Провадження №11-кп/772/537/2017
Головуючий у суді 1-ї інстанції: ОСОБА_1
Доповідач : ОСОБА_2
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ВІННИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
07 червня 2017 року м. Вінниця

Апеляційний суд Вінницької області в складі:
головуючого: ОСОБА_2
суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4
при секретарі ОСОБА_5
з участю прокурора ОСОБА_6
захисника ОСОБА_7
обвинуваченого ОСОБА_8
розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Вінниці кримінальне провадження №0000226, внесене в єдиний реєстр досудових розслідувань 10 серпня 2015 року,за апеляційними скаргами захисника ОСОБА_7 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_8 , обвинуваченого ОСОБА_8 на вирок Вінницького міського суду Вінницької області від 30 грудня 2015 року, яким
ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Вінниці, громадянина України, українця з вищою освітою, не працюючого, не одруженого, раніше не судимого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 та проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 ,
визнано винним у вчиненні злочину, передбаченого ч.4 ст. 407 КК України та призначено йому покарання у виді 3 (трьох) років позбавлення волі.
В С Т А Н О В И В:
Відповідно до вироку суду, солдат ОСОБА_8 з одного боку, та Міністерство оборони України в особі начальника ІНФОРМАЦІЯ_2 підполковника ОСОБА_9 01 липня 2015 року уклали контракт про проходження громадянами України військової служби у Збройних Силах України строком на 3 роки.
Відповідно до наказу начальника ІНФОРМАЦІЯ_2 №121 (по стройовій частині) від 1 липня 2015 року ОСОБА_8 зараховано в списки особового складу частини та на всі види забезпечення, призначено на посаду стрільця групи охорони та патрульно-постової служби взводу охорони та патрульно-постової служби роти Військової служби правопорядку зонального відділу.
17 березня 2014 року Указом В.о. Президента України №303/2014 оголошено часткову мобілізацію в Україні та, відповідно до ст. 1 Закону України «Про мобілізацію та мобілізаційну підготовку», саме з 17 березня 2014 року в країні почав діяти особливий період, який діє по даний час.
Відповідно до вимог ст.ст. 1, 2 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», ст.ст. 2, 9, 11, 16, 216-222 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, ст.ст. 1-4 Дисциплінарного Статуту Збройних Сил України, солдат ОСОБА_8 під час проходження військової служби за контрактом повинен свято та непорушно дотримуватись Конституції України і законів України, Військової присяги, віддано служити Українському народові, сумлінно і чесно виконувати військовий обов`язок, сумлінно вивчати військову справу, зразково виконувати свої службові обов`язки та бути готовим до виконання завдань, пов`язаних із захистом Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, забезпечувати недоторканність державного кордону та охорону суверенних прав України. Крім цього, згідно вищевказаних положень захист Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України є конституційним обов`язком громадян України.
21 липня 2015 року згідно наказу начальника ІНФОРМАЦІЯ_2 №133 солдату ОСОБА_8 надано звільнення від виконання службових обов`язків у зв`язку з хворобою строком на 5 діб, тобто по 25 липня 2015 року.
27 липня 2015 року на ранковому шикуванні особового складу ІНФОРМАЦІЯ_2 було виявлено відсутність солдата ОСОБА_8 , який, достовірно знаючи, що він являється військовослужбовцем військової служби за контрактом і повинен проходити військову службу під час дії особливого періоду у ІНФОРМАЦІЯ_3 , який дислокується за адресою: АДРЕСА_3 , діючи з прямим умислом, направленим на нез`явлення вчасно на службу без поважних причин в умовах особливого періоду до ІНФОРМАЦІЯ_2 (місця служби) з метою тимчасово ухилитися від військової служби, незаконно припинив виконувати свій конституційний обов`язок по захисту Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, не з`явився 27 липня 2015 року до місця несення військової служби - ІНФОРМАЦІЯ_2 та по 11 серпня 2015 року вивільнений час солдат ОСОБА_8 провів на власний розсуд за місцем проживання в АДРЕСА_2 .
11 серпня 2015 року солдат ОСОБА_8 був виявлений начальником патруля ІНФОРМАЦІЯ_2 за місцем проживання та доставлений до військової прокуратури Вінницького гарнізону, де слідчим військової прокуратури Вінницького гарнізону лейтенантом юстиції ОСОБА_10 солдату ОСОБА_8 було надано направлення на проходження військово-лікарської комісії у Військово-медичному клінічному центрі Центрального регіону (м. Вінниця).
З 12 серпня 2015 року по 21 серпня 2015 року солдат ОСОБА_8 перебував на стаціонарному обстеженні у Військово-медичному клінічному центрі Цетрального регіону по закінченню якого був оглянутий військово-лікарською комісією та визнаний придатним до військової служби.
21 серпня 2015 року солдат ОСОБА_8 , отримавши виписний епікриз та довідку військово-лікарської комісії №664, зобов`язаний був прибути, з урахуванням вихідних днів, 24 серпня 2015 року до місця несення служби - ІНФОРМАЦІЯ_2 .
Однак солдат ОСОБА_8 , діючи з прямим умислом, направленим на нез`явлення вчасно на службу без поважних причин в умовах особливого періоду до ІНФОРМАЦІЯ_2 (місця служби) з метою тимчасово ухилитися від військової служби, незаконно припинив виконувати свій конституційний обов`язок по захисту Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України та не з`явився 24 серпня 2015 року до місця несення військової служби - ІНФОРМАЦІЯ_2 . Вивільнений час до 14 вересня 2015 року ОСОБА_8 провів на власний розсуд за місцем проживання в АДРЕСА_2 .
Таким чином солдат ОСОБА_8 , будучи військовослужбовцем військової служби за контрактом ІНФОРМАЦІЯ_2 , під час дії особливого періоду, в порушення ст. 1, ст. 2 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», ст.ст. 11, 16, 127, 128 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, ст.ст. 1, 4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, умисно, з метою тимчасово ухилитися від військової служби, незаконно припинив виконувати свій конституційний обов`язок по захисту Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України та 27 липня 2015 року не з`явився вчасно на службу до ІНФОРМАЦІЯ_2 , за адресою: АДРЕСА_3 , проводячи час на власний розсуд за місцем свого проживання в АДРЕСА_2 до 11 серпня 2015 року,
Крім того, ОСОБА_8 , будучи військовослужбовцем військової служби за контрактом ІНФОРМАЦІЯ_2 , під час дії особливого періоду, в порушення ст. 1, ст. 2 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», ст.ст. 11, 16, 127, 128 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, ст.ст. 1, 4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, умисно, з метою тимчасово ухилитися від військової служби, незаконно припинив виконувати свій конституційний обов`язок по захисту Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України та 24 серпня 2015 року повторно не з`явився вчасно на службу до ІНФОРМАЦІЯ_2 , за адресою: АДРЕСА_3 , проводячи час на власний розсуд за місцем свого проживання в АДРЕСА_2 до 14 вересня 2015 року.
В апеляційній скарзі захисника ОСОБА_7 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_8 ставиться питання про зміну вироку Вінницького міського суду Вінницької області від 30.12.2015 року в частині засудження ОСОБА_8 за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст. 407 КК України. Просить призначити ОСОБА_8 покарання із застосуванням ст. 75 КК України та звільнити останнього від відбування покарання з випробуванням. Апеляція мотивована тим, що суд при призначенні покарання не в повній мірі врахував загальні підстави призначення покарання згідно ст.65 КК України ступінь тяжкості вчиненого злочину, дані обвинуваченого та обставини справи, що пом`якшують і обтяжують покарання і призначив ОСОБА_8 занадто суворе покарання, оскільки обвинувачений вину визнав повністю, щиро розкаявся, активно сприяв в розслідуванні провадження, погодився на розгляд провадження відповідно до ст. 349 КПК України, крім того судом при винесенні вироку не враховано особу обвинуваченого, так як ОСОБА_8 раніше до кримінальної відповідальності не притягувався, злочин вчинив вперше, має вищу юридичну освіту та мати похилого віку.
В апеляційній скарзі обвинуваченого ОСОБА_8 також ставиться питання про зміну вироку Вінницького міського суду Вінницької області від 30.12.2015 року щодо нього, в зв`язку з невідповідністю призначеного покарання ступеню тяжкості кримінального правопорушення та особі обвинуваченого. Просить звільнити його від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком із застосуванням ст. ст.69, 75 КК України. Крім того просить застосувати до нього Закон України №838-19 від 26.11.2015 року «Про внесення змін до Кримінального Кодексу України щодо удосконалення порядку застосування строку попереднього ув`язнення у строк покарання. Апеляційна скарга мотивував тим, що вирок в частині міри покарання щодо нього є занадто суворим, так як суд при призначенні покарання не врахував усіх пом`якшуючих його вину обставин, а саме що свою вину в інкримінованому злочині він визнав у повному обсязі, має позитивну характеристику, раніше не судимий.
До початку апеляційного розгляду Обвинувачений ОСОБА_8 відмовився від своєї апеляційної скарги та апеляційної скарги захисника в його інтересах, просив закрити апеляційне провадження. Одночасно заявив клопотання зарахування попереднього ув`язнення в строк покарання відповідно до ч.5 ст.72 КК України та звільнення його з-під варти у зв`язку з повним відбуттям покарання.
Захисник ОСОБА_7 підтримав зазначені вимоги.
Прокурор ОСОБА_6 не заперечив проти закриття апеляційного провадження у зв`язку з відмовою від апеляційної скарги, в інших вимогах поклався на розсуд суду.
Заслухавши доповідача, заявлене клопотання обвинуваченого, думку інших учасників судового провадження, дослідивши матеріали справи, апеляційний суд приходить до наступного висновку.
Обвинуваченим ОСОБА_8 та захисником ОСОБА_7 в його інтересах подано апеляційну скарги на вирок суду від 30 грудня 2015 року та до початку апеляційного розгляду обвинувачений відповідно до ст.403 КПК України відмовився від апеляційних скарг.
Інші учасники судового провадження апеляційних скарг не подавали.
Відповідно до ч.2 ст.403 КПК України якщо вирок суду першої інстанції не був оскаржений іншими особами, суд апеляційної інстанції своєю ухвалою закриває апеляційне провадження.
Разом з тим з матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_8 перебуває під вартою з 12 листопада 2015 року.
Відповідно до ч.5 ст.72 КК України зарахування судом строку попереднього ув`язнення в разі засудження до позбавлення волі в межах того самого кримінального провадження, у межах якого до особи було застосовано попереднє ув`язнення, провадиться з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.
У строк попереднього ув`язнення включається строк:
б) затримання особи на підставі ухвали слідчого судді, суду про дозвіл на затримання;
в) тримання особи під вартою як запобіжний захід на стадії судового розгляду кримінального провадження;
г) перебування особи, яка відбуває покарання, в установах попереднього ув`язнення для проведення слідчих дій або участі в судовому розгляді кримінального провадження.
ОСОБА_8 був затриманий 12.листопада 2015 року на підставі ухвали Вінницького міського суду Вінницької області від 02.11.2015 року про надання дозволу на затримання та з 13.11.2015 року до нього застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою. Постановлений 30 грудня 2015 року вирок набув законної сили 09 березня 2016 року відповідно до ухвали апеляційного суду Вінницької області.
Ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 25 січня 2017 року ухвала суду апеляційної інстанції скасована з призначенням нового апеляційного розгляду.
Крім цього 22 березня 2016 року ухвалою Вінницького міського суду ОСОБА_8 тимчасово залишений в установі попереднього ув`язнення для участі в розгляді кримінального провадження, в межах якого до нього запобіжний захід не застосовувався.
Таким чином ОСОБА_8 слід зарахувати строк попереднього ув`язнення з 12.11.2015 року по 09.03.2016 року та з 22.03.2016 року по 07.06.2017 року включно в строк покарання з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.
З урахуванням викладеного ОСОБА_8 призначений судом термін покарання відбутий повністю, через що він підлягає звільненню з-під варти.
Керуючись ст.ст.403, 404, 405, 407, 409, 414, 419 КПК України, апеляційний суд,-
П О С Т А Н О В И В:
Апеляційне провадження за апеляційними скаргами захисника ОСОБА_7 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_8 та обвинуваченого ОСОБА_8 закрити у зв`язку з відмовою від апеляційної скарги.
Клопотання обвинуваченого ОСОБА_11 про зарахування строку попереднього ув`язнення в строку покарання задовольнити.
Відповідно до ч.5 ст.72 КК України (в редакції закону №838-VIII від 26.11.2015 року) зарахувати ОСОБА_8 строк попереднього ув`язнення з 12 листопада 2015 року по 09 березня 2016 року включно та з 22 ,березня 2016 року по 07 червня 2017 року включно в строк покарання з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.
ОСОБА_8 звільнити з-під варти з зали суду у зв`язку з відбуттям призначеного покарання.
Ухвала може бути оскаржена до суду касаційної інстанції протягом трьох місяців з дня її проголошення, а засудженим, який утримується під вартою, в той самий строк з моменту вручення копії ухвали.
Відповідно до ч.4 ст.532 КПК України судове рішення суду апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту його проголошення.
Судді:
Згідно з оригіналом: