АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ

Справа № 214/5715/14-к Суддя 1 інстанції ОСОБА_1
Номер провадження 11-кп/774/180/К/17 Суддя-доповідач ОСОБА_2
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
Колегія суддів судової палати з кримінальних справ апеляційного суду Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_2

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4

секретар ОСОБА_5

розглянула у відкритому судовому засіданні в м. Кривому Розі 16 березня 2017 року апеляційну скаргу прокурора на ухвалу Дзержинського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 09 лютого 2017 року про повернення обвинувального акта прокурору у кримінальному провадженні №0001841по обвинуваченню ОСОБА_6 , ОСОБА_7 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ст.115 ч.2 п.п.6, 12, ст.187 ч.4 КК України.

Учасники судового провадження:

прокурор ОСОБА_8

обвинувачені ОСОБА_6 , ОСОБА_7

захисники обвинуваченого ОСОБА_7 адвокати ОСОБА_9 , ОСОБА_10

захисник обвинуваченого ОСОБА_6 адвокати ОСОБА_11 , ОСОБА_12 .

В апеляційній скарзі прокурор просить ухвалу Дзержинського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 09 лютого 2017 року скасувати та призначити новий розгляд кримінального провадження в тому ж суді першої інстанції.

Ухвалою Дзержинського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 09 лютого 2017 року обвинувальний акт відносно ОСОБА_6 , ОСОБА_7 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ст.ст.115 ч.2 п.п.6, 12, 187 ч.4 КК Українибуло повернуто прокурору Криворізької місцевої прокуратури №3 Дніпропетровської області.

Повертаючи обвинувальний акт прокурору, суд першої інстанції посилався на ті обставини, що обвинувальний акт відносно ОСОБА_6 та ОСОБА_7 не містить належним чином сформульованого обвинувачення відносно кожного із обвинувачених. При цьому, в ньому зазначено лише про повідомлення останніх про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ст.115 ч.2 п.п.6, 12, ст.187 ч.4 КК України, та в подальшому відображено сутність повідомлення про підозру, а саме фактичні обставини, які встановлені слідчим під час досудового розслідування, та наявна вказівка на те, що своїми умисними діями, ОСОБА_6 та ОСОБА_7 вчинили кримінальні правопорушення, передбачені ст.115 ч.2 п.п.6, 12, ст.187 ч.4 КК України, проте відсутнє жодне посилання на обвинувачення відносно кожного з обвинувачених.
Як встановлено судом, в обвинувальному акті фактично викладена підозра про вчинення ОСОБА_6 та ОСОБА_7 кримінальних правопорушень, передбачених ст.115 ч.2 п.п.6, 12, ст.187 ч.4 КК України. Такі відомості, відповідно до положень ст.277 КПК України, становлять зміст повідомлення про підозру, а тому ОСОБА_6 та ОСОБА_7 , за цим процесуальним рішенням, мають статус підозрюваних, а не обвинувачених.
Обвинувальний акт щодо ОСОБА_6 та ОСОБА_7 не містить формулювання обвинувачення відносно кожного, яке інкримінується їм, та від якого вони будуть захищатись в суді. В даному обвинувальному акті міститься лише посилання на повідомлення про підозру, та викладені лише фактичні обставини кримінальних правопорушень, які прокурор вважає встановленими, та правова кваліфікація кримінальних правопорушень з посиланням на положення закону України про кримінальну відповідальність.
Крім того, вказівки в обвинувальному акті про те, що ОСОБА_6 та ОСОБА_7 вчинили кримінальні правопорушення, передбачені ст.115 ч.2 п.п.6, 12, ст.187 ч.4 КК України, є безпідставними, оскільки обвинувачення їм висунуте не було у встановленому законом порядку та не міститься в самому обвинувальному акті.
Також, реєстр матеріалів досудового розслідування не відповідає положенням ст.109 КПК України.
Всупереч вимогам ст.109 ч.2 КПК України, у долученому до обвинувального акта реєстрі матеріалів досудового розслідування не зазначені усі процесуальні дії проведеної під час досудового розслідування.
Як вбачається з реєстру матеріалів досудового розслідування у кримінальному провадженні, що додається до обвинувального акту, останній не містить відомостей про такі процесуальні дії як повідомлення. З реєстру матеріалів досудового розслідування, у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань 05 травня 2014 року за №0001841, а саме розділів «І. Проведені в ході досудового розслідування процесуальні дії» та «ІІ. Прийняті в ході досудового розслідування процесуальні рішення» вбачається, що він не містить відомостей про те, що потерпілій, обвинуваченим та їх захисникам було повідомлено про завершення досудового розслідування, а також ці розділі реєстру також не містять відомостей про відкриття сторонами кримінального провадження матеріалів та надання доступу до матеріалів досудового розслідування та відповідних повідомлень про таку процесуальну дію, що є порушенням вимог ст.ст.290, 109 КПК України.
В реєстрі матеріалів досудового розслідування, долученого до обвинувального акту, дані про проведення такої обов`язкової процесуальної дії як відкриття матеріалів досудового розслідування сторонам кримінального провадження після оголошення про завершення досудового розслідування, - відсутні.
Крім того, обвинувальний акт відносно ОСОБА_6 та ОСОБА_7 із реєстром матеріалів досудового розслідування, не містить письмового роз`яснення прокурора обвинуваченим про можливість та особливості розгляду кримінального провадження відносно них судом присяжних із затверджувальними підписами обвинувачених та їх захисників.
В обґрунтування вимог апеляційної скарги прокурор посилається на ті обставини, що попри відсутність в обвинувальному акті конкретної вказівки на те, що особи обвинувачуються у вчиненні кримінальних правопорушень, вимоги закону щодо викладу фактичних обставин та правової кваліфікації дотримано. Обставини, які підлягають доказуванню у кримінальному провадженні, зокрема подія кримінального правопорушення, винуватість обвинуваченого в його вчиненні, розмір процесуальних витрат, викладено чітко і конкретно. Наведені в обвинувальному акті відносно ОСОБА_6 та ОСОБА_7 фактичні дані в своїй сукупності дають повне уявлення стосовно кожного з елементів складу кримінального правопорушення. Крім того, ще в судовому засіданні у 2014 році після оголошення прокурором обвинувального акта щодо ОСОБА_6 та ОСОБА_7 останні підтвердили зрозумілість пред`явленого їм обвинувачення. Що стосується не роз`яснення прокурором обвинуваченим їх права на розгляд кримінального провадження судом присяжних, прокурор посилається на наступні обставини. В ході колегіального судового розгляду, головуючий суддя у справі ОСОБА_13 роз`яснив обвинуваченим та їх захисникам можливість та особливості розгляду кримінального провадження стосовно них судом присяжних та розпочав судовий розгляд спочатку. Кожен окремо повідомили суд, що не бажають слухати справу судом присяжних. Таким чином, суд виправив вказаних недолік. Крім того, апеляційний суд Дніпропетровської області, скасовуючи вирок Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу від 12.07.2016 року з інших підстав, не констатував саме на ці порушення. Також, прокурор вважає, що реєстр матеріалів досудового розслідування відповідає вимогам кримінального процесуального закону, оскільки захисники підтвердили факт повідомлення про завершення досудового розслідування та надання доступу до матеріалів кримінального провадження. Також, не погоджується прокурор з поверненням обвинувального акта прокурору Криворізької місцевої прокуратури №3 ОСОБА_14 , оскільки він процесуальним керівником у вказаному кримінальному провадженні не був, взагалі, на час складання та звернення до суду з обвинувальним актом в прокуратурі м. Кривого Рогу не працював.

В судовому засіданні при апеляційному розгляді прокурор підтримав апеляційну скаргу прокурора у кримінальному провадженні, просив колегію суддів задовольнити її в повному обсязі та скасувати ухвалу суду першої інстанції про повернення прокурору обвинувального акта.

Обвинувачений ОСОБА_7 та його захисники ОСОБА_10 та ОСОБА_9 , обвинувачений ОСОБА_6 та його захисники ОСОБА_11 та ОСОБА_12 , в судовому засіданні при апеляційному розгляді кримінального провадження, кожен окремо, просили відмовити прокурору в задоволенні апеляційної скарги, а ухвалу суду першої інстанції залишити без змін.

Відповідно до ст.402 КПК України захисником обвинуваченого ОСОБА_6 адвокатом ОСОБА_12 та захисниками обвинуваченого ОСОБА_7 адвокатом ОСОБА_10 та ОСОБА_9 були надані заперечення на апеляційну скаргу прокурора, в яких вони просили апеляційну скаргу прокурора залишити без задоволення, а ухвалу суду першої інстанції без змін.

Заслухавши доповідь судді апеляційного суду Дніпропетровської області, перевіривши матеріали кримінального провадження та обговоривши наведені у апеляційній скарзі доводи, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга прокурора підлягає частковому задоволенню, а ухвала суду першої інстанції скасуванню, з наступних підстав.

Відповідно до вимог ст.404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року проголошено право кожного на розгляд його справи незалежним і безстороннім судом, визначеним законом, який встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення. Зазначена норма імплементована у національне законодавство України й міститься у статті 21 КПК України.

Аналізуючи, з урахуванням доводів апеляційної скарги підстави, з яких обвинувальний акт відносно ОСОБА_6 та ОСОБА_7 був повернутий прокурору, колегія суддів оцінює їх як такі, що не є належними та достатніми для прийняття відповідного процесуального рішення.

Відповідно до вимог кримінального процесуального закону, у тому числі такої загальної засади кримінального провадження, як законність, що має безпосереднє відношення і до стадії досудового розслідування, суд при підготовчому судовому засіданні зобов`язаний перевірити зміст обвинувального акту на відповідність вимогам КПК України з метою його подальшого призначення до розгляду при наявності на те правових підстав.
Нормами ст.291 КПК України закріплені вимоги до форми та змісту обвинувального акта, недотримання яких та інших норм закону, відповідно до ст.314 ч.3 п.3 КПК України, дає суду підстави для прийняття рішення у підготовчому судовому засіданні про повернення прокурору обвинувального акта, який не відповідає вимогам КПК України.
Рішення про повернення обвинувального акта прокурору суд приймає у тому випадку, якщо без усунення виявлених недоліків кримінальне провадження не може бути призначене до судового розгляду.
Відповідно ч.1 ст.383 КПК України кримінальне провадження судом присяжних здійснюється за загальними правилами КПК України, за особливостями, встановленими §2 «Провадження в суді присяжних» гл.30 «Особливі порядки провадження в суді першої інстанції» КПК України.
Як передбачено ч.2 ст.384 КПК України прокурор, суд зобов`язані роз`яснити обвинуваченому у вчиненні злочину, за який передбачене покарання у виді довічного позбавлення волі, можливість та особливості розгляду кримінального провадження стосовно нього судом присяжних. Письмове роз`яснення прокурора обвинуваченому про можливість, особливості і правові наслідки розгляду кримінального провадження судом присяжних додається до обвинувального акта і реєстру матеріалів досудового розслідування, які передаються до суду.
Під час підготовчого судового засідання суд першої інстанції зобов`язаний роз`яснити право на розгляд кримінального провадження судом присяжних обвинуваченому, якому надано право заявити клопотання про розгляд кримінального провадження стосовно нього судом присяжних.
Виконання судом зазначеного зобов`язання не пов`язано з тим, чи роз`яснив прокурор обвинуваченому про таку можливість до передання обвинувального акта до суду.
Так, до суду першої інстанції надійшов обвинувальний акт за кримінальним провадженням у відношенні ОСОБА_6 , ОСОБА_7 по обвинуваченнюу вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ст.ст.115 ч.2 п.п.6, 12, 187 ч.4 КК України.
Суд першої інстанції за наслідками перевірки обвинувального акта та додатків до нього на відповідність вимогам КПК України, встановив, що на досудовому слідстві не були виконані вимоги ст.384 ч.1 КПК України, що підтвердили обвинувачені у судовому засіданні, а додані до обвинувального акта розписки обвинувачених та їх захисників про отримання копії обвинувального акта і реєстру матеріалів досудового розслідування не містять повних даних про виконання прокурором вимог закону (том 1 а.кп.7-10).
Зазначені судом обставини знайшли підтвердження і під час перевірки доводів апеляційної скарги прокурора в суді апеляційної інстанції.
Одночасно, вимоги ч.1 ст.384 КПК України, зобов`язують роз`яснити обвинуваченому його право на розгляд провадження судом присяжних не лише прокурора, а й суд.
Колегія суддів при вивченні матеріалів кримінального провадження та прослуховуванні технічного запису судових засідань встановила, що суд першої інстанції в ході підготовчого судового розгляду провадження не тільки не виправив виявлені недоліки, але й сам допустив порушення вимог ч.ч.1, 2 ст.384 КПК України, оскільки не роз`яснив обвинуваченим їх право на розгляд справи судом присяжних та особливості такого провадження, а повернув обвинувальний акт прокурору, замість того, щоб самостійно усунути встановлений недолік.

При цьому колегія суддів звертає увагу також на те, що Верховний Суд України у своїй постанові від 25.06.2015 року № 5-111кс15, сформулював правову позицію з приводу застосування ст.384 КПК України, який зводиться до того, що невиконання судом під час підготовчого судового засідання вимог ст.384 КПК України є безумовною підставою для скасування судових рішень вищими судами.
Вказаний висновок Верховного Суду України, відповідно до ч.1 ст.458 КПК України, є обов`язковим для застосування.
Невиконання судом першої інстанції під час підготовчого судового засідання вказаних вимог кримінального процесуального закону є істотним порушенням та безумовною підставою для скасування судового рішення, адже, крім іншого, ставить під сумнів ухвалення судового рішення законним складом суду.

Крім того, висновки суду першої інстанції про відповідність правової кваліфікації дій обвинувачених ОСОБА_6 та ОСОБА_7 за ст.ст.115 ч.2 п.п.6, 12, 187 ч.4 КК України, не ґрунтуються на вимогах кримінального процесуального закону, оскільки питання оцінки доказів та обставин кримінального провадження, згідно зі ст.314 КПК України, не підлягають розгляду в підготовчому засіданні, а встановлюються під час судового розгляду.

Колегія суддів також звертає увагу на те, що відповідно до ст.338 КПК України, з метою зміни правової кваліфікації та/або обсягу обвинувачення, прокурор має право змінити обвинувачення, якщо під час судового розгляду встановлені нові фактичні обставини кримінального правопорушення, у вчиненні якого обвинувачується особа.

Таким чином, для уточнення зазначених в ухвалі суду обставин під час судового розгляду кримінального провадження, прокурор має право змінити обвинувачення та виправити виявлені недоліки.

Отже, посилання суду першої інстанції на той факт, що обвинувальний акт відносно ОСОБА_6 та ОСОБА_7 не містить належним чином сформульованого обвинувачення,яке інкримінується їм і від якого вони будуть мати змогу захищатись в суді,не може бути підставою для застосування положень п.3 ч.3 ст.314 КПК України.

Колегія суддів приходить до висновку, що зазначені в ухвалі суду недоліки не є належними підставами для повернення обвинувального акта прокурору, оскільки суд не в праві вдаватися в оцінку обвинувального акта на предмет правильності формулювання обвинувачення та юридичної кваліфікації дій обвинувачених.

Крім того, повертаючи обвинувальний акт прокурору, суд першої інстанції, послався на недоліки реєстру матеріалів кримінального провадження і зазначив їх в ухвалі, як підстави для повернення прокурору обвинувального акта.
Разом з тим, п.3 ч.3 ст.314 КПК України передбачає можливість повернення обвинувального акту чи клопотання про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру у разі їх невідповідності вимогам КПК України, але норми діючого кримінально-процесуального закону не передбачають можливості повернення обвинувального акту через недоліки реєстру матеріалів кримінального провадження.

Колегія суддів зауважує, що вказаний обвинувальний акт відносно обвинувачених ОСОБА_6 та ОСОБА_7 вже розглядався судом першої інстанції, за результатами якого 12 липня 2016 року було ухвалено вирок, але 10 листопада 2016 року був скасований апеляційним судом Дніпропетровської області та призначено новий судовий розгляд. Таким чином, до обвинувального акта додані всі матеріали кримінального провадження, зібрані під час досудового слідства, з яких видно, що слідчім було проведено всі необхідні дії передбачені чинним КПК України, на порушення яких посилається суд в оскаржуваній ухвалі, а саме відкрито матеріали досудового розслідування сторонам кримінального провадження та повідомлено потерпілій, обвинуваченим та їх захисникам про завершення досудового розслідування.
Тому, повернення обвинувального акта прокурору за цих підстав та відкладення ухвалення остаточного рішення за результатами його розгляду призвело би до порушення однієї з основних засад кримінального провадження, передбачених ст.28 КПК України розгляду провадження в розумні строки.

Отже, з огляду на вищевикладене, колегія суддів приходить до висновку про необхідність часткового задоволення вимог апеляційної скарги прокурора та скасування ухвали Дзержинського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 09 лютого 2017 року про повернення обвинувального акта прокурору у кримінальному провадженні по обвинуваченню ОСОБА_6 , ОСОБА_7 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ст.ст.115 ч.2 п.п.6, 12, 187 ч.4 КК України, а в частині продовження строку тримання обвинувачених під вартою залишенню без змін.

Керуючись ст.ст. 404, 405, 407, 419 КПК України, колегія суддів, -

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу прокурора задовольнити частково.

Ухвалу Дзержинського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 09 лютого 2017 року про повернення обвинувального акта прокурору у кримінальному провадженні по обвинуваченню ОСОБА_6 , ОСОБА_7 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ст.ст.115 ч.2 п.п.6, 12, 187 ч.4 КК України скасувати в частині повернення обвинувального акта прокурору Криворізької місцевої прокуратури №3 Дніпропетровської області та призначити новий судовий розгляд в суді першої інстанції.

В частині продовження строку тримання під вартою обвинувачених ОСОБА_6 та ОСОБА_7 до 09 квітня 2017 року ухвалу Дзержинського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 09 лютого 2017 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення і в касаційному порядку оскарженню не підлягає.

Судді апеляційного суду

Дніпропетровської області

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4