Справа № 171/1537/16-к

В И Р О К
іменем України

встановив:
28.07.2016 року близько 15 год. 50 хв. ОСОБА_4 шляхом вільного доступу зайшов в приміщення Апостолівського відділення Криворізької ОДПІ, яке розташоване в будинку № 63 по вул. Центральній в м. Апостолове Дніпропетровської області, та шляхом вільного доступу зайшов до відчиненого кабінету № 2, де в той час були відсутні працівники. В кабінеті у ОСОБА_7 виник умисел на таємне викрадення чужого майна. Реалізуючи свій злочинний намір, скориставшись відсутністю в кабінеті працівників, ОСОБА_4 таємно викрав зі столу мобільний телефон «Samsung» моделі J5 J500H/DS, чим завдав потерпілому ОСОБА_6 майнову шкоду на суму 3 338,57 гр.
Повторно 29.07.2016 року близько 16 год. 50 хв. ОСОБА_4 шляхом вільного доступу зайшов в приміщення магазину «Марс», що належить потерпілій ОСОБА_5 та що розташований в АДРЕСА_2 . Перебуваючи в магазині та скориставшись відсутністю в приміщенні магазину працівників магазину «Марс», ОСОБА_4 , діючи умисно, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій та передбачаючи суспільно небезпечні наслідки, бажаючи їх настання, таємно шляхом вільного доступу з прилавку магазина викрав мобільний телефон «Fly FS 551», після чого з місця злочину зник, обернувши викрадене на свою користь, чим заподіяв потерпілій ОСОБА_5 матеріальну шкоду на суму 1839 гр.
Обвинувачений ОСОБА_4 вину у скоєнні вищевказаних злочинів та цивільний позов визнав повністю, пояснив, що дійсно вчинив крадіжки майна у потерпілих в зв`язку з тяжким матеріальним станом. Погоджується з обставинами вчинення злочинів, які вказані в обвинувальному акті.
У відповідності до ч. 3 ст. 349 КПК України при дослідженні доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються, з`ясувавши правильне розуміння сторонами провадження змісту цих обставин, встановивши, чи не має сумніву у добровільності їх позицій, роз`яснивши, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржувати фактичні обставини в апеляційному порядку, суд вирішив обмежитись допитом обвинуваченого та дослідженням матеріалів кримінального провадження, що характеризують обвинуваченого та розписок потерпілих.
З урахуванням досліджених в суді доказів, які є належними і допустимими, суд вважає доведеною винуватість обвинуваченого ОСОБА_4 у вчиненні злочинів, передбачених ч.1 ст. 185 та ч.2 ст.185 КК України, оскільки він своїми умисними діями вчинив таємне викрадення чужого майна (крадіжку), а також таємне викрадення чужого майна (крадіжку), вчинену повторно.
При призначенні виду та міри покарання обвинуваченому ОСОБА_4 суд враховує його вік, сімейний та матеріальний стан, те, що обвинувачений працездатний, утриманців не має, не зайнятий суспільно-корисною працею, не має постійного доходу, раніше не судимий відповідно до положень ст. 89 КК України, враховує ступінь суспільної небезпеки вчинених ним злочинів, суд також враховує конкретні обставини скоєних злочинів та його відношення до цього.
На підставі вказаного суд приходить до переконання, що необхідним та достатнім для виправлення обвинуваченого ОСОБА_4 та попередження інших правопорушень з його боку, є призначення покарання в межах санкції ч.1 ст.185 та ч.2 ст.185 КК України з врахуванням положень ч.1 ст.70 КК України у вигляді позбавлення волі на мінімальний строк. Суд, враховуючи тяжкість вчинених обвинуваченим ОСОБА_4 злочинів, особу винного та встановлені обставини справи, приходить до висновку про можливість виправлення обвинуваченого без відбування призначеного йому покарання зі звільненням від відбування покарання з випробуванням у відповідності до положень ст.75 КК України.
Обставинами, що пом`якшують покарання обвинуваченого на підставі ст. 66 КК України суд визнає щире каяття.
Обставин, які обтяжують покарання, відповідно ст. 67 КК України, суд не встановив.
Цивільний позов потерпілого ОСОБА_6 підлягає задоволенню в повному обсязі, оскільки вказаний позов найшов підтвердження в судовому засіданні та визнаний обвинуваченим.
Питання про речові докази по справі суд вирішує відповідно до ст. 100 КПК України.
Керуючись ст. ст. 368-371, 373-374 КПК України, суд
ОСОБА_4 визнати винуватим у скоєнні злочинів, передбачених ч.1 ст.185 та ч.2 ст.185 КК України та призначити покарання за ч.1 ст.185 КК у вигляді 1 року позбавлення волі, за ч.2 ст.185 КК України у вигляді 2 років позбавлення волі.
На підставі ч.1 ст.70 КК України за сукупністю злочинів ОСОБА_4 призначити покарання у вигляді 3 років позбавлення волі шляхом складання призначених покарань.
На підставі ст.75 КК України звільнити обвинуваченого від відбування призначеного покарання з випробуванням строком 2 роки.
Покласти на обвинуваченого ОСОБА_4 відповідно до положень ст.76 КК України наступні обов`язки: повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання та роботи, періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації
Контроль за поведінкою обвинуваченого покласти на Апостолівський РВ КВІ.
Іспитовий строк обчислюється відповідно до положень ст.165 КВК України з моменту проголошення вироку.
Цивільний позов ОСОБА_6 задовольнити.
Стягнути із ОСОБА_4 на користь ОСОБА_6 матеріальну шкоду в сумі 1213 гр.
Речові докази, повернуті потерпілим, залишити за належністю.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.
На вирок може бути подано апеляцію до апеляційного суду Дніпропетровської області через Апостолівський районний суд в строк 30 діб з дня його проголошення.
Копію вироку вручити обвинуваченому, прокурору та направити потерпілим.
Суддя: