Ухвала

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

м. Київ "21" серпня 2017 р.

Дніпровський районний суд м. Києва в складі:

головуючого судді ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2

за участю прокурора ОСОБА_3
захисників ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду кримінальне провадження за обвинуваченням:

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 186, ч. 2 ст. 289, ч. 2 ст. 146 КК України;

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у вчиненні кримінального правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 186, ч. 2 ст. 289, ч. 2 ст. 146 КК України;

В С Т А Н О В И В:

Дніпровьским районним судом м. Києва розглядається кримінальне провадження відносно ОСОБА_7 та ОСОБА_8 .

У зв`язку з закінченням строку тримання під вартою обвинувачених, суд поставив на обговорення питання про доцільність продовження строку тримання під вартою.

Прокурор просив продовжити строк тримання під вартою обвинуваченим ОСОБА_7 та ОСОБА_8 у виді тримання під вартою на 60 днів.

Крім того, прокурор наголосив, що на даний час не допитаний ще один свідок, обвинувачені можуть чинити тиск на свідка для зміни його показів в суді.

Захисник ОСОБА_5 заперечувала проти клопотання прокурора. При цьому зазначила, що прокурором не доведено, що обвинувачені чинили або будуть чинити тиск на свідків. Свідки, які вже дали покази не повідомляли про вище вказані обставини. Крім того, захисник зазначила, що обвинувачені вже більше року знаходяться під вартою. У обвинуваченого ОСОБА_7 є постійне місце проживання, на утриманні перебуває хвора мати, також дружина сама виховує малолітню дитину, тому вважає за можливе змінити обвинуваченому ОСОБА_7 запобіжний захід з тримання під вартою на домашній арешт за місцем проживання з 22-00 год. до 07-00 год. ранку наступного дня.

Захисник ОСОБА_4 заперечувала проти клопотання прокурора, при цьому зазначила, що прокурором не доведено наявність ризиків передбачених ст. 177 КПК України. На думку захисника, прокурор обґрунтовує клопотання про продовження строку тримання під вартою обвинувачених лише формально. Клопотання прокурора базується виключно на тяжкості злочину в якому обвинувачується ОСОБА_7 . На сьогоднішній день необхідності у триманні під вартою обвинуваченого ОСОБА_7 не має, враховуючи місце його проживання, стан здоров`я обвинуваченого, онкологічну хворобу його матері, наявність на утриманні малолітньої дитини. .
Захисник ОСОБА_6 заперечував проти задоволення клопотання прокурора, одночасно підтримав клопотання захисника ОСОБА_5 та просив його задовольнити. Крім того, захисник зазначив, що у обвинуваченого ОСОБА_8 тяжкий стан здоров`я, він має стійки соціальні зв`язки, здійснювати вплив на свідків він наміру не має, тому захисник просив змінити обвинуваченому ОСОБА_8 запобіжний захід з тримання під вартою на запобіжний захід у виді цілодобового домашнього арешту з застосуванням засобів електронного контролю.

Обвинувачені заперечували проти задоволення клопотання прокурора та просили змінити запобіжний захід з тримання під вартою на запобіжний захід не пов`язаний з позбавленням волі.

Відповідно до ч. 3 ст. 331 КПК України незалежно від наявності клопотань суд зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження тримання обвинувачених під вартою до спливу двомісячного строку з дня надходження до суду обвинувального акта, клопотання про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру чи з дня застосування судом до обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. За наслідками розгляду питання суд своєю вмотивованою ухвалою скасовує, змінює запобіжний захід у вигляді тримання під вартою або продовжує його дію на строк, що не може перевищувати двох місяців.

Європейський суд з прав людини неодноразово підкреслював, що наявність підстав для тримання особи під вартою має оцінюватися в кожному кримінальному провадженні з урахуванням конкретних обставин. Тримання особи під вартою може бути виправдано, за наявності ознак того, що цього вимагають справжні інтереси суспільства, які незважаючи на існування презумпції невинуватості переважають інтереси забезпечення поваги до особистої свободи. При розгляді питання про доцільність тримання особи під вартою судовий орган повинен брати до уваги фактори, які можуть мати відношення до справи: характер (обставини) і тяжкість передбачуваного кримінального правопорушення; обґрунтованість доказів того, що саме ця особа вчинила кримінальне правопорушення; покарання, яке можливо буде призначено в результаті засудження; характер, минуле, особисті та соціальні обставини життя особи, його зв`язки з суспільством.
Розглядаючи питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою суд враховує, що ОСОБА_7 та ОСОБА_8 обвинувачуються у вчиненні кримінального правопорушення, яке відносяться до категорії тяжких. Перевіряючи наявності ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, суд приходить до висновку про наявність підстав вважати, що з огляду на обставини кримінального провадження та тяжкість інкримінованого обвинуваченим правопорушення, на даний час існують ризики того, що знаходячись на волі обвинувачені ОСОБА_7 та ОСОБА_8 можуть переховуватися від суду, впливати на потерпілого та свідків, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином та вчинити інше кримінальне правопорушення, тому підстави для застосування більш м`якого запобіжного заходу, ніж тримання під вартою та відповідно зміни запобіжного заходу обвинуваченим ОСОБА_7 та ОСОБА_8 відсутні.

Крім того, при вирішенні даного питання, суд враховує такі обставини як тяжкість покарання, що загрожує ОСОБА_7 та ОСОБА_8 у разі визнання їх винуватими, їх вік та стан здоров`я, міцність соціальних зв`язків, у тому числі наявність або відсутність у обвинувачених родини й утриманців, відсутність постійного місця роботи, місця проживання в м. Києві, репутацію обвинувачених, їх майновий стан, відсутність або наявність судимостей.

На підставі викладеного, суд приходить до висновку про необхідність продовження строку запобіжного заходу відносно обвинувачених.

Одночасно,суд не вбачає підстав для задоволення клопотання сторони захисту про зміну обвинуваченим запобіжного заходу із тримання під вартою на інший, не пов`язаний із позбавленням волі.

Керуючись ст. ст. 177, 199, 331 КПК України, -

У Х В А Л И В:
Продовжити строк тримання під вартою обвинуваченим ОСОБА_7 , ОСОБА_8 в ДУ «Київський слідчий ізолятор» Міністерства Юстиції України строком на 60 днів, тобто до 19 жовтня 2017 року включно.
Копію ухвали вручити учасникам судового провадження.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя