Справа № 197/1508/13-к
Номер провадження № 1-кп/197/3/17

ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
14 березня 2017 року Широківський районний суд Дніпропетровської області в складі

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участі секретаря ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,
захисника адвоката ОСОБА_4 ,
обвинуваченого ОСОБА_5 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду смт. Широке Широківського району Дніпропетровської області матеріали кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000289 відносно ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Інгулець Дніпропетровської області, громадянина України, освіта професійно-технічна, не одруженого, не працюючого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого:

- 21.11.1996 року вироком Інгулецького районного суду м. Кривого Рогу , зміненого ухвалою Дніпропетровського обласного суду від 14.01.1997 року за ст. 86-1, 44, 140 ч.3, 140 ч.2 КК України 1960 року до 3 років позбавлення волі, звільненого 31.08.1998 року за ст. 2 Закону України "Про амністію" від 24.07.1998 року;

- 03.06.1999 року Дніпропетровським обласним судом за ст. ст. 140 ч.2, 140 ч.3, 81 ч.3, 145 ч.1, 142 ч.3, 93 п.п. "ж,і", 42 ч.1 КК України до 13 років позбавлення волі, постановою Сарненського районного суду Ровенської області від 31.08.2008 року з вироку від 03.06.1999 року виключено ст. 145 ч.1 КК України; звільненого 16.12.2011 року по відбуттю строку покарання;

- 28.05.2013 року Інгулецьким районним судом м. Кривого Рогу за ст. 309 ч.1 КК України до 3-х років позбавлення волі, з застосуванням ст. 75 КК України іспитовим строком на 3 роки;

- 09.10.2013 року Інгулецьким районним судом м. Кривого Рогу за ст.ст. 70, 71, 186 ч.2, 186 ч.3, 187 ч.2 КК України до 7 років 8 місяців позбавлення волі з конфіскацією всього особисто належного йому майна;

обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченогоч. 2 ст. 186 КК України,

В С Т А Н О В И В:

Згідно з обвинувальним актом органом досудового розслідування ОСОБА_5 обвинувачується в тому, що ОСОБА_5 , будучи засуджений 16.12.1999 року Дніпропетровським обласним судом за ч. 2 ст. 140, ч. 3 ст. 140, ч. 3 ст. 81, ч. 1 ст. 145, ч. 3 ст. 142, 93 п «Ж, И», 42 ч.1 КК України (редакції 1960 року) до 13 років позбавлення волі з конфіскацією майна, звільнений 16.12.2011 року по закінченню строків покарання, маючи не зняту та не погашену у встановленому законом порядку судимість на шлях виправлення не встав, знову вчинив умисний корисний злочин.

Так, 19.06.2013 року приблизно о 10.30 год. ОСОБА_5 , з метою викрадення чужого майна, перестрибнув через огорожу та потрапив на територію дачної дільниці № НОМЕР_1 , що належить ОСОБА_6 , розташованої в садовому товаристві «Сонячний» в 1,5 км від смт. Широке Широківського району Дніпропетровської області. Де реалізовуючи свій злочинний намір, направлений на відкрите викрадення чужого майна, з корисливих спонукань, безшумно підійшов зі спини до ОСОБА_6 , з допомогою фізичного зусилля руки швидким ривком зірвав в неї з шиї золотий ланцюжок вагою 30 гр., вартістю 420 грн. за 1 гр. золота, всього вартістю 12600 грн., штовхнув ОСОБА_6 на землю, та з викраденим з місця злочину зник, тим самим відкрито, повторно викрав майно, що належало потерпілій ОСОБА_6 .

Умисні дії ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_1 , що виразилися в відкритому викраденні чужого майна (грабіж), вчинений повторно, кваліфіковані органом досудового розслідування за ст.186 ч. 2 КК України.
На підтверження та обгрунтування вказаного обвинувачення стороною обвинувачення надано:

- витяг з ЄРДР № 0000289 від 19.06.2013 року, відповідно до якого за заявою ОСОБА_6 до ЄРДР внесено відомості про те, що 19.06.2013року близько 10.00 годині невстановлена особа зайшла на територію дачної дільниці № 253, що належить ОСОБА_6 , розташованої в СТ «Сонячний» в 1,5 км. від смт. Широке Широківського району Дніпропетровської області, підійшла зі спини до ОСОБА_6 швидким ривком зірвало в неї з шиї та відкрито викрало золотий ланцюжок, на вимагання ОСОБА_6 зупинитися та віддати викрадене не реагувала, та з викраденим зникла (т.1 а.с. 63),

- протокол прийняття заяви про вчинене кримінальне правопорушення від 19.06.2013р. , в якому ОСОБА_6 просить притягти до відповідальності невідомого їй чоловіка, який 19.06.2013 року близько о 10.00 годині, через не замкнену фіртку зайшов на територію належної їй дачної дільниці № 253, що розташована в СТ «Сонячний» в 1,5 км. біля смт. Широке, де тихо підійшов до неї зі спини та погрожуючи фізичною розправою (сказав: стій не кричи бо приб`ю) зірвав в неї зі спини золотий ланцюжок вагою 30 грамів, та побіг з дачі (т.1 а.с. 65),

- протокол огляду від 19.06.2013 року, відповідно до якого оглянута дачна дільниця, що належить ОСОБА_6 № 253, що розташована в СТ «Сонячний» в 1,5 км. від смт. Широке . Дачна дільниця огороджена, фіртка дерев`яна, на території ділянки знаходиться бесідка (т.1 а.с. 75),

- довідка від 18 вересня 2013 року № 167, в якій зазначено, що станом на 19 червня 2013 року вартість 1 грама золота 999,9 становить -420 грн. (т.1 а.с. 81).

Вищезазначені письмові документи свідчать про факт вчинення 19.06.2013р. невідомим чоловіком відкритого викрадення майна потерпілої ОСОБА_6 , але не підтверджують та не спростовують причетність до вказаного кримінального правопорушення обвинуваченого ОСОБА_5 .

Також на підтверження та обгрунтування вказаного обвинувачення стороною обвинувачення надано:

- протокол проведення слідчого експерименту, складений 30.09.2013р. , розпочато о 10-15, закінчено о 10-30, за участю підозрюваного ОСОБА_5 в присутності понятих ОСОБА_7 та ОСОБА_8 , відповідно до якого всі учасники слідчого експерименту приїхали на територію садового товариства «Сонячний», де на пропозицію підозрюваному ОСОБА_5 , розповісти та показати про обставини скоєного ним злочину що мав місце 19.06.2013 року, приблизно в 10.30 годин, який добровільно в присутності понятих розказав та показав, що приблизно 19.06.2013 року близько 10.00 години він на маршрутному транспорті приїхав на територію садового товариства «Сонячний», що розташований поблизу смт. Широке Широківського району Дніпропетровської області, та також недалеко від ж/м Інгулець м. Кривого Рогу. Приїхав на територію садового товариства з метою вчинити крадіжку якогось майна. Був одягнений в шортах, та вфутболці світло салатового кольору, та тапочках. Він почав ходити по території дачного товариства та придивлятися, де та що вкрасти. На одній з дачних дільниць помітив жінку на вигляд приблизно 60 років, яка працювала на дачі, перебирала садовий інструмент, та помітив, що в жінки на шиї був золотий ланцюжок, (в присутності понятих показав на дачну дільницю). Також він подивився, що та жінка була на дачі сама. Він вирішив зайти на дачну дільницю до жінки та зірвати в неї з шиї ланцюжок та викрасти його. Він обдивився все навколо та вирішив, що зайде до жінки на дільницю з території сусідньої дільниці. Він зайшов на територію дачної дільниці сусідню, яка була занедбана, та там був розвалений будиночок. Та хотів з її території потрапити на територію дільниці до тієї жінки щоб зірвати. Але в цей час його побачила інша жінка, що працювала на дачній дільниці по сусідству, та почала його запитувати що він тут робить, та що чужих вони тут проганяють. На що він сказав, що не чужий, а що тут теж дача, що він свій, та шукає цеглу щоб підв`язати щось. Він зрозумів що його помітили та тієї дачі знову на дорогу, підійшов до дачної дільниці де була та жінка з ланцюжком золотим, фіртка була закрита, та він вирішив перестрибнути через огорожу, яка була не висока. Приблизно в 10.30 годин він перестрибнув через огорожу на територію дачної дільниці (в присутності понятих показав як та де саме). На території дільниці була якась бесідка, будиночку не було, дачна дільниця була охайна, прибрана. Недалеко від огорожі на дачній дільниці стояла та жінка до нього спиною, він підійшов до неї тихенько, зі спини, жінка була середньої статури, зростом приблизно 165-170 см, одягнена в футболку, шортах, та панамі. Він рукою схопив за ланцюжок, та смикнув його з силою до себе, ланцюжок зразу ж розірвався та лишився в нього в руці, (в присутності понятих показав як саме) він швидко почав тікати з дачної дільниці, жінка почала кричати щоб він зупинився, та віддав кричала, кричала, що вона його знає та знає де він живе. Але він втік проігнорував її слова. Він роздивився ланцюжок був масивний, вагою приблизно 30 грам. Після чого він пішов на зупинку громадського транспорту, що розташована біля кладовища «Візирка», де чекав маршрутний транспорт. Приблизно в цей час він побачив, що по дорозі в сторону ж/м Інгулець їде автомобіль співробітників міліції, ВАЗ 2107 вишневого кольору, з синіми номерами. Він злякався подумав, що це шукають його. Він закинув ланцюжок в траву біля зупинки, та вирішив, що потім повернеться та забере ланцюжок. Також він зняв шорти, та футболку та викинув десь в кущі, щоб його не впізнали. Наступного дня він повернув до тієї ж зупинки, та шукав в траві ланцюжок, але не знайшов, він повертався до тієї зупинки ще 3 дні, але так і не знайшов ланцюжок. На фототаблиці до протоколу слідчого експерименту видно, що при проведенні слідчого експерименту були присутні двоє понятих ОСОБА_7 та ОСОБА_8 , які допитані в судовому засіданні в якості свідків, в протоколі слідчого експерименту не вказано, хто був статистом при проведенні вказаної слідчої дії (т.1 а.с. 96-98).

- протокол проведення слідчого експерименту, складений 30.09.2013р., розпочато о 10-40, закінчено о 10-55, за участю потерпілої ОСОБА_6 в присутності понятих ОСОБА_7 та ОСОБА_8 , відповідно до якого всі учасники слідчого слідчого експерименту приїхали на територію садового товариства «Сонячний», де на пропозицію потерпілій ОСОБА_6 , розповісти та показати про обставини скоєного проти неї злочину, що мав місце 19.06.2013 року, приблизно в 10.30 годині, яка добровільно в присутності понятих розказала та показала, що 19.06.2013 року вона в 08.00 годині приїхала на територію своєї дачної дільниці № НОМЕР_1 , що розташована в С/Т «Сонячний», поблизу смт. Широке Широківського району. На дачній дільниці вона працювала. Близько 10.00 години почала розкладати свій садовий інвентар, та помітила, що по дорозі мимо її дачі пройшов чоловік на вигляд 30-35 років зростом приблизно 175-180 см, худощявий, обличчя продовгувате, губи пухкі, очі темні, ніс маленький акуратний, очі посаджені глибоко, волосся русяве, коротко стрижений, сутулий, в червоній футболці, яка висіла в нього на шиї. Вона вийшла подивитися що то за чоловік та куди пішов, та він зайшов десь в кущі. Вона повернулася до роботи на дільниці, та приблизно в 10.30 годині вона знаходилася біля своєї бесідки, на кутку, стоячи спиною до фіртки. В цей час до неї зі спини підійшов чоловік та сказав «стій баба» та вона відчула, як в неї з шиї зривають золотий ланцюжок, вона трохи обернулася та побачила чоловіка, на вигляд 30-35 років, зростом 175-180 см, худощявий, обличчя продовгувате, губи пухкі, очі темні, ніс маленький акуратний, очі посаджені глибоко, волосся русяве, коротко стрижений, на шиї висіла червона футболка, а також одягнений в шортах та резинових тапочках, ноги були криві. Чоловік смикнув один раз, та ланцюжок не розірвався, потім смикнув ще раз сильніше, ланцюжок розірвався, та чоловік почав тікати з її ланцюжком, він перестрибнув через огорожу сусідньої дачі та побіг, вона почала бігти за ним, та кричала йому в слід, що вона його знає, та знаю де він живе, та що його все одно спіймають, але він побіг та на її прохання зупинитися та віддати ланцюжок не реагував. Підійшов до неї зі спини дуже тихо, вона не почула, що він зайшов на дільницю, міг зайти через фіртку, так як вона була не закрита чи через огорожу сусідів та як там не висока огорожа. Ланцюжок їй виготовили на замовлення з обручок в 2010 році, ланцюжок вагою 30 грам. На фототаблиці до протоколу слідчого експерименту видно, що при проведенні слідчого експерименту була присутня понята ОСОБА_7 , яка допитана в судовому засіданні в якості свідка, в протоколі слідчого експерименту не вказано, хто був статистом при проведенні вказаної слідчої дії (т.1 а.с. 100-102).

- протокол пред`явлення особи для впізнання за фотознімками, складений 30.09.2013 р. , впізнання почато о 11 год. 10 хв, впізнання закінчено о 11 год 35 хв. в присутності понятих ОСОБА_7 та ОСОБА_8 , потерпіла ОСОБА_6 описала нападника як чоловіка на вигляд 30-35 років, зростом 175-180 см, худощавий, обличчя продовгувате, губи пухкі, очі темні, ніс маленький акуратний, очі посаджені глибоко, волосся русяве, коротко стрижений та впізнала на фото чоловіка, що зображений на фотознімку № 2. До протоколу пред`явлення до впізнання не додано довідки, в якій зазначено, яка особа зображена на фото № 2, коли, де і ким проводилось фотографування (т.1 а.с. 105-106).

Допитаний у судовому засіданні ОСОБА_5 свою вину у пред`явленому обвинуваченні за ч.2 ст.186 КК України не визнав, суду пояснив, що він не вчиняв 19.06.2013 р. злочину, з 10.07.2013р. він був затриманий за вчинення іншого злочину, коли проводились слідчі експерименти він перебував під вартою на нього був тиск з боку адміністрації органу попереднього ув`язнення, побоїв не було, заяв про неправомірні їх дії заявляти не буде, але тиск був. До нього в СІЗО приїзжали працівники карного розшуку Широківського РВ, на пропозицію працівників поліції він показував на дачній ділянці дії з пограбування, але він пограбування не вчиняв, потерпілу ОСОБА_6 ніколи не бачив, якщо вона жінка похилого віку, то незрозуміло, як вона могла зі спини впізнати нападника.

Потерпіла ОСОБА_6 до судового засідання не з`явилась, надала заяву про розгляд справи без її участі, судом надавалось судове доручення органу досудового розслідування щодо встановлення місця проживання потерпілої та вручення їй судової повістки, яке не виконано (т. 1 а.с. 216, т. 2 а.с. 153, 161, 170-173, 175, 190, 197-198, 207-210).
Свідок ОСОБА_9 суду показала, що в 2013 році вона проводила роботи на присадибній ділянці дачного поселення Сонячний на території Широківського району, бачила, як проходив молодий хлопець, вона його питала, хто він, той сказав, що він її чіпати не буде, потім чула шум, крики, дізналась, що у її сусідки по дачній ділянці (через участок) ОСОБА_6 зірвали ланцюжок, вона сказала, що бачила сторонню особу, худорлявий, в червоній футболці, її запрошували працівники міліції впізнати того хлопця, стояли хлопці, але вона нікого не впізнала, тоді не впізнала і зараз не впізнає ОСОБА_5 як того хлопця, який підходив до неї на дачній ділянці в день пограбування ОСОБА_6 ..
Свідок ОСОБА_7 суду показала, що в 2013 р. вона працювала діловодом в Широківському райвідділі міліції, її запросили бути понятою, разом з ОСОБА_10 вони їздили на місце пригоди - дачну ділянку, де ОСОБА_11 показував, як він зірвав ланцюжок з потерпілої ОСОБА_12 , показував добровільно, погроз не було, показувала також потерпіла, як з неї зривали ланцюжок. На місце пригоди вони їздили на декількох машинах, вона з понятою ОСОБА_10 була в одній машині, ОСОБА_11 везли на іншій машині в супровіді працівників міліції. На місці пригоди і потерпіла, і ОСОБА_11 показували одне і те саме. Також приймала участь як понята при впізнанні за фотокартками, були наклеєні фотокартки, потерпіла ОСОБА_12 по фото впізнала ОСОБА_11 .
Свідок ОСОБА_8 суду надала показання, аналогічні показанням свідка ОСОБА_7 , також пояснила, що на той час вона працювала бухгалтером Широківського райвідділу міліції, її керівником був начальник райвідділу, пам`ятає, що приймала участь в проведенні слідчого експерименту за участю обвинуваченого ОСОБА_5 та при впізнанні за фотокартками, про проведення слідчого експерименту за участю потерпілої ОСОБА_6 вона не пам`ятає точно, бо це було давно, протоколи проведення слідчих експериметнів та протокол впізнання вона підписувала. На місце пригоди вони їхали на декількох машинах, ОСОБА_11 з конвоєм в окремій машині.
Відповідно до ч. 7 ст. 223 КПК України слідчий, прокурор зобов`язаний запросити не менше двох незаінтересованих осіб (понятих) для пред`явлення особи, слідчого експерименту. Понятими не можуть бути потерпілий, родичі підозрюваного, обвинуваченого і потерпілого, працівники правоохоронних органів, а також особи, заінтересовані в результатах кримінального провадження.

Відповідно до ч.1 ст. 2 Закону України "Про державний захист працівників суду і правоохоронних органів" в редакції, діючій станом на 30.09.2013р., правоохоронні органи - органи прокуратури, внутрішніх справ, служби безпеки, Військової служби правопорядку у Збройних Силах України, органи охорони державного кордону, органи доходів і зборів, органи і установи виконання покарань, слідчі ізолятори, органи державного фінансового контролю, рибоохорони, державної лісової охорони, інші органи, які здійснюють правозастосовні або правоохоронні функції.

Як показали допитані в судовому засіданні в якості свідків ОСОБА_7 та ОСОБА_8 на час проведення слідчих дій 30.09.2013р. вони працювали в Шировківському РВ діловодом та бухгалтером відповідно, їх керівником був начальник Широківського РВ, тому суд в будь-якому випадку не може вважати зазначених осіб незаінтересованими в розумінні ч. 7 ст. 223 КПК України.

Відповідно до ст. 84 КПК України доказами в кримінальному провадженні є фактичні дані, отримані у передбаченому цим Кодексом порядку, на підставі яких слідчий, прокурор, слідчий суддя і суд встановлюють наявність чи відсутність фактів та обставин, що мають значення для кримінального провадження та підлягають доказуванню.
Згідно із ч.1 ст. 86 КПК України доказ визнається допустимим, якщо він отриманий у порядку, встановленому цим Кодексом.
Відповідно до ст. 89 КПК України суд вирішує питання допустимості доказів під час їх оцінки в нарадчій кімнаті під час ухвалення судового рішення. Недопустимий доказ не може бути використаний при прийнятті процесуальних рішень, на нього не може посилатися суд при ухваленні судового рішення.
Наданий стороною обвинувачення доказ - протокол проведення слідчого експерименту, складений 30.09.2013р., розпочато о 10-15, закінчено о 10-30, за участю підозрюваного ОСОБА_5 (т.1 а.с. 96-98) суд визнає недопустимим доказом, оскільки допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_5 не підтвердив зазначені в протоколі проведення слідчого експерименту свої показання, крім того, і ОСОБА_5 , і свідки ОСОБА_7 та ОСОБА_8 підтвердили, що на місце пригоди - територію дачної дільниці ОСОБА_5 їхав в супроводі працівників міліції під конвоєм, в протоколі не зазначено і не підтверджено належними і допустимими доказами, що ОСОБА_5 самостійно показував місце пригоди, тобто показував в присутності незаінтересованих осіб - понятих куди слід їхати, в протоколі слідчого експерименту не вказано, хто виконував роль статиста, залучені для проведення слідчого експерименту поняті були на час проведення слідчого експерименту діловодом та бухгалтером Широківського РВ, протокол виготовлено при роздрукуванні на принтері, що унеможливлює його складання на місці пригоди. Крім того, зазначені в протоколі проведення слідчого експерименту пояснення про зустріч ОСОБА_5 з іншою жінкою, яка працювала на території сусідньої дачної дільниці, спростовується показаннями допитаної в судовому засіданні свідка ОСОБА_9 , яка під присягою суду показала, що її запрошували працівники міліції впізнати грабіжника, стояли хлопці, але вона нікого не впізнала, тоді не впізнала і зараз не впізнає ОСОБА_5 як того хлопця, який підходив до неї на дачній ділянці в день пограбування ОСОБА_6 ..
Наданий стороною обвинувачення протокол проведення слідчого експерименту, складений 30.09.2013р., розпочато о 10-40, закінчено о 10-55, за участю потерпілої ОСОБА_6 (т.1 а.с. 100-102) суд визнає недопустимим доказом, оскільки в протоколі слідчого експерименту не вказано, хто виконував роль статиста, на фототаблиці до протоколу слідчого експерименту видно лише одну поняту - допитану в судовому засіданні свідка ОСОБА_7 (т.1 а.с. 101), допитанна в судовому засіданні в якості свідка понята ОСОБА_8 суду показала, що вона не пам`ятає, щоб приймала участь при проведенні слідчого експерименту за участю потерпілої ОСОБА_13 , підтвердила, що протокол підписувала, зазначені в пртоколі проведення слідчого експерименту поняті були на час проведення слідчого експерименту діловодом та бухгалтером Широківського РВ, протокол виготовлено при роздрукуванні на принтері, що унеможливлює його складання на місці пригоди.

Крім того, в наданих протоколах проведення слідчого експерименту за участю обвинуваченого і потерпілої є розбіжності, зокрема, в протоколі за участю потерпілої ОСОБА_6 потерпіла двічі вказала, що грабіжник був в червоній футболці (т.1 а.с. 100 зворот), в протоколі за участю обвинуваченого ОСОБА_5 останній зазначив, що був в футболці світло-салатового кольору (т. 1 а.с. 96 зворот), закинув ланцюжок в траву, зняв шорти і футболку і кинув в кущі, що є нелогічним для грабіжника, а також не є зрозумілим, яким чином ОСОБА_5 в оголеному вигляді їхав додому на маршрутному таксі.

Наданий стороною обвинувачення доказ протокол пред`явлення особи для впізнання за фотознімками, складений 30.09.2013 р. , впізнання почато о 11 год. 10 хв, впізнання закінчено о 11 год 35 хв. (т.1 а.с. 105-106) суд визнає недопустимим доказом, оскільки згідно з протоколом потерпіла впізнала на фото чоловіка, що зображений на фотознімку № 2., до протоколу пред`явлення до впізнання не додано довідки, в якій зазначено, яка особа зображена на фото № 2, коли, де і ким проводилось фотографування, як слідує з протоколу впізнання проводилось 30.09.2013р. з 11 год. 10 хв до 11 год 35 хв., в той же час слідчі експерименти за участю ОСОБА_5 та ОСОБА_6 проводились 30.09.2013р. з 10-15, до 10-30, та з 10-40 до 10-55 відповідно, свідок ОСОБА_7 показала, що на проведення слідчого експерименту всі учасники їхали одночасно, тобто потерпіла ОСОБА_13 була присутня при проведенні слідчого експерименту за участю ОСОБА_5 , бачила, як ОСОБА_5 на місці пригоди показував обставини вчинення злочину, а потім з нею проводилась слідча дія - впізнання за фотознімками, що суперечить вимогам ч. 1 ст. 228 КПК України, відповідно до якої забороняється попередньо показувати особі, яка впізнає, особу, яка повинна бути пред`явлена для впізнання.

Статею 17 Закону України від 23 лютого 2006 року «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» передбачено, що при розгляді справ суди застосовують Конвенцію та практику Європейського суду з прав людини як джерело права. Відповідно до ч.2 ст.8 КПК України принцип верховенства права у кримінальному провадженні застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини.
Відповідно до ч. 1,2 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення. Кожен, кого обвинувачено у вчиненні кримінального правопорушення, вважається невинуватим доти, доки його вину не буде доведено в законному порядку.
Щодо презумпції невинуватості, Європейський суд з прав людини в рішенні Barbera Messegue and Jabardo v Spain зазначив, що право на презумпцію невинуватості передбачає, щоб тягар доказування покладався на сторону обвинувачення.

Згідно з п.65 рішення Європейського Суду з прав людини у справі «Коробов проти України» від 21.10.2011 р., Суд повторює, що при оцінці доказів Суд, як правило, застосовує критерій доведення «поза розумним сумнівом».
Відповідно до ст. 17 КПК України особа вважається невинуватою у вчиненні кримінального правопорушення і не може бути піддана кримінальному покаранню, доки її вину не буде доведено у порядку, передбаченому цим Кодексом, і встановлено обвинувальним вироком суду, що набрав законної сили.. Ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні кримінального правопорушення і має бути виправданим, якщо сторона обвинувачення не доведе винуватість особи поза розумним сумнівом.. Підозра, обвинувачення не можуть ґрунтуватися на доказах, отриманих незаконним шляхом. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на користь такої особи.
Оскільки протоколи проведення слідчого експерименту від 30.09.2017р. за участю обвинуваченого ОСОБА_5 та потерпілої ОСОБА_6 та протокол пред`явлення для впізнання за фотознімками від 30.09.2013р. визнаний судом недопустимим доказом, свідок ОСОБА_9 підтвердила в судовому засіданні, що вона бачила на дачній ділянці в день пограбування ОСОБА_6 іншу особу, а не ОСОБА_5 , підтвердила, що не впізнавала вона ОСОБА_5 і при впізнанні при проведенні досудового розслідування, суд не вважає за можливе покласти в основу обвинувального вироку недопустимі докази - протоколи проведення слідчого експерименту від 30.09.2017р. за участю обвинуваченого ОСОБА_5 та потерпілої ОСОБА_6 , для проведення яких обвинувачений доставлявся під конвоєм та протокол пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 30.09.2013 р. , свідки ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , які були залучені в якості понятих, працювали на час проведення слідчої дії в Широківському РВ діловодом та бухгалтером, та приходить до висновку, що в судовому засіданні не доведено, що кримінальне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 186 КК України, вчинено обвинуваченим ОСОБА_5 , що є підставою для ухвалення виправдувального вироку відповідно до п.п.2 ч.1 ст. 373 КК України.

В ході досудового розслідування та судового розгляду запобіжний захід обвинуваченому ОСОБА_5 за цим кримінальним провадженням не обирався.

Вироком Інгулецького районного суду м. Кривого Рогу від 09.10.2013 року ОСОБА_5 засуджено за ст.ст. 70, 71, 186 ч.2, 186 ч.3, 187 ч.2 КК України до 7 років 8 місяців позбавлення волі з конфіскацією всього особисто належного йому майна, строк покарання рахується з 10.07.2013р. ( т. 1 а.с. 154-159).

Ухвалою Широківського районного суду Дніпропетровської області від 14.04.2014р.ОСОБА_5 тимчасово переведений до Криворізької УВП № 3 УДПтСУ на час розгляду даного кримінального провадження (т. 1 а.с. 34).

Відповідно до листа Криворізькій УВП № 3 УДПтСУ від 26.10.2016р. ОСОБА_5 , прибув 28.04.2014р. до Криворізької установи виконання покарань № 3 згідно ухвали Широківського районного суду Дніпропетровської області від 14.04.2014р.для розгляду кримінального провадження № № 0000289 (т. 2 а.с. 142)

Згідно із ч.5 ст. 72 КК України зарахування судом строку попереднього ув`язнення у разі засудження до позбавлення волі в межах того самого кримінального провадження, у межах якого до особи було застосовано попереднє ув`язнення, провадиться з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.
Відповідно до п.п. ґабз. 4 ч. 5 ст. 72 КК України у строк попереднього ув`язнення включається строк перебування особи, яка відбуває покарання, в установах попереднього ув`язнення для проведення слідчих дій або участі у судовому розгляді кримінального провадження.
ОСОБА_5 не засуджується до позбавлення волі за даним вироком, клопотання про зарахування строку попереднього ув`язнення ОСОБА_5 не подавалось, підстави для переведення ОСОБА_5 до Криворізької УВП № 3 згідно ухвали Широківського районного суду Дніпропетровської області від 14.04.2014р. після набрання даним вироком законної сили відпадають.

Відповідно до ст. ст. 373-375 КПК України, суд,
УХВАЛИВ:
ОСОБА_5 визнати невинуватим у пред`явленому обвинуваченні за ч.2 ст. 186 КК України.

Учасники судового провадження мають право отримати копію вироку в суді. Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору. Копія вироку не пізніше наступного дня після ухвалення надсилається учаснику кримінального провадження, який не був присутнім в судовому засіданні.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.
Апеляційну скаргу на вирок може бути подано до апеляційного суду Дніпропетровської області через Широківський районний суд Дніпрпетровської області протягом 30 днів з дня його проголошення.
Суддя ОСОБА_1