвинувачений вину визнав повністю та пояснив, що він був призваний на військову службу та зарахований до списків особового складу військової частини польова пошта НОМЕР_1 . 26.01.2015 року він без дозволу відповідних командирів та поважних причин самовільно залишив військову частину та проводив час на власний розсуд. 16.02.2015 року він прибув до військової частини та продовжив проходження військової служби. 11.03.2015 року звільнений з військової служби в запас. В скоєному щиро розкаюється.

Судом визнано недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин справи, які ніким не оспорюються, і проти чого не заперечують всі учасники судового провадження.
Оцінюючи всі досліджені докази в їх сукупності суд вважає вину ОСОБА_4 у пред`явленому йому обвинуваченні доведеною і кваліфікує його дії за ч. 2 ст. 407 КК України як самовільне залишення військовослужбовцем (крім строкової служби) військової частини без поважних причин тривалістю понад 10 діб.

Обставиною, що пом`якшує покарання обвинуваченого є щире каяття.

Обставин, що обтяжують покарання обвинуваченого судом не встановлено.

Обираючи вид та міру покарання суд враховує, що вчинене кримінальне правопорушення є середньої тяжкості, особу обвинуваченого, який характеризується по місцю проживання задовільно, одружений, має на утриманні одну неповнолітню дитину, працює, раніше не судимий, обставини кримінального провадження, обставини, що пом`якшують покарання, відношення обвинуваченого до вчиненого та призначає покарання у вигляді штрафу.

Керуючись ст.ст. 367, 368 Кримінального Процесуального кодексу України, суд,-

УХВАЛИВ:
ОСОБА_4 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 407 КК України і обрати йому покарання за цим законом 1700 (одна тисяча сімсот) гривень штрафу.

Даний вирок може бути оскаржений, не з підстав заперечення обставин, зазначених відповідно до положень ч. 3 ст. 349 КПК України, до апеляційного суду Житомирської області через Новоград-Волинський міськрайонний суд протягом 30 днів з дня його проголошення.

Засудженому та прокурору копію вироку вручити негайно після його проголошення. Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.
Головуючий: ОСОБА_1