Справа № 587/2660/16-к

ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
20 січня 2017 року Сумський районний суд Сумської області в складі головуючого судді ОСОБА_1 , за участю секретаря ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Суми кримінальне провадження за обвинуваченням

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Бердичів Житомирської області, українця, громадянина України, з середньо-спеціальною освітою, одруженого, старшого солдата військової частини польова пошта НОМЕР_1 , мешканця: АДРЕСА_1 , раніше несудимого,
у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 407 КК України,
Наказом командира військової частини (по стройовій частині) польова пошта НОМЕР_1 від 21.09.2016 року № 281 старший солдат ОСОБА_4 зарахований до списків особового складу вказаної військової частини та призначений на посаду навідника 2 відділення кулеметного взводу роти вогневої підтримки.
Відповідно до вимог ст.ст. 2, 4, 24 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» старший солдат ОСОБА_4 вважається військовослужбовцем, який проходить військову службу за контрактом в умовах особливого періоду.
З 19 листопада 2016 року ОСОБА_4 було надано звільнення до 08:00 години 20 листопада 2016 року.
Однак, 20 листопада 2016 року старший солдат ОСОБА_4 будучи військовослужбовцем за контрактом, в порушення вимог ст. ст. 17, 65 Конституції України, ст.ст. 1, 2, 24 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», положень Військової присяги, ст. ст. 11, 16, 127, 128 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України та ст.ст. 1, 4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, не маючи на те поважних причин, діючи з прямим умислом, без дозволу командування військової частини, з метою тимчасово ухилитися від виконання обов`язків військової служби, не з`явився вчасно на службу до військової частини польова пошта НОМЕР_1 , яка дислокується за адресою: АДРЕСА_2 .
Під час незаконної відсутності за місцем служби, старший солдат ОСОБА_4 обов`язків військової служби не виконував, а проводив час на власний розсуд, займаючись справами, не пов`язаними з проходженням військової служби, постійно перебуваючи за адресою свого проживання: АДРЕСА_1 . В подальшому, 01 грудня 2016 року ОСОБА_4 добровільно з`явився до військової частини.
З 05 грудня 2016 року ОСОБА_4 було надано звільнення до 08:00 години 06 грудня 2016 року, але він був незаконно відсутнім в розташуванні військової частини польова пошта НОМЕР_1 , яка дислокується за адресою: АДРЕСА_2 з 06 грудня 2016 року по 23 грудня 2016 року включно.
Обвинувачений ОСОБА_4 в судовому засіданні свою вину визнав повністю та пояснив суду, що дійсно будучи військовослужбовцем, 20 листопада 2016 року, коли у нього скінчилося звільнення він не з`явився на військову службу без поважних причин, а перебував у себе вдома за адресою: АДРЕСА_1 , та повернувся до військової частини тільки 01 грудня 2016 року. Крім того, 06 грудня 2016 року, коли у нього скінчилося звільнення він не з`явився на військову службу без поважних причин, та повернувся до військової частини 23 грудня 2016 року.
Аналізуючи в сукупності вивчені в судовому засіданні докази, суд вважає, що вина обвинуваченого в інкримінованому йому злочині доведена повністю.
Дії ОСОБА_4 суд кваліфікує за ч. 4 ст. 407 КК України, так як він не з`явився вчасно на службу без поважних причин, в умовах особливого періоду, будучи особою зазначеною в ч. 2 ст. 407 КК України.
При визначенні виду і міри покарання, суд враховує характер і ступінь суспільної небезпеки вчиненого кримінального правопорушення, дані про особу обвинуваченого, його характеризуючі дані.
Щире каяття, активне сприяння розкриттю вчиненого злочину, суд визнає пом`якшуючими його відповідальність обставинами.
Обставин, що обтяжували б покарання обвинуваченого судом не встановлено.
Враховуючи викладене, суд вважає, що виховання обвинуваченого можливе без ізоляції від суспільства і до нього можливо застосувати положення ст. 75 КК України.
Цивільний позов у справі не заявлений.
Речові докази та процесуальні витрати по справі відсутні.
Керуючись ст.ст. 368, 370, 374 КПК України, суд, -
ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні злочину, передбаченого ч. 4 ст. 407 КК України і призначити йому покарання у виді 3 (трьох) років позбавлення волі.
На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком на 1 рік.
Вирок може бути оскаржений в Апеляційний суд Сумської області через Сумський районний суд Сумської області протягом 30 днів з дня його проголошення.

Суддя ОСОБА_1