Провадження по справі № 1-кс/522/6879/17
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

24 квітня 2017 року місто Одеса
Слідчий суддя Приморського районного суду м. Одеси ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , за участю прокурора ОСОБА_3 , заявника представника ОСОБА_4 , - адвоката ОСОБА_5 , розглянувши у судовому засіданні клопотання адвоката ОСОБА_5 про зняття арешту з майна,-

В С Т А Н О В И В:
Ухвалою слідчого судді Приморського районного суду м. Одеси від 28.12.2016р. задоволено клопотання слідчого СВ Приморського ВП в м. Одесі ГУНП в Одеській області ОСОБА_6 про накладення арешту на автомобіль «BMW X5» номер шасі (кузова, рами) НОМЕР_1 , 2014 року випуску, реєстраційний номер « НОМЕР_2 », який зареєстрований за ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .
Адвокат ОСОБА_5 звернувся до слідчого судді із клопотанням в порядку ст.174 КПК України, в якому просить скасувати арешт, накладений на автомобіль «BMW X5» номер шасі (кузова, рами) НОМЕР_1 , 2014 року випуску, реєстраційний номер « НОМЕР_2 ». В обґрунтування клопотання представник ОСОБА_4 , - адвокат ОСОБА_5 посилається на той факт, що у кримінальному провадженні № 0008891 ОСОБА_4 не являється підозрюваним чи обвинуваченим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.358 КК України.

В судовому засіданні представник власника майна адвокат ОСОБА_5 підтримав вимоги, викладені у клопотанні про зняття арешту з майна та просив їх задовольнити.
Прокурор в судовому засіданні залишив розгляд вказаного клопотання на розсуд суду.
В судовому засіданні встановлено, що на цей час досудове розслідування у кримінальному провадженні триває, ОСОБА_4 не є підозрюваним чи обвинуваченим, має у кримінальному провадженні статус свідка.
Заслухавши думку прокурора, заявника, дослідивши матеріали додані до клопотання, слідчий суддя прийшов до висновку про наступне.
Відповідно до ч. 1 ст. 174 КПК України підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження - судом.

Згідно із ч.1 ст.170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існують достатні підстави вважати, що воно є предметом, засобом чи знаряддям вчинення злочину, доказом злочину, набуте злочинним шляхом, доходом від вчиненого злочину, отримане за рахунок доходів від вчиненого злочину або може бути конфісковане у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого чи юридичної особи, до якої може бути застосовано заходи кримінально-правового характеру, або може підлягати спеціальній конфіскації щодо третіх осіб, юридичної особи або для забезпечення цивільного позову. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб.

Частиною 2 ст.170 КПК України встановлено, що метою арешту майна є забезпечення кримінального провадження, забезпечення цивільного позову у кримінальному провадженні, забезпечення конфіскації або спеціальної конфіскації. Арештованим може бути майно, яким володіє, користується чи розпоряджається підозрюваний, обвинувачений, засуджений, треті особи, юридична особа, до якої може бути застосовано заходи кримінально-правового характеру за рішенням, ухвалою суду, слідчого судді.

Треті особи, майно яких може бути арештовано, - особи, які отримали чи придбали у підозрюваної, обвинуваченої чи засудженої особи майно безоплатно або в обмін на суму, значно нижчу ринкової вартості, або знали чи повинні були знати, що мета такої передачі - отримання доходу від майна, здобутого внаслідок вчинення злочину, приховування злочину та/або уникнення конфіскації.

Відповідно до приписів ч.3 ст.170 КПК України, підставою арешту майна є наявність ухвали слідчого судді чи суду за наявності сукупності підстав чи розумних підозр вважати, що майно є предметом, доказом злочину, засобом чи знаряддям його вчинення, набуте злочинним шляхом, є доходом від вчиненого злочину або отримане за рахунок доходів від вчиненого злочину. Арешт майна можливий також у випадках, коли санкцією статті Кримінального кодексу України, що інкримінується підозрюваному, обвинуваченому, передбачається застосування конфіскації, до підозрюваної, обвинуваченої особи заявлено цивільний позов у кримінальному провадженні. Арешт також може бути застосовано до майна третіх осіб з урахуванням частини другої цієї статті.

Арешт може бути накладений і на майно, на яке раніше накладено арешт відповідно до інших актів законодавства. У такому разі виконанню підлягає ухвала слідчого судді, суду про накладення арешту на майно відповідно до правил цього Кодексу.

Частиною 4 ст.170 КПК України визначено, що вартість майна, яке належить арештувати, крім випадків арешту майна для забезпечення конфіскації, повинна бути співмірною розміру шкоди, завданої кримінальним правопорушенням або зазначеної у цивільному позові, розміру неправомірної вигоди, яка отримана або могла бути отримана юридичною особою.

У разі задоволення цивільного позову або стягнення з юридичної особи розміру отриманої неправомірної вигоди суд за клопотанням прокурора, цивільного позивача може вирішити питання про арешт майна для забезпечення цивільного позову або стягнення з юридичної особи доведеного розміру отриманої неправомірної вигоди до набрання судовим рішенням законної сили, якщо таких заходів не було вжито раніше.

Згідно із ч.ч.6, 7 ст.170 КПК України, арешт може бути накладений у встановленому цим Кодексом порядку на рухоме чи нерухоме майно, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковій формі, в тому числі кошти та цінності, що знаходяться на банківських рахунках чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах, видаткові операції, цінні папери, майнові, корпоративні права, які перебувають у власності або володінні, користуванні, розпорядженні підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, щодо яких ухвалою чи рішенням слідчого судді, суду визначено необхідність арешту майна.

Не може бути арештовано майно, якщо воно перебуває у власності добросовісного набувача.

Заборона або обмеження користування, розпорядження майном можуть бути застосовані лише у випадках, якщо існують обставини, які підтверджують, що їх незастосування призведе до зникнення, втрати, знищення, перетворення, пересування, відчуження майна.

Вищезазначені відомості щодо третьої особи повинні бути встановлені в судовому порядку на підставі достатності доказів.

Відповідно до правової позиції Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ, викладеної ним в п.2 р.2.6 «Узагальнення судової практики щодо розгляду слідчим суддею клопотань про застосування заходів забезпечення кримінального провадження» 2014 рік (далі Узагальнення), правильною є практика, коли слідчі судді визнають клопотання про накладення арешту на майно передчасними та відмовляють у їх задоволенні, оскільки на момент їх розгляду, особам, про майно яких йдеться в клопотанні, не повідомлено про підозру.

Пунктом 6 р.2.6 «Узагальнення судової практики щодо розгляду слідчим суддею клопотань про застосування заходів забезпечення кримінального провадження» 2014 рік, метою застосування арешту майна є забезпечення можливості конфіскації майна або цивільного позову. При цьому слід пам`ятати, що сторона кримінального провадження, яка подає клопотання про арешт майна зобов`язана навести підстави, у зв`язку з якими потрібно здійснити арешт майна (правову кваліфікацію правопорушення, яке передбачає покарання у вигляді конфіскації майна, докази факту завдання шкоди і розміру цієї шкоди). У свою чергу, слідчий суддя, задовольняючи клопотання про накладення арешту на майно, зобов`язаний навести ці підстави у рішенні.

Відповідно до правової позиції Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ, викладеної ним в п.2 р.2.6 «Узагальнення судової практики щодо розгляду слідчим суддею клопотань про застосування заходів забезпечення кримінального провадження» 2014 рік, навіть якщо у слідчого судді є достатні підстави вважати, що певною особою було вчинено кримінальне правопорушення, він не має повноважень накладати арешт на майно особи, яка не є підозрюваним.

В судовому засіданні з пояснень представника власника майна, слідчого та досліджених матеріалів встановлено, що слідчим СВ Приморського ВП в м. Одесі ГУНП в Одеській області проводиться досудове розслідування по кримінальному провадженню № 0008891 від 22.11.2016 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.358 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що 22.11.2016 до Приморського ВП в м. Одесі ГУНП в Одеській області надійшла заява про вчинення кримінального правопорушення від громадянки ОСОБА_7 , про те, що невстановлена особа шляхом підробки документів на право власності заволоділа автомобілем «BMW X5» номер шасі (кузова, рами) НОМЕР_1 , 2014 року випуску, реєстраційний номер « НОМЕР_3 ».
Згідно отриманої відповіді з територіального сервісного центру №5142 було встановлено, що вказаним автомобілем на даний момент володіє ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .
Ухвалою слідчого судді Приморського районного суду м. Одеси від 28.12.2016р. задоволено клопотання слідчого СВ Приморського ВП в м. Одесі ГУНП в Одеській області ОСОБА_6 про накладення арешту на автомобіль «BMW X5» номер шасі (кузова, рами) НОМЕР_1 , 2014 року випуску, реєстраційний номер « НОМЕР_2 », який зареєстрований за ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .
Арешт було накладено обгрунтовано, однак, на цей час правові підстави для арешту вказаного майна відпали.
Так, ОСОБА_4 не повідомлено про підозру у вчиненні будь-якого злочину, не здобуто достатніх доказів причетності останнього до злочинів, які є предметом досудового розслідування у вказаному провадженні ОСОБА_4 має процесуальний статус свідка.
Під час розгляду клопотання сторона обвинувачення не надала належних та вагомих доказів того, що зазначений транспортний засіб незаконно експлуатується на території України та що його визнано речовим доказом у кримінальному провадженні № 0008891 від 22.11.2016 року.
Створені умови тягнуть за собою порушення прав і законних інтересів власника майна, що суперечить положенням ст. 41 Конституції України. На даний час ОСОБА_4 є добросовісними набувачем вказаного майна, а тому на вказане майно не може бути накладено арешт, згдіно вимог ст.170 ч.10 КПК України.
З урахуванням встановлених в судовому засіданні фактів суд вважає, що такий підхід органу досудового розслідування не відповідає діючому кримінальному процесуальному законодавству України.
З огляду на викладене, є підстави вважати, що на даній стадії досудового розслідування правові підстави для подальшого арешту вказаного майна,- відпали.
Керуючись ст.ст. 167-174 КПК України, слідчий суддя,-
У Х В А Л И В
Клопотання представника ОСОБА_4 , - адвоката ОСОБА_5 про скасування арешту майна, накладеного ухвалою слідчого судді Приморського районного суду міста Одеси від 28.02.2016р. задовольнити.
Скасувати арешт з майна, накладеного ухвалою слідчого судді Приморського районного суду від 28.12.2016р., а саме на автомобіль «BMW X5» номер шасі (кузова, рами) НОМЕР_1 , 2014 року випуску, реєстраційний номер « НОМЕР_2 », який зареєстрований за ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .
Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя Приморського районного
суду м. Одеси ОСОБА_1
24.04.2017