Дата документу Справа № 334/4951/16-к
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
Єдиний унікальний №334/4951/16-к Головуючий в 1 інст. ОСОБА_1
Провадження №11-кп/778/1640/16 Доповідач в 2 інст. ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
20 грудня 2016 року місто Запоріжжя
Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду Запорізької області в складі:

головуючого ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

при секретарі ОСОБА_5 ,

розглянувши в апеляційному порядку у відкритому судовому засіданні матеріали кримінального провадження №0004138 від 03 липня 2016 року відносно ОСОБА_6 , обвинуваченого у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.ч.1,2 ст.185 КК України,

за участю прокурора ОСОБА_7 ,

ВСТАНОВИЛА:
прокурор Запорізької місцевої прокуратури №3 ОСОБА_8 звернувся до суду апеляційної інстанції з апеляційною скаргою на ухвалу Ленінського районного суду м.Запоріжжя від 23 вересня 2016 року, якою обвинувальний акт у кримінальному провадженні відносно ОСОБА_6 , обвинуваченого у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.ч.1,2 ст.185 КК України повернуто керівнику Запорізької місцевої прокуратури №3, у зв`язку з невідповідністю цього акту вимогам кримінального процесуального кодексу України.

Своє рішення суд мотивував тим, що в порушення вимог ч.2 ст.291 КПК України, в обвинувальному акті викладене лише зміст підозри та відсутнє формулювання обвинувачення, не конкретизовані дії обвинуваченого, а також відсутні достовірні і повні анкетні дані останнього. Крім того, в порушення вимог ч.4 ст.291 КПК України, до обвинувального акту не додані цивільний позов, який пред`явлений потерпілою стороною під час досудового розслідування, та розписка підозрюваного про отримання копії цього позову. Також суд зазначив, що під час підготовчого судового засідання у обвинуваченого встановлено наявність фізичних вад, через які він не здатний повною мірою реалізувати свої права, однак заходів на з`ясування вказаних обставин і виконання вимог, передбачених ст.ст.29, 48-49 КПК України, на стадії досудового розслідування вжито не було.

В апеляційній скарзі прокурор просить вищевказану ухвалу суду скасувати та призначити новий розгляд в суді першої інстанції. В обґрунтування своїх вимог вказує на невідповідність висновків суду, викладених в ухвалі, фактичним обставинами справи, оскільки до направлення обвинувального акту до суду ОСОБА_6 має статус підозрюваного, а отже в обвинувальному акті вірно зазначено, що останній підозрюється у вчиненні ряду злочинів. Крім того вказує на встановлення органом досудового розслідування всіх анкетних даних обвинуваченого ОСОБА_6 та їх відображення в обвинувальному акті. Зазначає, що потерпілим цивільний позов на стадії досудового розслідування не заявлений, про що вказано в обвинувальному акті, а обвинуваченим у судовому засіданні не заявлено про залучення перекладача та не надано документів на підтвердження фізичних вад, на які вказує суд в ухвалі.

Згідно з ухвалою, 03 серпня 2016 року на розгляд Ленінського районного суду м.Запоріжжя надійшов обвинувальний акт у кримінальному провадженні відносно ОСОБА_6 , обвинуваченого у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.ч.1,2 ст.185 КК України.

У підготовчому судовому засіданні прокурор вважав за можливе призначити обвинувальний акт відносно ОСОБА_6 до судового розгляду.

Обвинувачений ОСОБА_6 , який був доставлений у судове засідання приводом, зазначив, що він має ряд судимостей, звільнився з місць позбавлення волі по відбуттю строку покарання 22 квітня 2016 року, реєстрації місця проживання у м.Запоріжжя не має та проживає за іншою адресою ніж вказано в обвинувальному акті. Також зазначив, що він має вади слуху і не володіє державною мовою, про що заявляв в ході досудового розслідування, але вказані заяви залишені без будь-якого реагування, а відтак йому не зрозуміле в повній мірі висунуте обвинувачення.

Заслухавши доповідь судді, прокурора, яка підтримала апеляційну скаргу та просила її задовольнити, перевіривши матеріали кримінального провадження та обговоривши доводи, викладені в апеляційній скарзі, колегія суддів вважає, що остання не підлягає задоволенню, з наступних підстав.

Висновки суду щодо невідповідності обвинувального акту, складеного відносно ОСОБА_6 , вимогам ст.291 КПК України, засновані на досліджених у судовому засіданні матеріалах кримінального провадження, та, на думку колегії суддів, є обґрунтованими.

Відповідно до вимог ч.4 ст.110 КПК України, обвинувальний акт є процесуальним рішенням, яким прокурор висуває обвинувачення у вчиненні кримінального правопорушення і яким завершується досудове розслідування. Обвинувальний акт повинен відповідати вимогам, передбаченим у статті 291 цього Кодексу.

Згідно з вимогами п.5 ч.2 ст.291 КПК України, обвинувальний акт має містити, в тому числі, формулювання обвинувачення.

Всупереч вказаним вимогам, в зазначеному обвинувальному акті викладено зміст підозри, проте відсутнє формулювання обвинувачення, на що обґрунтовано вказав суд першої інстанції в оскаржуваній ухвалі.

Згідно з обвинувальним актом, у провадженні заявлено цивільний позов.

Разом з цим, всупереч положенням ч.4 ст.291 КПК України, вказаний позов до обвинувального акту не доданий, так само, як і розписка ОСОБА_6 про отримання копії вказаного позову.

Обставини, зазначені судом в ухвалі, про те, що обвинувачений не володіє в достатній мірі українською мовою, зміст процесуальних документів, що містяться в матеріалах провадження, йому не зрозумілий, крім того, він має певні фізичні вади, прокурором не спростовані.

Отже, є обґрунтованими висновки суду першої інстанції про те, що органом досудового розслідування не дотримано вимог ст.ст.29, 48-49, 52 КПК України, чим було порушено право ОСОБА_6 на захист, в т.ч. і при врученні останньому обвинувального акту та доданих до нього документів.

Таким чином, колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції про те, що обвинувальний акт у даному провадженні скерований до суду без додержання необхідних для цього передумов, визначених законом.

Окрім того, суд першої інстанції правильно звернув увагу і на інші недоліки обвинувального акту, а саме на те, що дата народження обвинуваченого, вказана у обвинувальному акті, не співпадає із датою народження, зазначеною у документах, що посвідчують особу ОСОБА_6 ; у обвинувальному акті не зазначено точне фактичне місце проживання обвинуваченого.

Сам обвинувачуваний був доставлений до суду першої інстанції приводом і у судовому засіданні зазначив, що проживає за іншою адресою, ніж зазначено у обвинувальному акті.

Доводи обвинуваченого підтверджуються відомостями, що містяться в матеріалах провадження.

Так, згідно з довідкою про звільнення серії ЗАП №00545, ОСОБА_6 у квітні 2016 року звільнився з місць позбавлення волі, де він відбував покарання за вироком щодо нього Шевченківського районного суду м.Запоріжжя від 31 жовтня 2013 року, та відбув за місцем проживання у АДРЕСА_1 .

У обвинувальному акті зазначено, що ОСОБА_6 зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_2 .

Поштове повідомлення, направлене ОСОБА_6 за вказаною адресою повернулось до суду першої інстанції за закінченням терміну зберігання та з поміткою про те, що будинку за АДРЕСА_2 немає.

З врахуванням викладеного, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції дійшов правильного висновку про необхідність повернення обвинувального акту стосовно ОСОБА_6 прокурору.

Доводи, викладені в апеляційній скарзі прокурора, на думку колегії суддів, правильність цих висновків суду не спростовують.

Порушень кримінального процесуального закону, що тягнуть зміну чи скасування ухвали суду першої інстанції, при апеляційному розгляді не встановлено.

Керуючись ст.ст.404, 405, 407 КПК України, колегія суддів

УХВАЛИЛА:
апеляційну скаргу прокурора Запорізької місцевої прокуратури №3 ОСОБА_8 без задоволення, а ухвалу Ленінського районного суду м.Запоріжжя від 23 вересня 2016 року, якою обвинувальний акт у кримінальному провадженні відносно ОСОБА_6 за ч.ч.1,2 ст.185 КК України повернуто керівнику Запорізької місцевої прокуратури №3, у зв`язку з невідповідністю його вимогам кримінального процесуального кодексу України, - без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її оголошення та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді:
ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4