АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ПОЛТАВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 545/3366/16-к Номер провадження 11-кп/786/937/16Головуючий у 1-й інстанції ОСОБА_1 Доповідач ап. інст. ОСОБА_2
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
23 грудня 2016 року м. Полтава

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду Полтавської області у складі:
головуючого судді ОСОБА_2

суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

з секретарем ОСОБА_5

з участю прокурора ОСОБА_6

представника БВК- 16 ОСОБА_7 (в режимі відеоконференції)

засудженого ОСОБА_8 (в режимі відеоконференції),

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Полтава матеріали справи за апеляцією засудженого ОСОБА_8 на ухвалу Полтавського районного суду Полтавської області від 28 вересня 2016 року ,-

у с т а н о в и л а :
Цією ухвалою відмовлено в задоволенні спільного подання Божковської виправної колонії УДПтСУ в Полтавській області (16) та спостережної комісії при Полтавській райдержадміністрації про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання засудженого ОСОБА_8 .

Відмовляюючи в задоволенні подання місцевий суд послався на те , що засуджений ОСОБА_8 на даний час хоч і відбув необхідну 1/2 частину призначеного судом покарання , має одне заохочення та одне стягнення, проте зазначене вказує виключно про позитивні тенденції у поведінці засудженого , проте не дає підстави вважати , що він сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів свої виправлення та відповідно, заслуговує пільги у виді умовно-дострокового звільнення.

Не погоджуючись з таким рішення суду засуджений ОСОБА_8 подав апеляційну скаргу, в якій просить оскаржену ухвалу скасувати та постановити нову, якою задовольнити спільне подання Божковської виправної колонії УДПтСУ в Полтавській області (16) та спостережної комісії при Полтавській райдержадміністрації про його умовно-дострокове звільнення від відбування покарання.

Апеляцію обґрунтовує тим, що він відбув необхідну 1/2 частину призначеного судом покарання, під час перебування в СІЗО м. Кіровограда характеризувався посередньо, порушень вимог режиму утримання і розпорядку дня не допускав, стягнень не мав. За час перебування у виправні колонії має тільки 1 стягнення, яке погашене у визначеному законом порядку та одне заохочення. Приймає активну участь в роботі по благоустрою установи, працевлаштований добровільно на безоплатній основі різноробочим на дільниці соціальної реабілітації установи. Також, в обґрунтування апеляційних вимог засуджений ОСОБА_8 вказує, що він приймає активну участь в програмах диференційованого виховного впливу , за час перебування у виправній колонії отримав середню та професійно-технічну освіту, одружився.

Заслухавши доповідь судді апеляційного суду , засудженого в режимі відеоконференції , який просив задовольнити апеляцію з наведених у ній підстав , представника КВК- 16 в режимі відеоконференції , який підтримав спільне подання щодо ОСОБА_8 та підтвердив, що засуджений сумлінною поведінкою та ставленням до праці та навчання довів своє виправлення, прокурора, який просив відмовити у задоволенні поданої апеляційної скарги, вважаючи ухвалу місцевого суду законною та обгрунтованою, перевіривши матеріали особової справи засудженого , обговоривши доводи апеляції , колегія суддів апеляційного суду вважає , що вона підлягає задоволенню з таких підстав:

Відповідно до статті 370 КПК України судове рішення повинно бути законним , обґрунтованим і вмотивованим. Законним є рішення , ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження , передбачених цим Кодексом. Обгрунтованим є рішення , ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин , які підтверджені доказами , дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до статті 94 цього Кодексу. Вмотивованим є рішення , в якому наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення.

Колегія суддів вважає , що суд першої інстанції не в повній мірі дотримався зазначених вимог закону , що потягло ухвалення помилкового рішення.

Так, відмовляючи в задоволенні подання щодо ОСОБА_8 , місцевий суд дійшов висновку, що умовно-дострокове звільнення останнього від відбування покарання буде передчасним, оскільки під час відбування покарання засуджений хоч і має одне заохочення, але своєю сумлінною поведінкою і ставленням до праці свого виправлення не довів.

З вказаним вище висновком колегія суддів не погоджується виходячи з такого.

Згідно матеріалів особової справи ОСОБА_8 засуджений вироком Олександрівського міськрайонного суду Кіровоградської області від 16.02.2015 року за ч.3 ст. 185 КК України, із застосуванням ст.. 71 КК України до 4 років 02 місяці позбавлення волі.

Ухвалою Полтавського районного суду Полтавської області від 12.03.2016 року ОСОБА_8 зараховано у строк покарання термін попереднього ув`язнення з 12.11.2014 року по 19.03.2015 року із розрахунку 1 день попереднього ув`язнення за 2 дні позбавлення волі.

Початок строку відбування покарання: 12.11.2014 року. Кінець строку відбування покарання: 01.08.2018 року.

Оскільки засуджений ОСОБА_8 відбуває покарання за кримінальне правопорушення, вчинене у віці до 18 років, то на нього поширюються правила умовно-дострокового звільнення від відбування покарання , регламентовані ст.. 107 КК України.

Відповідно до положень ст.. 107 КК України до осіб, які відбувають покарання у виді позбавлення волі за злочин, вчинений у віці до вісімнадцяти років, може бути застосоване умовно-дострокове звільнення від відбування покарання незалежно від тяжкості вчиненого злочину. Умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосоване, якщо засуджений сумлінною поведінкою та ставленням до праці та навчання довів своє виправлення.

В п.2 Постанови ПВС України №2 від 26 квітня 2002 року «Про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміну невідбутої частини покарання більш м`яким» роз`яснено, що умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміна невідбутої частини покарання більш м`яким можливі лише після повного та всебічного вивчення даних про особу засудженого. При цьому головною умовою прийняття такого рішення при умовно-достроковому звільненні від відбування покарання особи, яка була засуджена до позбавлення волі за злочин,

вчинений у віці до 18 років, є доведення того , що вона сумлінною поведінкою,

ставленням до праці та навчання довела своє виправлення (ч. 2 ст.

107 КК.

З спільного подання начальника БВК № 16 та спостережної комісії вбачається, що засуджений ОСОБА_8 на час складання подання відбув необхідну ? частину строку покарання, довів своє виправлення і заслуговує умовно-дострокового звільнення (а.с. 1).

Вказаний вище висновок начальника БВК № 16 підтверджується, як характеристикою на засудженого (а.с. 2), так і іншими матеріалами особової справи в їх сукупності.

За час перебування у виправній колонії засуджений має тільки одне стягнення, накладене на початку його перебування у ній та яке погашене у визначеному законом порядку.

Також ОСОБА_8 має 1 заохочення, оголошене правами начальника відділення за сумлінну поведінку та ставлення до праці та, як вбачається з матеріалів особової справи, на час розгляду апеляційної скарги йому оголошено ще одне заохочення.

Постановою начальника установи від 07.04.2016 року засуджений переведений до дільниці соціально-психологічної служби по прибуттю до якої працевлаштований різноробочим, до роботи відноситься сумлінно, завдання виконує вчасно та якісно.

Крім того, за час відбування покарання у Божковській виправні колонії № 16 останній отримав середню та професійно-технічну освіту, що підтверджується відповідними документами, які знаходяться з матеріалах його особової справи.

Колегія суддів вважає, що все вищевказане свідчить про те, що на даний час ОСОБА_8 не є суспільно-небезпечною особою, за час перебування у виправні колонії ним досягнуто значних успіхів на шляху до соціалізації та доведено можливість стати повноцінним та законослухняним членом суспільства, він сумлінною поведінкою, ставленням до праці та навчання довів своє виправлення, а тому заслуховує на умовно-дострокове звільнення від відбування призначеного покарання.

У зв`язку з вказаним оскаржена ухвала суду першої інстанції щодо ОСОБА_8 підлягає скасуванню з постановленням нової про задоволення спільного подання Божковської виправної колонії УДПтСУ в Полтавській області (16) та спостережної комісії при Полтавській райдержадміністрації щодо нього , а апеляційна скарга засудженого - задоволенню.

З урахуванням наведеного та керуючись ст. 81, 107 КК України, ч. 2 ст. 376, ст. ст. 405, 407, 409 КПК України, колегія суддів Апеляційного суду Полтавської області, -
у х в а л и л а :
Апеляційну скаргу засудженого ОСОБА_8 задовольнити;

Ухвалу Полтавського районного суду Полтавської області від 28 вересня 2016 року скасувати;

Постановити нову ухвалу якою спільне подання Божковської виправної колонії УДПтСУ в Полтавській області (16) та спостережної комісії при Полтавській райдержадміністрації про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання засудженого ОСОБА_8 задовольнити;

Звільнити ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , умовно-достроково від відбування не відбутої частини покарання у виді позбавлення волі.

Ухвала набирає чинності з моменту проголошення і оскарженню не підлягає.

Судді:
ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4