Справа № 373/42/17 Головуючий у І інстанції ОСОБА_1
Провадження № 11-кп/780/310/17 Доповідач у 2 інстанції ОСОБА_2
Категорія 20 22.03.2017

У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

22 березня 2017 року м. Київ

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних
справ Апеляційного суду Київської області у складі:
Головуючого судді ОСОБА_2 ,
суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
при секретарі ОСОБА_5 ,
за участю:
прокурора ОСОБА_6 ,
обвинуваченого ОСОБА_7 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду матеріали кримінального провадження №0001341 за апеляційною скаргою прокурора військової прокуратури Дарницького гарнізону ОСОБА_6 на ухвалу Переяслав-Хмельницького міськрайонного суду Київської області від 26 січня 2017 року, якою обвинувальний акт щодо
ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Долинськ Кіровоградської області, громадянина України, військовослужбовця військової частини польова пошта НОМЕР_1 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , тимчасово проживаючого на території військової частини польова пошта НОМЕР_1 АДРЕСА_2 ,
повернуто прокурору для приведення його у відповідність до законодавчо визначених вимог.

В С Т А Н О В И Л А :
Згідно обвинувального акту у кримінальному провадженні внесеному в Єдиний реєстр досудових розслідувань від 06.11.2016 року №0001341, ОСОБА_7 , обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.187 КК України, а саме у тому, що він своїми умисними діями, які виразилися у нападі з метою заволодіння чужим майном, поєднаний із насильством, небезпечним для життя чи здоров`я особи, яка зазнала нападу, або погрозою застосування такого насильства (розбій).
Ухвалою підготовчого судового засідання Переяслав-Хмельницького міськрайонного суду Київської області від 26 січня 2017 року обвинувальний акт у кримінальному провадженні №0001341 щодо ОСОБА_7 повернуто прокурору для приведення його у відповідність до законодавчо визначених вимог. Обґрунтовуючи своє рішення суд послався на неналежне виконання уповноваженими особами вимог, передбачених КПК України, що унеможливлює призначення кримінального провадження до судового розгляду. В обвинувальному акті не чітко викладена кваліфікація кримінального правопорушення щодо інкримінованих обвинуваченому дій, не виокремлено спрямованості небезпечності насильства відносно життя чи здоров`я потерпілих, зазначено про здійснення погроз застосування насильства з боку обвинуваченого, хоча з фактичних обставин справи та формулювання обвинувачення, а також пояснень прокурора, не вбачається вчинення таких погроз. Зі змісту формулювання обвинувачення також не можна чітко ідентифікувати місце виникнення умислу на вчинення злочину та місце вчинення нападу, також в обвинуваченні не вбачається чіткого висновку про те, що потерпілим спричинені тілесні ушкодження саме від дій обвинуваченого, та не зазначено перелік цих ушкоджень. Вказаний у формулювання обвинувачення умисел «на відкрите заволодіння чужим майном», не повністю узгоджується із диспозицією ч.1 ст.187 КК України, а відповідає ч.1 ст.186 КК України.
На вказану ухвалу прокурор ОСОБА_6 подала апеляційну скаргу, в якій вважає ухвалу незаконною та необґрунтованою через істотні порушення кримінального процесуального закону. Апелянт впевнена, що в даному кримінальному провадженні, обвинувальний акт повністю відповідає вимогам ст.291 КПК України, а в ухвалі суду наведені надумані підстави щодо нечіткості кваліфікації інкримінованих обвинуваченому дій та щодо відсутності конкретизації обвинувачення. Дії ОСОБА_7 кваліфіковано за ч.1 ст.187 КК України, а враховуючи, що положення статті Кримінального закону не містять пунктів, то більш чітко кваліфікувати дії обвинуваченого не вбачається за можливе, і наведені судом доводи щодо нечіткості кваліфікації, не можуть слугувати підставою для повернення обвинувального акту, оскільки у випадку встановлення обставин, які вказуватимуть на невірну кваліфікацію, прокурор може змінити обвинувачення в ході судового розгляду. Окрім цього, безпідставним є висновок суду щодо нечіткості ідентифікації місця виникнення умислу на вчинення злочину та місця вчинення нападу, а також, щодо нечіткого висновку про те, що потерпілим спричинені тілесні ушкодження саме від дій обвинуваченого, та не зазначено перелік цих ушкоджень, оскільки суд зробив висновки щодо обставин, які ним не досліджувалися, тобто про обставини кримінального провадження та про висунуте обвинувачення без дослідження доказів. Тому просить ухвалу скасувати та направити обвинувальний акт щодо ОСОБА_7 до суду першої інстанції для виконання вимог ст.ст.314 315 КПК України.
Заслухавши:
доповідача суддю апеляційного суду;
прокурора та обвинуваченого, які підтримали подану апеляцію та просили її задовольнити;
перевіривши матеріали кримінального провадження та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга прокурора задоволенню не підлягає, виходячи з наступного.
Згідно зі ст. 314 КПК України суд має право у підготовчому засіданні прийняти рішення про повернення обвинувального акту прокурору, якщо він не відповідає вимогам КПК України.

Відповідно до вимог ст. 291 КПК України обвинувальний акт складається слідчим, після чого затверджується прокурором. Обвинувальний акт має містити такі відомості: найменування кримінального провадження та його реєстраційний номер; анкетні відомості кожного обвинуваченого (прізвище, ім`я, по батькові, дата та місце народження, місце проживання, громадянство); анкетні відомості кожного потерпілого (прізвище, ім`я, по батькові, дата та місце народження, місце проживання, громадянство); прізвище, ім`я, по батькові та займана посада слідчого, прокурора; виклад фактичних обставин кримінального правопорушення, які прокурор вважає встановленими, правову кваліфікацію кримінального правопорушення з посиланням на положення закону і статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність та формулювання обвинувачення; обставини, які обтяжують чи пом`якшують покарання; розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням; розмір витрат на залучення експерта (у разі проведення експертизи під час досудового розслідування); дату та місце його складення та затвердження.

Дані вимоги кримінального процесуального закону слідчим та прокурором не виконані.

Колегія суддів погоджується з доводами викладеними судом першої інстанції про те, що в обвинувальному акті при викладенні фактичних обставин кримінального правопорушення допущені помилки та протиріччя, а зміст фактичних обставин, не відповідає зазначеній правовій кваліфікації.

Так, при кваліфікації дій ОСОБА_7 вказано про здійснення ним погроз, однак з формулювання обвинувачення в обвинувальному акті про будь-які погрози не зазначено; з формулювання обвинувачення не вбачається чіткого висновку про те, що потерпілим спричинені тілесні ушкодження саме від дій обвинувачено та не зазначено перелік ушкоджень.

При цьому, й інші, викладені судом першої інстанції підстави для повернення обвинувального акту, колегія суддів вважає правильними та законними.

Враховуючи викладене, колегія суддів вважає обґрунтованим висновок суду першої інстанції, що у відповідності до вимог п. 3 ч. 3 ст. 314 КПК України даний обвинувальний акт необхідно повернути прокурору для усунення виявлених недоліків, оскільки він не відповідає вимогам ст. 291 КПК України.
За даних обставин, колегія суддів приходить до висновку, що ухвалу Переяслав-Хмельницького міськрайонного суду Київської області від 26 січня 2017 року слід залишити без змін, а апеляцію прокурора без задоволення.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 404, 405, 407 КПК України, колегія суддів,
У Х В А Л И Л А :
Апеляційну скаргу прокурора залишити без задоволення.
Ухвалу Переяслав-Хмельницького міськрайонного суду Київської області від 26 січня 2017 року, якою обвинувальний акт щодо ОСОБА_7 , повернуто прокурору для приведення його у відповідність до законодавчо визначених вимог, залишити без змін.

СУДДІ:

_________________ ________________ _______________
ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4