Справа № 308/895/17
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
23 березня 2017 року м. Ужгород
Ужгородський міськрайонний суд Закарпатської області в складі:

головуючого - судді ОСОБА_1 ,

за участі секретаря судових засідань - ОСОБА_2 ,

прокурора - ОСОБА_3 ,

представника потерпілого - ОСОБА_4 ,

обвинуваченого - ОСОБА_5 ,

захисника - ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду матеріали кримінального провадження, внесеного в Єдиний реєстр досудових розслідувань за № 0000066 від 15.01.2017 року за обвинуваченням:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Холмок Ужгородського району Закарпатської області, ромської національності, громадянина України, з неповною середньою освітою, неодруженого, непрацюючого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого:

- 22 червня 2010 року вироком Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області за ч. 3 ст. 185, ч. 2 ст. 186 КК України до 4 (чотирьох) років позбавлення волі. На підставі ст. 75 КК України звільнений від відбування покарання з випробуванням строком на 2 (два) роки;

- 02 грудня 2010 року вироком Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області за ч. 3 ст. 185 КК України до 4 (чотирьох) років 8 (восьми) місяців позбавлення волі. На підставі ст. 75 КК України звільнений від відбування покарання з випробуванням строком на 2 (два) роки;

- 17 вересня 2013 року вироком Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області за ч. 3 ст.185 КК України до 4 (чотирьох) років 9 (дев`ять) місяців позбавлення волі;

- 14 листопада 2011 року вироком Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області за ч. 2 ст. 185 КК України до 2 (двох) років позбавлення волі. На підставі ст. 71 КК України до покарання призначеного за даним вироком частково приєднано невідбуту частину покарання за вироком від 14.11.2011 р. один рік 10 місяців позбавлення волі та остаточно призначено 4 (чотири) роки 10 (десять) місяців позбавлення волі.

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15 ч.3 ст. 185 КК України,

В С Т А Н О В И В:
ОСОБА_5 14 січня 2017 року, близько 13 год. 00 хв., умисно, таємно, з корисливих спонукань, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій та їх карність, знаходячись біля огородженої території бази комплектації ПЧ НОМЕР_1 , яка розташована за адресою: АДРЕСА_2 , переліз через бетонний паркан, звідки здійснив закінчений замах на крадіжку 18 (вісімнадцяти) металевих підкладок «КДР-65» (металевий брухт 3 класу) та металевої рейки Р-65 (металобрухт 510 кл.) IV групи довжиною 20 см, 12 (дванадцять) з яких перекинув через бетонний паркан, що огороджує територію бази комплектації ПЧ-16, а за іншою частиною повернувся, однак свій злочинний намір не зміг довести до кінця з причин, що не залежали від його волі, оскільки охоронець підприємства ОСОБА_7 помітила останнього на місці вчинення злочину, у зв`язку з чим він покинув територію бази комплектації ПЧ-16 через бетонний паркан, де в подальшому був виявлений працівниками ПЧ-16.

Окрім того, з метою приховання вчинення вказаного кримінального правопорушення, ОСОБА_5 перекинуті ним 12 (дванадцять) металевих підкладок «КДР-65» (металобрухт 3 класу) прикопав снігом під бетонним парканом, що огороджує базу комплектації ПЧ-16, де вони, в подальшому, були виявлені при огляді місця події слідчим СВ Ужгородського РВП Ужгородського ВП ГУНП в Закарпатській області, а сам приєднався до ОСОБА_8 , який в цей час в цьому ж місці займався збором сухих гілок для обігріву будинку, створивши видимість їх спільної роботи протягом тривалого часу.

Органом досудового розслідування дії ОСОБА_5 кваліфіковано як вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15 ч. 3 ст. 185 КК України, тобто закінчений замах на таємне викрадення чужого майна (крадіжка), поєднаний з проникненням в інше сховище.

При виконанні судом вимог ст. 348 КПК України, обвинувачений ОСОБА_5 зазначив, що йому зрозуміла суть обвинувачення та, що він визнає себе винним у вчиненні інкримінованому йому правопорушення та бажає давати показання.

Оскільки прокурор, представник потерпілого, обвинувачений та його захисник не заперечили щодо фактичних обставин справи, враховуючи те, що обвинувачений ОСОБА_5 визнав свою вину у вчиненні інкримінованому йому органом досудового розслідування кримінального правопорушення в повному обсязі за обставин, викладених у обвинувальному акті, та беручи до уваги встановлення судом того факту, що учасники судового провадження, в тому числі обвинувачений, представник потерпілого, правильно розуміють зміст цих обставин і відсутні сумніви щодо добровільності їх позиції, роз`яснивши їм положення ч. 3 ст. 349, ч. 2 ст. 394 КПК України про те, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржувати фактичні обставини, які ніким не оспорюються, у апеляційному порядку, суд визнав недоцільним дослідження доказів стосовно тих фактичних обставин провадження, які ніким не оспорюються.

Допитаний у судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_5 свою вину у вчиненні інкримінованому йому кримінального правопорушення за обставин, викладених в обвинувальному акті, визнав повністю, щиро розкаявся, та пояснив, що дійсно в січні 2017 року намагався вкрасти з території бази комплектації ПЧ-16 металеві підкладки та металеву рейку. Частину зазначеного майна перекинув через огорожу, але потім був помічений охороною та затриманий.

Враховуючи викладене, суд, допитавши обвинуваченого, дослідивши матеріали кримінальної справи, що характеризують особу обвинуваченого, прийшов до висновку, що винуватість ОСОБА_5 у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення за викладених в обвинувальному акті обставин доведена повністю.

Дії обвинуваченого за ч. 2 ст. 15 ч. 3 ст. 185 КК України кваліфіковані вірно, як закінчений замах на таємне викрадення чужого майна, поєднане з проникненням в інше сховище.

При вирішенні питання про призначення покарання, суд враховує ступінь тяжкості і характер вчиненого, особу обвинуваченого: який посередньо характеризується за місцем проживання, раніше неодноразово судимий, на наркологічному та психіатричному обліку не перебуває, не має постійного місця роботи. Обставинами, що пом`якшують покарання, суд визнає щире каяття, активне сприяння розкриттю злочину і повне визнання вини; обставини, що обтяжують покарання ОСОБА_5 рецидив злочину.

За таких обставин, суд вважає доцільним призначення обвинуваченому покарання без ізоляції від суспільства із застосуванням положень ст. ст. 75, 76 КК України, і вважає за недоцільне призначення йому більш суворого покарання.

Запобіжний захід у вигляді домашнього арешту - залишити без змін.

Цивільний позов по справі не заявлений.

Судові витрати відсутні.

Питання про речові докази по кримінальному провадженні суд вирішує в порядку ч. 9 ст. 100 КПК України.

На підставі наведеного, керуючись ст.ст. 100, 349, 368-370, 373, 374, 394, 395 КПК України, суд, -

З А С У Д И В:
ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15 ч. 3 ст. 185 КК України та призначити йому покарання за ч. 2 ст. 15 ч. 3 ст. 185 КК України у виді позбавлення волі строком на чотири роки.

На підставі ст. 75 КК України ОСОБА_5 від відбування покарання звільнити з випробуванням із встановленням іспитового строку - два роки.

На підставі ст. 76 КК України покласти на обвинуваченого ОСОБА_5 обов`язки: не виїжджати за межі України на постійне місце проживання без дозволу уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання; періодично з`являтися для реєстрації в уповноважений орган з питань пробації.

Речові докази по справі 18 (вісімнадцять) металевих підкладок «КДР-65» (металевий брухт 3 класу) та металевої рейки Р-65 (металобрухт 510 кл.) IV групи довжиною 20 см, які, відповідно до розписки, знаходяться на зберіганні у ОСОБА_9 , повернути «Ужгородській дистанції Колії» регіональної філії «Львівська залізниця» ПАТ «Українська залізниця» як власнику.

Запобіжний захід ОСОБА_5 у виді домашнього арешту до набрання вироком законної сили залишити без змін.

Вирок може бути оскаржений, з підстав, передбачених ст. 394 КПК України, до Апеляційного суду Закарпатської області через Ужгородський міськрайонний суд Закарпатської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку суду.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому, та прокурору.

Суддя Ужгородського
міськрайонного суду ОСОБА_1