Справа № 589/2216/17
Провадження № 1-кс/589/687/17
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
19 червня 2017 року Слідчий суддя Шосткинського міськрайонного суду Сумської області ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , підозрюваного ОСОБА_4 , захисника ОСОБА_5 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Шостка клопотання слідчого СВ Шосткинського ВП ГУНП в Сумській області ОСОБА_6 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_4 , підозрюваного у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 187 КК України,-

ВСТАНОВИВ:
На розгляд слідчого судді надійшло клопотання слідчого про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_4 , підозрюваного у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 187 КК України.
Мотивуючи клопотання, слідчий послався на обґрунтованість підозри ОСОБА_4 у вчиненні вищезазначеного злочину та на наявність у даному кримінальному провадженні ризиків неналежної процесуальної поведінки підозрюваного, передбачених п.п. 1-3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, яким жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти.

У судовому засіданні прокурор підтримав зазначене клопотання та просив його задовольнити.

Захисник підозрюваного та підозрюваний заперечували проти задоволення клопотання та просили відмовити у його задоволенні як необґрунтованого.

Заслухавши думки учасників кримінального провадження, суд приходить до висновку, що клопотання підлягає задоволенню, виходячи з наступного.
Розглядаючи клопотання слідчого про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, для прийняття законного та обґрунтованого рішення, слідчий суддя має перевірити: наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою злочину; наявність достатніх підстав вважати, що існують ризики неналежної процесуальної поведінки підозрюваного; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання доведеним ризикам (ст. 177, 178, 183, 184 КПК України).

На виконання вказаних вимог закону слідчий суддя встановив, що СВ Шосткинського відділу поліції ГУНП в Сумській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000841 за ч. 1 ст. 187 КК України.

В межах зазначеного кримінального провадження, 17 червня 2017 року ОСОБА_4 повідомлено про підозру у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст.187 КК України.

Згідно оголошеної підозри, 15 червня 2017 року близько 14:00 години, ОСОБА_4 , маючи умисел на вчинення нападу з метою заволодіння чужим майном, знаходячись поблизу зруйнованого дитячого табору, який розташований по вул. Миколаївській в с. Ображіївка Шосткинського району Сумської області, вчинив напад з метою заволодіння чужим майном, поєднаний із застосування насильства, небезпечного для життя та здоров`я, на неповнолітнього ОСОБА_7 , 2002 року народження, та неповнолітнього ОСОБА_8 , 2001 року народження. Погрожуючи предметом, схожим на пістолет, ОСОБА_4 заволодів їх майном, чим спричинив останнім матеріальний збиток на суму 12200 грн., після чого з викраденим майном з місця вчинення кримінального правопорушення зник та розпорядились ним на власний розсуд.

Наведені у клопотанні доводи свідчать про обґрунтованість пред`явленої ОСОБА_4 підозри та підтверджуються вагомими доказами, а саме: даними, які містяться у протоколах оглядів місця події, протоколах допитів потерпілих та свідка, а також протоколі пред`явлення особи для впізнання.

В цьому контексті слід зазначити, що відповідно до Рішень Європейського суду з прав людини у справах «Фокс, Камбел і Харлі проти Об`єднаного Королівства» від 30 серпня 1990 року, «Мюррей проти Об`єднаного Королівства» від 28 жовтня 1994 року, вимога розумної підозри передбачає наявність доказів, які об`єктивно зв`язують підозрюваного з певним злочином і вони не повинні бути достатніми, щоб забезпечити засудження, але мають бути достатніми, щоб виправдати подальше розслідування або висунення звинувачення.

У даному кримінальному провадженні на об`єктивне переконання слідчого судді сукупність доказів дає підстави вважати, що причетність ОСОБА_4 до вчинення нападу не є явно необґрунтованою, а тому твердження ОСОБА_4 про те, що підозра висунута штучно, не заслуговують на увагу.

Вирішення ж питання щодо достатності доказів для доведення вини у вчиненні злочину є прерогативою суду, на розгляд якого надійде обвинувальний акт, та не є предметом дослідження на даному етапі кримінального провадження.

Також, розглядаючи клопотання, слідчий суддя дійшов висновку, що є обґрунтованими доводи слідчого про те, що у даному кримінальному провадженні існує необхідність у запобіганні спробам підозрюваного переховуватися від органів досудового розслідування і суду; незаконно впливати на потерпілих і свідків; знищити, сховати, спотворити будь-яку з речей, що мають істотне значення для кримінального провадження; вчинити інший злочин, і що застосування більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти цим ризикам.

На користь вказаних висновків свідчать дані про: тяжкість злочину, у вчинення якого підозрюється ОСОБА_4 ; суворість покарання, яке загрожує підозрюваному у разі визнання його винним у вчиненні вказаного злочину; конкретні обставини злочину, а саме його корисливий мотив, насильницький спосіб вчинення та те, що потерпілими від злочину є неповнолітні особи, які фізично і психологічно слабкіші від підозрюваного. Про наявність ризиків також свідчать дані про особу підозрюваного, який являється раніше судимою особою, в тому числі, за вчинення злочину проти життя особи, проти статевої свободи та недоторканості, за вчинення умисних тяжких злочинів проти власності, зокрема, і розбою; підозрюваний до оголошення підозри ніде не працював та не мав постійного легального джерела прибутку.

При цьому слід зазначити, що у справі немає жодних фактів, які б давали підстави вважати, що певні соціальні зв`язки, схильності підозрюваного, зможуть виступити превентивним засобом у його поведінці. Не навели таких даних у судовому засіданні підозрюваний та його захисник.

Таким чином у слідчого судді відсутні підстави вважати, що менш суворі запобіжні заходи будуть достатніми та дієвими заходами у даному кримінальному провадженні, які зможуть запобігти доведеним ризикам, а клопотання слідчого необхідно задовольнити, оскільки слідчий в повному обсязі довів суду обставини, які виправдовують обмеження права ОСОБА_4 на свободу.

У зазначеному кримінальному провадженні обставини вчинення інкримінованого підозрюваному злочину та дані про особу підозрюваного, свідчать про те, що по справі існують реальні ознаки справжнього суспільного інтересу, який не зважаючи на презумпцію невинуватості, переважає принцип поваги до особистої свободи і вимагає застосування щодо підозрюваного відповідного запобіжного заходу.

Застосовуючи до ОСОБА_4 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, слідчий суддя не вбачає підстав для визначення підозрюваному застави, враховуючи встановлені судом ризики та те, що ОСОБА_4 підозрюється у вчиненні злочину із застосуванням насильства.

При розгляді клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою підозрюваний заявив про те, що під час затримання відносно нього було застосовано насильство, а також зазначив, що потребує медичної допомоги.

Зважаючи на вказане, а також на вимоги ст. 206 КПК України, слідчий суддя приходить до висновку про необхідність вжити відповідних заходів реагування, передбачених законом, а саме: забезпечити невідкладне проведення судово-медичного обстеження особи та доручити відповідному органу досудового розслідування провести дослідження фактів, викладених в заяві ОСОБА_9 .

Крім того, під час розгляду клопотання захисник підозрюваного, посилаючись на положення ч. 3 ст. 206 КПК України, заявив клопотання про звільнення підозрюваного ОСОБА_4 з-під варти як особу, що позбавлена волі за відсутності для цього правових підстав.
Перевіряючи доводи вказаного клопотання, слідчий суддя виходить з наступного.
Відповідно до вимог ч. 3 ст. 206 КПК Українислідчий суддя зобов`язаний звільнити позбавлену свободи особу, якщо орган державної влади чи службова особа, під вартою яких тримається ця особа, не надасть судове рішення, яке набрало законної сили, або не доведе наявність інших правових підстав для позбавлення особи свободи.

Згідно ч. 4 ст. 206 КПК України, слідчий суддя зобов`язаний звільнити особу, якщо орган державної влади чи службова особа, під вартою яких трималася ця особа, зокрема, не доведе існування передбачених законом підстав для затримання особи без ухвали слідчого судді, суду.

Як вбачається з матеріалів клопотання та пояснень слідчого, допитаного як свідка для з`ясування обставин затримання ОСОБА_4 , 16 червня 2017 року до ЄРДР внесено відомості про вчинення злочину, передбаченого ч. 1 ст. 187 КК України, подія якого мала місце 15 червня 2017 року в другій половині дня.

16 червня 2017 року органом досудового розслідування допитано потерпілих у кримінальному провадженні, які вказали на місце вчинення злочину, на ознаки, за якими могли б впізнати особу, що здійснила на них напад та описали предмети, які використовувались нападником під час вчинення злочину.

В цей же день, ОСОБА_4 затримано за підозрою у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 187 КК України, на підставі п. 2 ч. 1 ст. 208 КПК України, відповідно до якої уповноважена службова особа має право без ухвали слідчого судді затримати особу, підозрювану у вчиненні злочину, за який передбачене покарання у виді позбавлення волі, у випадках якщо безпосередньо після вчинення злочину очевидець, в тому числі потерпілий, або сукупність очевидних ознак на тілі, одязі чи місці події вказують на те, що саме ця особа щойно вчинила злочин.
17 червня 2017 року потерпілі під час проведення відповідної слідчої дії впізнали ОСОБА_4 як особу, що вчинила на них напад 15 червня 2017 року.
Крім того, під час особистого обшуку ОСОБА_4 , крім іншого,вилучено пневматичний пістолет «МАКАROV», який за описом, згідно пояснень потерпілих, відповідає тому, що використовувався при нападі.

Таким чином, будь-яких сумнівів у тому, що ОСОБА_4 тримається під вартою на законних підставах у слідчого судді немає, що відповідно тягне за собою відмову у задоволенні клопотання захисника про звільнення ОСОБА_4 з-під варти.

На підставі викладеного та керуючись ст.177, 178, 183, 194, 376 КПК України,

УХВАЛИВ:

Клопотання слідчого СВ Шосткинського ВП ГУНП в Сумській області ОСОБА_6 задовольнити.

Застосувати відносно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком до 17 серпня 2017 року.

Відмовити у задоволенні клопотання захисника ОСОБА_5 про звільнення підозрюваного з-під варти в порядку ст.206 КПК України.

Доручити слідчому СВ Шосткинського ВП ГУНП в Сумській області ОСОБА_6 забезпечити невідкладне проведення судово-медичного обстеження ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та провести дослідження фактів, повідомлених підозрюваним про застосування щодо нього насильства під час затримання.

Контроль за виконанням ухвали суду покласти на прокурора Шосткинської місцевої прокуратури ОСОБА_3 .

Ухвала слідчого судді в частині застосування запобіжного заходу може бути оскаржена протягом 5 днів безпосередньо до Апеляційного суду Сумської області.

Слідчий суддя Шосткинського міськрайонного суду
Сумської області ОСОБА_1