Дата документу Справа № 314/7491/16-к
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 11-кп/778/655/17
Єдиний унікальний № 314/7491/16-к Головуючий в 1-й інстанції ОСОБА_1
Категорія ст. 81 КК України Доповідач в 2-й інстанції ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
22 березня 2017 року м. Запоріжжя

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду Запорізької області у складі суддів:
головуючого ОСОБА_2 ,
суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4
при секретарі ОСОБА_5 ,
за участю прокурора ОСОБА_6 ,

засудженого ОСОБА_7 ,

захисників адвокатів ОСОБА_8 , ОСОБА_9 ,

розглянула у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференц зв`язку з Кам`янською виправною колонією управління Державної пенітенціарної служби України, в апеляційному порядку матеріали провадження за апеляційною скаргою засудженого ОСОБА_7 на ухвалу Вільнянського районного суду Запорізької області від 20 грудня 2016 року, якою
відмовлено у задоволенні клопотання засудженого ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 про вирішення питання щодо його умовно-дострокового звільнення.
Згідно ухвали, до суду від засудженого ОСОБА_7 , який відбуває покарання у Кам`янській виправній колонії управління Державної пенітенціарної служби України в Запорізькій області (№101) надійшло клопотання про вирішення питання щодо його умовно-дострокового звільнення.

Відмовляючи у задоволенні клопотання суд мотивував своє рішення тим, що вивчення матеріалів щодо засудженого ОСОБА_7 показало, що на теперішній час засуджений ОСОБА_7 не проявив себе як такий, що довів своє виправлення та перевиховання, а встановлені в судовому засіданні дані у своїй сукупності не можуть свідчити, на погляд суду про його виправлення та перевиховання.

В апеляційній скарзі засуджений ОСОБА_7 , посилаючись на незаконність судового рішення зазначає, що він за час перебування в установі порушень режиму відбування не мав. Заохочення він не в змозі заробити у зв`язку зі станом здоров`я, оскільки він являється інвалідом 3-ї групи та йому протипоказані всі види важкої праці. Те що в нього не має порушень режиму відбування покарання, на його думку, це вже позитивна характеристика того, що він став на шлях виправлення. Також засуджений вважає, що тримати його на утриманні держави в його віці немає ніякого сенсу. Тому засуджений просить суд апеляційної інстанції розглянути його скаргу та прийняти позитивне рішення та звільнити його умовно-достроково.
Заслухавши в засіданні апеляційної інстанції доповідь судді про сутність судового рішення та аргументи скарги; засудженого та його захисників, які підтримали апеляційну скаргу, думку прокурора, який вважав, що ухвала суду першої інстанції є законною і обґрунтованою, а апеляційна скарга такою, що не підлягає задоволенню, перевіривши матеріали провадження та обговоривши доводи скарги, колегія суддів, вважає, що апеляційна скарга засудженого ОСОБА_7 задоволенню не підлягає з наступних підстав.

Відповідно до ст. 81 КК України умовно-достроковому звільненню від відбування покарання підлягають особи, які сумлінною поведінкою та ставленням до праці довели своє виправлення та відбули частину покарання, призначеного залежно від тяжкості вчиненого ними злочину.

Згідно з роз`ясненнями постанови Пленуму Верховного Суду України від 26 квітня 2002 року №2 «Про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміну не відбутої частини покарання більш м`яким» рішення про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання можливе лише після повного і всебічного вивчення даних про особу засудженого та доведеності того, що засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення. При цьому суд має ретельно з`ясувати ставлення засудженого до вчиненого злочину, праці, додержання ним вимог режиму, участь у самодіяльних організаціях засуджених виправної установи, а також його наміри щодо залучення до суспільно корисної праці.

З матеріалів провадження вбачається, що суд виконав зазначені роз`яснення і дійшов обґрунтованого висновку про те, що засуджений ОСОБА_7 не довів своє виправлення, встановлені в судовому засіданні дані не можуть свідчити про його виправлення, а тому до нього не може бути застосовано умовно-дострокове звільнення від відбуття покарання.
Суд апеляційної інстанції не вбачає достатніх підстав для задоволення апеляційної скарги, оскільки засудженийОСОБА_7 не має сталихсоціально-корисних зв`язків з рідними, а також місця для постійного проживання.

Керуючись ст. ст. 404, 407 КПК України колегія суддів,

у х в а л и л а:
апеляційну скаргу засудженого ОСОБА_7 залишити без задоволення.
Ухвалу Вільнянського районного суду Запорізької області від 20 грудня 2016 року відносно засудженого ОСОБА_7 залишити без змін.
Ухвала Апеляційного суду Запорізької області набирає законної сили з моменту її оголошення є остаточною й оскарженню не підлягає.

Судді:
ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4