Справа № 161/8571/16-к Провадження № 11-кп/773/670/16 Головуючий в 1 інстанції ОСОБА_1
Категорія: ч. 2 ст. 289 КК України Доповідач : ОСОБА_2
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
28 грудня 2016 року місто Луцьк

Апеляційний суд Волинської області у складі:
головуючого судді ОСОБА_2 ,
суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
з участю секретаря ОСОБА_5 ,
прокурора ОСОБА_6 ,
обвинуваченого ОСОБА_7 ,
захисника ОСОБА_8 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційні скарги обвинуваченого ОСОБА_7 та прокурора Луцької місцевої прокуратури на вирок Луцького міськрайонного суду Волинської області від 13 жовтня 2016 року,
В С Т А Н О В И В:
Даним вироком ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та жителя АДРЕСА_1 , громадянина України, з повною загальною середньою освітою, одруженого, не працює, раніше судимого, вироком Луцького міського суду від 06.08.2004 року за ч.2, 3 ст. 185 КК України на три роки шість місяців позбавлення волі, вироком Луцького міськрайонного суду Волинської області від 28 вересня 2011 року за ст. 395 КК України до покарання у виді арешту строком 2 місяці, 28 листопада 2011 року звільнений з місць позбавлення волі по відбуттю строку покарання,

засуджено за ч. 2 ст. 289 КК України до покарання у виді 5 (п`яти) років позбавлення волі.
Запобіжний захід у виді тримання під вартою до вступу вироку в законну силу залишено без змін.
Строк відбуття покарання ОСОБА_7 визначено обчислювати з 17 червня 2016 року, тобто з моменту його затримання, зарахувавши у строк покарання строк попереднього ув`язнення з дня його затримання до моменту набрання вироком законної сили, із розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.

Стягнуто з обвинуваченого на користь ОСОБА_9 майнову шкоду в сумі 14707 (чотирнадцять тисяч сімсот сім) грн. 12 коп. та в дохід держави витрати, пов`язані із залученням експерта для проведення автотоварознавчих експертиз, у сумі 1055 (одна тисяча п`ятдесят п`ять) грн. 92 коп.

Вироком вирішено долю речових доказів.
ОСОБА_7 визнаний винним і засуджений за те, що 30 липня 2012 року близько 02 год. 00 хв. він, перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння, повторно, діючи умисно та з корисливих мотивів, проник на територію охоронюваного гаражного кооперативу «Волинь», на вул. Карпенка-Карого, буд. 2, в м. Луцьку, де проник до автомобіля марки «Форд Сієра», н.з. НОМЕР_1 , та за допомогою викрутки привів в дію двигун і розпочав рух, тим самим незаконно заволодівши даним транспортним засобом, чим завдав потерпілому ОСОБА_9 майнову шкоду на загальну суму 14707 грн. 12 коп.

Не погоджуючись із рішенням суду, обвинувачений оскаржує його з мотивів невідповідності призначеного покарання ступеню тяжкості кримінального правопорушення та його особі. Вказує на те, що судом першої інстанції не враховано, що він одружений, має постійне місце проживання, де характеризується позитивно, проживає з дружиною та сином, має на утриманні неповнолітню дитину. Посилається на те, що активно сприяв розкриттю злочину, щиро розкаявся у вчиненому, тому просить застосувати до нього ст. 69 КК України.

У поданій апеляційній скарзі прокурор стверджує, що судом безпідставно не застосовано до ОСОБА_7 додаткове покарання у виді конфіскації майна, оскільки злочин був скоєний останнім з корисливих мотивів. З огляду на вищенаведене просить вирок суду скасувати та ухвалити новий, яким визнати обвинуваченого винним у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 289 КК України, та призначити покарання у виді 5 (п`яти) років 3 (трьох) місяців позбавлення волі з конфіскацією майна.
Заслухавши доповідача, який доповів суть вироку та виклав доводи апеляційних скарг, обвинуваченого та його захисника, які підтримали апеляцію обвинуваченого в повному обсязі та заперечили проти задоволення апеляційної скарги прокурора, міркування прокурора, який підтримав подану ним апеляцію у повному обсязі та заперечив проти задоволення апеляції обвинуваченого, апеляційний суд доходить висновку, що апеляційна скарга обвинуваченого задоволенню не підлягає, а апеляційна скарга прокурора підлягає частковому задоволенню з таких підстав.

В силу ст. 370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обгрунтованим і вмотивованим.
Висновки суду про доведеність винуватості ОСОБА_7 у незаконному заволодінні транспортним засобом, вчиненого повторно, із проникненням у сховище, та кваліфікація його дій за ч. 2 ст. 289 КК України є правильними, ґрунтуються на зібраних у передбаченому кримінальним процесуальним законом порядку та перевірених у судовому засіданні доказах, яким суд дав належну юридичну оцінку, і ніким з учасників судового провадження не оспорюються.

Разом з тим, твердження прокурора про невідповідність призначеного покарання тяжкості злочину та особі обвинуваченого внаслідок його м`якості, на думку апеляційного суду, заслуговують на увагу.

Апеляційний суд вважає, є наявні підстави для скасування судового рішення в частині призначеного покарання з постановлення нового вироку.

Відповідно до вимог ст. 65 КК України суд, призначаючи покарання, враховує ступінь тяжкості вчинених злочинів, особу винного та обставини, що пом`якшують і обтяжують покарання. Особі, яка вчинила злочин, має бути призначено покарання, необхідне і достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів.

При призначенні ОСОБА_7 покарання апеляційний суд враховує ступінь тяжкості вчиненого ним злочину, який належить до категорії тяжких корисливих злочинів, особу винного, який раніше притягувався до кримінальної відповідальності за вчинення корисливих злочинів, вчинив новий злочин через вісім місяців після звільнення з місць позбавлення волі, що свідчить про його вперте небажання стати на шлях виправлення, уникав кримінальної відповідальності у зв`язку з чим оголошувався у розшук.

Апеляційний суд бере до уваги задовільну характеристику обвинуваченого за місцем проживання, позитивну характеристику за місцем роботи, наявність на утриманні малолітнього сина ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , повне відшкодування завданої ним шкоди, а також думку потерпілого, який щодо призначення покарання в суді першої інстанції покладається на розсуд суду, відношення першого до вчиненого, який вину визнав повністю, однак шкоду почав частково відшкодовувати після постановлення судом вироку.

До обставин, що обтяжують покарання, апеляційний суд відносить вчинення злочину особою, що перебуває у стані алкогольного сп`яніння, до обставин, що пом`якшують покарання, щире каяття.

В силу ст.ст. 52, 59 КК України конфіскація майна є додатковим покаранням, яке встановлюється за тяжкі та особливо тяжкі корисливі злочини, і може бути призначена лише у випадках, спеціально передбачених в Особливій частині цього Кодексу.

З матеріалів кримінального провадження вбачається, що обвинуваченому інкримінувалося вчинення злочину з корисливих мотивів, оскільки перший незаконно заволодів транспортним засобом з метою його обернення у свою власність, шляхом реалізації даного автомобіля.

З огляду на вищенаведене апеляційний суд вважає, що покарання ОСОБА_10 у виді позбавлення волі ближче до мінімального розміру передбаченого санкцією інкримінованого закону із призначенням додаткового покарання у виді конфіскації всього майна, яке є його власністю, відповідатиме ст.ст. 50, 65 КК України, буде необхідним і достатнім для його виправлення та попередження вчинення ним нових злочинів.

Підстав для призначення ОСОБА_7 більш м`якого покарання, ніж передбачено законом, із застосуванням ст.69 КК України апеляційний суд не вбачає, а доводи обвинуваченого з цього приводу є необґрунтованими.

У зв`язку з неправильним застосуванням судом першої інстанції закону України про кримінальну відповідальність, в силу вимог п. 4 ч. 1 ст. 409 КПК України судове рішення підлягає скасуванню в частині призначення покарання.

Керуючись ст.ст. 404, 405, 407, 409, 413, 420 КПК України, апеляційний суд,

У Х В А Л И В:
Апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_7 залишити без задоволення.

Апеляційну скаргу прокурора Луцької місцевої прокуратури задовольнити частково.

Вирок Луцького міськрайонного суду Волинської області від 13 жовтня 2016 року в частині призначеного ОСОБА_7 покарання скасувати.

Ухвалити новий вирок, яким визнати винним ОСОБА_7 у вчиненні злочину передбаченого ч.2 ст. 289 КК України та призначити ОСОБА_7 за ч. 2 ст. 289 КК України покарання у виді 5 (п`яти) років позбавлення волі з конфіскацією всього майна, яке є його власністю.

В решті вирок залишити без змін.

Вирок може бути оскаржений до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом трьох місяців з дня його проголошення, а обвинуваченим в той же строк з моменту отримання його копії, шляхом подачі касаційних скарг.

Головуючий
Судді