Справа № 296/1996/15-к
УХВАЛА
Іменем України
01 березня 2017 року м.Житомир

Слідчий суддя Корольовського районного сзуду м. Житомира ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Житомирі скаргу ОСОБА_4 та ОСОБА_5 на рішення, дії та бездіяльність заступника прокурора Житомирської області ОСОБА_6 щодо невнесення відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань, зобов"язання вчинити певні дії,

В С Т А Н О В И В :

25.02.2015 року до Корольовського районного суду м. Житомира надійшла скарга ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , подана в порядку ст. 303 КПК України, в якій заявники просили:

- визнати відмову працівників прокуратури визнавати право на безперешкодну подачу заяви про злочин до органів державної влади та її справедливий і неупереджений розгляд незаконною;

- визнати неправомірні дії слідчого СВ Бердичівського МВ ОСОБА_7 при прийнятті рішення в порядку ст.ст.110, 284 КПК України за заявою про злочин незаконними;

- скасувати завідомо неправочинну постанову про закриття кримінального провадження від 26 червня 2014 року, і направити справу для продовження розгляду до того самого СВ Бердичівського МВС, але в іншому його складі;

- визнати бездіяльність слідчого СВ Бердичівського МВ лейтенанта міліції ОСОБА_7 та начальника міліції м. Бердичів, яка полягає у злочинному невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань незаконною;

- зобов`язати слідчого СВ Бердичівського МВ лейтенанта міліції ОСОБА_7 та начальника міліції м.Бердичіва внести до ЄРДР відповідні відомості про подану заяву про злочин від 18.05.2012 року та розпочати розслідування фактів, викладених у зазначеній заяві;

- зобов`язати слідчого СВ Бердичівського МВ лейтенанта міліції Крачковського та начальника міліції м.Бердичіва виконати вимоги постанови Бердичівського міськрайонного суду Житомирської області від 14.01.2014 року щодо проведення додаткової перевірки за поданою заявою про злочин;

- зобов`язати слідчого СВ Бердичівського МВ лейтенанта міліції ОСОБА_7 та начальника міліції м.Бердичіва, прийняти заяву про злочин і розглянути заяву в порядку КПК України та винести процесуальне рішення, передбачене КПК України, оформити це рішення у вигляді відповідного процесуального документу, визначеного КПК України;

- зобов`язати начальника міліції м.Бердичіва, за наслідками розгляду заяви про злочин видати процесуальний документ, визначений КПК України.

- зобов`язати слідчого СВ Бердичівського МВ лейтенанта міліції ОСОБА_7 та начальника міліції м.Бердичіва, за наслідками розгляду заяви про злочин прийняти рішення та порушити кримінальну справу стосовно працівників Бердичівського відділення ПАТ КБ «Приватбанк», за ст. 190, 191, 366 та 367 КК України;

- зобов`язати начальника міліції м.Бердичіва забезпечити право, надане ст.49, ст.217 КПК України на ознайомлення з матеріалами справи, заявлення клопотань, оскарження постанов та дій і т.д.;

- роз`яснити заст.прокурора області ОСОБА_8 , що дії проти інваліда війни 2-ї групи, містять наявність ознак злочину, за вчинення яких законом передбачено кримінальну відповідальності, та порушити кримінальну справу по даному факту вчинення злочину - заст.прокурора Житомирської області ОСОБА_9 ;

- роз`яснити заст.прокурора області ОСОБА_9 , що у звязку із відмововою у внесенні відомостей до ЄРДР за заявою ОСОБА_4 про злочин, оскаржуване рішення підлягає скасуванню з передачею питання про прийняття заяви про злочин ОСОБА_4 на новий розгляд до прокуратури, але в іншому складі;

- здійснити ретельну перевірку по наведеним фактам порушення законності, провести службове розслідування щодо вчинення протиправних дій службовими особами прокуратури, та в разі встановлення факту неправомірних дій з вини працівників прокуратури, в яких вбачаються ознаки злочину та умисного порушення закону, - притягнути їх до відповідальності у відповідності до вимог закону;

- зобов`язати прокуратуру опротестувати і скасувати оскаржуване рішення прокурора, яким відмовлено у внесенні відомостей до ЄРДР, - з передачею питання про прийняття заяви про злочин ОСОБА_4 на новий розгляд до органу прокуратури, надати мені інформацію про розгляд і рух зазначеної заяви про злочин, вказати якого числа була проведена кожна дія;

- скасувати рішення заст.прокурора області ОСОБА_9 , - яке полягає в невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного чи реєстру досудових розслідувань після отримання поданої заяви про злочин;

- визнати рішення заст.прокурора області ОСОБА_9 , - щодо відмови у реєстрації до ЄРДР поданої заяви про злочин незаконним;

- визнати бездіяльність заст.прокурора Житомирської області ОСОБА_9 , яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань, - протиправною;

- зобов`язати заст.прокурора області ОСОБА_9 внести до ЄРДР відповідні відомості про подану заяву про злочин; розпочати розслідування наведених конкретних фактів, викладених у зазначеній заяві про злочин;

- визнати неправомірні дії заст.прокурора Житомирської області ОСОБА_9 щодо відмови у реєстрації до ЄРДР поданої мною заяви про злочин протиправними;

- зобов`язати заст.прокурора Житомирської області ОСОБА_9 прийняти заяву про злочин, і розглянути заяву в порядку КПК України та винести процесуальне рішення, передбачене КПК, оформити це рішення у вигляді відповідного процесуального документу визначеного КПК;

- зобов`язати заст.прокурора Житомирської області ОСОБА_9 за наслідком розгляду заяви про злочин видати процесуальний документ, визначений КПК України.

- прийняти рішення про направлення заяви про злочин за належністю, порушити кримінальну справу стосовно заст.прокурора Житомирської області М.Семека за ст. 366, 367, 256 та ст.396 КК України;

- прийняти заяву про злочин, який вчинено заст.прокурора області ОСОБА_9 , розглянути заяву в порядку КПК України та винести процесуальне рішення передбачене КПК України, оформити це рішення у вигляді відповідного процесуального документу, визначеного КПК;

- порушити кримінальну справу стосовно заст.прокурора області ОСОБА_9 за ст. 366, 367, 256 та ст.396 КК України та видати процесуальний документ визначений КПК України.

Подана скарга обґрунтовувалась незгодою заявників з рішеннями слідчого СВ Бердичівського МВ ОСОБА_7 та начальника міліції м. Бердичів стосовно невнесення відомості до ЄРДР за заявами ОСОБА_4 щодо неналежного розслідування злочину, вчиненого працівниками ПАТ КБ «Приватбанк», а також стосувалась незгоди заявників із рішеннями та бездіяльністю заступника прокурора Житомирської області ОСОБА_9 з приводу невнесення відомостей до ЄРДР за заявами про вчинення службових злочинів слідчим СВ Бердичівського МВ ОСОБА_7 та вчинення інших порушень.

Ухвалою Корольовського районного суду м. Житомира від 26.02.2015 року відкрито провадження за скаргою ОСОБА_4 та ОСОБА_5 в частині вимог про визнання дій прокуратури Житомирської області протиправними та зобов`язання вчинити інші дії. У відкритті провадження в іншій частині вимог скарги відмовлено.

Скарга заявників призначалася до розгляду у судовому засіданні на 10.03.2015, 16.03.2015, 23.03.2015, 30.03.2015, 15.04.2015, 07.05.2015, 19.05.2015, 02.06.2015, 18.06.2015, в які заявники жодного разу не з`явилися, хоча судом неодноразово направлялися судові повістки про виклик у судове засідання за адресою місця їх проживання, вказаною безпосередньо самими заявниками у поданій скарзі, що стверджується матеріалами справи.

Заявники ОСОБА_4 та ОСОБА_5 в судові засідання 15.02.2017, 01.03.2017 не з`явилися, судові повістки, що направлялися судом за адресою: АДРЕСА_1 , що значена заявниками у поданій скарзі, були повернені відділення поштового зв`язку з відміткою «за закінченням терміну зберігання». При цьому, інформацію про зміну свого місця проживання заявники суду не повідомляли (т.1 а.с. 242, 243 т. 2 а.с.14,15).

При цьому зі змісту заяв ОСОБА_4 від 12.12.2016, 05.01.2017, вбачається, що причинами неявки у судове засідання заявника начебто є такі дуже поважні обставини як перебування його на лікування (не зазначаючи при цьому самого лікувального закладу), у зв`язку із чим останній просив відкласти розгляд справ, котрі перебувають в провадженнях різних суддів та зупинити провадження до повного одужання заявника. До вказаних заяв були додані витяг із медичної карти стаціонарного хворого щодо перебування ОСОБА_10 на стаціонарному лікуванні в кардіологічному відділенні обл.госпіталю для ВВ з 09.10.16р. по 26.10.16 р. та направлення ДП «ТМО МВС України по Житомирській області від 17.11.2016р.

Разом з тим, відповідно до отриманих відомостей від ДП «ТМО МВС України по Житомирській області №33/26-40 від 05.01.2016 р., Центральної районної лікарні Бердичівського району №210 від 17.02.2017 р. та Бердичівської центральної міської лікарні №319 від 22.02.2017 р. вбачається, що ОСОБА_4 з 01.01.2017 на стаціонарному /амбулаторному лікуванні не перебував, довідки та лікарняні листи щодо заявника не зареєстровані.

Відповідно до ч. 2 ст. 306 КПК України, скарги на рішення, дії чи бездіяльність під час досудового розслідування розглядаються не пізніше сімдесяти двох годин з моменту надходження відповідної скарги, крім скарг на рішення про закриття кримінального провадження, які розглядаються не пізніше п`яти днів з моменту надходження скарги.

В рішенні Європейського суду з прав людини по справі "Пономарьов проти України" (Заява № 3236/03) вказано: "... сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження (mutatis mutandis, рішення у справі "Олександр Шевченко проти України" (Aleksandr Shevchenko v. Ukraine), заява № 8371/02, п. 27, рішення від 26 квітня 2007 року, та "Трух проти України" (Trukh v. Ukraine) (ухвала), заява N 50966/99, від 14 жовтня 2003 року).

Таким чином, приймаючи до уваги ті обставини, що заявник розглядом його скарги тривалий час не цікавився, жодного разу не повідомив суд про зміну свого місця проживання або перебування, відомості про поважність причин неприбуття заявника у судове засідання не знайшли свого об`єктивного підтвердження, враховуючи, що явка заявника в судове засідання для розгляду його скарги є його процесуальним правом, а не обов`язком, а також беручи до уваги скорочені строки для розгляду даної категорії справ, а також те, що судом використані усі можливі заходи щодо забезпечення явки заявника у судове засідання, слідчий суддя вважає за можливе провести розгляд скарги у відсутності заявника, на підставі наявних документів та матеріалів.

Прокурор Житомирської області у судовому засіданні проти задоволення скарги заперечував, посилаючись на її безпідставність.

Розглянувши скаргу та дослідивши додані до неї матеріали, заслухавши думку прокурора, слідчий суддя дійшов висновку, що скарга не підлягає до задоволення з наступних підстав.

Встановлено, що ОСОБА_4 та ОСОБА_5 звернулися до начальника міліції м.Бердичів з приводу розслідування правопорушень працівників правоохоронних органів під час розслідування неправомірних дій працівників «Приватбанк». Надалі ОСОБА_4 та ОСОБА_5 звернулися до Генеральної прокуратури України зі скаргою від 03.02.2014 на бездіяльність начальника міліції м. Бердичіва з приводу невнесення відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань за заявою від 18.05.2012 у зв`язку з чим заявники, окрім іншого, також просили прийняти рішення щодо зобов`язання начальника міліції м.Бердичів порушити кримінальну справу стосовно працівників Бердичівського відділення ПАТ КБ «Приватбанк» за ст. 190, 191, 366, 367 КК України.

Відповідно до листа заступника прокурора Житомирської обласної ОСОБА_6 від 11.02.2015 № 04/2/2-95-99 вбачається, що за наслідком розгляду звернення ОСОБА_4 з приводу неналежного досудового розслідування у кримінальному провадженні та з інших питань, підстав для вжиття заходів прокурорського реагування не вбачається.

Згідно ст. 2 КПК України завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Положення ч. 1 ст. 214 КПК зобов`язують слідчого, прокурора невідкладно, але не пізніше 24-х годин після подання заяви, повідомлення про вчинене кримінальне правопорушення або після самостійного виявлення ним з будь-якого джерела обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, внести до Єдиного реєстру досудових розслідувань та розпочати розслідування тільки заяву або повідомлення, які містять ознаки кримінального правопорушення, а не будь-які інші.

На такий обов`язок слідчого, прокурора вказують вимоги частин 3, 4 і 5 ст. 214 КПК, згідно з якими до Єдиного реєстру досудових розслідувань вносяться відомості про кримінальне правопорушення, вимагається короткий виклад обставин, які свідчать про вчинення саме кримінального правопорушення, його попередню правову кваліфікацію із зазначенням статті (частин статті) закону України про кримінальну відповідальність, тобто КК, зміст повідомлення слідчим прокурора про підставу початку досудового розслідування.

Положення ст. 214 КПК перебувають у взаємозв`язку з ч. 1 ст. 2 КК, згідно з якою підставою кримінальної відповідальності є вчинення особою суспільно небезпечного діяння, яке містить склад злочину, передбаченого цим Кодексом, і саме тому фактичні дані, які вказують на ознаки складу злочину - кримінального правопорушення, мають бути критерієм внесення його до Єдиного реєстру досудових розслідувань.

Підставами вважати заяву чи повідомлення саме про злочин є наявність в таких заявах або повідомленнях об`єктивних даних, які дійсно свідчать про ознаки злочину. Такими даними є фактичне існування доказів, що підтверджують реальність конкретної події злочину (час, місце, спосіб та інші обставини вчинення злочину). Якщо у заявах чи повідомленнях таких даних немає, то вони не можуть вважатися такими, які мають бути обов`язково внесені до ЄРДР.

По суті скарги заявників вбачається, що останні просять внести відомості до ЄРДР щодо вчинення, на їх думку, заступником прокурора Житомирської обласної ОСОБА_6 кримінальних правопорушень у зв`язку із відмовою останнього у внесенні відомостей до ЄРДР за результатами розгляду скарги про начебто скоєння злочину слідчим СВ Бердичівського МВ ОСОБА_7 щодо розслідування неправомірних дій працівників «Приватбанк», та невнесення щодо останнього відомостей до ЄРДР начальником міліції м. Бердичів.

Водночас, незгода заявників з рішенням чи бездіяльністю слідчого чи прокурора сама по собі не може вказувати на наявність у діях ознак злочину, та у разі незгоди з відповідним рішенням, дією чи бездіяльністю заявники мають право на оскарження за правилами ст.303 КПК України.

Зважаючи на викладене, слідчий суддя вважає відсутніми підстави для внесення відомостей до ЄРДР по скарзі ОСОБА_4 та ОСОБА_5 , а відтак й задоволення скарги щодо таких вимог.

Основним завданням суду, слідчого судді при виконанні функцій судового контролю є встановлення факту, чи дійсно права і свободи людини було порушено або вони порушуються; чи було створено або створюються перешкоди для їх реалізації; чи має місце інше ущемлення прав і свобод; які перешкоди він зобов`язаний поновити або усунути для їх реалізації.

Враховуючи, що заява ОСОБА_4 та ОСОБА_5 , про вчинення на думку заявників злочину, яка надійшла до прокуратури Житомирської області була розглянута, за наслідком якої заступником прокурора Житомирської обласної ОСОБА_11 повідомлено про відсутність підстав для внесення до ЄРДР, то слідчий суддя вважає безпідставними вимоги про зобов`язання прийняти заяву про злочин і розглянути заяву про злочин в порядку КПК України.

Також слідчий суддя вважає безпідставними доводи заявників про необхідність оформлення відмови у внесенні відомостей до ЄРДР за заявою ОСОБА_4 та ОСОБА_5 у формі постанови, оскільки вказані твердження не відповідають вимогам КПК України.

Щодо вимог про визнання незаконними та протиправними ряду дій, рішень та бездіяльності заступника прокурора Житомирської області ОСОБА_6 , то слідчий суддя звертає увагу, що ст. 307 КПК України не передбачає можливості прийняття слідчим суддею таких рішень за наслідком розгляд скарги, поданій в поряду ст. 303 КПК України, а тому у їх задоволенні також слід відмовити як таких, що не ґрунтуються на законі.

Керуючись ст.ст. 303, 306, 307, 309 КПК України, слідчий суддя, -

У Х В А Л И В :

У задоволенні скарги ОСОБА_4 та ОСОБА_5 на бездіяльність заступника прокурора Житомирської області ОСОБА_6 щодо невнесення відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань, зобов"язання вчинити певні дії відмовити.

Ухвала апеляційному оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1