АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 11-сс/774/913/17 Справа № 201/7545/17 Головуючий у 1 й інстанції - ОСОБА_1 Доповідач - ОСОБА_2

У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

02 серпня 2017 року м. Дніпро

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді-доповідача ОСОБА_2

суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4

за участю:

секретаря судового засідання ОСОБА_5

прокурора ОСОБА_6

підозрюваного ОСОБА_7

захисника ОСОБА_8

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу захисника ОСОБА_8 , яка діє в інтересах підозрюваного ОСОБА_7 на ухвалу слідчого судді Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 18 липня 2017 року щодо

ОСОБА_7 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 в м. Дніпропетровську, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , проживає за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого,
підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122 КК України, -
ВСТАНОВИЛА :
Оскаржуваною ухвалою частково задоволено клопотання прокурора про застосування до ОСОБА_7 запобіжного заходу у виді тримання під вартою та застосовано до ОСОБА_7 запобіжний захід у виді цілодобового домашнього арешту строком на два місяці, а саме до 17 вересня 2017 року, з покладенням на нього обов`язків, передбачених ч. 5 ст. 194 КПК України.

В обґрунтування прийнятого рішення слідчий суддя зазначив, що подане клопотання є обґрунтованим і підлягає частковому задоволенню, оскільки не доведено ризику переховування від органів досудового розслідування, а також враховуючи тяжкість інкримінованого злочину, дані про особу підозрюваного, його соціальні зв`язки, слідчий суддя прийшов до висновку, що необхідним і достатнім для забезпечення належної процесуальної поведінки ОСОБА_7 буде запобіжний захід у виді цілодобового домашнього арешту.
В апеляційній скарзі захисник просить скасувати ухвалу слідчого судді і відмовити в задоволенні клопотання прокурора.
В обґрунтування апеляційних вимог посилається на відсутність в увалі слідчого суддів висновків щодо обґрунтованості підозри відносно ОСОБА_7 та посилання на докази якими вона підтверджується. При цьому ухвала суду містить лише загальну фразу щодо обґрунтованості такої підозри.
Заслухавши суддю-доповідача, думку підозрюваного та його захисника, які підтримали апеляційну скаргу і, з підстав зазначених в скарзі, просили її задовольнити, а ухвалу слідчого судді скасувати та відмовити в задоволенні клопотання прокурора, думку прокурора, який заперечував проти задоволення скарги захисника, посилався на її безпідставність і просив залишити її без задоволення, перевіривши надані матеріали та обговоривши доводи скарги, колегія суддів приходить до наступних висновків.
Так, з матеріалів провадження вбачається що, під час судового розгляду слідчий суддя з`ясував, що наведені в клопотанні слідчого відомості свідчать про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_7 кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122 КК України, при цьому, обставини, що дають підстави підозрювати його у вчиненні вищезазначеного кримінального правопорушення, підтверджуються матеріалами, доданими до клопотання.

Розглядаючи питання обґрунтованості підозри у вчиненні ОСОБА_7 інкримінованого йому кримінального правопорушення, колегія суддів зважає на те, що, як зазначено у рішенні Європейського суду з прав людини від 28.10.2004 р. у справі «Мюррей проти Сполученого Королівства», для вирішення питання про обрання запобіжного заходу факти, що викликають підозру, не обов`язково мають бути встановлені до ступеню, необхідного для засудження або навіть пред`явлення обвинувачення, а згідно рішення Європейського суду з прав людини від 30.08.1998 р. у справі «Кемпбелл та Хартлі проти Сполученого Королівства» наявність обґрунтованої підозри передбачає наявність фактів або відомостей, на підставі яких об`єктивний спостерігач зробив би висновок, що дана особа могла б скоїти злочин.

Як вбачається з наданих матеріалів, обґрунтованість підозри ОСОБА_7 у вчиненні інкримінованого йому злочині підтверджується низкою доказів, наявних в кримінальному провадженні, зокрема протоколом допиту потерпілого ОСОБА_9 від 20.02.2017 року згідно якого він вказує на ОСОБА_7 як на особу яка заподіяла йому тілесні ушкодження та пояснює про обставини події злочину; протоколом допиту свідка ОСОБА_10 від 20.02.2017 року, яка надала аналогічні по суті показання з показаннями потерпілого ОСОБА_9 і вказала на ОСОБА_7 , як на особу яка заподіяла потерпілому тілесні ушкодження; висновком судово-медичної експертизи № 590е від 28.02.2017 року згідно якого у ОСОБА_7 виявлені тілесні ушкодження середнього ступеня тяжкості, які могли утворитись у термін на який вказував обстежений та слідчий у постанові; протоколами пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 20.02.2017 року та від 10.03.2017 року згідно якого свідок ОСОБА_11 та потерпілий ОСОБА_9 впізнали ОСОБА_7 ; протоколом проведення слідчого експерименту від 13.03.2017 року та іншими документами долученими до клопотання.

Доводи підозрюваного та його захисника щодо недоведеності обґрунтованості підозри у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення не можуть бути прийняті до уваги у зв`язку з вищенаведеним. Також, приймається враховується практика Європейського суду з прав людини, зокрема у рішенні від 14.03.1984 у справі «Феррарі-Браво проти Італії» зазначено, що не можна ставити питання про те, що арешт або тримання під вартою до суду є виправданими тільки тоді, коли доведено факт вчинення та характер інкримінованих правопорушень, оскільки це є завданням попереднього розслідування, сприяти якому і має тримання під вартою.

Таким чином, під час судового розгляду в суді першої та апеляційної інстанціях встановлено, що ОСОБА_12 обґрунтовано підозрюється у вчиненні інкримінованого йому злочину, що підтверджується рядом доказів, долучених до клопотання слідчого кількість і вагомість яких є достатньою для застосування до підозрюваного запобіжного заходу.

Перевіряючи доводи клопотання слідчого та висновків слідчого судді на предмет наявності ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, апеляційний суд вважає, що доводи поданого клопотання є обґрунтованими, а заявлені ризики об`єктивно існують у даному кримінальному провадженні і для їх запобігання, необхідно застосувати запобіжний захід.

Відповідно до ст. ст. 177, 178 КПК України, апеляційним судом встановлено, що існує ризик, передбачений п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме, що ОСОБА_7 може переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду, що підтверджується фактом неодноразової відмови в отриманні повістки про виклик від слідчого, перебування його в розшуку та неодноразовим перетином державного кордону.
Крім того, слідчим суддею та апеляційним судом, відповідно до ст. 178 КПК України, враховано вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним кримінального правопорушення, тяжкість покарання, яке загрожує ОСОБА_7 , у разі визнання його винуватим у вчиненні інкримінованого злочину за який передбачено покарання у виді позбавлення волі строком до трьох років, а також, апеляційний суд приймає до уваги дані про особу підозрюваного та його соціальні зв`язки, який одружений, має постійне місце проживання та роботи, раніше до кримінального відповідальності не притягувався, у зв`язку з чим колегія суддів погоджується з рішенням слідчого судді, що для запобігання встановленому ризику та забезпечення виконання підозрюваним своїх процесуальних обов`язків, необхідним і достатнім буде застосування запобіжного заходу у виді цілодобового домашнього арешту.

Відповідно до ч. ч. 1, 4 ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про:
1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення;
2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор;
3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.
Якщо при розгляді клопотання про обрання запобіжного заходу прокурор доведе обставини, передбачені пунктами 1 та 2 частини першої цієї статті, але не доведе обставини, передбачені пунктом 3 частини першої цієї статті, слідчий суддя, суд має право застосувати більш м`який запобіжний захід, ніж той, який зазначений у клопотанні, а також покласти на підозрюваного, обвинуваченого обов`язки, передбачені частиною п`ятою цієї статті, необхідність покладення яких встановлена з наведеного прокурором обґрунтування клопотання.
Відповідно до ч. 2 ст. 181 КПК України домашній арешт може бути застосовано до особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за вчинення якого законом передбачено покарання у виді позбавлення волі.
При перевірці законності та обґрунтованості рішення слідчого судді щодо застосування до ОСОБА_7 саме такого запобіжного заходу колегія судді приймає до уваги усталену практику Європейського суду з прав людини, зокрема у справі «Харченко проти України» від 10 лютого 2011 року п. 80 рішення, згідно якої при розгляді клопотання про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обов`язково має бути розглянута можливість застосування інших (альтернативних) запобіжних заходів.
За наведених обставин колегія суддів не вбачає підстав для задоволення апеляційної скарги захисника та скасування ухвали слідчого судді.

Керуючись ст. ст. 181, 183, 194, 405, 407, 422 КПК України, колегія суддів, -

П О С Т А Н О В И Л А:
Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_8 , залишити без задоволення.
Ухвалу слідчого судді Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 18 липня 2017 року про застосування запобіжного заходу у виді домашнього арешту щодо ОСОБА_7 , залишити без змін.
Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.
Судді:

____________________ ____________________ ____________________
ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4