Справа № 761/6245/17
Провадження № 1-кс/761/3977/2017
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 лютого 2017 року Шевченківський районний суд м. Києва у складі:

слідчого - судді: ОСОБА_1

при секретарі: ОСОБА_2

розглянувши клопотання слідчого відділу поліції № 4 Шевченківського управління поліції Головного управління Національної поліції у м. Києві ОСОБА_3 про арешт майна у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0001808 від 14 лютого 2017р., за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 190 КК України, -

в с т а н о в и в :
Слідчий відділу поліції № 4 Шевченківського управління поліції Головного управління Національної поліції у м. Києві ОСОБА_3 звернулася до Шевченківського районного суду м. Києва з клопотанням, погодженим процесуальним прокурором Київської місцевої прокуратури № 10 ОСОБА_4 , по кримінальному провадженню внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань № 0001808 від 14 лютого 2017р., за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 190 КК України, про накладення арешту на майно, право на успадкування якого належить ОСОБА_5 , а саме квартиру АДРЕСА_1 з забороною ОСОБА_6 та будь-яким іншим фізичним чи юридичним особам, яким право користування цим майном передано за правочином чи в інший передбачений законом спосіб, розпоряджатися квартирою АДРЕСА_1 в тому числі, для проживання, проводити будь-які ремонтні роботи, перепланування, перебудови, зміну конструктивних елементів квартири, встановлювати будь-яке обладнання, здійснювати будь-які дії, спрямовані на зміну стану квартири тощо, а також заборонити користування, збут чи продаж майна, яке в ній знаходиться.

Клопотання мотивоване тим, що 25 січня 2017р., в денний час, невстановлена особа, перебуваючи в приміщенні приватного нотаріуса КМНО ОСОБА_7 , що знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 , шляхом обману, заволоділа квартирою АДРЕСА_1 , яка належала ОСОБА_8 та спадкоємцем якої є ОСОБА_5 .

Допитана як потерпіла ОСОБА_5 дала покази про те, що з 1997р. по 2016р. ОСОБА_5 доглядала за ОСОБА_8 , яка була її тіткою. Вона фактично мешкала разом з нею і знала про всі події, які відбувались в її житті. При цьому вона ні коли не бачила і не чула про таку особу як ОСОБА_6 . Вона впевнена, що він ніколи не приходив до ОСОБА_8 та навіть не був з нею знайомий.

З метою забезпечення збереження майна, яке є речовим доказом, слідчий звернувся із даним клопотанням.

В судовому засіданні слідчий ОСОБА_3 клопотання підтримала в повному обсязі, просила суд його задовольнити.

Особа-володілець майна про розгляд клопотання не повідомлявся, оскільки майно тимчасово не вилучалось, а тому суд вважає за можливе, згідно ч. 2 ст. 172 КПК України, провести розгляд клопотання у його відсутність.

Вивчивши клопотання про арешт майна та додані до нього копії матеріалів кримінального провадження № 0001808, вважаю, що воно підлягає задоволенню з наступних підстав.

Так, відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження.

Згідно п. 4) ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

У відповідності до положень ч. 3 ст. 170 КПК України у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Частиною 1 ст. 98 КПК України передбачено, що речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Як вбачається із матеріалів кримінального провадження, Шевченківським управлінням поліції Головного управління поліції Національної поліції у м. Києві здійснюється досудове розслідування кримінального провадження № 0001808 від 14 лютого 2017р., за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 190 КК України.

Згідно відповіді Київського МБТІ, право власності на квартиру АДРЕСА_3 зареєстроване за ОСОБА_8 , на підставі свідоцтва про право власності на житло, виданого 09 березня 1999р.

Крім того, квартира АДРЕСА_3 визнана речовим доказам у кримінальному провадженні № 0001808, та є об`єктом кримінального правопорушення, а тому слідчий суддя приходить до висновку про відповідність даного майна п. 4) ч. 2 ст. 167 КК України.

Відповідно до ч. 10 ст. 170 КПК України арешт може бути накладений у встановленому цим Кодексом порядку на рухоме чи нерухоме майно, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковій формі, в тому числі кошти та цінності, що знаходяться на банківських рахунках чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах, видаткові операції, цінні папери, майнові, корпоративні права, щодо яких ухвалою чи рішенням слідчого судді, суду визначено необхідність арешту майна.

Приймаючи до уваги вищевикладене та враховуючи, що існують достатні підстави вважати, що вказане в клопотанні майно є об`єктом кримінально протиправних дій, а також з метою запобігання відчуження даного майна, що створить перешкоди у кримінальному провадженні № 0001808 від 14 лютого 2017р., за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 190 КК України, крім того, з метою забезпечення речового доказу у даному кримінальному провадженні, слідчий суддя приходить до висновку, що клопотання слідчого про накладення арешту, підлягає задоволенню.

Керуючись вимогами ст.ст. 98, 170, 171, 172, 309, 395 КПК України, слідчий суддя, -

у х в а л и в:
Клопотання слідчого відділу поліції № 4 Шевченківського управління поліції Головного управління Національної поліції у м. Києві ОСОБА_3 про арешт майна у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0001808 від 14 лютого 2017р., за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 190 КК України задовольнити.

Накласти арешт на майно, право на успадкування якого належить ОСОБА_5 , а саме квартиру АДРЕСА_1 з забороною ОСОБА_6 та будь-яким іншим фізичним чи юридичним особам, яким право користування цим майном передано за правочином чи в інший передбачений законом спосіб, розпоряджатися квартирою АДРЕСА_1 в тому числі, для проживання, проводити будь-які ремонтні роботи, перепланування, перебудови, зміну конструктивних елементів квартири, встановлювати будь-яке обладнання, здійснювати будь-які дії, спрямовані на зміну стану квартири тощо, а також заборонити користування, збут чи продаж майна, яке в ній знаходиться.

Ухвала підлягає негайному виконанню.

На ухвалу слідчого судді безпосередньо до Апеляційного суду м. Києва протягом п`яти днів з дня її оголошення може бути подана апеляційна скарга. Якщо ухвалу суду постановлено без виклику особи, яка її оскаржує, то строк апеляційного оскарження для такої особи обчислюється з дня отримання нею копії судового рішення.

Крім того, відповідно до ст. 174 КПК України арешт може бути скасований повністю чи частково за заявленим клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисників, законних представників, іншого власника або володільця майна, які не були присутніми при розгляді питання про арешт майна. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження судом. Арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

Слідчий суддя: