УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
01 серпня 2017 року м. Одеса
З клопотання слідчого вбачається, що 25.05.2017 року до ЧЧ Портофранківського ВП надійшла заява від ОСОБА_5 , про те, що з літа 2016 року (більш точної дати та часу слідством встановити не вдалось), невстановлена особа. вчиняє самоправні дії відносно заявниці.
Слідчим відділом Портофранківського ВП Приморського ВП у м. Одеса ГУНП в Одеській області було встановлено, що на початку весни 2009 року ОСОБА_5 купила автомобіль марки «MITSUBISHI Pajero» у кузові чорного кольору, держ. ном. НОМЕР_1 за 35 000 доларів США. Всі документи на вищевказаний автомобіль були оформлені на її ім`я. Одразу після покупки даного автомобіля ОСОБА_5 виписала доручення на ім`я ОСОБА_6 ІНФОРМАЦІЯ_1 на 3 роки, щоб він міг вільно пересуватися автомобілем марки «MITSUBISHI Pajero» у кузові чорного кольору, держ. ном. НОМЕР_1 . Коли строк дії довіреності закінчився, ОСОБА_5 виписала нову довіреність. Весь час ОСОБА_5 проживала разом із ОСОБА_6 в громадському шлюбі з літа 2009 року.
Згідно витягу про реєстрацію в Єдиному реєстрі довіреностей №32158827 від 19.09.2016 року ОСОБА_5 відмінила дію раніше поданої довіреності на ім`я ОСОБА_6 , на користування автомобілем марки «MITSUBISHI Pajero» у кузові чорного кольору, держ. ном. НОМЕР_1 .
На теперішній час встановлено, що автомобіль марки «MITSUBISHI Pajero» у кузові чорного кольору, держ. ном. НОМЕР_1 та свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу на ім`я ОСОБА_5 перебувають у користуванні ОСОБА_6 , який відмовляється повертати даний автомобіль та свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу на ім`я ОСОБА_5 власнику.
Згідно довідки з Регіонального сервісного центру в Одеській області територіального сервісного центру №5142 станом на 22.07.2017 року автомобіль марки «MITSUBISHI Pajero» у кузові чорного кольору, держ. ном. НОМЕР_1 значиться за ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_2 , з 09.06.2009 року.
На підставі викладеного, з метою недопущення зникнення, втрати, пошкодження, відчуження предмету злочину, слідчий звернувся до слідчого судді з клопотанням про накладання арешту на майно, а саме: автомобіль марки «MITSUBISHI Pajero» у кузові чорного кольору, держ. ном. НОМЕР_1 ; свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу на автомобіль марки «MITSUBISHI Pajero» у кузові чорного кольору, держ. ном. НОМЕР_1 на ім`я ОСОБА_5 .
Слідчий у судовому засіданні підтримав клопотання та просив задовольнити його в повному обсязі.
Розглянувши клопотання слідчого, заслухавши думку слідчого, вивчивши надані до клопотання матеріали, вважаю необхідним клопотання задовольнити з наступних підстав.
Згідно ч.ч. 1,2 ст. 170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому КПК України. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб. Арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.
Відповідно до вимог ч. 2 ст. 171 КПК України, у клопотанні слідчого, прокурора про арешт майна повинно бути зазначено:
1) підстави і мету відповідно до положень статті 170 цього Кодексу та відповідне обґрунтування необхідності арешту майна;
2) перелік і види майна, що належить арештувати;
3) документи, які підтверджують право власності на майно, що належить арештувати, або конкретні факти і докази, що свідчать про володіння, користування чи розпорядження підозрюваним, обвинуваченим, засудженим, третіми особами таким майном;
4) розмір шкоди, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою, у разі подання клопотання відповідно до частини четвертої статті 170 цього Кодексу.
До клопотання також мають бути додані оригінали або копії документів та інших матеріалів, якими слідчий, прокурор обґрунтовує доводи клопотання.
Згідно ст. 173 КПК України, слідчий суддя, суд відмовляють у задоволенні клопотання про арешт майна, якщо особа, що його подала, не доведе необхідність такого арешту, а також наявність ризиків, передбачених абзацом другим частини першої статті 170 цього Кодексу.
При вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати:
1) правову підставу для арешту майна;
2) можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні або застосування щодо нього спеціальної конфіскації (у разі арешту майна з підстав, передбачених пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу);
3) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (у разі арешту майна з підстав, передбачених пунктами 2, 3 частини другої статті 170 цього Кодексу);
4) розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою;
5) розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження;
6) наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.
Згідно до ч. 1 ст. 98 КПК України: «Речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення».
Таким чином, на підставі наданих матеріалів, оцінюючи всі встановлені під час розгляду клопотання обставини, приходжу до висновку, що необхідно накласти арешт на майно, а саме: автомобіль марки «MITSUBISHI Pajero» у кузові чорного кольору, держ. ном. НОМЕР_1 ; свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу на автомобіль марки «MITSUBISHI Pajero» у кузові чорного кольору, держ. ном. НОМЕР_1 на ім`я ОСОБА_5 .
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 170-173 КПК України, слідчий суддя -
Клопотання слідчого СВ Портофранківського ВП Приморського ВП в м. Одеса ГУНП в Одеській області ОСОБА_3 задовольнити.
Накласти арешт на майно, а саме: автомобіль марки «MITSUBISHI Pajero» у кузові чорного кольору, держ. ном. НОМЕР_1 ; свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу на автомобіль марки «MITSUBISHI Pajero» у кузові чорного кольору, держ. ном. НОМЕР_1 на ім`я ОСОБА_5 , з їх передачею на відповідальне зберігання власнику.
Виконання ухвали покласти на слідчого СВ Портофранківського ВП Приморського ВП в м. Одеса ГУНП в Одеській області ОСОБА_3 .
Копію ухвали про арешт майна направити слідчому та прокурору.
Відповідно до ст. 174 КПК України, підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження - судом. Арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.
Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до апеляційного суду Одеської області протягом п`яти днів з дня її оголошення.
Слідчий суддя: ОСОБА_1