Справа № 461/2316/17
Провадження № 1-кс/461/2231/17
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
07.04.2017 року слідчий суддя Галицького районного суду м.Львова ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , з участю: прокурора ОСОБА_3 , адвоката ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Львові скаргу представника ПАТ «ВіЕс Банк» ОСОБА_6 на постанову слідчого СВ Галицького ВП ГУНП України у Львівській області ОСОБА_7 про відмову у визнанні потерпілим у кримінальному провадженні за номером 0000869,

в с т а н о в и в :

Представник ПАТ «ВіЕс Банк» ОСОБА_6 звернувся в суд зі скаргою на постанову слідчого СВ Галицького ВП ГУНП України у Львівській області ОСОБА_7 про відмову у визнанні потерпілим у кримінальному провадженні за номером 0000869. Вважає, що оскаржувана постанова є незаконною, а висновки слідчого викладені у ній не відповідають вимогам КПК України, оскільки банку заподіяна матеріальна шкода у даному кримінальному провадженні, адже саме банк у даному випадку є власником коштів його клієнтів. Крім того стверджує, що злочин передбачений ч.2 ст.191 КК України є злочином приватного обвинувачення, а відтак може бути розпочате слідчим, прокурором лише на підставі заяви потерпілого. Проте дане кримінальне провадження в порушення вимог ст.477 КПК України зареєстроване за відсутності заяви потерпілого. Просить суд скасувати постанову слідчого про відмову у визнанні потерпілим від 27.03.2017 року, визнати ПАТ «ВіЕс Банк» потерпілим у даному кримінальному провадженні, зобов`язати слідчого ОСОБА_7 допустити ПАТ «ВіЕс Банк» в якості потерпілого у кримінальному провадженні за №0000869.

У судовому засіданні представники ПАТ «ВіЕс Банк» адвокат ОСОБА_4 , та ОСОБА_5 підтримали подану скаргу з мотивів викладених у ній.

Прокурор у судовому засіданні заперечив проти задоволення скарги, вважає, що винесена слідчим ОСОБА_7 постанова про відмову у визнанні потерпілим є законною з тих підстав, що в даний час не встановлено факт заподіяння банку матеріальної шкоди, не встановлено причетних до даного злочину осіб.

Заслухавши думку прокурора, пояснення представників банку, приходжу до наступного висновку.

Статтею 2 КПК України передбачено, що завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

У відповідності до ч.ч.1,2 ст.55 КПК України потерпілим у кримінальному провадженні може бути фізична особа, якій кримінальним правопорушенням завдано моральної, фізичної або майнової шкоди, а також юридична особа, якій кримінальним правопорушенням завдано майнової шкоди. Права і обов`язки потерпілого виникають в особи з моменту подання заяви про вчинення щодо неї кримінального правопорушення або заяви про залучення її до провадження як потерпілого. Потерпілому вручається пам`ятка про процесуальні права та обов`язки особою, яка прийняла заяву про вчинення кримінального правопорушення.

Згідно з ч.4 цієї статті, за наявності очевидних та достатніх підстав вважати, що заява, повідомлення про кримінальне правопорушення або заява про залучення до провадження як потерпілого подана особою, якій не завдано шкоди, зазначеної у частині першій цієї статті, слідчий або прокурор виносить вмотивовану постанову про відмову у визнанні потерпілим, яка може бути оскаржена слідчому судді.

Постановою слідчого СВ Галицького ВП ГУНП у Львівській області ОСОБА_7 від 27 березня 2017 року відмовлено в задоволенні клопотання представника ПАТ «ВіЕс Банк» ОСОБА_6 про залучення банку до кримінального провадження як потерпілого, якому заподіяно майнової шкоди.

Підставою відмови слідчим у задоволенні клопотання ОСОБА_6 у визнанні потерпілим є те, що з матеріалів кримінального провадження не вбачається, що кримінальним правопорушенням йому завдано майнової шкоди. Зокрема слідчим зазначено про те, що встановити факт заподіяння шкоди банку стане можливим лише після вилучення в останнього документів на підставі ухвали слідчого судді від 17.03.2017 року.

З урахуванням положень частини 4 ст.40 КПК України слідчий, здійснюючи свої повноваження відповідно до вимог цього Кодексу, є самостійним у своїй процесуальній діяльності, втручання в яку осіб, що не мають на те законних повноважень, забороняється. Органи державної влади, органи місцевого самоврядування, підприємства, установи та організації, службові особи, інші фізичні особи зобов`язані виконувати законні вимоги та процесуальні рішення слідчого.
З огляду на те, що обставин, які б викликали сумнів у повноті, всебічності та неупередженості дослідження слідчим обставин кримінального провадження, що стало підставою для винесення оскаржуваної постанови від 27 березня 2017 року про відмову у визнанні потерпілим, не встановлено, відтак висновки та процесуальне рішення слідчого відповідають вимогам кримінального процесуального закону і ґрунтуються на оцінці доказів з точки зору належності, допустимості, достовірності, тому приходжу до висновку, що в задоволенні скарги слід відмовити.

Керуючись ст.ст. 303, 306, 307 КПК України, слідчий суддя

у х в а л и в :

В задоволенні скарги представника ПАТ «ВіЕс Банк» ОСОБА_6 на постанову слідчого СВ Галицького ВП ГУНП України у Львівській області ОСОБА_7 про відмову у визнанні потерпілим у кримінальному провадженні за номером 0000869, відмовити.

Ухвала остаточна, оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1