Справа № 1-436/11
Провадження № 1-в/175/16/17
Ухвала

Іменем України

17 березня 2017 року

Дніпропетровський районний суд Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді - ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

за участю сторін: прокурора ОСОБА_3 ,

заявника ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у смт. Слобожанське клопотання засудженого ОСОБА_4 щодо зарахування судом строку попереднього ув`язнення у строк покарання,

встановив:

24 лютого 2017 року до Дніпропетровського районного суду надійшло клопотання ОСОБА_4 від 24 лютого 2017 року щодо зарахування згідно з ч.5 ст.72 КК України строку попереднього ув`язнення з 20 травня 2010 року по 15 січня 2013 року у строк покарання, призначеного за вироком Дніпропетровського районного суду від 13 вересня 2012 року.

У судовому засіданні ОСОБА_5 підтримав клопотання, просив його задовольнити та пояснив, що звільнився з установи Державної кримінально-виконавчої служби ІВЦ № 133 Дніпропетровської області умовно-достроково на підставі ухвали Самарського районного суду м. Дніпропетровська від 24.09.2015 року. Для вирішення зазначеного питання він звертався до Самарського районного суду, який своєю ухвалою від 01.03.2017 року рекомендував йому звернутися до Дніпропетровського районного суду, що ухвалив вирок. При ухвалені судом рішення просить в тексті рішення чітко зазначити конкретну календарну дату, на яку призначене за вироком покарання вважатиметься відбутим повністю, оскільки вважає, що відбуття покарання за вказаним вироком повністю настане 21 травня 2018 року, а до цієї дати він вважається особою, яка не відбула повністю покарання за вироком, що набрав законної сили, та підпадає під дію Закону України «Про внесення змін до Кримінального кодексу України щодо удосконалення порядку зарахування судом строку попереднього увязнення у строк покарання» від 26.11.2015 року.

Вислухавши думку прокурора, який вважав клопотання не підлягаючим розгляду через порушення територіальної підсудності, вивчивши матеріали клопотання та матеріали кримінальної справи № 1-436/11, архівний № 265), суд приходить до наступного.

Відповідно до ч.2 розділу ІІ Прикінцевих положень Закону України «Про внесення зміни до Кримінального кодексу України щодо удосконалення порядку зарахування судом строку попереднього увязнення у строк покарання» від 26.11.2015 року № 838-VІІІ (далі Закон), який набрав законної сили 24.12.2015 року, вказаний Закон застосовується до всіх осіб, щодо яких на момент набрання ним чинності набрав законної сили обвинувальний вирок, покарання за яким не відбуте повністю.

Судом установлено, що вироком Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області від 13 вересня 2012 року ОСОБА_4 засуджено за ч.2 ст.296, ч.2 ст.121 КК України до 8 років позбавлення волі (т.6,а.с.96-114). Ухвалою Апеляційного суду Дніпропетровської області від 15 січня 2013 року вирок залишено без змін і з цього дня, відповідно до ч.2 ст.532 КПК України, вирок набрав законної сили (т.6,а.с.258-264).

Ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 16 вересня 2014 року вказані вирок районного суду і ухвала апеляційного суду залишені без змін (т.6,а.с.373-376).

За постановою Дзержинського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 03 липня 2014 року невідбутий строк 03 роки 10 місяців 04 дні позбавлення волі замінено на обмеження волі на підставі ст.82 КК України.

Як витікає і підтверджується довідкою № 34609 від 02 жовтня 2015 року і ухвалою Самарського районного суду м. Дніпропетровська від 24 вересня 2015 року, засудженого ОСОБА_6 звільнено з установи Державної кримінально-виконавчої служби ІВЦ № 133 Дніпропетровської області від подальшого відбування покарання у виді обмеження волі умовно-достроково на 02 роки 06 місяців 22 дні.

У судовому засіданні заявник повідомив, що перебуває на обліку у Шевченківському ВП ДВП ГУНП в Дніпропетровській області як особа, звільнена умовно-достроково.

З урахуванням наведеного та висловленої Вищим спеціалізованим судом України з розгляду цивільних і кримінальних справ позиції на звернення голови Апеляційного суду Запорізької області, питання застосування Закону має вирішуватись місцевим судом, в межах територіальної юрисдикції якого виконується вирок (п.2 ч.2 ст.539 КПК України).

Таким чином, оскільки заявник фактично відбуває покарання за межами територіальної юрисдикції Дніпропетровського районного суду, його клопотання підлягає поверненню засудженому для звернення з ним до належного суду, яким є місцевий суд, в межах територіальної юрисдикції якого виконується вирок, в даному випадку Бабушкінський районний суд м. Дніпропетровська.

З огляду на зазначене, суд залишає поза увагою доводи заявника щодо підсудності його клопотання Дніпропетровському районному суду.

Керуючись ст.ст.537,539 КПК України, суд
ухвалив:

Клопотання засудженого ОСОБА_4 від 24 лютого 2017 року щодо зарахування судом строку попереднього ув`язнення у строк призначеного покарання згідно з ч.5 ст.72 КК України повернути особі, яка його подала.

Роз`яснити ОСОБА_4 його право звернутися до суду за місцем виконання вироку з клопотанням про застосування до нього вимог Закону України «Про внесення змін до Кримінального кодексу України щодо удосконалення порядку зарахування судом строку попереднього ув`язнення у строк покарання» № 838-VIII від 26 листопада 2015 року.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку протягом 7 днів з дня її оголошення.

Суддя ОСОБА_1