Справа № 128/3439/16-к
Провадження №11-кп/772/668/2017
Головуючий у суді 1-ї інстанції: ОСОБА_1
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ВІННИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
22 червня 2017 року м. Вінниця

Апеляційний суд Вінницької області в складі:
судді-доповідача: ОСОБА_2
суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4

за участю секретаря: ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000808 від 10.06.2016р., за апеляційною скаргою захисника ОСОБА_6 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_7 на вирок Вінницького районного суду Вінницької області від 02 лютого 2017 року, яким
ОСОБА_7 ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця Республіки Білорусь, Гомельської області, Ретицького р-ну, с. Солтанівки, проживаючого до засудження: АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, з неповною середньою освітою, до засудження не працюючого, одруженого, має на утриманні сина ІНФОРМАЦІЯ_2 , на даний час відбуваючого покарання у Стрижавській ВК № 81, раніше судимого: 1) 09.07.1998 року Любашівським районним судом Одеської області за ч.3 ст.81, ч.2 ст.140 КК України до позбавлення волі на 4 роки; 2) 01.09.2000 року Врадієвським районним судом Миколаївської області за ч.2 ст.140 КК України до позбавлення волі на 3 роки З місяці; 3) 08.10.2004 року Любашівським районним судом Одеської області за ч.3 ст.296, ч.2 ст.345 КК України до позбавлення волі на 3 роки 6 місяців, на підставі ст. ст. 70, 75 КК України, з іспитовим строком на 3 роки; 4)07.05.2008 року Апеляційним судом Одеської області за ч.2 ст.15, ч.1 ст.115, ч.2 ст.115 КК України до позбавлення волі 15 років,
визнано винним за ст. 391 КК України та призначено покарання у вигляді 2 років позбавлення волі.

Відповідно до ст. 71 КК України, ОСОБА_7 за сукупністю вироків до призначеного покарання за даним вироком частково приєднано невідбуте покарання по вироку Апеляційного суду Одеської області від 07.05.2008 року за ч. 2 ст.15, ч. 1 ст.115, ч. 2 ст. 115 КК України і остаточно до відбування визначено покарання у виді 5 (п`яти) років позбавлення волі.
Відповідно до ч. 5 ст. 72 КК України, зараховано ОСОБА_7 в строк відбування покарання строк попереднього ув`язнення з 31.10.2016 року по день набрання чинності даним вироком, з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.
Вирішено питання з речовими доказами.
За участю прокурора ОСОБА_8 , обвинуваченого ОСОБА_7 та захисника ОСОБА_6
В С Т А Н О В И В:
Згідно вироку суду, ОСОБА_7 , будучи раніше судимим, та відбуваючи покарання в Стрижавській виправній колонії Управління ДПС України у Вінницькій області № 81, яка розташована по вул. Алеї, 30 в смт. Стрижавка Вінницького району та Вінницької області, належних висновків для себе не зробив, на шлях виправлення не став і знову вчинив умисний злочин.
Так 09.02.2015 року, ОСОБА_7 , прибув для відбування покарання до Стрижавської виправної колонії № 81, яка розташована по вул. Алеї, 30, в смт. Стрижавка, Вінницького району, Вінницької області, де систематично порушує встановлений режим відбування покарання, не підкоряється законним вимогам представників адміністрації установи з виконання покарань, на виховні заходи адміністрації СВК-81 не реагував.
За час відбування покарання в СВК № 81 засуджений ОСОБА_7 , за порушених режиму відбування покарання 44 рази притягувався до дисциплінарної відповідальності (з них доган -11, суворих доган - 23, - 7 разів поміщався до дисциплінарного ізолятора та 3 рази - до приміщення камерного типу).
В період часу з 11.06.2015 р. по 03.05.2016 р. на ОСОБА_7 26 разів накладалися дисциплінарні стягнення, з яких 2 стягнення у вигляді поміщення до приміщення камерного типу та 4 стягнення у вигляді поміщення в дисциплінарний ізолятор.
09.06.2016 року о 05-й год. 15 хв., в приміщенні камерного типу № 13, де утримується засуджений ОСОБА_7 , заступником чергового помічника начальника установи старшим прапорщиком внутрішньої служби ОСОБА_9 , було виявлено незадовільний санітарний стан приміщення камерного типу, зокрема, брудна підлога, пил на ґратах та батареях, розкидані шматки туалетного паперу на підлозі та штукатурка, пластмасове відро з брудною водою в умивальнику, брудний умивальник та туалет, брудний зливний бачок в туалеті. В зв`язку з чим старшим прапорщиком внутрішньої служби ОСОБА_9 засудженому ОСОБА_7 було вказано на недоліки по прибиранню приміщення, крім того роз`яснено вимоги п.2 розділу III, Правил внутрішнього розпорядку установ виконання покарань та поставлено законну вимогу усунути вказаний недолік, зокрема, підмести підлогу, промити її, витерти пил та надано засудженому необхідний для прибирання інвентар. Однак, засуджений ОСОБА_7 відкрито в категоричній формі та неодноразово відмовився виконувати законну вимогу представника адміністрації, хоча за станом здоров`я був здоровий, працездатний, звільнень не мав, про що свідчить медична довідка від 09.06.2016 року, чим висловив непокору законним вимогам персоналу установи виконання покарань.
Після цього 09.06.2016 року о 11-й годині 15 хвилин, начальником відділення соціально-психологічної служби майором внутрішньої служби ОСОБА_10 , в присутності чергового помічника начальника установи майора внутрішньої служби ОСОБА_11 , заступника начальника установи із соціально-виховної та психологічної роботи майора внутрішньої служби ОСОБА_12 , начальника оперативного відділу старшого лейтенанта внутрішньої служби ОСОБА_13 та заступника чергового помічника начальника установи старшого прапорщика внутрішньої служби ОСОБА_14 , під час обходу приміщень камерного типу, засудженого ОСОБА_7 забезпечено інвентарем для прибирання та поставлено законну вимогу приступити до прибирання приміщення камерного типу № 13, де він утримується, а саме підмести підлогу, промити її, витерти пил. Однак, засуджений ОСОБА_7 відмовлявся виконувати законні вимоги начальника відділення соціально-правової служби майора внутрішньої служби ОСОБА_10 , який є представником адміністрації СВК № 81.
Такими своїми діями засуджений ОСОБА_7 порушив ст. 9 КВК України, згідно якої засуджені зобов`язані виконувати законі вимоги адміністрації органів та установ виконання покарань, ч. 3 ст. 107 КВК України, п. 2 розділу III Правил внутрішнього розпорядку установ виконання покарань згідно яких засуджені зобов`язані виконувати всі законі вимоги персоналу колонії.
Після відмови засудженого ОСОБА_7 від прибирання, з ним відразу була проведена бесіда профілактично-виховного характеру та ОСОБА_7 , було роз`яснено вимоги ст. 391 КК України, і попереджено його про кримінальну відповідальність за цією статтею. Після проведення бесіди, начальником відділення соціально-психологічної служби ОСОБА_10 повторно поставлено ОСОБА_7 законну вимогу здійснити прибирання приміщення камерного типу № 13 і надано необхідний інвентар. Однак, засуджений ОСОБА_7 належних висновків для себе не зробив, та продовжуючи свій злочинний намір, повторно, відкрито, умисно, в присутності інших представників адміністрації СВК № 81, з неповажних причин, в зухвалій формі відмовлявся виконувати законні вимоги представника адміністрації СВК № 81.
В апеляційній скарзі захисник ОСОБА_6 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_7 просить змінити вирок та призначити ОСОБА_7 більш м`яке покарання, оскільки призначене за своєю суворістю не відповідає тяжкості злочину та особі засудженого, суд не врахував позицію обвинуваченого щодо мотивів та підстав вчинення правопорушення, виникнення інциденту з адміністрацією не перший день через переведення ОСОБА_7 до камери в незадовільному стані, і в повній мірі суд не мотивував своє рішення, не взявши до уваги пом`якшуючі вину обставини.
Заслухавши доповідача, захисника ОСОБА_6 та обвинуваченого ОСОБА_7 , які підтримали апеляційну скаргу та просять про пом`якшення покарання, оскільки не враховано в достатній мірі обставини через які у ОСОБА_7 виник конфлікт з представниками установи, а також, що у засудженого ОСОБА_7 є малолітній син, а також ОСОБА_7 пояснив, що зробив необхідні висновки, прокурора, який заперечує проти задоволення апеляційної скарги, оскільки вважає вирок суду обґрунтованим, ознайомившись з матеріалами кримінального провадження та доводами апеляційної скарги, апеляційний суд не знаходить підстав для задоволення апеляційної скарги.
Посилання захисника на ту обставину, що порушення засудженим умов режиму не має тягнути за собою кримінальну відповідальність, а лише дисциплінарне стягнення, виходячи із практики Європейського суду з прав людини, то при цьому не долучено рішення зазначеного суду, яке б слугувало застосуванню на підставі ч. 5 ст. 9 КПК України.
Діючим КК України передбачена відповідальність за ст. 391 КК України, обвинувачений ОСОБА_7 не заперечив своєї вини, а щиро розкаявся, тому і не було підстав не притягувати до кримінальної відповідальності ОСОБА_7 .
Судом також взято до уваги кількість порушень за час відбування покарання ОСОБА_7 в СВК №81 44 рази за які притягувався до різних видів дисциплінарної відповідальності, що не свідчить про наявний конфлікт ОСОБА_7 лише через незадовільний стан камери.
Призначаючи покарання, суд першої інстанції взяв до уваги, як пом`якшуючі так і обтяжуючі покарання обставини та особу обвинуваченого, який неодноразово притягується до кримінальної відповідальності, негативно характеризується в місцях відбування покарання, що свідчить про вперте небажання стати на шлях виправлення.
Наявність у обвинуваченого малолітньої дитини не може слугувати підставою для пом`якшення покарання, оскільки воно не є максимальним із передбаченої в санкції статті, а призначене покарання у вигляді 2 років позбавлення волі є таким, що відповідає вимогам ст. 65 КК України.
Крім того, судом підставно застосована ст. 71 КК України та частково приєднано не відбуте покарання, яке відбуває ОСОБА_7 за вироком суду.
Зважаючи на наведене, підстав для пом`якшення покарання апеляційний суд не вбачає.
На підставі викладеного та керуючись ст. 404, 405, 407, 419 КПК України

У Х В А Л И В:
Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_6 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_7 залишити без задоволення, а вирок Вінницького районного суду Вінницької області від 02.02.2017 року щодо ОСОБА_7 без змін.
Ухвала може бути оскаржена в касаційному порядку на протязі 3 місяців.

Судді:
ОСОБА_2 ОСОБА_4 ОСОБА_3
З оригіналом вірно: