УХВАЛА
про залишення скарги без руху

24 січня 2017 року м. Київ

Вищий спеціалізований суду України з розгляду цивільних і

кримінальних справ у складі:

головуючого ОСОБА_1 ,
суддів ОСОБА_2 і ОСОБА_3 ,

розглянувши в судовому засіданні касаційну скаргу засудженого ОСОБА_4 на вирок Орджонікідзевського районного суду

м. Запоріжжя від 13 липня 2016 року та ухвалу Апеляційного суду Запорізької області від 28 вересня 2016 року,

в с т а н о в и в:

У касаційній скарзі засудженим порушується питання про перевірку зазначених судових рішень у касаційному порядку.
Зміст касаційної скарги повинен відповідати вимогам ст. 427 КПК України.
Однак, обґрунтування вимог касаційної скарги засудженого викладено без урахування положень ст. 433 КПК України, що визначає межі перегляду судом касаційної інстанції, відповідно до якої касаційний суд перевіряє правильність застосування судами першої та апеляційної інстанцій норм матеріального та процесуального права, правової оцінки обставин і не має права досліджувати докази, встановлювати та визнавати доведеними обставини, що не були встановлені в оскарженому судовому рішенні, вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу.
Також у касаційній скарзі не наведено чітких доводів на обґрунтування незаконності чи необґрунтованості судових рішень з підстав передбачених ч. 1 ст. 438 КПК України, якою регламентовано, що підставами для скасування або зміни рішень у касаційному суді може бути лише: істотне порушення вимог кримінального процесуального закону; неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність; невідповідність призначеного покарання тяжкості вчиненого кримінального правопорушення та особі засудженого, при вирішенні питання про наявність яких суд касаційної інстанції має керуватися статтями 412-414 КПК України.
Відповідно до п. 5 ч. 2 ст. 427 КПК України касаційна скарга повинна містити вимоги особи, яка подала касаційну скаргу, із зазначенням того, яке рішення має прийняти суд касаційної інстанції.
Такі вимоги мають узгоджуватися з положеннями ч. 1 ст. 436 КПК України, згідно з якими суд касаційної інстанції за наслідками розгляду касаційної скарги має право: залишити судове рішення без зміни, а касаційну скаргу без задоволення; скасувати судове рішення і призначити новий розгляд у суді першої чи апеляційної інстанції; скасувати судове рішення і закрити кримінальне провадження; змінити судове рішення.
Однак, касаційна скарга в частині вимоги засудженого не відповідає

ст. 436 КПК України.
Також, на порушення ч. 5 ст. 427 КПК України, до касаційної скарги не долучено завірених належним чином оскаржуваних копій судових рішень, як це передбачено Інструкцією з діловодства в місцевому загальному суді, затвердженою наказом Державної судової адміністрації України 17 грудня 2013 року № 173, тобто судові рішення повинні бути прошнуровані та скріплені гербовою печаткою суду із зазначенням кількості зшитих аркушів.
Згідно з вимогами ч. 1 ст. 429 КПК України, у разі подання касаційної скарги без додержання вимог ст. 427 КПК України, суд касаційної інстанції постановляє ухвалу про залишення касаційної скарги без руху і встановлює строк необхідний для усунення недоліків, що не може перевищувати п`ятнадцяти днів із дня отримання ухвали особами, які подали касаційну скаргу.
Керуючись ст. 429 КПК України,

п о с т а н о в и в:

Касаційну скаргу засудженого ОСОБА_4 на вирок Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 13 липня 2016 року та ухвалу Апеляційного суду Запорізької області від 28 вересня 2016 року залишити без руху.
Надати засудженому строк для усунення недоліків 15 днів із дня отримання копії даної ухвали.
У разі невиконання ухвали протягом установленого строку, скарга буде повернута.
Ухвала оскарженню не підлягає.

С у д д і:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3