КП №1-кп/278/57/13-к

В И Р О К

Іменем України

29 квітня 2013 року м. Житомир

Житомирський районний суд Житомирської області в складі:

головуючого судді Мокрецького В.І.,

з участю секретаря судового засідання Фурман О.А.,

сторін кримінального провадження: прокурора Баса А.М.,

обвинувачених: ОСОБА_1, ОСОБА_2,

потерпілої ОСОБА_3,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду кримінальне провадження №278/1736/13-к, яке зареєстровано в Єдиному реєстрі досудових розслідувань 24.11.2012 року за № 0000409 по обвинуваченню:

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця ІНФОРМАЦІЯ_2, мешканця ІНФОРМАЦІЯ_3, не працюючого, ІНФОРМАЦІЯ_4, не одруженого, громадянина ОСОБА_4, раніше не судимого, -

у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України,-

ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_5, уродженки ІНФОРМАЦІЯ_6, мешканки ІНФОРМАЦІЯ_3, не працюючої, ІНФОРМАЦІЯ_4, не заміжньої, громадянки України, раніше не судимої, -

у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України,-

В С Т А Н О В И В:

27 березня 2013 року близько 23 години обвинувачений ОСОБА_1, знаходячись в кухні квартири АДРЕСА_1, що належить потерпілій ОСОБА_3 таємно викрав банківську картку «ПриватБанку» даної потерпілої. Наступного дня о 00 годин 20 хвилин ОСОБА_1 запропонував обвинуваченій ОСОБА_2 зняти грошові кошти з вказаної банківської картки, на що остання погодилась, у звязку із чим вступила у злочинний зговір з ОСОБА_1 Далі обвинуваченні з банкомату «ПриватБанку», що розташований в смт. Озерне, по вул. Авіаційній, Житомирського району, поряд з територією місцевого ринку, використовуючи банківську картку потерпілої провели девять операцій по зняттю коштів на загальну суму 8740 грн., якими в подальшому розпорядилися на власний розсуд, чим заподіяли потерпілій ОСОБА_3 матеріальної шкоди на вищевказану суму.

12.04.2013 року в кримінальному провадженні № 0000409 між потерпілою ОСОБА_3 та підозрюваними ОСОБА_1 та ОСОБА_2 в порядку, передбаченому ст.ст. 468, 469, 471 КПК України, укладено угоду про примирення.

Згідно з даною угодою потерпіла та підозрювані дійшли згоди щодо формулювання підозри, всіх істотних для даного кримінального провадження обставин та правової кваліфікації дій підозрюваних ОСОБА_1 та ОСОБА_2 за ч. 2 ст. 185 КК України, які у повному обсязі сформульованої підозри беззастережно визнали свою винуватість у вчиненні вказаного злочину.

Також, сторонами угоди визначено узгоджене ними покарання, яке ОСОБА_1 та ОСОБА_2 повинні понести за вчинений злочин, а саме у виді 2 років обмеження волі із звільненням на підставі ст. 75 КК України від відбування покарання з випробуванням, та встановленні іспитового строку на 1 рік, а також отримана згода підозрюваних на його призначення. В угоді передбачені наслідки її укладення, які роз'яснені підозрюваним.

Розглядаючи в порядку п. 1 ч. 3 ст. 314 КПК України питання про можливість затвердження даної угоди про примирення, суд виходить з наступного.

Відповідно до ст.ст. 468, 469 КПК України угода про примирення між потерпілим та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості та у кримінальному провадженні у формі приватного обвинувачення.

Прокурор в судовому засіданні, вважаючи, що при укладенні даної угоди дотримані вимоги і правила КПК та КК України, просив цю угоду затвердити і призначити підозрюваним узгоджену в угоді міру покарання та інші передбачені угодою заходи.

Підозрювані ОСОБА_1 та ОСОБА_2 в судовому засіданні також просили вказану угоду з потерпілою затвердити і призначити узгоджену їм міру покарання та інші передбачені угодою заходи, при цьому беззастережно визнали себе винними у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України, в обсязі підозри, дали згоду на застосування узгодженого виду та розміру покарання, а також інших заходів у разі затвердження угоди, заявивши, що здатні реально виконати взяті на себе відповідно до угоди зобов'язання.

Суд шляхом проведення опитування сторін кримінального провадження переконався, що укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дій будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді. При цьому судом з`ясовано, що обвинувачені повністю усвідомлюють зміст укладеної угоди про примирення, характер обвинувачення, щодо якого визнають себе винними, цілком розуміють свої права, визначені п. 1 ч. 4 ст. 474 КПК України, а також наслідки затвердження вказаної угоди, передбачені ч. 2 ст. 473 КПК України, та наслідки її не виконання, передбачені ст. 476 КПК України.

Враховуючи викладене, оскільки умови угоди про примирення між потерпілою ОСОБА_3 та підозрюваними ОСОБА_1 та ОСОБА_2 відповідають вимогам КПК та КК України, суд, врахувавши заслухані доводи сторін кримінального провадження, дійшов висновку про наявність всіх правових підстав для затвердження цієї угоди.

За таких обставин суд вважає доведеним в підготовчому судовому засіданні те, що ОСОБА_1 та ОСОБА_2 таємно викрали гроші в сумі 8740 грн., які належать потерпілій ОСОБА_3, а тому їх дії кваліфікує за ч. 2 ст. 185 КК України, як таємне викрадення чужого майна за попередньою змовою групою осіб, за якою належить призначити обвинуваченим узгоджену сторонами угоди про примирення розмір покарання.

Враховуючи викладене, керуючись ст.ст. 314, 373, 374, 394, 474, 475 КПК України, суд, -

З А С У Д И В:

Затвердити у кримінальному провадженні № 0000409 угоду про примирення від 12.04.2013 року між потерпілою ОСОБА_3 та підозрюваними ОСОБА_1 та ОСОБА_2

ОСОБА_1 визнати винним у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України, за яким призначити йому узгоджене сторонами угоди про примирення від 12.04.2013 року покарання у виді 2 років обмеження волі із звільненням на підставі ст. 75 КК України від відбування покарання з випробуванням зі встановленням іспитового строку 1 рік, якщо ОСОБА_1 не вчинить нового злочину і виконає покладені на нього обовязки, а саме не буде виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу органу кримінально-виконавчої інспекції та буде повідомляти вказані органи про зміну місця проживання, роботи або навчання.

Запобіжний захід обвинуваченому ОСОБА_1 не обирався.

ОСОБА_2 визнати винною у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України, за яким призначити їй узгоджене сторонами угоди про примирення від 12.04.2013 року покарання у виді 2 років обмеження волі із звільненням на підставі ст. 75 КК України від відбування покарання з випробуванням зі встановленням іспитового строку 1 рік, якщо ОСОБА_2 не вчинить нового злочину і виконає покладені на неї обовязки, а саме не буде виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу органу кримінально-виконавчої інспекції та буде повідомляти вказані органи про зміну місця проживання, роботи або навчання.

Запобіжний захід обвинуваченій ОСОБА_2 не обирався.

Вирок може бути оскаржений з підстав, передбачених ст. 394 КПК України, до апеляційного суду Житомирської області через Житомирський районний суд шляхом подачі апеляції протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Обвинуваченому та прокурору копія вироку вручається негайно після його проголошення. Учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні, копія судового рішення надсилається не пізніше наступного дня після ухвалення.

Суддя: В.І. Мокрецький