Справа № 640/8316/17
н/п 1-кс/640/4764/17
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"13" червня 2017 р. Київський районний суд м. Харкова у складі:
слідчого судді - ОСОБА_1 ,
при секретарі - ОСОБА_2 ,
за участю слідчого - ОСОБА_3 ,
Старший слідчий СУ ГУНП в Харківській області полковник поліції ОСОБА_3 13.06.2017 р. звернувся до Київського районного суду м. Харкова з клопотанням, погодженим з прокурором відділу прокуратури Харківської області ОСОБА_4 , у якому просив накласти арешт на будинок, житловий з надвірними будівлями, розташований за адресою: АДРЕСА_1 , (загальна площа 50,0 кв.м., житлова площа 34,2 кв.м.); форма власності приватна, розмір частки 1/1, на підставі договору купівлі-продажу, р.№5433, 06.10.2006, ОСОБА_5 , приватний нотаріус ХМНО, який належить на праві приватної власності підозрюваному ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .
Досудовим розслідуванням встановлено, що у вересні 2016 року, точна дата в ході слідства не встановлена, ОСОБА_7 звернувся до ОСОБА_6 з проханням вирішити питання щодо отримання права користування земельною ділянкою площею 150 га, яка є власністю ДП «Шовкогосподарство Кумівське».
Таким чином ОСОБА_6 створив умови, при яких ОСОБА_7 вимушений був погодитись на неправомірні вимоги ОСОБА_6 щодо надання неправомірної вигоди за здійсненням ним впливу на службових осіб Мінагрополітики щодо прийняття рішення про призначення на посаду директора ДП «Шовкогосподарство Кумівське».
ОСОБА_6 , отримавши погодження ОСОБА_7 про надання неправомірної вигоди, розуміючи, що одноособово не зможе реалізувати свій злочинний умисел, у вересні 2016 року, у невстановлений слідством день, запропонував ОСОБА_8 спільно вчинити злочин та повідомив його про свій злочинний план.
ОСОБА_8 , діючи умисно, із корисливих мотивів, з метою особистого збагачення протиправним шляхом, розуміючи свої можливості, обумовлені наявністю особистих зв`язків із службовими особами Мінагрополітики погодився на пропозицію ОСОБА_6 . Згідно узгодженого злочинного плану ОСОБА_6 повинен був безпосередньо контактувати з ОСОБА_7 та одержувати від нього неправомірну вигоду, а ОСОБА_8 здійснювати вплив на службових осіб Мінагрополітики.
Крім того, ОСОБА_8 з метою реалізації злочинного плану, за погодженням з ОСОБА_6 , запропонував ОСОБА_9 та ОСОБА_10 прийняти участь у скоєні злочину, повідомивши їх про злочинний план, їх роль у злочинному плані та порядок розподілу неправомірної вигоди серед учасників групи.
ОСОБА_9 та ОСОБА_10 , діючи умисно, із корисливих мотивів, з метою особистого збагачення протиправним шляхом, погодились на протиправну пропозицію ОСОБА_8 на одержання неправомірної вигоди за вплив на службових осіб Мінагрополітики щодо прийняття рішення про призначення ОСОБА_7 або довіреної йому особи на посаду директора ДП «Шовкогосподарство Кумівське».
Таким чином ОСОБА_6 разом з ОСОБА_8 , ОСОБА_9 та ОСОБА_10 вступили у злочинну змову щодо вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.369-2 КК України.
27.01.2017 приблизно о 18.25 ОСОБА_6 , перебуваючи в приміщенні кафе «Капрі», розташованому за адресою: м. Харків, вул. Сумська, 35, реалізуючи загальний злочинний умисел, одержав від ОСОБА_7 грошові кошти у сумі 84 000 грн. у якості частини неправомірної вигоди за здійснення впливу на службових осіб Мінагрополітики щодо прийняття рішення про призначення на посаду директора ДП «Шовкогосподарство Кумівське» ОСОБА_7 або довіреної особи.
08.06.2017 приблизно о 17.30 ОСОБА_9 разом з ОСОБА_10 , виконуючи свою роль у злочинній змові, діючи спільно та узгоджено зі всіма членами злочинної групи, шляхом впливу на службових осіб Мінагрополітики забезпечили безперешкодне прийняття документів для допуску ОСОБА_7 на участь у конкурсному відборі керівника державного підприємства, після чого ОСОБА_9 , реалізуючи загальний злочинний умисел, перебуваючи в приміщенні кафе «Рукола», розташованому за адресою: м. Київ, вул. Хрещатик, 24, одержав від ОСОБА_7 грошові кошти у сумі 5000 доларів США у якості частини неправомірної вигоди за здійснення впливу на службових осіб Мінагрополітики щодо прийняття рішення про призначення ОСОБА_7 на посаду директора ДП «Шовкогосподарство Кумівське».
Відповідно до примітки до ст.369-2 КК України, службові особи Міністерства аграрної політики та продовольства України є особами уповноваженими на виконання функцій держави.
Своїми умисними діями ОСОБА_6 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч.2 ст.28, ч.3 ст.369-2 КК України одержання неправомірної вигоди для себе та третьої особи за вплив на прийняття рішення особою, уповноваженою на виконання функцій держави, поєднана з вимаганням такої вигоди, вчинене за попередньою змовою групою осіб.
09.06.2017 ОСОБА_6 затриманий в порядку ст.208 КПК України.
10.06.2017 ОСОБА_6 повідомлено про підозру у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.28, ч.3 ст.369-2 КК України одержання неправомірної вигоди для себе та третьої особи за вплив на прийняття рішення особою, уповноваженою на виконання функцій держави, поєднана з вимаганням такої вигоди, вчинене за попередньою змовою групою осіб.
11.06.2017 стосовно підозрюваного ОСОБА_6 застосовано запобіжний захід тримання від вартою в умовах Харківського слідчого ізолятору.
Згідно з інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо суб`єкта за №89261962 від 09.06.2017 за підозрюваним ОСОБА_6 зареєстрований будинок, житловий з надвірними будівлями, розташований за адресою: АДРЕСА_1 , (загальна площа 50,0 кв.м., житлова площа 34,2 кв.м.); форма власності приватна, розмір частки 1/1, на підставі договору купівлі-продажу, р.№5433, 06.10.2006, ОСОБА_5 , приватний нотаріус ХМНО.
Метою арешту нерухомого майна підозрюваного ОСОБА_6 являється одним із засобів забезпечення кримінального провадження та з урахуванням того, що ОСОБА_6 обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.28, ч.3 ст. 369-2 КПК України, санкція якої передбачає можливу конфіскацію майна підозрюваного, слідство, враховуючи положення ст.170 КПК України, вважає за необхідне накласти арешт на вказане нерухоме майно, що належить на праві власності підозрюваному з метою забезпечення можливої конфіскації майна.
Клопотання слідчий просив розглядати без виклику та участі підозрюваного ОСОБА_6 .
У судовому засіданні слідчий підтримав подане клопотання, просив про його задоволення.
Оскільки сторона кримінального провадження, яка звернулась з клопотанням, довела наявність достатніх підстав вважати, що майно, яке не було тимчасово вилучене, власником може бути відчужене, з метою забезпечення арешту майна, відповідно до ч. 2 ст. 172 КПК України, дане клопотання розглядається слідчим суддею без повідомлення підозрюваного ОСОБА_6 .
10.06.2017 об 11 год. 33 хв. ОСОБА_6 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.28, ч. 3 ст. 369-2 КК України.
Покарання, що загрожує ОСОБА_6 в разі визнання його винним за ч. 3 ст. ст. 369-2 КК України, передбачає додаткове покарання у вигляді конфіскації майна.
Згідно з інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо суб`єкта за №89261962 від 09.06.2017 за підозрюваним ОСОБА_6 зареєстрований будинок, житловий з надвірними будівлями, розташований за адресою: АДРЕСА_1 , (загальна площа 50,0 кв.м., житлова площа 34,2 кв.м.); форма власності приватна, розмір частки 1/1.
Згідно п. 7 ч. 2 ст. 131 КПК України, заходом забезпечення кримінального провадження є арешт майна. Відповідно до ч. 5 ст. 132 КПК України, під час розгляду питання про застосування заходів забезпечення кримінального провадження сторони кримінального провадження повинні подати слідчому судді докази обставин, на які вони посилаються.
Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження.
Згідно вимог п. 3 ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи.
За змістом ч. 5 ст. 170 КПК України, у випадку, передбаченому п. 3 ч. 2 цього Кодексу, арешт накладається на майно підозрюваного, обвинуваченого, засудженого або юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, за наявності достатніх підстав вважати, що суд у випадках, передбачених Кримінальним кодексом України, може призначити покарання у виді конфіскації майна.
Відповідно ч.2 ст.173 КПК України, при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: 1) правову підставу для арешту майна; 3) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (якщо арешт майна накладається у випадках, передбачених пунктами 3, 4 частини другої статті 170 цього Кодексу).
Згідно ч. 11 ст. 170 КПК України, заборона на використання майна, а також заборона розпоряджатися таким майном можуть бути застосовані лише у випадках, коли їх незастосування може призвести до зникнення, втрати або пошкодження відповідного майна або настання інших наслідків, які можуть перешкодити кримінальному провадженню.
Слідчий суддя, суд відмовляють у задоволенні клопотання про арешт майна, якщо особа, що його подала, не доведе необхідність такого арешту, а також наявність ризиків, передбачених абзацом другим частини першої статті 170 цього Кодексу (ч. 1 ст. 173 КПК України).
Враховуючи викладене, слідчий суддя приходить до висновку про наявність правових підстав для задоволення клопотання, оскільки слідчий довів наявність підстав вважати, що вчинено кримінальне правопорушення, накладання арешту на вказане у клопотанні майно підозрюваного забезпечить можливу конфіскацію майна у даному кримінальному провадженні, враховуючи санкцію ч. 3 ст. 369-2 КК України.
Разом з тим, відповідно до ч.4 ст.173 КПК України, слідчий суддя при задоволенні клопотання про арешт майна, зобов"язаний застосувати такий спосіб арешту майна, який не призведе до зупинення або надмірного обмеження правомірної підприємницької діяльності особи, або інших наслідків, які суттєво позначаться на інтересах інших осіб.
Враховуючи вказану вимогу КПК України, слідчий суддя вважає за необхідне заборонити власнику будинку, житлового з надвірними будівлями, розташованого за адресою: АДРЕСА_1 , - ОСОБА_6 , відчуження вказаного житлового будинку, до скасування арешту майна у встановленому КПК України порядку.
Клопотання про фіксацію процесуальної дії за допомогою технічних засобів під час розгляду питання слідчим суддею від учасників процесуальної дії не надійшло, за ініціативою суду не здійснюється, що відповідає положенням ст.107 КПК України.
На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 2, 7,107, 132, 98, 167, 170-173, 309, 372 КПК України, слідчий суддя,-
Накласти арешт на будинок, житловий з надвірними будівлями, розташований за адресою: АДРЕСА_1 , який належить на праві приватної власності підозрюваному ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , шляхом заборони його відчуження до скасування арешту майна у встановленому нормами КПК України порядку.
Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Апеляційного суду Харківської області протягом п`яти днів з дня її проголошення.

Ухвала підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1