Справа № 559/1449/16-к
Провадження№ 1-кп/559/138/2016
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
14 грудня 2016 року Дубенський міськрайонний суд Рівненської області
в особі головуючої судді ОСОБА_1 ,

секретар судового засідання ОСОБА_2 ,

з участю прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Дубно кримінальне провадження, внесене в Єдиний реєстр досудових розслідувань за №0000085 від 14.07.2015 відносно ОСОБА_4 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 у селі Роїще, Чернігівського району, Чернігівської області, громадянина України, українця, із середньою освітою, не одруженого, раніше не судимого, який проживає за адресою: АДРЕСА_1 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2 , пиляр мостового взводу дорожньо-експлуатаційної роти дорожньо-комендантського батальйону військової частини польова пошта НОМЕР_1 , у військовому званні «солдат»,

обвинуваченного у вчиненні злочину, передбаченому ч.4 ст.407 КК України,-
В С Т А Н О В И В:
ОСОБА_4 у порушення вимог ст. ст. 17, 65 Конституції України, ст. ст. 11, 16, 127, 128 129, 130, 199, 216 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, ст. ст. З, 4, 6 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, ст. 2 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, будучи військовослужбовцем Збройних Сил України, діючи умисно, з метою тимчасово ухилитися від військової служби, 22 червня 2015 року, близько 21 год. 30 хв. самовільно залишив військову частину польова пошта НОМЕР_1 , яка дислокувалась у АДРЕСА_3 та до 30 червня 2016 року перебував у Чернігівській області Чернігівському районі селі Роїще чи в м. Києві, де проводив час на власний розсуд, обов`язки військової служби не виконував.

Суд, за клопотанням прокурора, визнав недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються, і проти цього не заперечують учасники судового провадження. При цьому суд з`ясував, що ОСОБА_4 правильно розуміє зміст цих обставин, сумнівів у добровільності та істинності його позиції немає. Роз`яснив обвинуваченому та іншим учасникам судового провадження, що у такому випадку, вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку. З урахуванням думки всіх учасників процесу, на підставі ч.3 ст.349 КПК України, судовий розгляд обмежено допитом обвинуваченого та дослідженням доказів, що стосуються особи ОСОБА_4 .
Допитаний в судовому засідання обвинувачений ОСОБА_4 свою вину в скоєному визнав у повному обсязі, щиро покаявся і дав показази, які за своїм змістом повністю відповідають викладеним вище обставинам вчиненого ним злочину. Пояснив, що призваний на службу 29.04.2015., направлений в Полтаву, 04.06.2015. прибув у Дубенський район. 22 червня 2015 року, близько 21 год. 30 хв., з метою тимчасово ухилитися від військової служби, самовільно залишив військову частину польова пошта НОМЕР_1 , яка дислокувалась у АДРЕСА_3 . Залишив, бо його дівчина була вагітна і в цей день потрапила до лікарні, він вирішив підзаробити кошти, щоб допомогти. Працював неофіційно в Києві, перебував у Чернігівській області Чернігівському районі в селі Роїще біля дівчини. 30 червня 2016 року добровільно з`явився до ІНФОРМАЦІЯ_2 , бо хотів повернутись на службу. З 13.10.2016 проходить службу у Дубно. Щиро кається, сприяв розкриттю злочину, хоче продовжувати служити, хоче виправдатись перед товаришами, просить дати можливість реабілітуватись.

Суд вважає доведеними фактсамовільного залишення військової частини військовослужбовцем ОСОБА_4 , з метою тимчасово ухилитися від військової служби, вчинене в умовах особливого періоду, крім воєнного стану, тобто вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 407 КК України. Кваліфікація дій обвинуваченого за цією статтею і частиною є правильною.
При призначенні ОСОБА_4 покарання суд, згідно з вимогами ст. 65 КК України, враховує ступінь тяжкості вчиненого ним злочину, який згідно із ст. 12 КК України є тяжким злочином; дані про особу винного, який є солдатом (т.2 а.с. 16), спочатку за місцем служби характеризувався негативно (т.2 а.с. 22), а на даний час - виключно позитивно (т.1 а.с. 36), раніше не судимий (т.2 а.с. 35), за місцем проживання характеризується позитивно (т.2 а.с. 37), на обліку у лікарів нарколога і психіатра не перебуває (т.2 а.с. 40).

Обставинами, що пом`якшують покарання ОСОБА_4 , суд визнає його щире каяття, активне сприяння розкриттю злочину. Обставин, що обтяжують покарання, - не встановлено.

Беручи до уваги вказані обставини у їх сукупності, суд вважає за можливе призначити ОСОБА_4 покарання в межах санкції ч. 4 ст. 407 КК України зі звільненням його від відбування покарання з іспитовим строком, оскільки саме таке покарання, на думку суду, є справедливим, а також необхідним і достатнім для його виправлення та попередження вчинення ним нового злочину.
Запобіжний захід, судові витрати та речові докази відсутні.
На підставі викладеного, керуючись ст. 349, ст.ст.368-371, 373-374 КПК України, суд, -
З А С У Д И В :
ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.407 КК України і призначити покарання у виді 3 (трьох) років позбавлення волі.
На підставі ст.75 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбування призначеного покарання з іспитовим строком 1 (один) рік.
Відповідно до пп. 1-2 ч.1 ст.76 КК України покласти на ОСОБА_4 обов`язки: в період іспитового строку періодично з`являтись для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації, повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.
Відповідно до ч.3 ст. 76 КК України нагляд за засудженим військовослужбовцем здійснювати командиру військової частини.
На вирок може бути подано апеляцію до апеляційного суду Рівненської області протягом 30 днів з дня його проголошення через Дубенський міськрайонний суд.

Суддя: