УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
Справа № 638/1870/17

Провадження № 1-кс/638/469/17
06.03.2017 року Дзержинський районний суд м. Харкова
у складі: слідчого судді ОСОБА_1
за участю секретаря ОСОБА_2
з участю прокурора військової прокуратури
Харківського гарнізону ОСОБА_3
з участю підозрюваного ОСОБА_4
розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання прокурора військової прокуратури Харківського гарнізону ОСОБА_3 по кримінальному провадженню №0000411 від 06 листопада 2014 року про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно:
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Баку Азербайджанської республіки, азербайджанця, громадянина України, з середньою повною освітою, розлученого, старшого прапорщика, слюсаря монтажника відділення технічного обслуговування взводу матеріально - технічного забезпечення 3 батальйону оперативного призначення військової частити НОМЕР_1 , який проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого частиною 3 статті 407 Кримінального кодексу України,
ВСТАНОВИВ:
Прокурор військової прокуратури Харківського гарнізону ОСОБА_3 звернулася до суду з клопотанням про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання від вартою.

В обґрунтування свого клопотання прокурор посилається на те, що військовою прокуратурою Харківського гарнізону проводиться досудове розслідування кримінального провадження №0000411 від 06 листопада 2014 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого частиною 3 статті 407 Кримінального кодексу України.
Досудовим розслідуванням встановлено, що слюсар монтажник відділення технічного обслуговування взводу матеріально - технічного забезпечення 3 батальйону оперативного призначення військової частити НОМЕР_1 , старший прапорщик ОСОБА_4 , згідно наказу командира військової частини НОМЕР_1 №56 від 02 жовтня 2014 року зарахований до списків особового складу військової частини НОМЕР_1 та поставлений на всі види забезпечення.

Згідно вимог ст.ст. 11 Закону України «Про Збройні Сили України», ст.ст. 1, 2 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», ст.ст. 2, 9, 11, 16 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України та ст.ст. 1, 4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, старший прапорщик ОСОБА_4 , під час проходження військової служби повинен непорушно додержуватись Конституції України та законів України, військової присяги, віддано служити українському народові, сумлінно і чесно виконувати військовий обов`язок, сумлінно вивчати військову справу, зразково виконувати свої службові обов`язки та бути готовим до виконання завдань, пов`язаних із захистом вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, додержуватись правил військової поведінки, беззастережно виконувати накази начальника, крім випадків явно злочинного наказу.

Однак, старший прапорщик ОСОБА_4 , порушуючи вищевказані вимоги чинного законодавства України, вирішив стати на злочинний шлях та реалізуючи свій злочинний умисел, діючи умисно, з метою тимчасово ухилитись від виконання обов`язків військової служби, 07 жовтня 2014 року в порушення ст.ст. 2, 9, 11, 16 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України та ст.ст. 1-4 Дисциплінарного Статуту Збройних Сил України, за відсутності поважних причин, без дозволу командирів та начальників, самовільно залишив місце служби військове містечко № НОМЕР_2 військової частини НОМЕР_1 за адресою: АДРЕСА_2 , та станом на сьогоднішній день до місця служби не повернувся, а вільний час, що з`явився у зв`язку із цим, використовує на власний розсуд, не пов`язуючи його з виконанням обов`язків військової служби.

У зв`язку з цим, 24 грудня 2014 року, прокурором, повідомлено ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Баку Азербайджанської республіки, азербайджанця, громадянина України, одруженого, раніше не судимого, з середньою повною освітою, старшого прапорщика, слюсаря монтажника відділення технічного обслуговування взводу матеріально - технічного забезпечення 3 батальйону оперативного призначення військової частити НОМЕР_1 , який проживає за адресою: АДРЕСА_1 ., про те, що він підозрюється у самовільному залишенні місця служби тривалістю понад один місяць, тобто у вчиненні злочину, передбаченого частиною 3 статті 407 Кримінального кодексу України.

Необхідність обрання стосовно підозрюваного ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обумовлюється наявністю ризиків, передбачених ст. 177 КПК України.

ОСОБА_4 переховується від органів досудового розслідування та суду, у зв`язку з тим, що 15 грудня 2014 року ОСОБА_4 було відправлено повістку про виклик до військової прокуратури Харківського гарнізону для допиту на 09 годину 24 грудня 2014 року, однак у визначений час на виклик до органу досудового розслідування ОСОБА_4 не з`явився.

Таким чином, реальне місце знаходження ОСОБА_4 слідству не відомо. Крім того, законні вимоги щодо явки до органу досудового розслідування ОСОБА_4 ігнорує. При цьому, 07 жовтня 2014 року, ОСОБА_4 , будучи військовослужбовцем військової частини НОМЕР_1 , усвідомлюючи, що він не має права залишати місце служби та територію гарнізону взагалі, самовільно залишив місце служби військове містечко № НОМЕР_2 військової частини за адресою: Харківська область, Чугуївський район, смт. Малинівка, та по теперішній час до місця служби не повернувся.

Враховуючи, що під час досудового розслідування місцезнаходження підозрюваного ОСОБА_4 невідоме, 24 грудня 2014 року прокурором оголошено останнього у розшук.

Також, ОСОБА_4 може вчинити інше кримінальне правопорушення та продовжує вчиняти кримінальне правопорушення, у якому підозрюється.

Крім того, відповідно до положень статті 183 КПК України, запобіжний захід у вигляді тримання під вартою може бути застосований, до раніше не судимої особи, яка перебуваючи на волі переховується від органу досудового розслідування.

Так, ОСОБА_4 підозрюється у самовільному залишенні військової частини тривалістю понад один місяць, тобто кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 407 КК України, яке згідно частини 3 статті 12 Кримінального кодексу України є злочином середньої тяжкості.

Вручити ОСОБА_4 копію клопотання про обрання запобіжного заходу та матеріалів, якими обґрунтовується необхідність його застосування не виявилося за можливе у зв`язку із тим, що місцезнаходження ОСОБА_4 органу досудового розслідування невідоме.

Крім цього, відповідно до практики Європейського суду з прав людини, суд своїм рішенням повинен забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів. Забезпечення таких стандартів, як підкреслює Європейський суд з прав людини, вимагає від суду більшої суворості в оцінці порушень цінностей суспільства.

Зазначені обставини, на підставі яких зроблено висновок про обрання стосовно ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою містяться в інших матеріалах кримінального провадження.

Оцінюючи в сукупності викладене, варто прийти до висновку, що інші менш суворі запобіжні заходи не зможуть запобігти уникненню вищезазначених ризиків з боку ОСОБА_4 та відповідно до ст. 194 КПК України, йому необхідно обрати запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

В судовому засіданні прокурор військової прокуратури Харківського гарнізону ОСОБА_3 підтримала клопотання та просила обрати запобіжний захід відносно ОСОБА_4 у вигляді тримання під вартою, посилаючись на наявність ризиків, передбачених в п.п. 1,3,5 ч.1 ст.177 КПК України.
Підозрюваний ОСОБА_4 проти задоволення клопотання прокурора про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою заперечував.
Слідчий суддя, вислухавши думку сторін кримінального провадження та дослідивши надані докази, встановив наступне.
Кримінальним процесуальним Кодексом України визначено мету, підстави та обставини, що враховуються при обранні запобіжного заходу.
Відповідно до положень статті 183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу.
Згідно статті 194 КПК України, під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.
Суд вважає недоведеним наявність передбачених частиною 1 статті 177 КПК України ризиків.
Дані про те, що ОСОБА_4 має намір переховуватися від суду, в матеріалах клопотання відсутні і протягом розгляду не встановлені.
Враховуючи викладене, суд вважає, що застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою як винятковий запобіжний захід, що застосовується винятково в разі неможливості застосування більш м`якого запобіжного заходу, що надасть змогу запобігти ризиків передбачених статтею 177 КПК України, не може бути застосовано до підозрюваного ОСОБА_4 , так як з урахуванням особи підозрюваного, обставин справи до нього може бути застосовані інші міри запобіжних заходів, достатні для запобігання ризиків вказаних в клопотанні.
Також не обґрунтовано та не доведено, що подальше розслідування кримінального провадження не можливо вчинити без тримання підозрюваного під вартою.
Таким чином, суд відмовляє у задоволенні клопотання прокурора про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою до підозрюваного ОСОБА_4 , оскільки не доведено наявність всіх обставин, передбачених частиною 1 статті 194 КПК України.
Відповідно до частини 4 статті 194 КПК України, якщо при розгляді клопотання про обрання запобіжного заходу прокурор доведе обставини, передбачені пунктами 1, 2 частини 1 цієї статті, але не доведе обставини, передбачені пунктом 3 частини 1 цієї статті, слідчий суддя, має право застосувати більш м`який запобіжний захід, ніж той, який зазначений у клопотанні, а також покласти на підозрюваного, обвинуваченого обов`язки, передбачені ч.5 цієї статті, необхідність покладення яких встановлена з наведеного прокурором обґрунтування клопотання.
В силу статті 181 КПК України, домашній арешт полягає в забороні підозрюваному, обвинуваченому залишати житло цілодобово або у певний період доби. Домашній арешт може бути застосовано до особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за вчинення якого законом передбачено покарання у виді позбавлення волі.
Прокурор не довів наявність обставин, передбачених пунктом 3 частини 1 статті 194 КПК України, але надані стороною обвинувачення докази свідчать про обґрунтованість повідомленої підозри та наявність достатніх підстав вважати, що існують ризики, передбачені статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує прокурор, а тому слідчий суддя приходить до висновку про те, що відсутні підстави для застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, але у відповідності до частини 4 статті 194 КПК України є підстави застосувати більш м`який запобіжний захід, ніж той, який зазначений у клопотанні, а саме домашній арешт.

Керуючись ст.ст. 193,194, 196, 395 КПК України, слідчий суддя,
ПОСТАНОВИВ:
Клопотання прокурора військової прокуратури Харківського гарнізону ОСОБА_3 по кримінальному провадженню №0000411 від 06 листопада 2014 року про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартоювідносноОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , задовольнити частково.

Застосувати доОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді домашнього арешту, заборонивши підозрюваному залишати територію - військове містечко № НОМЕР_2 військової частини НОМЕР_1 за адресою: АДРЕСА_3 , без дозволу слідчого, прокурора або суду.

Зобов`язати підозрюваного ОСОБА_4 з`являтися за кожною вимогою суду чи іншого органу державної влади протягом дії запобіжного заходу.

Роз`яснити підозрюваному, що відповідно до частини 5 статті 181 КПК України працівники органу внутрішніх справ з метою контролю за його поведінкою мають право з`являтися в житло, під арештом в якому він перебуває, вимагати надання усних чи письмових пояснень з питань, пов`язаних із виконанням покладених на нього обов`язків, використовувати електронні засоби контролю.

Покласти на ОСОБА_4 на підставі частини 5 статті 194 КПК України обов`язки:

не відлучатися із населеного пункту, в якому він зареєстрований, проживає чи перебуває, без дозволу слідчого, прокурора або суду;

повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання та/або місця роботи;

прибувати за кожною вимогою слідчого, прокурора або суду;

утримуватись від спілкування зі свідками у кримінальному провадженні.

Строк дії ухвали слідчого судді про тримання особи під домашнім арештом не може перевищувати двох місяців.

Строк дії ухвали визначити до 06 травня 2017 року.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Апеляційного суду Харківської області протягом п`яти днів з дня її проголошення.
Копію ухвали отримав:
«____»__________2017 р. ___год.____хв.___________( ОСОБА_4 )

Слідчий суддя: