Справа № 489/1203/17
кримінальне провадження
№1-кп/489/237/17
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
30 червня 2017 р. м. Миколаїв
Ленінський районній суд м. Миколаєва у складі:

головуючого судді - ОСОБА_1
при секретарях ОСОБА_2 , ОСОБА_3
за участю:

прокурорів: ОСОБА_4 , ОСОБА_5 ;

обвинуваченого: ОСОБА_6 ;

потерпілої: ОСОБА_7 ;

розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження № 0000530 від 28.01.2017 р. на підставі обвинувального акту за обвинуваченням:

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Петрівка Бобровицького району Чернігівської області, громадянина України, із середньо освітою, одружений, працював водієм на підприємстві "ТФТ", раніше не судимий, який зареєстрований та фактично проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст.286 ч. 1 КК України,

ВСТАНОВИВ
27.01.2017 р. о 14 год. 23 хв., ОСОБА_6 , керуючи автомобілем марки "БАЗ 2215", д/н НОМЕР_1 , рухався у світлий час доби по мокрій, чистій, проїзній частині вул. Космонавтів зі сторони вул. 12 Поздовжня в напрямку пр. Миру, в крайній правій смузі руху, зі швидкістю близько 33 км/год.
Рухаючись у обраному напрямку, при проїзді в районі перехрестя вул. Космонавтів з вул. Китобоїв, водій ОСОБА_6 , грубо порушуючи вимоги п.18.4 Правил дорожнього руху України, затверджених постановою Кабінету Міністрів України № 1306 від 10.10.2001 р., із відповідними змінами та доповненнями (далі ПДР України), а саме: рухаючись по проїзній частині вул. Космонавтів, проявив особисту неуважність та недбалість до забезпечення елементарних вимог безпеки дорожнього руху, а також до дорожньої обстановки та її змінами, при наближенні до нерегульованого пішохідного переходу, позначеного інформаційно-вказівними дорожніми знаками 5.35.1 та 5.35.2 "Пішохідний перехід" ПДР України, та дорожньою розміткою білого кольору 1.14.1 додатку 2 ПДР України "Пішохідний перехід", своєчасно не вжив заходів до зниження швидкості, аж до повної зупинки керованого ним автомобіля, не переконався, що на пішохідному переході відсутній пішохід, для якого може бути створена перешкода чи небезпека, продовжив рух у вибраному ним напрямку, внаслідок чого допустив контактування передньою лівою частиною автомобіля з пішоходом ОСОБА_7 , яка перетинала проїзну частину вул. Космонавтів по нерегульваоному пішохідному переходу, позначеному дорожніми знаками 5.35.1 та 5.35.2, додатку 1 та дорожньою розміткою 1.14.1 "білого кольору" додатку 2 ПДР України, зліва направо відносно напрямку його руху.
Внаслідок зазначеної дорожньо-транспортної пригоди пішоходу ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , спричиненно тілесні ушкодження середнього ступеня тяжкості.
Дана дорожньо-транспортна пригода сталася внаслідок злочинного порушення водієм ОСОБА_6 вимог п.18.4 ПДР України, які знаходяться в прямому причинному зв`язку з наслідками, що настали.
З урахуванням вищевикладеного суд визнає ОСОБА_6 винним у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України, а саме у порушенні правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що спричинило потерпілому середньої тяжкості тілесні ушкодження.
Допитаний в ході судового розгляду обвинувачений свою вину визнав повністю, показав, що 27.01.2017 р. близько 13:00-14:00 год. він керував автомобілем "БАЗ" та рухався по вул. Космонавтів по маршруту № 32. Рухаючись у праві полосі для руху, не доїжджаючи до перехрестя вул. Космонавтів з вул. Китобоїв, перед фурою, яка знаходилась перед перехрестям з ввімкненим поворотом ліворуч, вийшла потерпіла. Він намагався уникнути контактування з пішоходом, але йому це не вдалося та він зачепив її правим дзеркалом. Потерпіла рухалась по нерегульованому пішохідному переходу. Після контактування нога потерпілої потрапила під колесо автомобіля. Після ДТП він хотів викликати швидку допомогу, проте жінка очевидець ДТП повідомила йому, що швидку вже викликали.

В зв`язку з тим, що його дружина знаходилась на лікуванні, він не зміг надати матеріальної допомоги потерпілій під час лікування.

Цивільний позов потерпілої визнав в повному обсязі.

Вина ОСОБА_6 у вчиненому злочині, окрім визнання вини самим обвинуваченим, також підтверджується іншими доказами, дослідженими судом.

Показами потерпілої ОСОБА_7 , яка показала, що підійшла до нерегульованого пішохідного переходу біля перехрестя вул. Космонавтів та вул. Китобоїв. Подивившись в обидві сторони, переконалась що вона не створить перешкоди в русі транспортним засобам почала переходити пішохідний перехід. Перейшовши половину дороги, вона помітила як до неї наближається маршрутне таксі. Не встигла зреагувати, відбулося контактування з ним. Після зіткнення колесо автобуса знаходилось на її нозі, вона попросила обвинуваченого з`їхати з її ноги, після чого останній переставив автомобіль, після того з автомобіля на допомогу не виходив. Обвинувачений одразу ж після скоєння ДТП та на протязі її лікування ніякої матеріальної допомоги не надавав.
Протоколом огляду місця дорожньо-транспортної пригоди від 27.01.2017 р., відповідно до якого, слідчим, за участю понятих було проведено огляд місця ДТП та встановлено, що ДТП у вигляді наїзду на пішохода сталося у м. Миколаєві в районі нерегульованого пішохідного переходу по вул. Ксомонавтів, на середньозернистому асфальтобетонному покритті, яке перебувало у мокрому, чистому стані. Місце події знаходиться в зоні дії дорожніх знаків, встановлених в напрямку проведення огляду, а саме інформаційно-вказівні знаки 5.35.1, 5.35.2 "Пішохідний перехід". Подія сталася в світлий час доби, на момент огляду ділянка дороги не освітлена. Під час огляду автомобіля БАЗ 2215, д/н НОМЕР_1 , було виявлено зовнішні пошкодження на передній частині автомобіля, а саме лівого дзеркала заднього виду та його кріплення, пошкодження на передньому бампері з лівої сторони.
Схемою до протоколу огляду місця дорожньо-транспортної пригоди від 27.01.2017 р. з умовними позначеннями місця розташування автомобіля БАЗ 2215, д/н НОМЕР_1 на проїзній частині вул. Космонавтів, місця наїзду на пішохода зі слів водія, напрямку руху автомобіля БАЗ 2215, напрямок руху пішохода зі слів водія, дорожньої розмітки 1.14.1 ПДР України "Пішохідний перехід", дорожніх знаків 5.35.1, 5.35.2 ПДР України "Пішохідний перехід".
Висновком експерта № 17-110 від 21.02.2017 р., відповідно до якого, ходова частина автобусу "БАЗ 2215", д/н НОМЕР_1 , на момент ДТП знаходилася в працездатному стані і дозволяла водієві здійснювати рух в обраному напрямку, не мала несправностей, які могли б несподівано для водія привести до відведення автобуса убік від обраного їм напрямку руху.
Робоча гальмівна система автобусу "БАЗ 2215", д/н НОМЕР_1 , на момент ДТП знаходилася в працездатному стані, дозволяла водієві знижувати швидкість автобусу з відомою йому ефективністю аж до зупинки, не мала несправностей, які б призводили до раптової для водія відмови системи, або до раптового відведення автобусу убік від обраного напрямку руху.
Система рульового керування автобусу "БАЗ 2215", д/н НОМЕР_1 , на момент ДТП знаходилася в несправному стані, що полягав в наднормативному люфті рульового керування. Стан рульового керування не відповідав п. 31.4.2 (а) ПДР. Водій автобусу міг виявити несправність рульового керування автобусу в процесі його експлуатації. Вказана несправність утворилася в процесі експлуатації і її наявність не була несподіваною для водія, тобто водій міг управляти автобусом з відомою йому ефективністю.
Висновком експерта № 17-112 від 23.02.2017 р., відповідно до якого, швидкість руху автобусу "БАЗ 2215", д/н НОМЕР_1 , перед початком гальмування, за умов, викладених в постанові про призначення експертизи та слідової інформації, яка відображена на схемі до протоколу огляду місця ДТП, становила близько 33 км/год.
Висновком експерта № 17-111 від 22.02.2017 р., відповідно до якого, пошкодження в лівій передній частині автобусу "БАЗ 2215", д/н НОМЕР_1 , утворення яких характерне при контакті з частинами тіла людини, розташувалися починаючи приблизно від середини лівого крила, з подальшим контактування з лівим дзеркалом заднього виду. Положення слідів гальмування автобусу на схемі до протоколу огляду місця ДТП і розташування слідів контактування з пішоходом на автобусі дає можливість стверджувати, що місце наїзду на пішохода розташовувалося в районі лівої передньої частини автобусу при його розташуванні на слідах гальмування, що узгоджується з місцем наїзду на пішохода зі слів водія, вказаним на схемі до протоколу огляду місця ДТП.
Протоколом проведення слідчого експерименту від 13.02.2017 р. та схемою до нього, відповідно до яких, за участю понятих та потерпілої ОСОБА_7 було відтворено фактичні обставини дорожньо-транспортної пригоди, яка мала місце 27.01.2017 р. в м. Миколаєві, в районі нерегульованого пішохідного переходу по вул. Космонавтів з вул. Китобоїв, за участю водія автомобіля "БАЗ 2215", д/н НОМЕР_1 , ОСОБА_6 та пішохода ОСОБА_7 , внаслідок якої останній спричиненні тілесні ушкодження.
Протоколом проведення слідчого експерименту від 13.02.2017 р. та схемою до нього, відповідно до яких, за участю понятих та водія ОСОБА_6 було відтворено фактичні обставини дорожньо-транспортної пригоди, яка мала місце 27.01.2017 р. в м. Миколаєві, в районі нерегульованого пішохідного переходу по вул. Космонавтів з вул. Китобоїв, за участю водія автомобіля "БАЗ 2215", д/н НОМЕР_1 , ОСОБА_6 та пішохода ОСОБА_7 , внаслідок якої останній спричиненні тілесні ушкодження.
Висновком експерта № 246 від 23.02.2017 р., відповідно до якого, у ОСОБА_7 , 1953 р.н., мають місце тілесні пошкодження у вигляді перелому правої ключиці та забою правої стопи. Дані тілесні пошкодження утворилися внаслідок дії тупих твердих предметів в умовах ДТП (зіткнення автомобіля з пішоходом), не виключено незадовго до звернення у лікарню 27.01.2017 р. По ступеню тяжкості дані тілесні ушкодження відносяться до категорії середнього ступеню тяжкості, за ознакою тривалого розладу здоров`я (термін зростання кісток перевищує 21 добу). Можливо, що в момент контактування потерпілої з транспортним засобом, потерпіла знаходилася в положенні стоячи, можливо повернута правою стороною до автомобіля.
Висновком експерта № 17-173 від 24.02.2017 р., відповідно до якого, дана дорожньо-транспортна пригода сталася внаслідок порушення водієм ОСОБА_6 вимог п.18.4 ПДР України, дії якого знаходяться в прямому причинному зв`язку з наслідками, що настали.
Аналізуючи досліджені докази суд вважає, що вина обвинуваченого за вказаним обвинуваченням, доведена сукупністю досліджених судом доказів, які зазначені вище. Сукупність цих доказів, суд вважає такою, що поза розумним сумнівом доводить вину обвинуваченого у вчиненні вказаного кримінального правопорушення (злочину) в обсязі встановленому судом.

При призначенні покарання, суд враховує ступінь тяжкості скоєного злочину, який відноситься до злочину невеликої тяжкості, сукупність усіх обставин, що характеризують даний злочин, особистість обвинуваченого, який є раніше не судимим, на обліку у лікаря-психіатра та лікаря-нарколога не знаходиться, характеризується в цілому позитивно.

Обставинами, що пом`якшують покарання є щире каяття.

Обставини, що обтяжують покарання судом не встановлено.

Враховуючи вищезазначене та з метою виправлення обвинуваченого і запобігання вчиненню ним нових злочинів суд вважає необхідним призначити покарання у вигляді обмеження волі без позбавленням права керувати транспортними засобами, однак, з урахуванням особи обвинуваченого, який є соціально-адаптованою людиною, позитивно характеризується, вважає можливим виправлення засудженого без відбування покарання та звільнити останнього від відбування покарання з випробуванням.

В кримінальному проваджені, заступником начальника Інгульського відділу Миколаївської місцевої прокуратури № 2 в інтересах держави в особі Міської лікарні швидкої медичної допомоги м. Миколаєва, було заявлено цивільний позов про відшкодування матеріальної шкоди у вигляді витрат на лікування ОСОБА_7 в сумі 3943,13 грн.

Відповідно до ст. 128 КПК України особа, якій кримінальним правопорушенням завдано майнової шкоди, має право під час кримінального провадження до початку судового розгляду пред`явити цивільний позов до обвинуваченого. Цивільний позов в інтересах держави пред`являється прокурором.

Враховуючи що склад злочину передбаченого ч.2 ст. 286 КПК України (порушення правил безпеки дорожнього руху або експлуатації транспорту особою, яка керує транспортним засобом, що спричинило потерпілому середньої тяжкості тілесне ушкодження) не передбачає завдання майнової/моральної шкоди державі, прокурор не має повноважень заявляти цивільний позов про відшкодування витрат на лікування потерпілого в рамках вказаного кримінального провадження.

З огляду на вищевикладене цивільний позов прокурора підлягає поверненню останньому для звернення в порядку цивільного судочинства.

Окрім того у кримінальному проваджені, потерпілою ОСОБА_7 було заявлено цивільний позов про відшкодування матеріальної шкоди в сумі 27600,37 грн., яка складається з витрат на лікування в сумі 12600,37 грн., моральної шкоди в сумі 15000 грн.

Цивільний позов було повністю визнано обвинуваченим, останній підтверджується і дослідженими під час судового розгляду доказами (в частині витрат на лікування), а тому останній підлягає задоволенню у повному обсязі.

Керуючись ст.ст. 128, 374, 375, 532 КПК України, суд,
УХВАЛИВ
ОСОБА_9 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення (злочину) передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України та призначити йому покарання у вигляді 2 (двох) років обмеження волі без позбавленням права керувати транспортними засобами.
На підставі частини 1 статті 75 КК України звільнити ОСОБА_9 від відбування основного покарання з випробуванням, встановивши іспитовий строк тривалістю 1 (один) рік.
На підставі п.п. 1,2 ч.1, п.2 ч.2 ст.76 КК України покласти на ОСОБА_9 обов`язки періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації, повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи та не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.
Стягнути з ОСОБА_6 на користь Держави процесуальні витрати на проведення експертиз в загальній сумі 2819,20 грн.
Цивільний позовпрокурора повернути останньому для звернення до суду в порядку цивільного судочинства.

Цивільний позов ОСОБА_7 задовольнити повністю.

Стягнути з ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживає за адресою: АДРЕСА_1 на користь ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , проживає за адресою: АДРЕСА_2 12600,37 грн. матеріальної шкоди та 15000 грн. моральної шкоди.

Вирок може бути оскаржений до апеляційного суду Миколаївської області через Ленінський районний суд міста Миколаєва протягом 30 днів з дня його проголошення.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.
Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.
Копію вироку негайно після проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.
Суддя