справа № 462/2526/16-к
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
30 березня 2017 року Залізничний районний суд м. Львова у складі:

головуючого судді: ОСОБА_1 ,

за участю секретаря: ОСОБА_2 ,

прокурора: ОСОБА_3 ,

обвинуваченого: ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у м. Львові обвинувальний акт у кримінальному провадженні №0000348 про обвинувачення:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , українця, громадянина України, уродженця м.Львова, із вищою освітою, непрацюючого, одруженого, має на утриманні двох малолітніх доньок 2004 та 2009 років народження, військовозобов`язаного, який зареєстрований та проживає на АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст.125 КК України, суд

в с т а н о в и в :
ОСОБА_4 01.12.2016 року близько 15.00 год. перебуваючи в під`їзді будинку АДРЕСА_2 , маючи умисел на таємне викрадення чужого майна, з корисливих мотивів, викрав дитячий візочок фірми «Андрокс», вартість якого згідно висновку товарознавчої експертизи №9/200 від 26.04.2016 становить 2000 гривень, який належить ОСОБА_5 , чим заподіяв потерпілій матеріальну шкоду на вказану суму. В подальшому ОСОБА_4 викрадений дитячий візочок здав до ломбардного відділення ПТ «Ломбард Заставно-кредитний дім», який розташований на вул. Промислова, 50/52 у м. Львові, отримавши грошові кошти в сумі 350.00 гривень.

Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 свою вину в інкримінованому йому злочині, передбаченому ч.1 ст.185 КК України, визнав повністю, не заперечив фактичних обставин, викладених в обвинувальному акті, та дав суду показання аналогічні фабулі обвинувачення. У вчиненому щиро розкаюється, просить суд його суворо не карати.

Враховуючи, що учасниками судового провадження не оспорювались фактичні обставини кримінального провадження, з`ясовано, що вони правильно розуміють зміст цих обставин і немає сумнівів у добровільності та істинності такої їх позиції, а також їм роз`яснено, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оспорювати ці фактичні обставини провадження в апеляційному порядку, суд, відповідно до ч.3 ст.349 КПК України, провів судовий розгляд у порядку, передбаченому даною нормою.

Таким чином, аналізуючи наведене, суд вважає, що вина ОСОБА_4 у таємному викраденні чужого майна (крадіжка) доведена повністю і його дії слід кваліфікувати за ч.1 ст.185 КК України.

При призначенні обвинуваченому виду та міри покарання суд враховує загальні засади призначення покарання, тобто призначає покарання в межах, установлених у санкції частини статті Особливої частини КК України, що передбачає відповідальність за вчинений злочин та відповідно до положень Загальної частини КК України, враховуючи ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного та обставини, що пом`якшують і обтяжують покарання.

Обставиною, що пом`якшує покарання ОСОБА_4 є щире каяття, а обставини, що обтяжують покарання ОСОБА_4 судом не встановлені.

Суд враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, який є злочином середньої тяжкості, вчиненим умисно, з корисливих мотивів; особу винного, який раніше не судимий /матеріали кримінального провадження, арк.52/, одружений, має на утриманні двох неповнолітніх доньок 2004 та 2009 років народження /матеріали кримінального провадження, арк.62, 63/, офіційно не працевлаштований, на обліках в наркологічному і психоневрологічному диспансерах не перебуває /матеріали кримінального провадження, арк.56, 57/, згідно наданої характеристики за місцем проживання характеризується позитивно /матеріали кримінального провадження, арк.58/.

Виходячи з наведеного, враховуючи думку потерпілої ОСОБА_5 , що претензій до обвинуваченого не має, оскільки ним в повному обсязі відшкодовано завдану матеріальну шкоду /а.с.27/, суд приходить до висновку, що ОСОБА_4 слід обрати покарання, достатнє і необхідне для його виправлення та попередження скоєння ним нових злочинів, у виді штрафу в межах санкції ч.1 ст.185 КК України.

На підставі ч.9 ст.100 КПК України питання про долю речових доказів вирішується судом при ухваленні судового рішення, яким закінчується кримінальне провадження. Такі докази і документи повинні зберігатися до набрання рішенням законної сили.

Відтак, питання про долю речових доказів слід вирішити у відповідності до ст.100 КПК України.

Відповідно до ч.2 ст.124 КПК України у разі ухвалення обвинувального вироку суд стягує з обвинуваченого на користь держави документально підтверджені витрати на залучення експерта. З огляду на зазначене, із обвинуваченого ОСОБА_4 підлягають стягненню на користь держави витрати на проведення ЛНДЕКЦ товарознавчої експертизи №9/200 від 26.04.2016 року в розмірі 351,84 гривень /матеріали кримінального провадження, арк.27/, оскільки проведення вказаної експертизи було зумовлено розслідуванням вчиненого обвинуваченим злочину.

Підстав, передбачених ст.176, 177 КПК України, для застосування щодо обвинуваченого запобіжних заходів суд не вбачає.
Керуючись ст.ст. 368-371, 373-375 КПК України, суд

з а с у д и в:

ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст.185 КК України, і призначити йому покарання у вигляді 50 /п`ятдесяти/ неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 850 /вісімсот п`ятдесят/ гривень.

Стягнути із ОСОБА_4 на користь держави процесуальні витрати на залучення експертів у розмірі 351,84 гривень.

Речовий доказ дитячий візочок фірми «Андрокс», який передано на зберігання потерпілій ОСОБА_5 /матеріали кримінального провадження, арк.31/ повернути потерпілій ОСОБА_5 , як законному власнику.

Вирок може бути оскаржений шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення учасниками процесу до апеляційного суду Львівської області через Залізничний районний суд м. Львова.

Вирок суду першої інстанції, набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого цим Кодексом, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції. Якщо строк апеляційного оскарження буде поновлено, вважається, що вирок не набрав законної сили.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку суду. Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору. Копія вироку не пізніше наступного дня після ухвалення надсилається учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні.

Суддя: /підпис/
З оригіналом згідно.

Суддя: ОСОБА_1