Справа № 709/1290/17
УХВАЛА
30 червня 2017 року смт. Чорнобай
Слідчий суддя Чорнобаївського районного суду Черкаської області ОСОБА_1 за участі секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , слідчого СВ Чорнобаївського ВП Золотоніського ВП ГУНП в Черкаській області ОСОБА_4 , користувача майна ОСОБА_5 , захисника ОСОБА_6 , розглянувши клопотання про арешт майна,
в с т а н о в и в:
Слідчий СВ Чорнобаївського відділення поліції Золотоніського відділу поліції ГУНП в Черкаській області ОСОБА_4 звернулася до Чорнобаївського районного суду Черкаської області з клопотання про арешт майна.
В обґрунтування вказаного клопотання зазначалося, що 22 червня 2017 працівниками поліції в смт. Чорнобай Черкаської області виявлено автомобіль марки «Audi А6» (д.н.з. НОМЕР_1 ) під керуванням ОСОБА_5 . Під час перевірки документів та автомобіля було встановлено, що номер кузова автомобіля не співпадає із номером кузову, що вказаний в базі АІПС, а свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу має явні ознаки підроблення.
За даним фактом 22 червня 2017 року розпочато кримінальне провадження, яке внесене до ЄРДР за № 0000543, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого
ст. 290 КК України.
Під час огляду місця події встановлено, що автомобіль марки «Аudi А6» (д.н.з. НОМЕР_1 ) має ознаки підроблення номера кузова. Крім того, під час проведення огляду місця події працівниками поліції вилучено зазначений автомобіль.
Згідно зі свідоцтвом про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_2 , виданого Теребовлянським ВРЕР УДАІ ГУМВС України в Тернопільській області, власником автомобіля марки «Audi А6», 1999 року випуску, д.н.з. НОМЕР_1 , номер кузову НОМЕР_3 , є ОСОБА_7 , житель м. Теребовля Тернопільської області.
За таких обставин слідчим 22 червня 2017 року винесено постанову про визнання автомобіля марки «Аudi А6» (д.н.з. НОМЕР_1 ) речовим доказом.
До клопотання додано витяг з ЄРДР № 0000543 від 23 червня 2017 року, копію рапорту інспектора УПД ГУНП в Черкаській області капітана поліції ОСОБА_8 , копію протоколу огляду місця події від 22 червня 2017 року, копію пояснень ОСОБА_5 від 22 червня 2017 року, копію заяви ОСОБА_5 від 22 червня 2017 року, копію свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_2 , копію водійського посвідчення ОСОБА_5 серії НОМЕР_4 , копію постанови про визнання речовими доказами та передачу їх на зберігання від 22 червня 2017 року.
У судовому засіданні слідчий та прокурор підтримали клопотання та просили задовольнити з підстав, викладених у ньому. При цьому слідчий зазначала, що відповідно до бази даних НАІС вказаний автомобіль у 2016 році перереєстрований та має д.н.з. НОМЕР_5 , а також інший номер кузова. При цьому д.н.з. НОМЕР_1 з 2016 року має автомобіль марки «Ford Transit».
ОСОБА_5 та його захисник ОСОБА_6 проти задоволення клопотання заперечили, надали суду копії висновків експертиз. ОСОБА_5 повідомив, що придбав вказаний автомобіль на автомобільному базарі за усною домовленістю, переоформлення не здійснював, користується ним протягом чотирьох років, Захисник ОСОБА_6 також повідомив, що вказані експертизи було проведено в іншому кримінальному провадженні, яке було розпочато з цих же підстав та на даний час закрито.
Заслухавши учасників судового засідання, вивчивши клопотання та додані до нього матеріали, суд встановив таке.
Згідно з ч. 1 ст. 131 КПК України заходи забезпечення кримінального провадження застосовуються з метою досягнення дієвості цього провадження.
Відповідно до ч. 1 ст. 132 КПК України заходи забезпечення кримінального провадження застосовуються на підставі ухвали слідчого судді або суду, за винятком випадків, передбачених цим Кодексом.
Частиною 1 ст. 98 КПК України встановлено, що речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом.
Згідно з ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб.
Пунктом 1 ч. 2 цієї статті Кодексу встановлено, що арешт майна допускається з метою забезпечення, з-поміж іншого, збереження речових доказів.
Відповідно до ч. 3 цієї ж статті Кодексу встановлено, що у випадку, передбаченому
п. 1 ч. 2 цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у ст. 98 цього Кодексу.
Як зазначено у ч. 10 ст. 170 КПК України арешт може бути накладений у встановленому цим Кодексом порядку на рухоме чи нерухоме майно, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковій формі, в тому числі кошти та цінності, що знаходяться на банківських рахунках чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах, видаткові операції, цінні папери, майнові, корпоративні права, щодо яких ухвалою чи рішенням слідчого судді, суду визначено необхідність арешту майна.
Судом встановлено, що відповідно до висновку Черкаського науково-дослідного експертно-криміналістичного центру від 25 листопада 2016 року № 4/1672 на автомобілі «Audi A6» (д.н.з. НОМЕР_1 ) ідентифікаційний номер та номер двигуна не змінювалися та є справними.
Згідно з висновком науково-дослідного експертно-криміналістичного центру від 1 грудня 2016 року № 1/2031 бланк свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_2 від 2 жовтня 2010 року на автомобіль марки «Audi A6» (д.н.з. НОМЕР_1 ) виготовлений підприємством, яке здійснювало виготовлення таких бланків.
Отже слідчий суддя дійшов висновку про те, що ані номер кузова автомобіля марки «Audi A6» (д.н.з. НОМЕР_1 ), ані свідоцтво про його реєстрацію не є підробленими.
У рішенні Європейського суду з прав людини від 07 червня 2007 року у справі «Смирнов проти Росії» було висловлено правову позицію про те, що при вирішенні питання про можливість утримання державою речових доказів належить забезпечувати справедливу рівновагу між, з одного боку, суспільним інтересом та правомірною метою, а з іншого боку вимогами охорони фундаментальних прав особи.
За таких обставин, суд вважає, що слідчий не довела достатніх підстав для накладення арешту на вказаний автомобіль.
Доводи про те, що вказаний автомобіль було переоформлено, сприймаються судом критично, оскільки користувач ОСОБА_5 має свідоцтво про його реєстрацію та на автомобілі встановлені д.н.з. НОМЕР_1 , які здані не були. Відомості щодо перереєстрації автомобіля за вказаних обставин, на думку слідчого судді, не можуть слугувати достатньою підставою для накладення арешту.
Слідчий суддя зазначає, що слідчим також порушено норми процесуального права, оскількиу відповідно до положень ч. 5 ст. 171 КПК України клопотання слідчого, прокурора про арешт тимчасово вилученого майна повинно бути подано не пізніше наступного робочого дня після вилучення майна, інакше має бути негайно повернуто особі, у якого воно було вилучено.
З клопотання вбачається, що воно затверджене прокурором 23 червня 216 року, а до суду надійшло 26 червня 2017 року, тобто з пропущенням процесуального строку. При цьому слідчим у судовому засіданні не наведено поважних причин пропуску цього строку.
З огляду на викладене, керуючись ст.ст. 131-132, 170-175, 369-372 КПК України, слідчий суддя
у х в а л и в:
У задоволенні клопотання слідчого СВ Чорнобаївського ВП Золотоніського ВП ГУНП в Черкаській області ОСОБА_4 про арешт майна, а саме автомобіля марки «Аudi А6» (д.н.з. НОМЕР_1 ), номер кузову НОМЕР_3 , власником якого є ОСОБА_7 , житель м. Теребовля Тернопільської області відмовити.
Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку протягом 5 днів з дня її отримання безпосередньо до апеляційного суду.
Слідчий суддя ОСОБА_1