Справа № 642/107/17к
Провадження № 1-кп/642/212/17
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
13 січня 2017 року Ленінський районний суд м. Харкова в складі:

головуючого - судді ОСОБА_1 ,

з участю секретаря - ОСОБА_2 ,

прокурора - ОСОБА_3 ,

обвинуваченої - ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м.Харкові кримінальне провадження за обвинуваченням

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки с. Хотмижська, Борисівського району Білгородської області, РФ, українки, громадянки України, не заміжньої, має дитину, 2015 року народження, не працюючій, проживаючої за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимої:
- 21.03.2007 за ст.187 ч.2, ст. 357 ч.3 КК України до покарання у вигляді позбавлення волі строком на 2 роки в силу ст.75 КК України звільнена від відбування покарання з іспитовим строком 1 рік;
-. 27.05.2008 року за ст. 186 ч. 2; ст.70 ч.4, ст.71 КК України до покарання у вигляді 7 років 1 місяця позбавлення волі з конфіскацією майна, 26.11.2013 року звільнилася з Чернігівської виправної колонії № 44 по відбуттю строку покарання;
-05.11.2014 Зміївським районним судом Харківської області за ч.2 ст. 185 КК України до 1 року 6 місяців позбавлення волі;
-25.06.2015 Ленінським районним судом м. Харкова ч.2 ст. 186, ч.2 ст. 185, ч.1ст. 190 КК України в силу ч.ч.1, 4 ст. 70 КК України до 2 років позбавлення волі, звільнена18 січня 2016 року за відбуттям строку покарання;
-у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України, -

в с т а н о в и в:
16 грудня 2016 року приблизно о 14 год. 05хвил. ОСОБА_4 , перебуваючи в кафе «У Галини», розташованому поруч з трамвайним колом,що поблизу вокзалу Харків-пасс., побачила раніше невідому ОСОБА_5 , яка, вийшовши з приміщення вищевказаного кафе, посковзнулась і впала, розбивши собі об підлогу обличчя, ОСОБА_4 запропонувала їй свою допомогу і супроводила ОСОБА_5 до приміщення медпункту, де останній надали медичну допомогу.

Після цього ОСОБА_4 разом з ОСОБА_5 прослідувала до приміщення безкоштовного туалету, розташованого на території вокзалу Харків-пасс. за адресою: м.Харків, пл. Привокзальна, 1.

О 14 год. 36 хвил., під час перебування ОСОБА_5 в кабіні туалету, ОСОБА_4 відчинила двері вищевказаної кабіни туалету і попрохала ОСОБА_5 передати їй грошові кошти в розмірі 20 грн. в якості оплати за надану допомогу в супроводі до медпункту, після чого ОСОБА_5 відкрила свою жіночу сумку чорного кольору, звідки дістала гаманець з шкірозамінника бежевого кольору, який для потерпілої матеріальної цінності не представляє..

В цей час ОСОБА_4 , маючи умисел на відкрите викрадення чужого майна, з корисливих мотивів, реалізуючи свій злочинний умисел, діючи повторно, вихопила рукою з рук потерпілої ОСОБА_5 гаманець їз грошовими коштами в сумі 130 грн., після чого залишила місце злочину, розпорядившись викраденим майном на свій розсуд, чим спричинила потерпілій ОСОБА_5 матеріальну шкоду на суму 130 грн.

Допитана в судовому засіданні обвинувачена ОСОБА_4 винуватою себе у пред`явленому обвинуваченні визнала повністю, фактичних обставин справи не оспорювала та пояснила, що дійсно допомогла потерпілій піднятись, коли остання впала, вийшовши з кафе « ІНФОРМАЦІЯ_2 » у нетверезому стані, повела її в медпункт, після чого відвела в туалет, потім відчинила кабінку туалету та запропонувала дати їй 20 грн. за допомогу Потерпіла дістала з сумки гаманець, для того, щоб дістати гроші, а вона вихопила з її рук гаманець з грошима та побігла. В гаманці було 130 грн., які вона забрала. Гроші у неї було вилучено. У скоєному щиро розкаялась.

Відповідно до ч. 3 ст. 349 КПК України суд, за згодою всіх учасників судового провадження, визнав недоцільним дослідження доказів стосовно фактичних обставин справи, які ніким не оспорюються, обмежившись допитом обвинуваченої, а також дослідженням даних про її особу.

При цьому судом з`ясовано, що учасники провадження правильно розуміють зміст цих обставин, сумнівів у добровільності їх позиції немає, а також їм роз`яснено, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.

Таким чином, своїми умисними протиправними діями ОСОБА_4 скоїла кримінальне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 186 КК України, тобто відкрите викрадення чужого майна (грабіж), вчинене повторно.

Вивченням даних про особу ОСОБА_4 встановлено, що вона на обліку у психіатра та нарколога не перебуває. Раніше судима. За місцем відбування покарання характеризується позитивно.

Тривалий час не мала паспорта. Офіційного місця роботи не має. Має сина ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , який влаштований до дитячого будинку, однак батьківських прав відносно дитини обвинувачена не позбавлена. ОСОБА_4 є одинокою матір`ю. Тривалий час не мала паспорта.

Рішенням Новозаводського районного суду м. Чернігова від 29 січня 2016 року встановлено факт її проживання на момент набрання чинності Законом України « Про громадянство України`на території України.

Відповідно до ст. 66 КК України обставинами, що пом`якшують покарання ОСОБА_4 , суд визнає її щире каяття, відшкодування шкоди.
Обставин, які обтяжують її покарання, передбачених ст. 67 КК України ,не встановлено.
Відповідно до вимог ст. 65 КК України суд враховує характер і ступень тяжкості кримінального правопорушення,яке є тяжким, дані про особу обвинуваченої, вищенаведені обставини.
Відповідно до ст. 75 КК України, враховуючи, що ОСОБА_4 щиро покаялась у скоєному, має малолітню дитину, а також враховуючи суму викраденого, відшкодування шкоди, відсутність обтяжуючих покарання обставин, суд приходить до висновку, що виправлення ОСОБА_4 , можливо без відбування покарання, тому її слід звільнити від покарання у вигляді позбавлення волі з випробуванням, з максимальним іспитовим строком, поклавши на неї обов`язки, передбачені ст. 76 КК України.

Цивільний позов не заявлений. Процесуальні витрати відсутні.

Запобіжний захід щодо ОСОБА_4 не обирався.

Долю речових доказів слід вирішити відповідно до вимог ст. 100 КПК України.

Керуючись ст.ст. 373-374 КПК України, суд

З А С У Д И В:
ОСОБА_4 визнати винною у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.186 КК України, та призначити покарання у вигляді 4 років позбавлення волі.

На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбування призначеного покарання з випробуванням, з іспитовим строком на 3 роки.

Відповідно до п.п. 1,2 ч.1, п.2 ч.2 ст. 76 КК України зобов`язати ОСОБА_4 періодично з`являтись для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти вказаний орган про зміну місця проживання або роботи; не виїжджати за межі України на постійне місце проживання без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

Іспитовий строк відраховувати з моменту оголошення вироку.
Речовий доказ: грошову купюру 100 грн. - повернути потерпілій ОСОБА_5 .

Вирок набирає законної сили через тридцять днів з моменту його проголошення, якщо не буде оскаржений.

Вирок може бути оскаржений до апеляційного суду Харківської області через Ленінський районний суд м. Харкова протягом тридцяти днів з дня його проголошення, однак відповідно до ч. 2 ст. 394 КПК України вирок не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювалися під час судового розгляду і дослідження яких було визнано судом недоцільним відповідно до положень частини третьої статті 349 КПК України.

Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору.

Суддя - ОСОБА_1