Номер провадження: 11-сс/785/313/17
Номер справи місцевого суду: 495/125/17
Головуючий у першій інстанції ОСОБА_1
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
24.03.2017 року м. Одеса

Апеляційний суду Одеської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_2

суддів ОСОБА_3 та ОСОБА_4

секретарів судового засідання ОСОБА_5 , ОСОБА_6

з участю прокурора ОСОБА_7

захисника ОСОБА_8

підозрюваного ОСОБА_9

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Одесі апеляційну скаргу прокурора Білгород-Дністровської місцевої прокуратури ОСОБА_10 на ухвалу слідчого судді Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 20.02.2017 року, якою відмовлено в задоволенні слідчого СВ Білгород-Дністровського ВП ГУНП в Одеської області ОСОБА_11 , у кримінальному провадженні, внесеному в ЄРДР за №0003356 від 10.11.2016 року, про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно

ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця смт. Сарата Одеської області, громадянина України, маючого на утримані малолітню доньку, одруженого, працюючого за наймом, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_2 ,

підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 296 КК України, та обраний запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання. ВСТАНОВИВ:
Органами досудового розслідування ОСОБА_9 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 296 КК України.

11.11.2016 року відомості про вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 296 КК України, були внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0003356.

11.01.2017 року ОСОБА_9 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 296 КК України, щодо потерпілого ОСОБА_12

20.02.2017 року ухвалою слідчого судді відмовлено у задоволені клопотання слідчого про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_9 , та обраний запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання.

В апеляційній скарзі прокурор просить ухвалу слідчого судді скасувати та обрати відносно підозрюваного ОСОБА_9 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, посилаючись на те, що зазначена ухвала є незаконною, так як слідчий суддя встановив наявність обґрунтованої підозри, однак не надав належної оцінки доведеності органами досудового розслідування ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, а також не врахував, що більш м`які запобіжні заходи не забезпечать належну процесуальну поведінку підозрюваного ОСОБА_9 та не перешкодять настанню зазначених ризиків.
В запереченнях захисник ОСОБА_8 просить апеляційну скаргу залишити без задоволення, а ухвалу слідчого судді без змін посилаючись на те, що з матеріалів кримінального провадження не вбачається, що підозра у вчиненні тяжкого злочину є обґрунтованою, відсутні докази порушення громадського порядку з застосування вогнепальної зброї, крім показань потерпілого ОСОБА_12 та зацікавлених свідків, які працюють у потерпілого, а також з урахуванням відсутності ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, а також стану здоров`я підозрюваного ОСОБА_9 .
Заслухавши доповідача, прокурора та потерпілого, які підтримали апеляційну скаргу, захисника та підозрюваного, які заперечували проти задоволення апеляційної скарги, вивчивши заперечення, матеріали провадження та доводи апеляційної скарги, апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.

Частина 1 ст. 404 КПК України передбачає, що суд апеляційної інстанції переглядає рішення суду 1-ї інстанції в межах апеляційної скарги.

Стаття 370 КПК України передбачає, що судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим.

У відповідності до ч. 1 ст. 183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 цього Кодексу.

Згідно із п. 3 ч. 2 ст. 183 КПК України, запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як до раніше не судимої особи, яка підозрюється чи обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років.

Згідно з ст.177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам:

1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду;

2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення;

3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні;

4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином;

5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті. Слідчий, прокурор не мають права ініціювати застосування запобіжного заходу без наявності для цього підстав, передбачених цим Кодексом.

Згідно вимог ст.194 ч.ч.1,4 КПК України:

1. Під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про:

1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення;

2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор;

3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

4. Якщо при розгляді клопотання про обрання запобіжного заходу прокурор доведе обставини, передбачені пунктами 1 та 2 частини першої цієї статті, але не доведе обставини, передбачені пунктом 3 частини першої цієї статті, слідчий суддя, суд має право застосувати більш м`який запобіжний захід, ніж той, який зазначений у клопотанні, а також покласти на підозрюваного, обвинуваченого обов`язки, передбачені частиною п`ятою цієї статті, необхідність покладення яких встановлена з наведеного прокурором обґрунтування клопотання.

Відповідно до вимог ст. 404 КПК України, апеляційний суд дослідив матеріали, надані до клопотання слідчого, які були досліджені судом першої інстанції.

Також при апеляційному розгляді були досліджені наступні процесуальні документи, які були складені органами досудового розслідування станом на 20.02.2017 року, однак не досліджувалися судом першої інстанції.

Так, апеляційний суд дослідив повідомлення від 11.01.2017 року про підозру ОСОБА_9 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 296 ч. 4 КК України, щодо потерпілого ОСОБА_12 ; повідомлення від 13.01.2017 року про підозру ОСОБА_9 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 296 ч. 4 КК України, щодо потерпілого ОСОБА_13 , постанову від 16.01.2017 року про об`єднання зазначених досудових розслідувань.

Крім того, були досліджені клопотання слідчого від 11.01.2017 року про обрання ОСОБА_9 запобіжного заходу та клопотання від 13.01.2017 рокупро дозвіл на затримання ОСОБА_9 з метою приводу в судове засідання для розгляду питання щодо обрання запобіжного заходу. Постанови про зупинення досудового розслідування та оголошення підозрюваного ОСОБА_9 у розшук від 16.01.2017 року, а також про відновлення досудового розслідування 20.02.2017 року.
Апеляційний суд вважає, що при розгляді клопотання слідчого суд першої інстанції, відповідно до вимог ст. 194 КПК України, встановив наявність обґрунтованої підозри ОСОБА_9 у вчиненні інкримінованого правопорушення, та зазначив відповідні докази, на підставі яких прийшов до цього висновку.
Зокрема, суд першої інстанції прийняв до уваги пояснення потерпілого ОСОБА_12 та свідка-очевидця події злочину ОСОБА_14 про вчинення хуліганських дій ОСОБА_9 з застосуванням вогнепальної зброї, заподіяння потерпілому тілесних ушкоджень, що підтверджується висновком судово-медичної експертизи, яким встановлено у потерпілого ОСОБА_12 наявність легких тілесних ушкоджень, що викликають короткочасний розлад здоров`я.
При цьому, в ухвалі слідчого судді зазначено, що пістолет, який застосовував підозрюваний ОСОБА_9 при вчиненні хуліганських дій, не вилучений, так як ОСОБА_9 з місця вчинення злочину зник, відповідна експертиза зброї не проведена.
Доводи захисника щодо недоведеності обґрунтованої підозри не можуть бути прийняті до уваги, так як її наявність встановлена в ухвалі слідчого судді, однак сторона захисту з апеляційною скаргою на ухвалу слідчого судді, зокрема, в частині висновків щодо наявності обґрунтованої підозри, не зверталася.
Крім того, при розгляді апеляційної скарги підозрюваний ОСОБА_9 факт конфлікту з потерпілим ОСОБА_12 не заперечував.
Разом з тим, апеляційний суд вважає, що при розгляді клопотання в частині наявності ризиків, передбачених п.п. 1, 3- 5 ч.1 ст. 177 КПК України, суд першої інстанції не дотримався зазначених вище вимог кримінального процесуального закону, оскільки не дослідив відповідні процесуальні документи, надані вже суду апеляційної інстанції, на підставі яких вирішується питання щодо обрання запобіжного заходу, не дав цим документам належної оцінки, в зв`язку з чим висновки в ухвалі слідчого судді про обрання підозрюваному ОСОБА_9 міри запобіжного заходу у вигляді особистого зобов`язання є необґрунтованими.
Апеляційний суд, дослідивши матеріали клопотання та надані процесуальні документи вважає, що ризики, передбачені п.п.1,3-5 ч. 1 ст.177 КПК України, зазначені в клопотанні слідчого, зокрема, ризики того,що перебуваючи на волі підозрюваний може переховуватися від органів досудового розслідування та суду; може незаконно впливати на потерпілого та свідків; може перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, а також може вчинити інші кримінальні правопорушення, знаходять підтвердження з огляду на те, що обсяг підозри ОСОБА_9 збільшився епізодом вчинення аналогічного кримінального правопорушення щодо потерпілих ОСОБА_13 та ОСОБА_15 .
При апеляційному розгляді захисник надала заяву від потерпілих ОСОБА_13 та ОСОБА_15 від 23.02.2017 року про те, що під час конфлікту 18.08.2016 року з ОСОБА_9 громадський порядок порушений не був, претензій до нього вони не мають, просять провадження закрити.
Однак, прокурор зазначила, що за даним епізодом ОСОБА_9 інкримінується вчинення кримінального правопорушення, яке не є скаргою приватного обвинувачення, досудове розслідування не може бути закрито за бажанням потерпілих.
Крім того, прокурор зазначила, що у кримінальному провадженні за епізодом щодо потерпілого ОСОБА_12 недопитані усі свідки. Потерпілий ОСОБА_12 постійно отримує телефонні дзвінки з погрозами, що підтверджує наявність ризиків, передбачених п.п.3,4 ч. 1 ст. 177 КПК України.

В судовому засіданні 24.03.2017 року прокурор надала виписку ЖЄО №3082 Білгород-Дністровського відділу поліції щодо звернення потерпілого ОСОБА_12 в цей день з заявою про погрози в зв`язку з явкою в дане судове засідання.

Апеляційний суд приймає до уваги, що клопотання слідчого про обрання запобіжного заходу ОСОБА_9 від 11.01.2017 року розглянуто слідчим суддею 20.02.2017 року, так як останній ухилявся від явки в суд першої інстанції, оголошувався у розшук.

Таким чином, дослідивши матеріали провадження та давши оцінку зазначеним обставинам та доказам, з урахуванням тяжкості інкримінованого кримінального правопорушення, а також розміру покарання, у разі визнання ОСОБА_9 винуватим, особи останнього, стану його здоров`я, а також з урахуванням доведеності ризиків, передбачених п.п. 1,3- 5 ч. 1 ст.177 КПК України, апеляційний суд вважає, що застосування більш м`яких запобіжних заходів, ніж тримання під вартою, з метою запобігання зазначеним ризикам та забезпечення належної процесуальної поведінки підозрюваного, є недостатнім, на підставі чого необхідно застосувати підозрюваному ОСОБА_9 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, перешкод для цього, передбачених ст.183 ч.2 КПК України, не вбачається.

Відповідно до п.1 ч.4 ст. 183 КПК України слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, враховуючи підстави та обставини, передбачені статтями 177 та178 цього Кодексу, має право не визначити розмір застави у кримінальному провадженні щодо злочину, вчиненого із застосуванням насильства або погрозою його застосування.

Враховуючи обґрунтованість підозри ОСОБА_9 у вчиненні тяжкого злочину, поєднаного із застосуванням насильства до потерпілого ОСОБА_12 , апеляційний суд вважає необхідним застосувати до підозрюваного запобіжний захід у виді тримання під вартою без визначення розміру застави.

При таких обставинах, у відповідності до вимог ст.ст.409,411 КПК України, апеляційний суд приходить до висновку про те, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, так як доводи апеляційної скарги знайшли підтвердження. Ухвала слідчого судді має бути скасована та постановлена нова ухвала, якою, з урахуванням наведених вимог кримінального процесуального закону, клопотання слідчого підлягає задоволенню, підозрюваному ОСОБА_9 запобіжний захід має бути застосований у вигляді тримання під вартою, без визначення розміру застави.

Керуючись ст.ст. 177-178, 183, 194, 376, 404, 405, 407,409,411, 412, 419, 422, 532, 376 ч. 2 КПК України, апеляційний суд,

ухвалив:
Апеляційну скаргу прокурора Білгород-Дністровської місцевої прокуратури ОСОБА_10 задовольнити.

Ухвалу слідчого судді Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 20.02.2017 року, якою відмовлено в задоволенні клопотання слідчого СВ Білгород-Дністровського ВП ГУНП в Одеської області ОСОБА_11 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою ОСОБА_9 скасувати.

Постановити нову ухвалу, якою клопотання слідчого СВ Білгород-Дністровського ВП ГУНП в Одеської області ОСОБА_11 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою підозрюваному ОСОБА_9 задовольнити частково.
Застосувати відносно ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою в СІЗО №22 м. Ізмаїл Одеській області, без визначення розміру застави, строком на 24 дні, тобто з 14:00 год. 24.03.2017 року до 17.04.2017 року, включно.

ОСОБА_9 затримати у залі апеляційного суду Одеської області, взяти його під варту і доставити в СІЗО №22 м. Ізмаїл Одеській області.

Ухвала апеляційного суду є чинною до 17 квітня 2017 року включно.

Ухвала набирає законної сили з моменту її оголошення та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Повний текст ухвали буде оголошений 29.03.2017 року об 11:00 год. в залі судового засідання №13.

Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4

(підпис) (підпис) (підпис)

Згідно з оригіналом: суддя апеляційного суду

Одеської області ОСОБА_2