печерський районний суд міста києва
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
09 серпня 2017 року слідчий суддя Печерського районного суду м. Києва ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , за участю представника заявника ОСОБА_3 , заявника ОСОБА_4 , розглянувши у судовому засіданні в приміщенні суду в м. Києві клопотання ОСОБА_4 про арешт майна у рамках кримінального провадження № 0000040,

В С Т А Н О В И В:
28.07.2017 до Печерського районного суду м. Києва ОСОБА_1 надійшло клопотання ОСОБА_4 про накладення арешту на майно.

Заявник вказує, що з метою забезпечення відшкодування шкоди необхідно накласти арешт на належне ОСОБА_5 майно.
У судовому засіданні заявник ОСОБА_4 та його представник ОСОБА_3 клопотання підтримали, просили задовольнити, посилаючись на обґрунтованість поданого клопотання та необхідності забезпечення кримінального провадження шляхом накладення арешту на майно.

Слідчий суддя, заслухавши пояснення заявника та його представника, дослідивши матеріали провадження за клопотанням, приходить до наступного висновку.

Згідно з нормою ч. 1 ст. 107 КПК України, фіксація під час розгляду клопотання слідчим суддею за допомогою технічних засобів не здійснювалась.

На підставі ч. 2 ст. 172 КПК України, клопотання слідчого розглядається без повідомлення підозрюваного, обвинуваченого, іншого власника майна, їх захисника, представника чи законного представника, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, переслідуючи мету забезпечення арешту майна.

Статтею 170 КПК України передбачено, що арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.

Заходи забезпечення кримінального провадження, зокрема арешт майна, носить у собі тимчасовий характер.

Відповідно до п. 4 ч. 2 ст. 170 КПК України, передбачена можливість накладення арешту на майна з метою забезпечення відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов).

Із матеріалів клопотання вбачається, що ОСОБА_4 заявлено цивільний позов.

Таким чином, є передбачені кримінальним процесуальним законом підстави для накладення арешту на майно, з метою забезпечення можливого судового рішення в частині відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов).

Крім цього, при вирішенні питання про накладення арешту на майно, також враховується те, що в даному випадку обмеження права власності є розумним і співрозмірним завданням кримінального провадження, а тому з метою конфіскації майна як виду покарання, вважаю за необхідне накласти арешт на майно.

Також вважаю, що матеріали судового провадження свідчать про те, що майно, відповідає критеріям ч. 1 ст. 170 КПК України, а саме підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, можливої конфіскації майна, що в своїй сукупності слугує підставами для застосування обмежувальних заходів в даному кримінальному провадженні.

Згідно ч. 2 ст. 173 КПК України, при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: 1) правову підставу для арешту майна; 2) достатність доказів, що вказують на вчинення особою кримінального правопорушення; 3) розмір можливої конфіскації майна, можливий розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, та цивільного позову; 4) наслідки арешту майна для інших осіб; 5) розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження.

Слідчий суддя, враховуючи вище викладені обставини, приходить до висновку про необхідність задоволення клопотання, оскільки застосування такого заходу забезпечення кримінального провадження, як арешт майна є співрозмірним завданням кримінального провадження.

Разом з тим, вимоги заявника щодо накладення арешту на готівкові кошти розміщені в банках України не підлягає задоволенню, оскільки заявником не вказано родових ознак майна.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 117, 131, 132, 167, 170-173, 236, 309 КПК України, -

У Х В А Л И В:
Клопотання ОСОБА_4 про арешт майна у рамках кримінального провадження № 0000040 задовольнити частково.

Накласти арешт на майно, яке належить ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ІПН НОМЕР_1 , а саме:

- житловий будинок із господарчими будівлями, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 ,

- автомобіль «Mercedes- Benz ML 350» 2007 року випуску.

В іншій частині клопотання відмовити.

Слідчий суддя ОСОБА_1