гСправа № 187/18/17 Провадження №1-кп/0187/42/17
ПЕТРИКІВСЬКИЙ РАЙОННИЙСУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
"01" березня 2017 р. Петриківський районний суд Дніпропетровської області у складі головуючого судді ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , потерпілого ОСОБА_4 , обвинуваченого ОСОБА_5 , розглянувши в смт Петриківка у відкритому судовому засіданні в залі суду кримінальне провадження № 0000610 відносно ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , місце народження м. Дніпродзержинськ Дніпропетровської області; громадянин України; зареєстроване та фактичне місце проживання АДРЕСА_1 ; освіта середня, не працюючого; не одруженого, раніше не судимого; паспорт серія НОМЕР_1 виданий 20.04.1998; за обвинуваченням у вчиненні злочину, передбаченого частиною 1 статті 125 Кримінального кодексу України,-

Встановив:

23.11.2016 близько 18:00 години ОСОБА_5 (далі ОСОБА_6 ), прийшов за місцем мешкання свого сусіда ОСОБА_4 , за адресою АДРЕСА_1 , маючи умисел спрямований на умисне спричинення легких тілесних ушкоджень, умисно тримаючи в правій руці ніж, який заздалегідь приніс з собою, наніс удар лезом ножа в область зовнішньої поверхні правого передпліччя ОСОБА_4 , заподіявши тим самим йому легкі тілесні ушкодження, що мають скороминущі наслідки у вигляді синця по зовнішній поверхні правого передпліччя у середній третині. Продовжуючи свій злочинний намір ОСОБА_6 тримаючи ніж в тій же руці наніс ще один удар в область задньої поверхні правої нижньої третини правого передпліччя ОСОБА_4 , заподіявши тим самим йому легкі тілесні ушкодження, що мають скороминущі наслідки у вигляді ушкоджень шкіряних покровів по задній поверхні у нижній третині правого передпліччя.

Допитаний в судовому засіданні ОСОБА_6 свою вину не визнав, вказав, що тілесних ушкоджень не наносив, ніж взяв щоб налякати. Пояснив, що йому здалося нібито його матір знаходиться у потерпілого, оскільки між ними постійно виникали різного роду непорозуміння. Взявши ніж, для того щоб налякати пішов до потерпілого. Останній стояв в коридорі, при цьому ніж знаходився в рукаві куртки. На його запитання "де його матір та інструмент", потерпілий побіг в іншу кімнату та взяв сокиру. В цей час у нього з рукава випав ніж і потрапив до нього в долоню, але побачивши сокиру він утік. Що між ними було, ніхто не бачив. Просив закрити провадження у справі.

Незважаючи на не визнання своєї вини обвинуваченим у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення, його провина повністю підтверджується сукупністю досліджених та оцінених судом у судовому засіданні таких доказів.

Допитаний в судовому засіданні потерпілий ОСОБА_4 , пояснив, що того дня був вдома з дружиною та дітьми. У вечері до них прийшов обвинувачений та попрохав телефон, щоб віднайти свою матір. Після невдалих спроб він пішов до себе до дому, щоб уточнити номер телефону. Через деякий час обвинувачений знову повернувся. Вийшовши з ванної кімнати, щоб відчинити двері обвинуваченому, той сходу почав викрикувати "що ти зробив з матір`ю та ОСОБА_7 " та діставши ніж замахнувся ним в область живота. Удар прийшовся в область зовнішньої поверхні правого передпліччя. Після цього ОСОБА_6 почав відкривати двері в іншу кімнату, де були дружина та діти. Не давши це зробити, поступившись назад впав, а обвинувачений знову наніс удар в область задньої поверхні правої нижньої третини правого передпліччя. Після цього він забіг на кухню та взяв поліно, яке жбурнув в обвинуваченого, який втік. Після цього разом з сусідами пішли його шукати, однак не знайшли. Наступного дня його затримали та передали працівникам поліції. Він тілесних ушкоджень обвинуваченому не наносив.

Свідок ОСОБА_8 , яка є цивільною дружиною потерпілого, вказала, що в той вечір до них прийшов обвинувачений, який шукав свою матір. Вона перебувала в кімнаті з дітьми. Почувши гомін в коридорі, відчинила двері та побачила ніж в руках обвинуваченого, який направився до них. Чоловік впав на підлогу, а обвинувачений в цей час наніс йому удар ножем зверху в низ. Злякавшись вона зачинила двері.

Свідок ОСОБА_9 , суду пояснив, що у вечері 23.11.2016 до нього заходив обвинувачений в руках якого був ніж. Побачивши це, сказав йому, щоб тойсйшов додому.

Винність обвинуваченого у вчиненні інкримінованого злочину також повністю підтверджується долученими прокурором доказами, які були предметом дослідження в судовому засіданні, а саме:

- витягом з ЄРДР від 25.11.2016 та заявою про вчинене кримінальне правопорушення від 24.11.2016, згідно якими 23.11.2016 ОСОБА_6 перебуваючи за адресою АДРЕСА_2 спричинив ОСОБА_4 тілесні ушкодження;

- протоколом огляду місця події від 24.11.2016 з фото таблицями до нього, згідно яким проведено огляд домоволодіння АДРЕСА_2 , зокрема приміщення де знаходився обвинувачений коли прийшов, місце де зі слів потерпілого ОСОБА_6 наносив удари;

- висновком експерта № 119-Е від 28.11.2016, згідно яким у ОСОБА_4 , виявлені легкі тілесні ушкодження, що мають незначні скороминущі наслідки у вигляді синця по зовнішній поверхні правого передпліччя у середній третині, ушкодження шкіряних покровів по задній поверхні у нижній третині правого передпліччя, яке може бути наслідком загоєння поверхневої забійної рани або глибокого садна, садна на тильній поверхні 2, 4 та 5 пальців правої кисті. Вказані тілесні ушкодження могли утворитись від дії тупого твердого предмета (предметів) чи при ударі об такий(такі), можливо в термін близько 4-5 діб до моменту обстеження, тобто, не виключно і в термін 23.11.2016;

- протоколом огляду місця події від 24.11.2016 з фото таблицями до нього, згідно яким проведено огляд кухонного ножа, який вилучено у обвинуваченого, та яким зі слів потерпілого ОСОБА_6 наносив йому удари;

- протоколом проведення слідчого експерименту від 28.11.2016 за участі потерпілого з фото таблицями до нього, згідно яким останній спочатку розповів, а потім показав, як ОСОБА_6 намагався нанести йому удар ножем знизу, та як правою рукою відбив його удар частина удару прийшлась по правому передпліччю; та другий удар зверху, який він відбив поставивши праву руку перед собою, частина удару прийшлася на задню поверхню нижньої третини правого передпліччя;

- висновком експерта №122-Е від 08.12.2016, згідно яким враховуючи характер, локалізацію та механізм утворення тілесних ушкоджень у вигляді синця по зовнішній поверхні правого передпліччя у середній третині, ушкодження шкіряних покровів по задній поверхні у нижній третині правого передпліччя, можливо утворилися при обставинах вказаних в протоколі проведення слідчого експерименту за участі потерпілого.

Враховуючи повноту та не протиречивість всієї сукупності досліджених доказів, суд вважає за необхідним розцінити покази обвинуваченого щодо невизнання своєї вини у вчиненому злочині, передбаченого ч.1 ст. 125 КК України, як спосіб захисту та бажання уникнути відповідальності за скоєння кримінального правопорушення та пов`язаних з цим цивільно-правових наслідків; та як такі, що спростовуються дослідженими судом доказами, а саме показами потерпілого, свідків та письмовими доказами, які є послідовними та узгоджуються між собою.

Доводи обвинуваченого, що він намагався звільнити свою матір та громадянина на ім`я ОСОБА_7 , суд оцінює критично, оскільки дані обставини судовим розглядом не підтвердилися.

Таким чином, суд вважає встановленим, що ОСОБА_6 своїми діями, які виразилися в умисному заподіянні легких тілесних ушкоджень, вчинив злочин, передбачений статтею 125 частиною 1 Кримінального кодексу України.

Протокол огляду місця події (домоволодіння потерпілого) від 24.11.2016 в частині не виявлення слідів бійки, не спростовує поза розумним сумнівом, висновки суду щодо винуватості ОСОБА_6 , так як факт спричинення тілесних ушкоджень підтверджується показами потерпілого, свідка ОСОБА_8 , які з узгоджуються між собою та з іншими письмовими доказами.

Також суд звертає увагу, що кримінальне провадження відповідно до ст. 337 КПК України розглядається в межах пред`явленого обвинувачення за ч.1 ст. 125 КК України. Як встановлено судом потерпілому спричинено легкі тілесні ушкодження, що мають скороминущі наслідки. Доказів, які б свідчили про наявність умислу на вбивство чи замах на вбивство, матеріали справи не містять. Таких доказів не виявлено і під час судового слідства.

При призначенні покарання ОСОБА_6 , суд виходить з основоположних принципів закріплених Основним законом держави, де визначено, що людина, її життя і здоров`я, честь і гідність, недоторканність і безпека визнаються в Україні найвищою соціальною цінністю (ст. 3 Конституції України).

Так, враховуючи дані особистості ОСОБА_6 , наслідки, що настали, характер і ступінь суспільної небезпеки вчиненого, а саме, що він не одружений, не працює, групу інвалідності не має, за даними лікаря нарколога та психіатра на обліку не перебуває, раніше не судимий, при цьому вчинив злочин, який в силу ст. 12 КК України, є злочином невеликої тяжкості, свою вину не визнав. Обставини, що пом`якшують покарання судом не встановлено. Так само, враховуючи межі пред`явленого обвинувачення, не встановлено обставин, що відповідно до ст. 67 КК України обтяжують покарання.

З урахуванням принципу індивідуалізації покарання, відношення підсудного до скоєного, обставини вчинення злочину, знаряддя, яке було застосоване при вчиненні злочину, суд вважає, що подальше перевиховання та виправлення обвинуваченого можливо шляхом призначення йому покарання у вигляді громадських робіт в максимальній кількості годин.

Недоцільним є призначення альтернативних покарань у вигляді штрафу чи виправних робіт, передбачених санкцією ч.1 ст.125 КК України, оскільки матеріали кримінального провадження не містять інформації щодо працевлаштування ОСОБА_6 , а останній пояснював, що не працює.

Підстав для призначення покарання нижче від найнижчої межі встановленої санкцією статті, чи звільнення обвинуваченого від покарання, чи його відбування, судом не встановлено.

Долю речових доказів вирішити на підставі ст. 100 КПК України.

Цивільний позов у справі не заявлений.

Керуючись статтями 100, 368-370, 376 Кримінального процесуального кодексу України, суд, -

УХВАЛИВ:

ОСОБА_5 визнати винуватим у пред`явленому обвинуваченні у вчиненні злочину, передбаченого частиною 1 статті 125 Кримінального кодексу України та призначити йому покарання у виді 200 (двісті) годин громадських робіт.

Речовий доказ у справі кухонний ніж знищити.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції. Вирок може бути оскаржений в апеляційному порядку до судової палати у кримінальних справах апеляційного суду Дніпропетровської області шляхом подачі апеляції через Петриківський районний суд Дніпропетровської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Обвинуваченому та прокурору копія вироку вручається негайно після його проголошення.

Суддя ОСОБА_1