Справа № 545/421/17
Провадження № 1-кп/545/146/17
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
13.03.2017 року Полтавський районний суд Полтавської області у складі

головуючого судді ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

з участю прокурора ОСОБА_3 ,

потерпілого ОСОБА_4 ,

підозрюваного ОСОБА_5 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Полтава кримінальне провадження № 0000063 за підозрою:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Полтава, громадянина України, українця, освіта незакінчена вища, студент четвертого курсу Полтавського національного технічного університету імені Юрія Кондратюка, не одружений, зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.185 КК України,-

ВСТАНОВИВ :
ОСОБА_5 13 січня 2017 року у вечірній час доби прибув до будинку своєї знайомої ОСОБА_6 , що розташований по АДРЕСА_2 , де останні разом з іншими особами відпочивали та вживали спиртні напої. Під час відпочинку ОСОБА_5 помітив у користуванні ОСОБА_4 мобільний телефон, який він поклав на стіл за яким усі виділи, та в цей час у нього виник умисел на таємне викрадення чужого майна.
Реалізуючи свій злочинний умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна, ОСОБА_5 14 січня 2017 року близько третьої години, скориставшись, тим, що гості розійшлися та ОСОБА_4 пішов спати, переконавшись що його злочинні дії не будуть помічені, власника та інших осіб поряд немає, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно-небезпечні наслідки у вигляді заподіяння матеріального збитку потерпілому, і бажаючи їх настання, діючи з прямим умислом, з корисливих мотивів, з метою осо ситого збагачення, шляхом вільного доступу з поверхні столу викрав мобільний телефон «Lenovo», модель «Р70-Т», ІМЕІ 1: НОМЕР_1 та ІМЕІ 2: НОМЕР_2 , в корпусі чорного кольору, б/в, вартістю, згідно висновку експерта №0702/2 від 07 лютого 2017 року 21611 грн. 06 коп., належний ОСОБА_4 , після чого з місця вчинення злочину зник, викраденим майном розпорядився на власний розсуд, а саме здав до ломбарду, чим спричинив потерпілому ОСОБА_4 матеріального збитку на суму 2161 грн. 06 коп.
Такі дії ОСОБА_5 кваліфіковано як злочин, передбачений ч.1 ст.185 КК України - таємне викрадення чужого майна (крадіжка).

13 лютого 2017 року між потерпілим ОСОБА_4 та підозрюваним ОСОБА_5 було укладено угоду про примирення. Сторони угоди примирилися між собою. В угоді про примирення визначено міру покарання за ч. 1 ст. 185 КК України у вигляді штрафу 50 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, тобто 850 грн.
Суд, перевіривши угоду, заслухавши учасників судового провадження, дійшов висновку, що угода відповідає вимогам кримінального процесуального законодавства.

Зокрема, у силу ч.3 ст.469 КПК України угода про примирення між потерпілим та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадження щодо кримінальних

проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості та у кримінальному провадженні у формі приватного обвинувачення.

ОСОБА_5 підозрюєтьсяу вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України, яке відноситься до злочинів середньої тяжкості.

Зміст угоди про примирення відповідає положенням ст.471 КПК України, оскільки містить дані про її сторони, формулювання обвинувачення та правову кваліфікацію, перелік дій не пов`язаних з відшкодуванням шкоди які обвинувачений зобов`язаний вчинити, узгоджене покарання та згода сторін на його призначення.

В угоді зазначені наслідки її укладення затвердження та невиконання, передбачені статтями 473, 476 КПК України. Угода підписана сторонами із зазначенням дати.

У підготовчому судовому засіданні підозрюваний тапотерпілий зазначили, що угода про примирення укладена ними добровільно, не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дії будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді, наслідки укладання та затвердження угоди згідно ст.ст.473, 474, в тому числі щодо обмеження права на оскарження вироку, роз`яснені судом, їм зрозумілі. Підозрюванийтакож підтвердив суду, що вину в інкримінованому злочині визнає повністю.

З огляду на зазначене, враховуючи, що дії ОСОБА_5 за ч.1 ст. 185 КК України кваліфіковано вірно, відсутність передбачених ч.7 ст.474 КПК України підстав для відмови у затвердженні угоди, оскільки її умови не суперечать інтересам суспільства і не порушують прав, свобод чи інтересів сторін або інших осіб, підозрюваний визнав свою винуватість, наявні фактичні підстави для визнання винуватості, відсутні підстави вважати, що укладення угоди не було добровільним або сторони не примирились, узгоджена міра покарання відповідає загальним засадам призначення покарання, визначеним ст. 65 КК України, угода про примирення підлягає затвердженню.

Питання речових доказів вирішити у відповідності до ст.100 КПК України.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 374-376, 475 КПК України, суд -

УХВАЛИВ :
Угоду від 13 лютого 2017 року по кримінальному провадженню № 0000063 про примирення, укладену між потерпілим ОСОБА_4 та підозрюваним ОСОБА_5 - затвердити.

Визнати ОСОБА_5 винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст.185 КК України та призначити йому покарання у виді штрафу у розмірі 50 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 850 (вісімсот п`ятдесят) грн.
Речовий доказ мобільний телефон «Lenovo», модель «Р70-Т», ІМЕІ 1: НОМЕР_1 та ІМЕІ 2: НОМЕР_2 , в корпусі чорного кольору, переданий на відповідальне зберігання потерпілому, повернути власнику - ОСОБА_4 .

До набрання вироком чинності заходи забезпечення кримінального провадження щодо ОСОБА_5 не застосовувати.

Вирок може бути оскаржений, з підстав, передбачених статтею 394 КПК України до Апеляційного суду Полтавської області через Полтавський районний суд протягом 30 днів з дня його проголошення.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченим та прокурору.

Суддя: ОСОБА_1