Справа № 639/8196/16-к
Провадж. № 1-кп/639/161/17
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
11 квітня 2017 року м. Харків
Жовтневий районний суд м. Харкова у складі:
головуючого - судді ОСОБА_1 ,
секретаря ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
прокурора - ОСОБА_4 ,
захисника адвоката ОСОБА_5 ,
ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Харкова, українця, громадянина України, з середньою технічною освітою, не одруженого, офіційно не працевлаштованого, раніше судимого: 24.01.1991р. Харківським районним судом Харківської області за ч.1 ст.229-6 КК України (1960р.) до 3 років позбавлення волі, звільнений від відбування покарання з іспитовим строком на 3 роки на підставі ст..45 КК України; 24.09.1991р. Дзержинським районним судом м. Харкова за ч.1 ст. 141, 43 КК України до 3 років 6 місяців позбавлення волі, звільнений з місць позбавлення волі умовно достроково 03.11.1993 року на не відбуту частину покарання 1 рік 1 місяць 6 днів; 09.09.1994р. Жовтневим районним судом м. Харкова за ч.2 ст. 81, ч.1 ст. 193, 42,43 КК України до 3 років позбавлення волі; 11.03.1998 р. Київським районним судом м. Харкова за ч. 2 ст. 82 КК України до 3 років позбавлення волі, звільнений від відбування покарання з іспитовим строком на 2 роки на підставі ст.45 КК України; 25.06.2001р. Жовтневим районним судом м. Харкова за ч.2 ст. 229-2 КК України до 3 років позбавлення волі; 30.07.2002р. Київським районним судом м. Харкова за ч.2 ст. 185, 71 КК України до 4 років позбавлення волі; 11.03.2010р. Ленінським районним судом м. Харкова за ч.2 ст. 307, ч.2 ст. 309, ч.2 ст. 185, 70 КК України до 5 років позбавлення волі; 02.03.2011р. Печеніжським районним судом Харківської області за ч.2 ст. 309, ч.2 ст. 308, ч.ч.1,4 ст. 70 КК України до 6 років позбавлення волі з конфіскацією майна, звільнений з місць позбавлення волі 19.02.2015р. на підставі постанови Дзержинського районного суду м. Харкова від 11.05.2015р. умовно достроково на невідбутий строк 5 місяців 3 дні, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживає за адресою: АДРЕСА_2 ,
у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.186 КК України, суд,

встановив:
ОСОБА_6 , будучи раніше судимим, маючи не зняту та непогашену у встановленому законом порядку судимість за вчинення корисних злочинів, знову вчинив злочин проти власності за наступних обставин.
ОСОБА_6 , 25 вересня 2016 року, приблизно о 14 годині 30 хвилин знаходився на автобусній зупинці «Термінал», розташованій за адресою: м. Харків, вул. Полтавський шлях, 155-А.
В цей час ОСОБА_6 помітив гаманець в жіночій сумці у раніше йому незнайомої ОСОБА_7 , яка стояла в черзі до рейсового автобусу, і в нього виник злочинний умисел, направлений на відкрите заволодіння чужим майном, а саме вказаним гаманцем з його вмістом.
Реалізуючи свій злочинний умисел ОСОБА_6 , підійшов ззаду до ОСОБА_7 та діючи умисно, повторно, з корисливих мотивів, суб`єктивно усвідомлюючи протиправність свого діяння, відкрито вихватив з її жіночої сумки гаманець, вартість якого в ході досудового розслідування не встановлена, в якому знаходились грошові кошти в сумі 200 гривень, після чого з місця скоєння злочину зник та розпорядився викраденим на власний розсуд, чим завдав потерпілій ОСОБА_8 матеріальної шкоди на суму 200 гривень.
Обвинувачений ОСОБА_6 свою провину у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.186 КК України визнав повністю, погодився із кваліфікацією вчиненого ним та пояснив суду, що він 25 вересня 2016 року, приблизно о 15 годині знаходився на автобусній зупинці «Термінал», розташованій в м. Харкові по вул. Полтавський шлях де помітив в сумці у жінки похилого віку, яка стояла в черзі до рейсового автобусу, гаманець, який вирішив забрати, оскільки в нього не було грошей.
Він, підійшов ззаду до жінки та вихватив з її сумки, яка стояла в неї проміж ніг, гаманець, після чого пішов до станції метро та почув жіночій та чоловічі крики щоб він зупинився, але він побіг до ринку «Казка», дорогою викинув гаманець і на території ринку був затриманий перехожим, який виявився поліцейським та передав його співпрацівникам поліції.
У скоєному щиро кається, злочин скоїв через тяжке матеріальне становище, оскільки не міг на той час працевлаштуватися, просить суд не призначати йому суворе покарання, оскільки він проживає разом із співмешканкою, працює не офіційно у благодійному фонді «Парус» волонтером, вживає заходів до офіційного працевлаштування.
Потерпіла ОСОБА_7 пояснила суду, що 25 вересня 2016 року, приблизно о 15 годині вона знаходилася на автобусній зупинці «Термінал», розташованій в м. Харкові по вул. Полтавський шлях де чекала на автобус. Свою господарчу сумку, в який знаходилися продукти харчування, гаманець із грошима, банківськими картками та документами, поставила проміж ніг.
Раптом вона відчула, що із сумкою щось не так та побачила, як невідомий чоловік поцупив її гаманець з сумки і побіг в бік станції метро. Вона почала кричати, за цим чоловіком побіг хлопець, вона також пішла за ними. Через де який час дівчина хлопця, який побіг за злодієм повідомила їй, що того чоловіка впіймали, після чого вона звернулася до поліції.
Все викрадене майно було їй повернуто, будь яких претензій до обвинуваченого вона не має, просить суд не позбавляти ОСОБА_6 волі.
Враховуючи те, що обвинувачений ОСОБА_6 , потерпіла ОСОБА_7 та інші учасники процесу не оспорюють всі обставини справи, судом встановлено, що вони правильно розуміють зміст цих обставин, обвинувачений не наполягає на дослідженні інших доказів по справі, у суду відсутні будь-які сумніви у добровільності та істинності позиції ОСОБА_6 , суд провів судовий розгляд справи щодо всіх її обставин із застосуванням правил ч. 3 ст. 349 КПК України, обмежившись допитом обвинуваченого і потерпілої та вивченням матеріалів кримінального провадження в частині даних, які характеризують особу обвинуваченого, щодо речових доказів, визнавши недоцільним дослідження інших доказів по справі.
Суд вважає, що винність обвинуваченого ОСОБА_6 повністю доведена і кваліфікує його дії за ч.2 ст.186 КК України, як відкрите викрадення чужого майна (грабіж), вчинене повторно.
Вивченням даних про особу обвинуваченого ОСОБА_6 встановлено, що він із середньою - технічною освітою, не одружений, офіційно не працевлаштований, має постійне місце реєстрації та мешкання в м. Харкові, за місцем проживання характеризується задовільно, проживає разом із цивільною дружиною та її дитиною, раніше судимий, на обліках у лікарів нарколога і психіатра не перебуває.
Обставинами, які пом`якшують покарання обвинуваченого ОСОБА_6 , у відповідності до ст.66 КК України, суд визнає його щире каяття у скоєному, сприяння правдивими показаннями встановленню істини у справі в ході досудового та судового слідства.
Обставин, які обтяжують покарання обвинуваченого, у відповідності зі ст.67 КК України, судом не встановлені.
При обранні міри покарання обвинуваченому ОСОБА_6 суд враховує, що ним скоєний тяжкий злочин, дані про особу обвинуваченого, ступінь суспільної небезпеки вчиненого ним злочину, обставини, які пом`якшують покарання обвинуваченого, думку потерпілої щодо призначення обвинуваченому покарання не пов`язаного із позбавленням волі і відсутності до останнього претензій, вважає необхідним та достатнім призначити обвинуваченому покарання у вигляді позбавлення волі на певний строк в межах санкції ч.2 ст.186 КК України, оскільки саме таке покарання, на думку суду, є справедливим, а також необхідним і достатнім для його виправлення та попередження вчинення ним нового злочину.
З урахуванням обставин, які пом`якшують покарання обвинуваченого ОСОБА_6 , враховуючи дані про його особу, відсутність до нього претензій з боку потерпілої, суд вважає можливим звільнити його від відбування покарання у вигляді позбавлення волі з іспитовим строком на підставі ст.75 КК України, із покладенням на нього обов`язків передбачених ст.76 КК України.
В ході досудового слідства відносно ОСОБА_6 було обрано запобіжний захід у вигляді домашнього арешту, дія якого закінчилася 28.11.2016 року, в подальшому запобіжний захід відносно ОСОБА_6 не застосовувався.
Долю речових доказів вирішити на підставі ст.100 КПК України.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 349, 373, 374 КПК України, суд,
ухвалив:
ОСОБА_6 визнати винним у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України та призначити йому покарання у вигляді 4 (чотирьох) років 6 (шести) місяців позбавлення волі.
На підставі ст. 75 КК України ОСОБА_6 звільнити від відбування покарання у вигляді позбавлення волі з іспитовим строком на 2 (два) роки, якщо він не скоїть нового злочину та виконає покладені на нього судом обов`язки.
На підставі п.п. 1, 2 ч.1, п. 2 ч.2 ст.76 КК України, встановити ОСОБА_6 наступні обов`язки: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання, не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.
Речові докази по справі: ДВД Р диск із відеозаписом, - зберігати в матеріалах справи;
господарчу сумку, гаманець, паспорт, посвідчення, 2 банківські картки, - на ім`я ОСОБА_7 , 200 гривень однією купюрою, які передані на зберігання потерпілій ОСОБА_7 , повернути останній, як законному власнику.
Вирок може бути оскаржений до апеляційного суду Харківської області шляхом подачі апеляційної скарги через Жовтневий районний суд м. Харкова протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок, якщо інше не передбачено цим Кодексом, набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.

Суддя ОСОБА_1