Номер провадження: 11-сс/785/307/17
Номер справи місцевого суду: 522/3731/17
Головуючий у першій інстанції ОСОБА_1
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
20.03.2017 року м. Одеса

Колегія суддів судової палати у кримінальних справах Апеляційного суду Одеської області в складі:

Головуючого: ОСОБА_2

Суддів: ОСОБА_3 та ОСОБА_4

при секретарі: ОСОБА_5

за участю прокурора: ОСОБА_6

підозрюваного: ОСОБА_7

та його захисників: ОСОБА_8 та ОСОБА_9

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Одесі апеляційної скарги захисника ОСОБА_8 , в інтересах підозрюваного ОСОБА_7 , на ухвалу слідчого судді Приморського районного суду м. Одеси від 25.02.2017 року, якою задоволено клопотання слідчого з ОВС першого СВ управління з розслідування кримінальних проваджень слідчими органів прокуратури Одеської області ОСОБА_10 , погоджене з прокурором відділу прокуратури Одеської області ОСОБА_6 , у кримінальному провадженні, внесеному в ЄРДР за №0000065 від 25.01.2017 року, про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно:

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, уродженця м. Хабаровськ Російської Федерації, одруженого, з вищою освітою, депутата Лиманської районної ради, проживаючого в АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

підозрюваного у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 365, ч. 3 ст. 15 ч.1 ст. 294, ч. 1 ст. 161, ч. 2 ст. 15 ч. 3 ст. 346, ст. 14 ч. 2 ст. 146, ст. 436 КК України.

встановив:
Органами досудового розслідування ОСОБА_7 , підозрюється у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 365, ч. 3 ст. 15 ч.1 ст. 294, ч. 1 ст. 161, ч. 2 ст. 15 ч. 3 ст. 346, ст. 14 ч. 2 ст. 146, ст. 436 КК України, скоєних при наступних обставинах.

Так, в клопотанні слідчого про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою встановлено, що ОСОБА_7 , за попередньою змовою з ОСОБА_11 , вчинили дії, спрямовані на розпалювання національної та расової порожнечі, та на виготовлення матеріалів із закликами до вчинення агресивної війни.

ОСОБА_7 , реалізуючи спільний з ОСОБА_11 , злочинний умисел, 16.02.2017 звернувся до ОСОБА_12 , який здійснює підприємницьку діяльність, пов`язану з наданням поліграфічних послуг на території учбово-виховного комплексу «Астр», розташованого за адресою АДРЕСА_2 , з приводу виготовлення 250 примірників брошури під назвою «Слуги зла или как выглядит украинский национализм», на що ОСОБА_12 , усвідомлюючи, що вказані твори містять заклики до пропаганди війни, погодився та, у період з 16.02.2017 по 23.02.2017 року, здійснив виготовлення 250 примірників зазначеної продукції.

Згідно висновку фахівця від 17.02.2017 року вказана брошура містить інформацію, зміст якої спрямований на розпалювання національної та релігійної ворожнечі, а також на пропаганду війни.

Надалі ОСОБА_11 , діючи за попередньою змовою з ОСОБА_7 , з метою подальшого розповсюдження зазначеної продукції, перевіз вказані примірники до приміщення ТОВ «Медичний психотерапевтичний центр «Грація», розташований за адресою м. Одеса, вул. Кінна, 14, кв. 9, засновником та керівником, якого являється ОСОБА_7 .

Крім того, ОСОБА_7 , діючи за попередньою змовою з ОСОБА_11 , протягом лютого 2017 року здійснив дії, спрямовані на організацію заподіяння тяжких тілесних ушкоджень народному депутату України ОСОБА_2 , та 23.02.2017 року вчинив готування до викрадення ОСОБА_2 з метою подальшого заподіяння останньому тяжких тілесних ушкоджень.

Реалізуючи спільний з ОСОБА_11 , умисел ОСОБА_7 , здійснив підшукання співучасників вказаного злочину та вступив із ними у змову, направлену на викрадення ОСОБА_2 .

23.02.2017 року ОСОБА_11 організував викрадення ОСОБА_2 та доставлення останнього за адресою АДРЕСА_3 .

Надалі, ОСОБА_11 23.02.2017 року, приблизно о 12.00 год., доставив ОСОБА_7 на власному автомобілі за вищевказаною адресою із знаряддями вчинення злочину, тобто вчинив усі дії, які вважав необхідними для доведення злочину до кінця.

Проте, з причин затримання правоохоронними органами, ОСОБА_7 та ОСОБА_11 не закінчили свої злочинні наміри з незалежних від них причин.

25.01.2017 року, 02.02.2017 року, 20.02.2017 року, 21.02.2017 року, 23.02.2017 року відомості про вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч.3 ст. 365, ч. 3 ст. 15 - ч.1 ст. 294, ч. 1 ст. 161, ч. 2 ст. 15 ч. 3 ст. 346, ст. 14, ч. 2 ст. 146, ст. 436 КК України, були внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000065.

23.02.2017 року ОСОБА_7 , був затриманий у порядку ст. 208 КПК України.

24.02.2017 року ОСОБА_7 , повідомлено про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 365, ч. 3 ст. 15 ч.1 ст. 294, ч. 1 ст. 161, ч. 2 ст. 15 ч. 3 ст. 346, ст. 14 ч. 2 ст. 146, ст. 436 КК України.

25.02.2017 року ухвалою слідчого судді задоволено клопотання слідчого про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою ОСОБА_7 ..

В апеляційній скарзі захисник просить ухвалу слідчого судді скасувати та винести нову ухвалу, якою обрати ОСОБА_7 міру запобіжного заходу не пов`язану з утриманням під вартою, стверджуючи, що прокурором не доведено, що більш м`який запобіжний захід є недостатнім для запобігання ризикам, зазначеним в клопотання слідчого, з урахуванням особи підозрюваного. В матеріалах провадження відсутні докази, які б вказували на обґрунтованість підозри, на наявність ризиків, передбачених ст. 177 КПК України.

Заслухавши доповідача, захисників та підозрюваного, які просили задовольнити апеляційну скаргу, прокурора, який заперечував проти задоволення апеляційної скарги, вивчивши матеріали кримінального провадження та доводи апеляційної скарги, апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Згідно з ст.177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам:

1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду;

2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення;

3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні;

4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином;

5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті. Слідчий, прокурор не мають права ініціювати застосування запобіжного заходу без наявності для цього підстав, передбачених цим Кодексом.

Згідно вимог ст.194 ч.1, 4 КПК України:

1. Під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про:

1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення;

2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор;

3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Якщо при розгляді клопотання про обрання запобіжного заходу прокурор доведе обставини, передбачені пунктами 1 та 2 частини першої цієї статті, але не доведе обставини, передбачені пунктом 3 частини першої цієї статті, слідчий суддя, суд має право застосувати більш м`який запобіжний захід, ніж той, який зазначений у клопотанні, а також покласти на підозрюваного, обвинуваченого обов`язки, передбачені частиною п`ятою цієї статті, необхідність покладення яких встановлена з наведеного прокурором обґрунтування клопотання.

Ухвалою слідчого судді задоволено клопотання прокурора про застосування щодо підозрюваного ОСОБА_7 , запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, оскільки слідчий суддя прийшов до висновку про наявність обґрунтованої підозри ОСОБА_7 , у вчиненні кримінальних правопорушень, наявні ризики, передбачені п.п. 1-3 ч. 1ст.177 КПК України, що підтверджується дослідженими судом копіями матеріалів кримінального провадження, наданих слідчим до клопотання. З урахуванням тяжкості інкримінованих кримінальних правопорушень, більш м`які запобіжні заходи є недостатніми для запобігання зазначеним ризикам.

Слідчий суддя прийняв до розгляду та розглянув клопотання слідчого про застосування запобіжного заходу щодо підозрюваного ОСОБА_7 , в строки та в порядку, передбаченому ст. 186, 193 КПК України.

Доводи апеляційної скарги щодо невідповідності клопотання слідчого вимогам ст. 184 КПК України не можуть бути прийняті до уваги, оскільки спростовуються змістом клопотання, з якого вбачається дотримання вимог зазначеної норми закону.

Апеляційний суд, дослідивши клопотання слідчого та ухвалу слідчого судді, вважає, що під час розгляду клопотання слідчий суддя дослідив та встановив доведеність обставин, передбачених ст.194 КПК України при застосуванні запобіжного заходу, якими обґрунтував висновки в ухвалі, постановленої згідно вимог ст. 196 КПК України.

Зокрема, згідно вимог ч. 1 п. 1 ст. 194 КПК України, в ухвалі слідчого судді наданий аналіз та належна оцінка матеріалам, наданим до клопотання щодо наявності обґрунтованої підозри, а саме протоколу огляду місця події від 23.02.2017 року, протоколам обшуків від 23.02.2017 року, проведених за адресами: АДРЕСА_2 ; АДРЕСА_4 ; АДРЕСА_3 , протоколам допиту підозрюваного ОСОБА_12 , свідка ОСОБА_13 , а також висновку фахівця від 17.02.2017 року щодо виявлених та вилучених брошур, які містять інформацію, зміст якої спрямований на розпалювання національної та релігійної ворожнечі, а також на пропаганду війни.

При розгляді апеляційної скарги було задоволено клопотання прокурора про надання для дослідження апеляційному суду та учасникам апеляційного провадження протоколів негласних слідчих дій, якими зафіксовані аудіозаписи розмов ОСОБА_11 , якими додатково підтверджується наявність обґрунтованої підозри, з якими ознайомились суд та сторона захисту.

Доводи захисника про те, що апеляційний суд не повинен досліджувати зазначені протоколи негласних слідчих дій, так як вони не були досліджені судом першої інстанції при судовому розгляді клопотання слідчого, а також оскільки протоколи, на думку захисника, не оформлені належним чином, не можуть бути прийняті до уваги.

Так, з протоколів негласних слідчих дій вбачається, що вони є належними до предмета дослідження при вирішені питання про застосування запобіжного заходу, а саме щодо наявності обґрунтованої підозри, оскільки вони містять аудіозаписи розмов ОСОБА_7 , щодо інкримінованих злочинів.

Крім того, апеляційний суд приймає до уваги ту обставину, що прокурор не мав можливості надати зазначені протоколи на дослідження суду першої інстанції, так як вони були легалізовані, в порядку, передбаченому главою 21 КПК України, вже після судового розгляду клопотання в суді першої інстанції.

Вимоги захисника щодо оформлення протоколів негласних слідчих дій, долучення їх до судового провадження за клопотанням слідчого, а також щодо публічного оголошення та дослідження цих протоколів при розгляді апеляційної скарги на ухвалу слідчого судді не ґрунтуються на вимогах кримінального процесуального закону, з урахуванням тих обставин, що зазначені протоколи є таємницею слідства, в даному випадку, для встановлення наявності обґрунтованої підозри, були надані для ознайомлення суду та стороні захисту з дотриманням вимог глави 21 КПК України.

Разом з тим, відкриття доказів, зокрема таких, що складають тайну слідства, передбачено ст. 290 КПК України після завершення досудового розслідування.

Також в ухвалі слідчого судді, з врахуванням тяжкості інкримінованих злочинів та розміру покарання, у разі визнання підозрюваного винним, встановлена наявність достатніх підстав вважати, що існують ризики, передбачені п.п. 1-3 ч. 1ст.177 КПК України, а саме, що підозрюваний, перебуваючи на волі, може переховуватися від органів досудового розслідування та суду: може знищити, сховати або спотворити речі та документи, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, а також може впливати та здійснити тиск на свідків у цьому кримінальному провадженні.

При апеляційному розгляді прокурор повідомив, що свідок ОСОБА_13 звернувся з заявою щодо отримання телефонних дзвінків з погрозами за участь в даному кримінальному провадженні, яка на теперішній час є предметом перевірки.

Також прокурор зазначив, що з протоколів негласних слідчих дій вбачається, що існують відповідні речі, належні до інкримінованих кримінальних правопорушень, які не були виявлені та вилучені під час обшуків, та які можуть бути знищенні підозрюваним.

В обґрунтування тверджень щодо можливості переховування підозрюваного, під час перебування на волі, від органів досудового розслідування та суду, прокурор послався на наявність у підозрюваного близьких родичів за межами України, а також на наявність паспорту з громадянством іншої держави.

Таким чином, дослідивши матеріали провадження та давши оцінку зазначеним обставинам та доказам, слідчий суддя прийшов до обґрунтованого висновку про те, що застосування більш м`яких запобіжних заходів, з метою запобігання зазначеним ризикам, передбачених п.п. 1-3 ч. 1 ст.177 КПК України, є недостатнім, на підставі чого застосував підозрюваному запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, оскільки не встановив перешкод для цього, передбачених ст.183 ч.2 КПК України.

Крім того, відповідно до ст.178 ч.1 п.п.3-8 КПК України, з ухвали слідчого судді вбачається, що при обранні запобіжного заходу були враховані дані про особу підозрюваного, стан його здоров`я, у тому числі зазначені в апеляційній скарзі захисника.

Також, відповідно до вимог ст. 183 ч. 4 КПК України, слідчий суддя при застосуванні запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою не визначив розмір застави, оскільки ОСОБА_7 , інкримінується готування до вчинення злочинів із застосуванням насильства.

Апеляційний суд враховує, що тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, але на даній стадії досудового розслідування по даній конкретній справі, з урахуванням тяжкості можливого покарання, яке загрожує ОСОБА_7 , у разі доведеності його вини у вчиненні кримінальних правопорушень за рішенням суду, суд, з урахуванням положень Конвенції про захист прав та основоположних свобод людини та практики Європейського суду з прав людини, приходить до висновку про наявність по справі реальних ознак справжнього суспільного інтересу, який, навіть з урахуванням презумпції невинуватості, переважає принцип поваги до особистої свободи підозрюваного.

На підставі наведеного, апеляційний суд приходить до висновку про те, що слідчий суддя обґрунтовано задовольнив клопотання прокурора та обрав запобіжний захід підозрюваному ОСОБА_7 , у вигляді тримання під вартою, без визначення застави.

Відповідно до вимог ст. 407 КПК України, підстав для скасування ухвали слідчого судді не вбачається, так як доводи в апеляційній скарзі захисника про те, що ухвала слідчого судді є незаконною, винесеною з істотними порушеннями кримінального процесуального закону, оскільки клопотання прокурора не відповідає вимогам кримінального процесуального закону, прокурором не доведені обставини, передбачені ст. 194 КПК України, слідчий суддя надав доказам неналежну оцінку та прийшов в оскаржуваній ухвалі до необґрунтованих висновків, а також не врахував дані щодо особи підозрюваного, підтвердження не знайшли.

Керуючись ст. 376 ч. 2, 404, 405, 407, 422 КПК України, апеляційний суд Одеської області, -

ухвалив:
Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_8 , в інтересах підозрюваного ОСОБА_7 , залишити без задоволення.

Ухвалу слідчого судді Приморського районного суду м. Одеси від 25.02.2017 року, якою задоволено клопотання слідчого з ОВС першого СВ управління з розслідування кримінальних проваджень слідчими органів прокуратури Одеської області ОСОБА_10 та застосований щодо підозрюваного ОСОБА_7 запобіжний заходу у вигляді тримання під вартою, строком 60 днів, з 23.02.2017 року по 24.04.2017 року - залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду Одеської області є остаточною і оскарженню не підлягає.

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4