Провадження №: 1-кп/127/1540/16
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
13 грудня 2016 року місто Вінниця

Вінницький міський суд Вінницької області у складі:
головуючого судді: ОСОБА_1 ,
при секретарі: ОСОБА_2 ,
за участю прокурора: ОСОБА_3 ,
захисника: ОСОБА_4 ,
потерпілої: ОСОБА_5 ,
обвинуваченої: ОСОБА_6
розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали кримінального провадження відомості про які внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0007971 від 04.10.2016 за обвинуваченням:

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки м. Вінниці, українки, громадянки України, з середньою освітою, працюючої, не заміжньої, зареєстрованої та проживаючої за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимої, -
у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 15 ч. 1 ст. 185 КК України, суд
ВСТАНОВИВ:
ОСОБА_6 , 03.10.2016 близько 14:30 год. перебуваючи в магазині «Дешевше.net» що знаходиться за адресою: м. Вінниця вул. Коцюбинського, 4, власником якого є ФОП ОСОБА_5 , діючи умисно, таємно з корисливою метою, взяла з вішалки жіночий батник та направилась в примірочну. Реалізуючи свій злочинний умисел, зняла з батника пристрій «Аларм» (магніт який викликає звуковий сигнал при пронесенні речі через магнітні рамки), а самий жіночий батник одягла на себе та направилась до виходу. Однак, ОСОБА_6 не змогла довести свій злочинний умисел до кінця, з причин, які не залежали від її волі, оскільки в торговому залі була помічена працівниками магазину, які затримали її на місці вчинення злочину. Згідно висновку експерта № 1/2571/16-21 від 28.10.2016 вартість жіночого батника становить 343 грн.
Допитана у судовому засіданні обвинувачена ОСОБА_6 , вину у вчиненому злочині визнала повністю за викладених в обвинувальному акті обставинах та суду надала наступні показання, що 03.10.2016 вона пішла у магазин подивитись собі батник. Прийшовши в магазин, взяла його і пішла до примірочної кабіни, надягнула на себе, однак коштів на його придбання в неї не було та вона вирішили забрати даний батник собі знявши з нього пристрій, який викликає звуковий сигнал при пронесенні речей через магнітні рамки і попрямувала до виходу, де була затримана працівниками магазину.Вину у вчиненому ОСОБА_6 визнала у повному обсязі та щиро розкаялась, просила суд суворо її не карати.

Допитана судовому засіданні потерпіла ОСОБА_5 , суду надала наступні показання, що 03.10.2016 вона була у підсобному приміщенні та її покликала продавщиця з залу оскільки замітила у ОСОБА_7 їх батник з якої виглядав цінник з під верхнього одягу та під час огляду останньої під її верхнім одягом знаходився батник з їх магазину, який вона спробувала викрасти. Претензій морального або матеріального характеру ОСОБА_5 до обвинуваченої ОСОБА_7 немає, щодо міри покарання поклалась на розсуд суду.

Заслухавши думку обвинуваченої ОСОБА_6 , представника потерпілої, захисника та прокурора суд відповідно до ч. 3 ст. 349 КПК України вважає за недоцільне досліджувати докази щодо тих обставин, які ніким не оспорюються.
Також судом з`ясовано чи правильно розуміє обвинувачена ОСОБА_6 та інші учасники судового провадження зміст цих обставин, чи не має сумнівів у добровільності їх позиції.
Одночасно, обвинуваченій ОСОБА_6 та іншим учасникам судового провадження роз`яснено, що в такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.

Аналізуючи та оцінюючи обставини справи в їх сукупності, суд вважає, що дії обвинуваченої ОСОБА_6 слід кваліфікувати за ч. 2 ст. 15 ч. 1 ст. 185 КК України, тобто закінчений замах на таємне викрадення чужого майна (крадіжка).
Вирішуючи питання про призначення обвинуваченій ОСОБА_6 покарання, суд керується вимогами ст.ст. 65-67 КК України та приймає до уваги роз`яснення постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 24.10.2003 «Про практику призначення судами кримінального покарання» та виходить із принципів законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання.

Зокрема судом враховано, що ОСОБА_6 раніше не судима, за місцем проживання скарг на її поведінку не надходило, на диспансерному обліку у лікаря психіатра та лікаря нарколога не перебуває.
Обставиною, що відповідно до ст. 66 КК України пом`якшує покарання обвинуваченої ОСОБА_6 , суд враховує щире каяття.

Обставин, що відповідно до ст. 67 КК України обтяжують покарання обвинуваченої ОСОБА_6 , судом не встановлено.

Враховуючи всі обставини справи в їх сукупності, тяжкість вчиненого злочину, особу обвинуваченої ОСОБА_6 суд вважає, що саме покарання у виді штрафу призначене ОСОБА_6 буде необхідним та достатнім і досягне мети не лише кари ОСОБА_6 за вчинене, а й буде слугувати для її виправлення та попередження вчинення нових злочинів як обвинуваченою так і іншими особами.

Процесуальні витрати за проведення експертизи підлягають стягненню з обвинуваченої ОСОБА_6 .
Питання щодо речових доказів необхідно вирішити відповідно до ст. 100 КПК України.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 368, 370, 374 КПК України, ст. 65 КК України, суд, -

ЗАСУДИВ:
ОСОБА_6 визнати винною у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 15 ч. 1 ст. 185 КК України та призначити їй покарання у виді штрафу у розмірі 50 (п`ятдесят) неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 850 (вісімсот п`ятдесят) грн.

Стягнути з ОСОБА_6 на користь держави процесуальні витрати за проведення експертиз у сумі 264 грн. 30 коп.
Речовий доказ, а саме: жіночий батник (кофту), який переданий на відповідальне зберігання потерпілій ОСОБА_5 залишити останній.
Вирок може бути оскаржений до Апеляційного суду Вінницької області протягом 30 діб з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку на його апеляційне оскарження.

Копію вироку учасники судового провадження можуть отримати у Вінницькому міському суді Вінницької області.

Суддя: