№ 207/5421/14-к
№ 1-кп/207/156/17
В И Р О К
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
27 лютого 2017 року Баглійський районний суд м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2

за участю прокурора ОСОБА_3

потерпілого ОСОБА_4

обвинуваченого ОСОБА_5

захисника ОСОБА_6

розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження по обвинуваченню

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області, українця, громадянина України, неодруженого, неповнолітніх дітей на утриманні не має, освіта середня, не працює, зареєстрований та проживав за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого:

-21.01.2011 року Баглійським районним судом м. Дніпродзержинська за ч. 1 ст. 190, ч. 2 ст. 186, ст. 69, ст. 70 КК України до 2 років позбавлення волі. Звільнився 22.10.2012 року, по відбуттю строку покарання;
-11.11.2013 року Баглійським районним судом м. Дніпродзержинська за ч. 2 ст. 190 КК України до 3 років обмеження волі, на підставі ст. 75 КК України, від відбуття покарання звільнений з випробувальним строком на 1 рік 6 місяців,
у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України,

ВСТАНОВИВ:

Обвинувачений ОСОБА_5 , будучи раніше судимим, на шлях виправлення не став, відповідних висновків не зробив і знову, в період випробувального строку, вчинив тяжкий злочин.
Так, повторно 23.10.2014 року, у період часу з 07 години 30 хвилин до 08 годиниОСОБА_5 , будучи в стані алкогольного сп`яніння, маючи умисел на відкрите викрадення чужого майна, знаходячись в під`їзді № 2 будинку АДРЕСА_2 , де також знаходився його знайомий ОСОБА_4 , реалізуючи свій злочинний намір, направлений на відкрите викрадення чужого майна, ОСОБА_5 , нібито обнімаючи потерпілого ОСОБА_4 руками, розстебнув на його шиї і зняв у нього з шиї золотий ланцюжок, на якому був золотий хрестик. Потерпілий ОСОБА_4 пощупавши свою шию, з`ясував, що у нього відсутній золотий ланцюжок з хрестиком і почав вимагати у обвинуваченого повернення ланцюжка з хрестиком. Подавляючи волю потерпілого до опору, ОСОБА_5 наніс потерпілому ОСОБА_4 декілька ударів руками у ділянку обличчя, але не менше 2-х ударів, тобто застосував насильство, яке не є небезпечним для життя чи здоров`я потерпілого і після цього відкрито, із корисливих мотивів, витягнув у ОСОБА_4 із кишені спортивних штанів мобільний телефон «JIAYU G2F 1/4 GB» ІМЕІ НОМЕР_1 . Таким чином, обвинувачений відкрито, із корисливих мотивів, викрав майно, яке належить потерпіломуОСОБА_4 , а саме: : золотий ланцюжок вагою 12 г, вартістю 4500 гривень; золотий хрестик вагою 1,13 г, вартістю 750 гривень; мобільний телефон «JIAYU G2F 1/4 GB», ІМЕІ НОМЕР_1 вартістю 1900 гривень; сім карту оператора мобільного зв`язку «Лайф» з телефонним номером НОМЕР_2 , вартістю 20 гривень, на рахунку якої знаходились грошові кошти в сумі 10 гривень; карту пам`яті об`ємом 2 Гб вартістю 50 гривень, а всього на загальну суму 7230 гривень. Заволодівши викраденим з місця скоєння кримінального правопорушення зник, викраденим розпорядився на власний розсуд, заподіявши потерпілому ОСОБА_4 матеріальну шкоду на вищевказану суму.
В судовому засіданні обвинувачений вину визнав у повному обсязі та надав показання, які повністю відповідають фактичним обставинам справи. З приводу вчиненого кримінального правопорушення, щиро розкаявся, просив пробачення у потерпілого. Суду пояснив, що потерпілий є його знайомим. 22 жовтня 2014 року, приблизно о 21.00 годині, він зустрівся з потерпілим та його знайомим ОСОБА_7 . Вони розпивали пиво. ОСОБА_7 пішов додому, а він зі ОСОБА_4 біля будинку № 86 по вул. Матросова зустріли двох хлопців, які запропонували ОСОБА_4 піти до них додому випити вина. Вночі ОСОБА_4 неодноразово йому телефонував, але він йому не відповідав. 23 жовтня 2014 року, приблизно о 06.00 годині, йому знову зателефонував ОСОБА_4 і запропонував продовжити розпивати алкогольні напої. Він погодився. Після цього йому зателефонувала ОСОБА_8 і запропонувала зустрітися. Він погодився і вони по вул. 8-го Березня зустріли ОСОБА_4 , з яким продовжили вживали алкогольні напої і вирішили піти в кафе «Вінтаж» по проспекту Ювілейному. Хтось запропонував зайти у під`їзд будинку біля кафе, щоб зігрітися. У під`їзді він зі ОСОБА_4 продовжили допивати горілку і знаходились у під`їзді приблизно з 07 години 30 хвилин до 08 години. Під час вживання горілки він нібито обнімаючи потерпілого ОСОБА_4 руками, розстебнув на його шиї і зняв у потерпілого з шиї золотий ланцюжок, на якому був золотий хрестик. Але потерпілий ОСОБА_4 з`ясував, що у нього відсутній золотий ланцюжок з хрестиком та почав вимагати у нього повернення ланцюжка з хрестиком. Тоді він наніс потерпілому ОСОБА_4 руками декілька ударів у ділянку обличчя, але не менше 2-х ударів, і після цього витягнув у ОСОБА_4 із кишені спортивних штанів мобільний телефон. Цивільний позов визнав у повному обсязі.
Потерпілий ОСОБА_4 у судовому засіданні пояснив, що обвинувачений є його знайомим. 22 жовтня 2014 року, біля 21 години, він зустрівся зі свої знайомим на ім`я ОСОБА_7 і обвинуваченим. Вони вживали пиво. ОСОБА_7 пішов додому, а він з обвинуваченим зустріли його знайомих, які запропонували йому піти до них додому, випити вина. Він погодився. 23 жовтня 2014 року, рано вранці, він зателефонував ОСОБА_5 і вони зустрілись. Обвинувачений був з ОСОБА_8 . Вони продовжили розпивати алкогольні напої і пішли у сторону кафе «Вінтаж». Хтось запропонував зайти у під`їзд будинку АДРЕСА_2 , щоб зігрітися. У під`їзді він з обвинуваченим продовжили допивати горілку і приблизно о 07 годині 30 хвилин обвинувачений, нібито обнімаючи його, притиснув до дверей і зняв у нього з шиї золотий ланцюжок з хрестиком. Він опору не чинив, думаючи, що ОСОБА_5 жартує. Потім він почав вимагати, щоб обвинувачений повернув ланцюжок з хрестиком. Однак, ОСОБА_5 відповів, що ланцюжка з хрестиком не брав і почав його бити, наносячи удари руками в обличчя. Після цього обвинувачений витягнув у нього з кишені штанів мобільний телефон «JIAYU» ІМЕІ НОМЕР_1 , вартістю 1900 грн., в якому знаходилась сім карта оператора мобільного зв`язку «Лайф» з номером НОМЕР_2 , вартістю 20 грн., на рахунку якої знаходились грошові кошти в сумі 10 грн., карта пам`яті, об`ємом 2 Гб, вартістю 50 грн., загальною вартістю 1980 грн. Одягу у під`їзді він не знімав. Після цього, приблизно о 08.00 годині, до кафе «Вінтаж» під`їхало таксі, водієм якого був їх знайомий ОСОБА_9 . Сподіваючись, що обвинувачений поверне йому викрадене, вони поїхали у ломбард. Він з ОСОБА_7 залишились в автомобілі, а ОСОБА_8 з обвинуваченим пішли у ломбард. Під час їх відсутності він показав ОСОБА_10 , що у нього на шиї відсутні ланцюжок з хрестиком і сказав, що їх у нього викрав ОСОБА_5 . Приблизно через 15 хвилин обвинувачений і ОСОБА_8 повернулися і вони знову поїхали у кафе «Вінтаж». Біля кафе вони вийшли і розійшлись. До міліції він звернувся ввечері, весь цей час сподівався, що ОСОБА_5 поверне йому викрадене майно.
Всього обвинувачений у нього викрав майна на загальну суму 7230 гривень, а саме : золотий ланцюжок, 585 проби, вагою 12 г, вартістю 4500 грн.; золотий хрестик, 585 проби, вагою 1,13 г, вартістю 750 грн.; мобільний телефон «JIAYU», вартістю 1900 грн., в якому знаходилась сім карта оператора мобільного зв`язку «Лайф» вартістю 20 грн., на рахунку якої знаходились грошові кошти в сумі 10 грн., карта пам`яті, об`ємом 2 Гб, вартістю 50 грн.
Відповідно до вимог ч. 3 ст. 349 КПК України суд має право, якщо проти цього не заперечують учасники судового провадження, визнати недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються. При цьому суд з`ясовує, чи правильно розуміють зазначені особи зміст цих обставин, чи немає сумнівів у добровільності їх позиції, а також роз`яснює обвинуваченому, що у такому випадку він буде позбавлений права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.

Фактичні обставини справи ніким не оспорюються. Переконавшись у правильності розуміння учасниками кримінального провадження змісту вказаних обставин, у відсутності сумнівів у добровільності та істинності їх позиції, роз`яснивши їм, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку, суд, визнавши недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються, вважає вину обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення доведеною у повному обсязі.

Крім повного визнання вини обвинуваченим, його вина у скоєному також підтверджується матеріалами кримінального провадження:

протоколом огляду місця події від 23 жовтня 2014 року, під`їзду будинку АДРЕСА_2 з фототаблицею та план-схемою до нього (а.с. 11-15);

довідкою Повного Товариства "Ломбард Наливайко і компанія" за № 240 від 04 листопада 2014 року, із якої вбачається, що гр. ОСОБА_11 заклала до ломбарду 23 жовтня 2014 року хрестик із жовтого металу вагою 1,13г. (а.с.17);

протоколом огляду та вилучення від 04 листопада 2014 року хрестика із жовтого металу із якого вбачається, що свідок ОСОБА_12 пояснив, що вказаний хрестик він викупив у ПТ "Ломбард Наливайко і компанія", куди він за 340 гривень був закладений ОСОБА_11 (а.с. 37-38);

протоколом пред`явлення речей для впізнання від 04 листопада 2014 року, із якого вбачається, що потерпілий ОСОБА_4 під № 1 впізнав хрестик із жовтого металу вагою 1,13г., який 23 жовтня 2014 року у під`їзді будинку АДРЕСА_2 у нього був відкрито викрадений обвинуваченим (а.с.39-40);

гарантійним талоном № 257-ТО на мобільний телефон "JIAYU G2F 1/4 GB" ІМЕІ: НОМЕР_1 від 31 березня 2014 року з гарантійним терміном до 31 березня 2015 року, який обвинуваченим був викрадений у потерпілого (а.с.31);

постановою про визнання речовим доказом: хрестика із жовтого металу, вилученого 04 листопада 2014 року в ході огляду ОСОБА_13 (а.с. 41) та іншими доказами по кримінальному провадженню.

Дії обвинуваченого ОСОБА_5 вірно кваліфіковані за ч. 2 ст. 186 КК України, як відкрите викрадення чужого майна (грабіж), поєднаного з насильством, яке не є небезпечним для життя чи здоров`я потерпілого, вчинене повторно.
При обранні міри покарання обвинуваченому ОСОБА_5 за скоєний ним злочин, суд виходить із вимог ст. 65 КК України, що стосуються ступеня тяжкості вчиненого злочину, особи винного та обставин, що пом`якшують і обтяжують його відповідальність.

Суд враховує, що обвинуваченим скоєно злочин, який відповідно до ч. 4 ст. 12 КК України, відноситься до категорії тяжких злочинів.

Обвинувачений ОСОБА_5 за місцем мешкання характеризується задовільно, скарги на нього відсутні, на обліку у лікарів нарколога та психіатра не перебуває, 11.11.2013 року був засуджений Баглійським районним судом м. Дніпродзержинська за вчинення злочину, передбаченого ч. 2 ст. 190 КК України до 3 років обмеження волі, на підставі ст. 75 КК України, від відбуття покарання звільнений з випробувальним строком на 1 рік 6 місяців.
Обставинами, які пом`якшують покарання, суд вважає щире каяття.

Обставинами, що обтяжують покарання ОСОБА_5 , відповідно до ст. 67 КК України злочин вчинено у стані алкогольного сп`яніння, рецидив злочинів.

При призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_5 суд дотримувався принципів законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання, маючи на увазі, що метою покарання засудженого є його виправлення, перевиховання та соціальна реабілітація, запобігання вчиненню нових злочинів, як ним, так і іншими особами. При призначенні покарання особі, яка вчинила злочин суд повинен віднайти розумний баланс між обов`язком держави забезпечити правопорядок, інтересам потерпілого, щодо суворості покарання та правом обвинуваченого на справедливе покарання.

З урахуванням обставин і характеру скоєного злочину, особи обвинуваченого, враховуючи обставини, які обтяжують покарання та обставини, які пом`якшують покарання обвинуваченого, те, що потерпілий просив суворо не наказувати обвинуваченого та призначити йому мінімальне покарання, а також те, що відповідно до змісту ст.ст.50, 65 КК України, покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженими, так і іншими особами, ОСОБА_5 , має бути призначене покарання, необхідне і достатнє для його виправлення та попередження нових злочинів, а тому суд вважає за необхідне призначити йому покарання у виді позбавлення волі в межах санкції ч. 2 ст. 186 КК України, з урахуванням вимог ч.2 ст.416 КК України, та остаточне - за правилами, передбаченими ст. 71 КК України, т.б. за сукупністю вироків, частково приєднавши до покарання, призначеного по даному вироку, невідбуту частину покарання за попереднім вироком Баглійського районного суду м.Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 11.11.2013 року.

Таке покарання ОСОБА_5 відповідає вимогам ст. ст. 50, 65 КК України, є необхідним і достатнім для його виправлення і попередження вчинення ним нових злочинів.

Відповідно до ч.1 ст.128 КПК України особа, якій кримінальним правопорушенням або іншим суспільно-небезпечним діянням завдано майнової та/або моральної шкоди має право під час кримінального провадження до початку судового розгляду пред`явити цивільний позов до підозрюваного, обвинуваченого або до фізичної чи юридичної особи, яка за законом несе цивільну відповідальність за шкоду, завдану діяннями підозрюваного, обвинуваченого або неосудної особи, яка вчинила суспільно-небезпечне діяння.
Цивільний позов, заявлений потерпілим, та визнаний обвинуваченим, підлягає задоволенню у повному обсязі.

Долю речових доказів суд вирішує відповідно до вимог ст. 100 КПК України.

Керуючись ст. 369 - 371, 373, 374 КПК України, суд,

З А С У Д И В :

ОСОБА_5 , визнати винним у пред`явленому обвинуваченні за ч. 2 ст. 186 КК України та призначити йому покарання у вигляді 4 (чотирьох) років позбавлення волі.

На підставі ч. 1 ст.71 КК України до покарання, призначеного за даним вироком, частково приєднати невідбуту частину покарання за попереднім вироком Баглійського районного суду м.Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 11 листопада 2013 року у вигляді 6 (шести) місяців позбавлення волі та остаточно призначити ОСОБА_5 покарання у виді 4 (чотирьох) років 06 (шести) місяців позбавлення волі .

Зарахувати, відповідно до ч.5 ст. 72 КК України, в строк відбуття покарання, призначеного ОСОБА_5 даним вироком суду, строк попереднього ув`язнення ОСОБА_5 по даному кримінальному провадженню, а саме в період з 05.11.2014 року по 27.02.2017 року включно (з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі).

Звільнити ОСОБА_5 від відбування покарання призначеного йому даним вироком суду у зв`язку з його повним відбуттям.

Запобіжний захід у виді тримання під вартою, застосований до ОСОБА_5 під час досудового розслідування по даному кримінальному провадженню скасувати.

Звільнити засудженого ОСОБА_5 з під варти в залі суду.

Стягнути з ОСОБА_5 на користь ОСОБА_4 в рахунок відшкодування матеріальної шкоди 6480 грн. 00 коп.

Речові докази: хрестик з жовтого металу, що знаходяться у камері схову Південного ВП Кам`янського ВП ГУНП в Дніпропетровській області повернути потерпілому ОСОБА_4 .

Копія вироку негайно після його проголошення підлягає врученню обвинуваченому та прокурору.

Вирок може бути оскаржений протягом 30 днів з дня його проголошення через суд першої інстанції шляхом подачі апеляційної скарги до Апеляційного суду Дніпропетровської області.

Суддя: ОСОБА_1