Справа № 175/2923/16-к
Провадження № 1-кп/175/143/16
Вирок

Іменем України

06 лютого 2017 року

Дніпропетровський районний суд Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді - ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

за участю сторін: прокурора ОСОБА_3 ,

потерпілого ОСОБА_4 ,

обвинуваченого ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у смт. Слобожанське кримінальне провадження № 0001230 відносно

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який народився у м. Дніпропетровську, громадянина України, ІПН НОМЕР_1 , з повною середньою освітою, неодруженого, непрацюючого, проживаючого за місцем реєстрації по АДРЕСА_1 , раніше судимого:

- 10.05.2006 року Дніпропетровським районним судом Дніпропетровської області за ч.2 ст.186, ст.69, ч.ч.1,2 ст.187, ст.69, ст.70 КК України до 1 року 6 місяців позбавлення волі;

- 19.09.2011 року Індустріальним районним судом міста Дніпропетровська за ч.2 ст.15, ч.2 ст.185, ст.ст.75, 76 КК України до 2 років позбавлення волі з іспитовим строком 1 рік 6 місяців. На підставі ухвали Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області від 29.03.2013 року іспитовий строк скасовано та направлено для відбуття покарання у виді 2 років позбавлення волі. Звільненого з кримінально-виправної установи 23.06.2014 року за ухвалою Солонянського районного суду Дніпропетровської області від 16.09.2014 року на підставі ст.2 Закону України «Про амністію у 2014 році»;

- 27.04.2016 року Дніпропетровським районним судом Дніпропетровської області за ч.3 ст.15, ч.1 ст.185, ч.2 ст.185, ст.ст.70 ч.1, 75, 76 КК України до 2 років позбавлення волі з іспитовим строком 3 роки;

- 18.07.2016 року тим же судом за ч.2 ст.185, ст.71, ч.3 ст.78 КК України до 2 років 3 місяців позбавлення волі;

- 27.07.2016 року тим же судом за ч.1 ст.309, ч.4 ст.70 КК України до 2 років 3 місяців позбавлення волі,

обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч.1 ст.122 КК України,

встановив:

ОСОБА_6 , будучи раніше неодноразово судимим за умисні злочини, належних висновків для себе не зробив, на шлях виправлення не став і знову вчинив умисний злочин проти життя та здоров`я особи за наступних обставин.

Так, 08 травня 2016 року приблизно о 21.00 годині він, перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння, знаходився неподалік від будинку АДРЕСА_1 , де зустрів раніше знайомого ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , під час конфлікту з яким у нього раптово виник умисел, спрямований на спричинення останньому тілесних ушкоджень.

Реалізуючи свій злочинний умисел, ОСОБА_6 направився на подвір`я будинку АДРЕСА_2 , в якому проживає ОСОБА_7 та де він протягом указаного дня вживав спиртні напої, де у приміщенні літньої кухні взяв ніж, приналежний ОСОБА_8 , й вибіг на вулицю до місця, в якому перебував ОСОБА_9 , і діючи умисно, стоячи обличчям до обличчя, почав наносити потерпілому удари правою рукою, в якій тримав ніж, у верхню частину тулубу, однак ОСОБА_9 з метою самозахисту став прикриватися руками, внаслідок чого йому було спричинено не менше чотирьох ударів в область обох рук.

Після отриманих тілесних ушкоджень ОСОБА_9 відштовхнув від себе ОСОБА_10 і попрямував на подвір`я будинку АДРЕСА_2 , де йому надали першу медичну допомогу, а ОСОБА_6 з місця вчинення вказаного злочину зник.

У результаті умисних злочинних дій обвинуваченого ОСОБА_10 потерпілому ОСОБА_11 буди заподіяні тілесні ушкодження у вигляді: 3-х різано-рублених ран: на передньо-внутрішній поверхні лівого плеча у верхній третині, у проекції правого променево-зап`ясткового суглобу і на 2-му пальці правої кисті, які за своїм характером відносяться до легких тілесних ушкоджень, що спричинили короткочасний розлад здоров`я, тривалістю понад 6 діб, але не більше, як три тижні (21 день); а також відкритого перелому ліктьового відросту лівої ліктьової кістки зі зміщенням уламків та різано-рубленої рани в області лівого ліктьового суглобу, які за своїм характером відносяться до тілесних ушкоджень середньої тяжкості, що спричинили тривалий розлад здоров`я, строком понад три тижні (більш, як 21 день).

У судовому засіданні ОСОБА_6 свою провину визнав частково і пояснив, що він надав ОСОБА_11 рибальську сітку, аби той її продав, однак останній цього не зробив, внаслідок чого 08.05.2016 року в денний час у них виник словесний конфлікт за адресою його проживання по АДРЕСА_3 . Приблизно о 19.00-20.00 годині він пішов до сусідів, які проживають у буд. АДРЕСА_2 , де в гаражі вживав алкогольні напої разом ОСОБА_12 , її донькою ОСОБА_13 та ОСОБА_14 . Приблизно через 2 години після початку застілля ОСОБА_15 повідомив, що хтось ходить по території його домоволодіння, у зв`язку з чим він вийшов з гаража у двір будинку ОСОБА_8 і підійшов до воріт, де потерпілий через ворота одразу вдарив його металевим кастетом. Після цього він повернувся до гаражу і взяв кухонний ніж, яким почав захищатися від ОСОБА_16 , який вже зайшов на подвір`я до ОСОБА_8 , де під час бійки спричинив потерпілому виявлені тілесні ушкодження. Вину визнає частково, оскільки не був ініціатором бійки та не мав умислу на спричинення тілесних ушкоджень. Разом з тим, у вчиненому злочині щиросердно кається і у разі засудження просить обмежитись покаранням, призначеним за вироком від 27 липня 2016 року.

Його провина у вчиненні вказаного судом діяння підтверджується наступними доказами.
Показаннями потерпілого ОСОБА_4 , який в судовому засіданні пояснив, що 08.05.2016 року приблизно о 21.00 годині він на велосипеді приїхав до буд. АДРЕСА_3 , де проживав ОСОБА_6 , аби поговорити з останнім щодо конфлікту з приводу рибальської сітки. В цей час обвинувачений, який вийшов із подвір`я домоволодіння АДРЕСА_2 , одразу накинувся на нього, на що він відштовхнув останнього, від чого той впав. Після цього ОСОБА_6 забіг на територію свого домоволодіння, де за хвірткою з підлоги взяв якийсь предмет, яким почав наносити йому удари в область голови. З отриманими тілесними ушкодженнями він забіг на подвір`я домоволодіння АДРЕСА_2 , де йому почали надавати першу медичну допомогу. При призначенні покарання ОСОБА_17 просить взяти до уваги, що удари обвинуваченого були направлені в область голови, а тому коли б він не прикривався від цих ударів руками, могли б виникнути більш тяжкі наслідки для його здоров`я.

Показаннями свідка ОСОБА_7 , яка в суді пояснила, що в поминальний день у травні 2016 року вона разом із донькою ОСОБА_18 , яка була з маленьким сином, зятем ОСОБА_19 і ОСОБА_20 знаходилася у гаражі на території свого домоволодіння АДРЕСА_2 , де разом вживали алкогольні напої. Приблизно о 19.00 годині до них приєднався сусід ОСОБА_6 , і через деякий час після цього ОСОБА_15 повідомив, що у дворі ОСОБА_10 хтось ходить, у зв`язку з чим обвинувачений вийшов із гаражу. Зрозумівши по крикам, що виник конфлікт, вона теж вийшла у двір, де біля воріт свого подвір`я побачила бійку, під час якої ОСОБА_6 поранив ОСОБА_16 ножем, який вона забрала одразу після того, як їх розборонили. Коли саме ОСОБА_6 взяв приналежний їй кухонний ніж зі столу в гаражі, вона не бачила. Також у руках потерпілого не було будь-яких предметів, пристосованих для нанесення тілесних ушкоджень. Після закінчення конфлікту, зять ОСОБА_21 виштовхав ОСОБА_10 за ворота її двору, і вона викликала швидку і почала надавати першу медичну допомогу ОСОБА_11 , у якого були глибокі різані рани на руках. Зазначила, що їй не відомо, чи відбувалася бійка на вулиці.

Показаннями свідка ОСОБА_20 , який в судовому засідання повідомив, що у поминальний день 08.05.2016 року він знаходився вдома у товариша ОСОБА_22 по АДРЕСА_2 , де у гаражі разом із ОСОБА_7 , ОСОБА_18 і ОСОБА_19 вживав алкогольні напої. Приблизно о 19.00 годині до них приєднався ОСОБА_23 . Коли він перебував біля дверей гаражу, то побачив, що у дворі ОСОБА_10 хтось ходить, про що повідомив обвинуваченого. Після того, як ОСОБА_6 вийшов із гаражу, одразу в дворі біля воріт розпочалася бійка з ОСОБА_4 . Будь-яких предметів у руках потерпілого і обвинуваченого він не бачив, але після припинення конфлікту побачив у ОСОБА_16 порізи на руках, які, як він зрозумів, спричинив ОСОБА_23 . Оскільки він перебував у стані алкогольного сп`яніння, то припускає, що бійка могла розпочатися за двором, однак цього він не бачив.

Показаннями свідка ОСОБА_19 , який в суді дав показання, аналогічні показанням свідків ОСОБА_7 і ОСОБА_20 , а також повідомив, що коли вийшов з гаража, то побачив як з вулиці у їх двір забігали ОСОБА_6 і ОСОБА_9 , які у дворі почали битися, при цьому обвинувачений був озброєний ножем, а потерпілий кастетом. Багатьох подробиць не пам`ятає, оскільки на надав цій події особливої уваги.

Матеріалами кримінального провадження № 0001230, а саме:
- протоколом прийняття заяви про вчинене кримінальне правопорушення (або таке, що готується) від 09.05.2016 року, в якій ОСОБА_4 просить прийняти міри до ОСОБА_10 , який 08.05.2016 року близько 21.00 години біля будинку АДРЕСА_3 спричинив йому тілесні ушкодження (а.п.7);

- протоколом огляду від 09.05.2016 року і фото-таблицею до нього, із яких убачається, що під час огляду території подвір`я домоволодіння АДРЕСА_2 , біля воріт із внутрішньої сторони на бетонній підлозі виявлені більше 10 крапель різної форми та діаметру засохлої речовини червоно-бурого кольору, а також на воротах частково присутні сліди аналогічної речовини (а.п.7-12);
- протоколом огляду предмету від 09.05.2016 року і фото-таблицею до нього, із яких убачається, що ОСОБА_7 добровільно видала кухонний ніж із зеленим руків`ям довжиною 350 мм (а.п.14-16);
- довідкою № 353 Дніпропетровської шостої міської клінічної лікарні без дати, із якої убачається, що 08.05.2016 року о 21.55 годині до лікарні звернувся ОСОБА_9 з тілесними ушкодженнями (а.п.22);

- висновком експерта № 199к від 17.05.2016 року, відповідно до якого кров ОСОБА_4 належить до групи А з ізогемаглютиніном анти-В за ізосерологічною системою АВО (а.п.33);

- висновком експерта № 578 від 30 травня - 09 червня 2016 року, відповідно до якого при дослідженні зразка крові ОСОБА_4 виявлений супутній антиген Н. На представленому на дослідження клинку ножа встановлена наявність крові людини, при серологічному досліджені якої виявлені антигени А і Н, що не виключає можливості їх походження від потерпілого ОСОБА_16 (а.п.38-40);
- протоколом проведення слідчого експерименту від 10.06.2016 року і відеозаписом цієї слідчої дії, відповідно до яких потерпілий ОСОБА_9 у присутності понятих і спеціаліста СМЕ розповів про обставини події 08.05.2016 року, при яких ОСОБА_6 спричинив йому тілесні ушкодження (а.п.77-79);

- висновком експерта № 2596е від 10 червня 04 липня 2016 року, відповідно до якого у ОСОБА_4 виявлені тілесні ушкодження у вигляді: 3-х різано-рублених ран: на передньо-внутрішній поверхні лівого плеча у верхній третині, в проекції правого променево-зап`ясткового суглобу та на 2-му пальці правої кисті, які за своїм характером відносяться до легких тілесних ушкоджень, що спричинили короткочасний розлад здоров`я, тривалістю понад 6 діб, але не більше, як три тижні (21 день); а також відкритого перелому ліктьового відросту лівої ліктьової кістки зі зміщенням уламків та різано-рубленої рани в області лівого ліктьового суглобу, які за своїм характером відносяться до тілесних ушкоджень середньої тяжкості, що спричинили тривалий розлад здоров`я, строком понад 3 тижні (більш, як 21 день). Враховуючи характер та локалізацію цих пошкоджень, ступень ознак їх загоєння та дані медичної документації, можливо вказати, що ці ушкодження могли утворитися від дії не менш як 4-х механічних дій гострого предмету (предметів), який (які) володів (володіли) ріжучо-рублячими характеристиками, яким могло бути і лезо ножа, вістря сокири або інші предмети з аналогічними властивостями, що дів (діяли) в область обох верхніх кінцівок, та отримані незадовго до надходження на стаціонарне лікування, тобто можливо і в термін на який вказує обстежений та слідчий у постанові. Виникнення зазначених ушкоджень не є характерним для механічної дії кулака або падіння з висоти власного зросту та ударом об тупу тверду поверхню. Характер та локалізація виявлених тілесних пошкоджень не суперечать механізму їх спричинення, на який указав потерпілий ОСОБА_9 при проведенні слідчого експерименту (а.п.82-84);
- протоколами проведення слідчих експериментів від 14.07.2016 року та відеозаписами даних слідчих дій, з яких убачається, що свідки ОСОБА_20 та ОСОБА_7 у присутності понятих і спеціаліста СМЕ розповіли про обставини конфлікту, який мав місце 08.05.2016 року між ОСОБА_24 і ОСОБА_4 (а.п.85-87,95-97);
- протоколами пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 19.07.2016 року, відповідно до яких потерпілий ОСОБА_9 , свідки ОСОБА_15 та ОСОБА_8 за зовнішніми ознаками впізнали ОСОБА_10 як особу, яка 08.05.2016 року спричинила тілесні ушкодження потерпілому (а.п.104-105,106-107,108-109);
- речовим доказом, а саме кухонним ножем із зеленим руків`ям (а.п.17-18,19).

Оцінивши у сукупності досліджені у судовому засіданні докази, які є достовірними, допустимими й достатніми, суд дійшов висновку про те, що за вказаних у обвинувальному акті обставин було вчинено кримінальне правопорушення, в якому обвинувачується ОСОБА_6 , і це кримінальне правопорушення вчинено саме ним, і його умисні дії кваліфікує за ч.1 ст.122 КК України як умисне середньої тяжкості тілесне ушкодження, тобто умисне ушкодження, яке не є небезпечним для життя і не потягло за собою наслідків, передбачених у статі 121 цього Кодексу, але таке, що спричинило тривалий розлад здоров`я.

Доводи ОСОБА_10 про те, що він наносив удари з метою самозахисту, суд розцінює як спосіб захисту від обвинувачення з метою пом`якшення покарання, оскільки ці доводи спростовуються сукупністю покладених в основу вироку доказів, зокрема послідовними показаннями потерпілого і свідків ОСОБА_8 і ОСОБА_25 .
Підстав вважати, що показання цих осіб спрямовані на обмову обвинуваченого, суду не надано, а тому їх показання суд розцінює як об`єктивні.
Показання обвинуваченого ОСОБА_10 і свідка ОСОБА_26 про наявність у потерпілого кастету, нічим об`єктивно не підтверджені, спростовуються показаннями потерпілого і свідків ОСОБА_8 і ОСОБА_27 , а тому судом не беруться до уваги.
Інші докази, на які посилався прокурор у своєму письмовому клопотанні від 06.02.2017 року, на які суд не посилався у вироку, судом не оцінюються, оскільки даних щодо предмету доказування не містять.

Під час досудового розслідування встановлено місце початку і закінчення бійки, про що чітко зазначено у обвинувальному акті, а тому доводи потерпілого і обвинуваченого з цього приводу судом залишаються поза увагою.
Таким чином, суд приходить до висновку про повну доведеність вини обвинуваченого ОСОБА_10 у вчиненні зазначеного злочину та необхідність призначення йому покарання, передбаченого законом.

При визначенні виду і міри покарання суд враховує характер і ступінь тяжкості вчиненого злочину, обставини справи та особу ОСОБА_10 , - до вчинення інкримінованого злочину тричі притягався до кримінальної відповідальності за корисні злочини, на теперішній час має п`ять незнятих і непогашених судимостей, задовільно характеризується за місцем проживання, на обліку у лікарів нарколога і психіатра не перебуває.
Обставин, що пом`якшують покарання, суд не вбачає.

Обставинами, що обтяжують покарання, суд визнає рецидив злочинів і вчинення злочину в стані алкогольного сп`яніння.

Виходячи із загальних засад призначення покарання, передбачених ст.ст.50, 65-67 КК України, з урахуванням обставин справи і даних про особу ОСОБА_10 , його ставлення до наслідків злочину, вчиненого до засудження 27 липня 2016 року, а також думки потерпілого та позиції прокурора щодо виду і міри покарання, суд вважає необхідним призначити покарання у виді позбавлення волі на максимальний строк, передбачений санкцією ч.1 ст.122 КК України, за правилами ч.4 ст.70 КК України шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, вважаючи, що таке покарання буде необхідним і достатнім для його виправлення та попередження нових злочинів.

У зв`язку з цим підстав для призначення остаточного покарання у виді 2 років 3 місяців позбавлення волі, про що у судових дебатах і останньому слові просив ОСОБА_6 , суд не вбачає.

Цивільний позов потерпілим і витрати на залучення експерта стороною обвинувачення не заявлялися.

Долю речових доказів суд вирішує у відповідності зі ст.100 КПК України.

Керуючись ст.ст.369, 374, 376 КПК України, суд

ухвалив:

ОСОБА_5 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч.1 ст.122 КК України та піддати кримінальному покаранню у виді позбавлення волі строком 3 (три) роки.
На підставі ч.4 ст.70 КК України шляхом поглинення менш суворого покарання, призначеного за вироком Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області від 27 липня 2016 року у виді 2 років 3 місяців позбавлення волі, більш суворим покаранням, призначеним за даним вироком, остаточно призначити покарання у виді позбавлення волі строком 3 (три) роки.

Строк покарання обчислювати з 06 лютого 2017 року і у строк покарання зарахувати відбуте покарання за вироком Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області від 27 липня 2016 року, тобто з 23 червня 2016 року по 05 лютого 2017 року включно.
На підставі ч.5 ст.72 КК України (в редакції від 26.11.2015 року) зарахувати обвинуваченому ОСОБА_5 у строк відбуття покарання строк попереднього ув`язнення із розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі, а саме з 23 червня 2016 року по 06 лютого 2017 року включно.
До набрання вироком законної сили тимчасово залишити обвинуваченого ОСОБА_5 у Дніпропетровській УВП № 4 УДПС України в Дніпропетровській області.
Ніж із зеленим руків`ям, поміщений до спецпакету № 2278565, який знаходиться на зберіганні у камері схову речових доказів Дніпровського РВП ДВП ГУНП в Дніпропетровській області по квитанції № 00000297 (порядковий № 215) на підставі постанови слідчого СВ Дніпровського РВП ОСОБА_28 від 10.05.2016 року, - після набрання вироком законної сили знищити як такий, що не має матеріальної цінності.
Три DVD диски із відеозаписами слідчих дій, - зберігати на аркушах 79, 87, 97 кримінального провадження № 0001230.

На вирок сторонами може бути подана апеляція до апеляційного суду Дніпропетровської області через Дніпропетровський районний суд протягом 30 діб з моменту його проголошення, а обвинуваченим у той же строк з моменту вручення копії вироку.

Суддя ОСОБА_1