Справа № 577/1595/17
Провадження № 1-кп/577/256/17

В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
15 травня 2017 року Конотопський міськрайонний суд Сумської області
головуючого судді ОСОБА_1 ,
при секретарі ОСОБА_2 ,
за участю прокурора ОСОБА_3 ,
обвинувачених ОСОБА_4 , ОСОБА_5 ,
захисників ОСОБА_6 , ОСОБА_7 ,
законних представників ОСОБА_4 , ОСОБА_8 ,
потерпілого ОСОБА_9 ,
законного представника потерпілого ОСОБА_10 ,
представника сектора ювенальної превенції
Конотопського ВП ГУНП в Сумській області ОСОБА_11 ,
представника служби у справах дітей ОСОБА_12 ,
за ч.2 ст. 185, ч.2 ст. 186 КК України,
ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 уродженця м. Конотоп Сумської області, українця, громадянина України, освіта базова середня, учня 8 класу Конотопської спеціалізованої школи №2, зареєстрованого та мешканця АДРЕСА_2 , раніше не судимого,
за ч.2 ст. 185, ч.2 ст. 186 КК України,
Встановив:
Обвинувачений неповнолітній ОСОБА_4 25 грудня 2016 року близько 17 години перебуваючи разом із обвинуваченим неповнолітнім ОСОБА_5 на подвір`ї ДНЗ «Теремок», що по вул. Короленко, 1 в м. Конотоп, біля ганку однієї з груп, побачив дитячі санчата, які вирішив викрасти та запропонував вчинити крадіжку санчат ОСОБА_5 спільно з ним. Так, ОСОБА_4 , реалізуючи свої спільні злочинні корисливі наміри викрав санчата, належні ОСОБА_13 , та скинув їх із ганку ОСОБА_5 , який схопив санчата та втік з місця вчинення злочину.
Згідно висновку експерта № 19/119/9-3/424е від 15.02.2017 року залишкова вартість майна, яке належало ОСОБА_13 станом на час скоєння злочину, становить 266 гривень.
Таким чином своїми умисними злочинними діями, ОСОБА_4 та ОСОБА_5 спричинили ОСОБА_13 матеріальних збитків на суму 266 гривень.
Дії ОСОБА_4 та ОСОБА_5 кваліфіковані за ч. 2 ст. 185 КК України.
Крім того, 30 січня 2017 року о 18 годині 06 хвилин неповнолітні обвинувачені ОСОБА_4 , ОСОБА_5 та особи які не досягли віку кримінальної відповідальності за злочин, передбачений ч. 2 ст. 186 КК України, перебуваючи на вул. Садовій в м. Конотоп, поблизу будинку № 5, побачили раніше незнайомого їм малолітнього ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , який йшов по вулиці та світив на дорогу ліхтарем мобільного телефону.
У цей час у ОСОБА_4 повторно виник злочинний корисливий умисел направлений на відкрите викрадення мобільного телефону у ОСОБА_9 . Про свої наміри ОСОБА_4 повідомив ОСОБА_5 та двох осіб, які не досягли віку кримінальної відповідальності, і запропонував їм вчинити злочин спільно з ним, на що всі погодилися. Так, ОСОБА_5 , повторно переслідуючи спільний злочинний умисел, направлений на відкрите викрадення чужого майна, схопив ОСОБА_9 ззаду за тулуб і утримував його, а особи, які не досягли віку кримінальної відповідальності, наносили удари в область живота та голови потерпілого, з метою подолання ним опору заволодінню майна. У цей же час ОСОБА_4 повторно відкрито заволодів мобільним телефоном ОСОБА_9 марки «Lenovo А-2010-а», ривком висмикнувши його з рук потерпілого. З викраденим мобільним телефоном обвинувачений ОСОБА_4 втік з місця вчинення злочину, а обвинувачений ОСОБА_14 та особи, які не досягли віку кримінальної відповідальності, після заволодіння мобільним телефоном відпустили потерпілого. Отримавши можливість вільно розпоряджатися відкрито викраденим майном, ОСОБА_4 залишив мобільний телефон у себе.
Згідно висновку експерта № 19/119/9-3/425е від 10.02.2017 року ринкова вартість викраденого у ОСОБА_9 майна станом на 30.01.2017 року, з урахуванням зносу становить 1726,00 гривень.
Таким чином своїми умисними протиправними діями ОСОБА_15 та ОСОБА_14 спричинили ОСОБА_9 матеріальної шкоди на суму 1726 гривень.
Дії ОСОБА_4 та ОСОБА_5 кваліфіковані за ч. 2 ст. 186 КК України
Обвинувачений ОСОБА_4 в судовому засіданні свою вину у вчинених злочинах визнав та пояснив, що 25 грудня 2016 року близько 17 години разом із ОСОБА_5 гуляли по місту, перебували на подвір`ї ДНЗ «Теремок» по вул. Короленко, 1 в м. Конотоп. Біля ганку однієї з груп він побачив дитячі санчата, які вирішив викрасти та запропонував вчинити крадіжку санчат ОСОБА_5 спільно з ним. Він викрав санчата та скинув їх із ганку ОСОБА_5 , а той схопив санчата та втік з місця вчинення злочину. Крім того, 30 січня 2017 року о 18 годині 06 хвилин він з ОСОБА_5 та двома малолітніми хлопцями перебували на вул. Садовій в м. Конотоп, поблизу будинку № 5, побачили раніше незнайомого їм хлопчика, який йшов по вулиці та світив на дорогу ліхтарем мобільного телефону. У цей час у нього виникла ідея викрасти той мобільний телефон. Про свої наміри він повідомив хлопців і запропонував їм зробити це разом, всі погодилися. Тоді ОСОБА_5 схопив ОСОБА_9 ззаду за тулуб і утримував його, два малолітні хлопці били потерпілого по животу та голові, а він ривком висмикнув мобільний телефон ОСОБА_9 та втік з місця вчинення злочину. ОСОБА_14 та два малолітні хлопці після заволодіння мобільним телефоном відпустили потерпілого. Він залишив мобільний телефон у себе. Розкаюється у вчиненому, просить вибачення у потерпілого. Всі збитки потерпілим відшкодували. Просить суворо не карати.
Законний представник ОСОБА_4 пояснила, що шкодує, про те, що вчинив син, у них в родині сталися такі обставини, що вона виховує сина одна, на той час доглядала за особою похилого віку і мало приділяла уваги сину, надалі вона буде більше спілкуватися з сином. Син відвідує воскресну школу при монастирі і має наставника, який також буде з ним спілкуватися з метою недопущення подібного. Просить вибачення за негідну поведінку сина.
Обвинувачений ОСОБА_5 в судовому засіданні свою вину у вчинених злочинах визнав та пояснив, що 25 грудня 2016 року близько 17 години разом із ОСОБА_4 гуляли по місту, перебували на подвір`ї ДНЗ «Теремок» по вул. Короленко, 1 в м. Конотоп. Біля ганку однієї з груп ОСОБА_4 побачив дитячі санчата, які вирішив викрасти та запропонував вчинити крадіжку санчат спільно з ним. ОСОБА_4 викрав санчата та скинув їх із ганку йому, а він схопив санчата та втік з місця вчинення злочину. Крім того, 30 січня 2017 року о 18 годині 06 хвилин він з ОСОБА_4 та двома малолітніми хлопцями перебували на вул. Садовій в м. Конотоп, поблизу будинку № 5, побачили раніше незнайомого їм хлопчика, який йшов по вулиці та світив на дорогу ліхтарем мобільного телефону. У ОСОБА_4 виникла ідея викрасти той мобільний телефон. ОСОБА_4 запропонував їм зробити це разом, всі погодилися. Тоді він схопив ОСОБА_9 ззаду за тулуб і утримував його, два малолітні хлопці били потерпілого по животу та голові, а ОСОБА_4 ривком висмикнув мобільний телефон ОСОБА_9 та втік з місця вчинення злочину. Він та два малолітні хлопці після заволодіння мобільним телефоном відпустили потерпілого. ОСОБА_4 залишив мобільний телефон у себе. Розкаюється у вчиненому. Всі збитки потерпілим відшкодували, просить в них вибачення. Просить суворо не карати.
Законний представник ОСОБА_8 в судовому засіданні пояснила, що вона є нерідною матір`ю ОСОБА_16 , однак виховує його разом з батьком дитини. Вони будуть вживати заходів з метою недопущення подібного. Просить вибачення в потерпілих.
Показання обвинувачених ОСОБА_4 та ОСОБА_5 , кожного окремо, узгоджуються з фактичними обставинами справи, які ними не оспорюються.
Крім того, винуватість ОСОБА_4 та ОСОБА_5 доводиться наступними доказами.
Потерпілий малолітній ОСОБА_9 в судовому засіданні пояснив, що 30 січня 2017 року, близько 18 години повертався від репетитора, присвічував дорогу ліхтариком від мобільного телефона. На вул. Садовій він почув привітання, думав, що знайомий товариш, а коли той хлопець підійшов, то побачив, що він його не знає . З ним порівнялися ще троє хлопців, яких він не знав. Менші почали наносити удари, а один, старший на вигляд, зайшов ззаду і став його утримувати обома руками за тулуб. Коли хлопці припинили його бити, другий старший хлопець вихопив у нього мобільний телефон «Lenovo А-2010-а» і побіг в напрямку магазину «Еко-маркет». В цей час хлопці знову стали наносити йому удари носаками взутих ніг в живіт, по голові кулаками, а найменший на зріст ще й пропонував взяти заставу за телефон. Він супротивився, намагався дати здачі, побіг за старшим хлопцем, щоб забрати телефон, кричав, щоб той повернув телефон, однак йому не вдалося це зробити. Він повернувся до репетитора і розповів про те, що сталося, йому, а також повідомили батькам та в поліцію.
Законний представник потерпілого ОСОБА_10 в судовому засіданні пояснила, що 30 січня 2017 року приблизно о 18 год 15 хв їй зателефонував репетитор сина і повідомив, що в ОСОБА_17 щойно четверо неповнолітніх хлопців на вулиці відібрали телефон. Вона відразу звернулася в поліцію, прийшла на те місце,де відбулося, і всі разом відразу встановили обвинувачених та інших малолітніх осіб, які і вчинили побиття її сина та відібрали телефон. Телефон повернули без сім карток. Так, її дитину побили, спричинили моральну шкоду здоров`ю, однак, враховуючи, що на даний час тілесних ушкоджень вже немає, вона з позовом не зверталася і претензій майнового характеру до обвинувачених не має, однак звертається до законних представників, щоб ті більше уваги приділяли дітям, щоб ті не повторювали аналогічного.
Крім того, винуватість доводиться висновками товарознавчих експертиз (а.п. 32-38, 68-75), які вказують на вартість майна, яким незаконно заволоділи обвинувачені, протоколами слідчих експериментів, в ході яких вони показали, як вчиняли злочин ( а.п. 87,88, 101-103).
Аналізуючи досліджені докази, суд дійшов висновку, що вони є належними, допустимими і такими, що в повній мірі узгоджуються між собою, з поясненнями обвинувачених у судовому засіданні, а так, в повній мірі доводять винуватість ОСОБА_4 та ОСОБА_5 у вчиненні крадіжки у потерпілого ОСОБА_13 за попередньою змовою групою осіб та грабежу відносно ОСОБА_9 , поєднаному з насильством, яке не є небезпечним для життя чи здоров`я потерпілого, вчиненого повторно та за попередньою змовою групою осіб.
Таким чином, винуватість ОСОБА_4 та ОСОБА_5 повністю доведена і їх дії обох, суд кваліфікує за ч.2 ст. 185 КК України - таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинена за попередньою змовою групою осіб та за ч.2 ст.186 КК України, як відкрите викрадення чужого майна (грабіж), поєднаний із насильством, яке не є небезпечним для життя чи здоров`я потерпілого, вчинений повторно та за попередньою змовою групою осіб.
При призначенні покарання суд враховує ступінь тяжкості вчинених злочинів, особу обвинувачених, обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.
Обставиною, що обтяжує покарання ОСОБА_4 та ОСОБА_5 , обох, суд визнає вчинення злочину стосовно малолітнього.
Обставинами, що помякшують покарання ОСОБА_4 та ОСОБА_5 , обох, суд визнає, що вони обоє щиро розкаялися у вчинених злочинах, активно сприяли їх розкриттю, вчинили злочин, будучи неповнолітніми.
Обвинувачені ОСОБА_4 та ОСОБА_5 на обліку у лікарів нарколога та психіатра не перебувають, характеризуються посередньо, є особами раніше не судимими.
Враховуючи вищевказані обставини, обставини справи і наставші наслідки, позицію законного представника потерпілого, який претензій не має, відомості про особу ОСОБА_4 та ОСОБА_5 , а також досудову доповідь щодо кожного окремо, з якої вбачається, що виправлення їх обох без позбавлення волі на певний строк можливе та не становить високої небезпеки для суспільства, суд дійшов висновку, що виправлення ОСОБА_4 та ОСОБА_5 можливе без відбування покарання, а тому, вважає, що призначивши їм покарання за сукупністю злочинів, їх слід звільнити від покарання, яке призначає у виді чотирьох років позбавлення волі, з випробуванням, з іспитовим строком один рік. На думку і переконання суду таке покарання ОСОБА_4 та ОСОБА_5 буде необхідне і достатнє для їх виправлення та попередження вчинення ними нових злочинів. При цьому суд виходив і з мети покарання, яка визначена ст. 50 КК України і передбачає, що покарання має на меті не лише кару, а й виправлення засуджених, а також висновку органу пробації про те, що виконання покарання у суспільстві можливе за умови здійснення нагляду та застосування соціально-виховних заходів, що необхідні для їх виправлення і запобігання вчиненню повторних правопорушень. А такі можливості існують і про це свідчить наявність родини у обвинуваченого ОСОБА_5 , а у ОСОБА_4 - товаришів з церковної громади, а також ставлення самих обвинувачених до скоєного, які щиро розкаялися і відсутність будь-яких обставин, або наявності серед товаришів осіб, які б йому заважали вести гідний спосіб життя, не вчиняючи кримінальні правопорушення.
Питання про речові докази і судові витрати підлягає вирішенню згідно зі ст.ст. 100 та 124 КПК України відповідно.
Керуючись ст.ст. 368, 370, 374 КПК України,-
Ухвалив:
ОСОБА_4 визнати винним в скоєнні злочинів, передбачених ч.2 ст. 185, ч.2 ст. 186 КК України і призначити йому покарання:
за ч.2 ст. 185 КК України у виді 1(одного) року позбавлення волі;
за ч.2 ст. 186 КК України у виді 4 (чотирьох) років позбавлення волі.
Відповідно до ч.1 ст. 70 КК України ОСОБА_4 за сукупністю злочинів шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим призначити остаточне покарання у виді 4 (чотирьох) років позбавлення волі.
У відповідності зі ст. 75, 104 КК України ОСОБА_4 звільнити від відбування призначеного покарання у виді чотирьох років позбавлення волі з випробуванням, якщо він протягом одного року іспитового строку не вчинить нового злочину і виконає покладені на нього відповідно до ст. 76 КК України обовязки: повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання; періодично зявлятися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації, не виїздити за межі України на постійне проживання без дозволу уповноваженого органу з питань пробації.
ОСОБА_5 визнати винним в скоєнні злочинів, передбачених ч.2 ст. 185, ч.2 ст. 186 КК України і призначити йому покарання:
за ч.2 ст. 185 КК України у виді 1(одного) року позбавлення волі;
за ч.2 ст. 186 КК України у виді 4 (чотирьох) років позбавлення волі.
Відповідно до ч.1 ст. 70 КК України ОСОБА_5 за сукупністю злочинів шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим призначити остаточне покарання у виді 4 (чотирьох) років позбавлення волі.
У відповідності зі ст. 75, 104 КК України ОСОБА_5 звільнити від відбування призначеного покарання у виді чотирьох років позбавлення волі з випробуванням, якщо він протягом одного року іспитового строку не вчинить нового злочину і виконає покладені на нього відповідно до ст. 76 КК України обовязки: повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання; періодично зявлятися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації, не виїздити за межі України на постійне проживання без дозволу уповноваженого органу з питань пробації.
Стягнути з законних представників ОСОБА_4 та ОСОБА_5 - матері ОСОБА_4 та мачухи ОСОБА_8 , відповідно, з кожного по 197 гривень 91 копійці на користь держави витрат на проведення судово-товарознавчої експертизи.
Речові докази: дитячі санчата із дерев`яним перекриттям жовтого із червоним кольором, які зберігається під збережною розпискою у потерпілого ОСОБА_13 , залишити потерпілому, як законному володільцю; чохол до телефону білого кольору та мобільний телефон марки «Lenovo А-2010-а» імеі НОМЕР_1 , які зберігається під збережною розпискою у законного представника потерпілого ОСОБА_10 , залишити їй, як законному володільцю.
На вирок може бути подана апеляція до Апеляційного суду Сумської області через Конотопський міськрайонний суд протягом 30 днів з дня проголошення вироку.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченим та прокурору.

Суддя: ОСОБА_1