Справа № 449/1163/16-к
УХВАЛА
16.01.2017 м.Перемишляни

Перемишлянський районний суд Львівської області у складі:

головуючого судді - ОСОБА_1 ,

при секретарі судових засідань - ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Перемишляни подання начальника Перемишлянського РВ КВІ УДПтС України у Львівській області ОСОБА_3 про вирішення питання, пов`язаного із виконанням вироку, суд, -

в с т а н о в и в :
Вироком Шевченківського районного суду м. Львова від 28.03.2016 року ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , засуджений за ч. 2 ст. 289 КК України до 5 (п`яти) років позбавлення волі.

Згідно ст. 75 КК України засудженого ОСОБА_4 звільнено від відбування покарання з випробуванням, призначивши йому іспитовий строк тривалістю 3 (три) роки, якщо він протягом визначеного судом іспитового строку не вчинить нового злочину і виконає покладені на нього обов`язки. На підставі ст. 76 КК України на засудженого покладено обов`язок не виїзджати за межі України на постійне проживання без дозволу кримінально-виконавчої інспекції, повідомляти органи кримінально-виконавчої системи про зміну місця проживання та періодично з`являтися для реєстрації в кримінально-виконавчій інспекції.

Начальник Перемишлянського РВ КВІ УДПтС України у Львівській області ОСОБА_3 , звернувся до суду з поданням, про вирішення питання, пов`язаного із виконанням вироку стосовно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , засудженого Шевченківським районним судом м. Львова за ч. 2 ст. 289 КК України до 5 (п`яти) років позбавлення волі.

В судовому засіданні начальник Перемишлянського РВ КВІ УДПтС України у Львівській області ОСОБА_3 , подання підтримав та просить його задоволити.

Засуджений ОСОБА_4 в призначене судове засідання не з`явився.

Оглянувши матеріали особової справи № 13/2016 р., суд вважає, що в поданні слід відмовити.

Судом встановлено, що вироком Шевченківського районного суду м. Львова від 28.03.2016 року ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , засуджений за ч. 2 ст. 289 КК України до 5(п`яти) років позбавлення волі. Згідно ст. 75 КК України засудженого ОСОБА_4 звільнено від відбування покарання з випробуванням, призначивши йому іспитовий строк тривалістю 3 (три) роки, якщо він протягом визначеного судом іспитового строку не вчинить нового злочину і виконає покладені на нього обов`язки. На підставі ст. 76 КК України на засудженого покладено обов`язок не виїзджати за межі України на постійне проживання без дозволу кримінально-виконавчої інспекції, повідомляти органи кримінально-виконавчої системи про зміну місця проживання та періодично з`являтися для реєстрації в кримінально-виконавчій інспекції.

01.07.2016 року Перемишлянським РВ КВІ УДПтС України у Львівській області отримано вирок Шевченківського районного суду м. Львова від 28.03.2016 року стосовно засудженого ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за ч. 2 ст. 289 КК України для негайного виконання, оскільки такий вступив в законну силу 28.04.2016 року.

Згідно з поданням фахівця (з питань соц. роботи із суб`єктами пробації) Перемишлянського РВ КВІ УДПтС України у Львівській області ОСОБА_5 від 20.07.2016 року №10/КВІ/15/1114 до засудженого ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , було здійснено привід на 27.07.2016 року на 10 год. 00 хв..

Згідно з пояснень ОСОБА_4 , він не з`являвся на виклики РВ КВІ у зв`язку з тим, що перебував у м. Києві на роботі.

08.08.2016 року, від ОСОБА_4 взято підписку про роз`яснення ч.3 ст.164 КВК України та винесено постанову про встановлення днів явки на реєстрацію, з якою останній був ознайомлений.

Відповідно до Рішення головного спеціаліста Перемишлянського РС ГУ ДМСУ у Львівській області погодженого заступником начальника відділу організації запобігання нелегальній міграції, реадмісії та видворення про примусове повернення за межі України громадянина Російської Федерації ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 від 06.10.2016 року - ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зобов`язано покинути територію України у термін до 30.10.2016 року.

Згідно з листом Управління інформаційного забезпечення ГУ НП України у Львівській області від 19.11.2016 року №2480/21/2, ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , перетнув кордон України 30.10.2016 року, так і не відбувши призначеного покарання згідно вироку Шевченківського районного суду м. Львова від 28.03.2016 року.

Згідно ст. 129-1 Конституції України, судове рішення є обов`язковим до виконання. Перемишлянським РВ КВІ УДПтС України у Львівській області, не вчинено належних дій для забезпечення повного виконання призначеного судом покарання, що призвело до депортації засудженої особи, яка так і не відбула призначеного судом покарання, оскільки відповідно до п.7 Порядку продовження строку перебування та продовження або скорочення строку тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства на території України затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 15 лютого 2012 р. № 150, продовження строку перебування іноземців та осіб без громадянства на території України понад встановлені цим Порядком строки приймається керівником територіального органу або підрозділу ДМС чи його заступником у разі подання заяви про отримання дозволу на імміграцію чи набуття громадянства України та наявності підстав, які не дають змоги виїхати з України, відповідно до статті 22 Закону України Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства, а також Головою ДМС або його заступником в інших випадках за умови подання підтверджувальних документів.

Відповідно до ст. 22 Закону України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства» від 22.09.2011 № 3773-VI, виїзд з України іноземцю або особі без громадянства не дозволяється, якщо, зокрема: його засуджено за вчинення кримінального правопорушення - до відбування покарання або звільнення від покарання. За наявності підстав, зазначених у частинах другій і третій цієї статті, відомості про іноземця або особу без громадянства вносяться до бази даних осіб, яким згідно із законодавством України не дозволяється в`їзд в Україну або тимчасово обмежується право виїзду з України.
Згідно ст. 28 вищезазначеного Закону, іноземці, які вчинили злочини на території України і засуджені за них відповідно до законодавчих актів України, можуть бути передані для відбування покарання тим державам, громадянами яких вони є, якщо така передача передбачена міжнародними договорами України.

Згідно ст. 2 Додаткового протоколу до Європейської Конвенції про передачу засуджених осіб (ETS 112) Ради Європи від 18.12.1997, якщо громадянин Сторони, який підлягає покаранню, призначеному на території іншої Сторони як частина остаточного вироку, намагається уникнути виконання або подальшого виконання покарання в Державі винесення вироку шляхом втечі на територію першої Сторони до відбування покарання, то Держава винесення вироку, може запитати від іншої Сторони, щоб та взяла на себе виконання покарання.

Метою кримінального покарання є виправлення і ресоціалізація засуджених, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженими, так і іншими особами. А оскільки на першому місці серед цілей покарання стоять виправлення та ресоціалізація, то і процес виконання і відбування покарання повинен передбачати закінчення здійснення впливу на засудженого та його поверенення до самостійного загально-прийнятого соціально-нормативного життя в суспільстві. Тому кримінальне покарання повинно закінчуватися звільненням від відбування покарання.

Тому з врахуванням вищенаведеного суд приходить до висновку, що в поданні начальника Перемишлянського РВ КВІ УДПтС України у Львівській області ОСОБА_3 про вирішення питання, пов`язаного із виконанням вироку слід відмовити.

Керуючись ст.537, 539 КПК України, суд, -

ухвалив:
в поданні начальника Перемишлянського РВ КВІ УДПтС України у Львівській області ОСОБА_3 про вирішення питання, пов`язаного із виконанням вироку відмовити.

Ухвала може бути оскаржена до Апеляційного суду Львівської області на протязі 7 діб з часу її проголошення шляхом подачі апеляційної скарги через Перемишлянський районний суд Львівської області.

Суддя ОСОБА_1 .