Подільський районний суд міста Києва
Провадження № 1-кп/758/599/16
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
04.01.2017 Подільський районний суд м. Києва у складі:
головуючого судді ОСОБА_1 ,
при секретарі ОСОБА_2 ,
за участю прокурора ОСОБА_3 ,
захисника ОСОБА_4 ,
потерпілого ОСОБА_5 ,
представника потерпілого ОСОБА_6 ,
обвинуваченого ОСОБА_7
розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження № 0001295, внесеного до ЄРДР 31.08.2016 року відносно
ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Києва, реєстраційний номер платника податків - НОМЕР_1 , українця, громадянина України, маючого вищу освіту, проживаючого в цивільному шлюбі з ОСОБА_8 , працюючого лікарем в ТМО «Київська стоматологія у м. Києві», зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,
обвинуваченого за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України, -
В С Т А Н О В И В :
ОСОБА_7 31 серпня 2016 року, приблизно о 20 годині 00 хвилини, керуючи технічно справним автомобілем «Kіа Cerato», д.н.з. НОМЕР_2 , рухався по проїзній частині вул. Маршала Гречка в м. Києві, зі сторони проспекту Правди в напрямку вул. Північно-Сирецької.
Рухаючись у вказаному напрямку, займаючи середню смугу, при трьох смугах для руху попутного напрямку, він наближався до нерегульованого пішохідного переходу, розташованого навпроти будинку № 11, позначеного інформаційними дорожніми знаками 5.35.1, 5.35.2 «Пішохідний перехід» та дорожньою розміткою 1.14.1.
Незважаючи на це, водій ОСОБА_7 , наблизившись до нерегульованого пішохідного переходу, перед яким праворуч в сусідній смузі зупинився автомобіль, не вжив всіх можливих заходів для забезпечення безпечного проїзду пішохідного переходу, достовірно не впевнився у відсутності пішоходів на переході та не вибрав безпечну швидкість руху керованого ним автомобіля.
В цей час по вказаному нерегульованому пішохідному переході, зліва направо відносно руху вищевказаного автомобіля «Kіа Cerato», д.н.з. НОМЕР_2 , рухався малолітній пішохід ОСОБА_9 .
Під час руху ОСОБА_7 допустив порушення вимог п.п. 1.5, 1.7, 2.3 підпункту «б», 12.1 та 18.4 Правил дорожнього руху України: - п. 1.5: дії або бездіяльність учасників дорожнього руху та інших осіб не повинні створювати небезпеку чи перешкоду для руху, загрожувати життю або здоров`ю громадян, завдавати матеріальних збитків; - п. 1.7: водії, пішоходи та пасажири зобов`язані бути особливо уважними до таких категорій учасників дорожнього руху, як діти, люди похилого віку та особи з явними ознаками інвалідності; - п. 2.3: для забезпечення безпеки дорожнього руху водій зобов`язаний: - підпункт «б»: бути уважним, стежити за дорожньою обстановкою, відповідно реагувати на її зміну, стежити за технічним станом транспортного засобу і не відволікатися від керування цим засобом у дорозі; - п. 12.1: під час вибору в установлених межах безпечної швидкості руху водій повинен ураховувати дорожню обстановку, а також особливості вантажу, що перевозиться, і стан транспортного засобу, щоб мати змогу постійно контролювати його рух та безпечно керувати ним; - п. 18.4: якщо перед нерегульованим пішохідним переходом зменшує швидкість чи зупинився транспортний засіб, водії інших транспортних засобів, що рухаються по сусідніх смугах, повинні зменшити швидкість, а в разі потреби зупинитися і можуть продовжити (відновити) рух лише переконавшись, що на пішохідному переході немає пішоходів, для яких може бути створена перешкода чи небезпека.
Порушення вищевказаних вимог Правил дорожнього руху України збоку водія ОСОБА_7 виявилися в тім, що він, керуючи автомобілем «Kіа Cerato», д.н.з. НОМЕР_2 , рухався по проїзній частині вулиці Маршала Гречка в м. Києві, зі сторони проспекту Правди в напрямку вулиці Північно-Сирецької, проявив неуважність до дорожньої обстановки і її змін, не вибрав безпечну швидкість керованого ним автомобіля з урахуванням дорожньої обстановки, щоб мати змогу постійно контролювати його рух. При наближені до нерегульованого пішохідного переходу, по якому проїзну частину вулиці Маршала Гречка перетинав малолітній пішохід ОСОБА_9 , та перед яким зупинився інший транспортний засіб, не переконався у відсутності пішоходів на пішохідному переході, не зупинився перед пішохідним переходом і не дав дорогу зазначеному пішоходу, внаслідок чого, навпроти будинку № 11, скоїв на нього наїзд.
В результаті даної дорожньо-транспортної пригоди ОСОБА_9 від отриманих тілесних ушкоджень помер на місці пригоди, під час надання медичної допомоги у кареті швидкої медичної допомоги.
Згідно висновку судово-медичної експертизи № 2440 від 04.10.2016, відносно ОСОБА_9 ІНФОРМАЦІЯ_2 виявлено: а) в тім`яній ділянці справа ділянка припухлості з численними внутрішньо-шкірними крововиливами; садна та ділянки осаднення: в лобній ділянці справа, на зовнішній частині правої орбітальної ділянки, на правій бічній поверхні носу, в лобній ділянці зліва, на лівій щічній ділянці, на підборідді по центру: перелом кісток склепіння та основи черепа, огортаючі обмежено-дифузні субарахноїдальні крововиливи на півкулях головного мозку та мозочка з переходом на стовбур мозку, крововиливи в шлуночки мозку: садна та ділянки осаднення: на лівій бічній поверхні грудей, на правій бічній поверхні грудей та живота з переходом на їх передні поверхні: синець з розміжченням жирової клітковини на зовнішніх квадрантах правої сідниці: неповний розрив хребта між 7-им шийним та 1им грудним хребцями. забої легень: численні через капсулярні розриви правої частки печінки, огортаючі крововиливи в жирову клітковину нирок та надниркових залоз: садна та ділянки осаднення: на задній поверхні лівої ліктьової ділянки, на передній поверхні з переходом на внутрішню поверхню правої ліктьової ділянки: синці на тильних поверхнях правої кисті та на основних фаланг 3-5 пальців: синці: на внутрішній поверхні правого стегна в верхній третині на внутрішній поверхні лівої ноги від нижньої третини стегна до нижньої третини гомілки; б) нерівномірне понижене кровонаповнення внутрішніх органів, скупчення крові в порожнині очеревини в об`ємі 550 мл, штрихові та смугасті крововиливи під ендокардом лівого шлуночка серця (плями Мінакова).
Враховуючи характер, зовнішній вигляд та локалізацію ушкоджень, об`єм травми, данні обставин справи (факт ДТП, наїзд автомобіля на пішохода), а також наявність крововиливів в зонах ушкоджень. інтенсивність забарвлення цих крововиливів можливо важати, що всі вище зазначені ушкодження утворились прижиттєво, незадовго (до кількох хвилин) до настання смерті, і утворитися в процесі автомобільної травми, зіткненні рухаючогося автомобіля з пішоходом.
Враховуючи виявлені тілесні ушкодження на трупі ОСОБА_10 , 2006 р.н. в момент первинного контакту, постраждалий міг знаходитися в динаміці, в вертикальному чи наближеному до нього положенні, та був повернутий правою заднє-бічною поверхнею тулуба до транспортного засобу (автомобіля).
Виявлені тілесні ушкодження об`єднані одним механізмом травми (автомобільна травма), виникли майже одночасно, тому розмежовувати їх по ступеню тяжкості в даному випадку немає сенсу. Вони мають ознаки тяжкого тілесного ушкодження за критерієм небезпеки для життя (небезпека для життя переломів кісток черепа, субарахноїдальних крововиливів на півкулях головного мозку, крововиливів в шлуночки головного мозку, розриву хребта, забоїв легень, через капсульних розривів печінки, крововтрати та шоку), та знаходяться в прямому причино-наслідковому зв`язку з настанням смерті потерпілого.
Смерть ОСОБА_10 2006 р.н., настала від поєднаної травми голови, грудей та живота з переломами кісток склепіння та основи черепа і ушкодженням хребта, внутрішніх органів, крововтратою і шоком.
Згідно висновку судової автотехнічної експертизи 718 ат від 04.10.2016 в діях ОСОБА_7 вбачаються невідповідності вимогам пункту 18.4 Правил дорожнього руху України.
Крім того, в ході досудового розслідування в діях водія ОСОБА_7 встановлено порушення вимог п.п. 1.5, 1.7, 2.3 підпункту «б», 12.1 Правил дорожнього руху України.
Порушення вимог п.п. 1.5, 1.7, 2.3 підпункту «б», 12.1 та 18.4 Правил дорожнього руху України водієм ОСОБА_7 знаходяться у прямому причинному зв`язку з виникненням даної дорожньо-транспортної пригоди та її наслідками.
Допитаний в судовому засіданні ОСОБА_7 свою вину в інкримінованому йому злочині передбаченого ч.2 ст. 286 КК України визнав повністю, визнав всі фактичні обставини вчинення злочину, як вони пред`явлені в обвинуваченні, цивільний позов в розмірі матеріальної шкоди в сумі 20 000,00 грн та моральної шкоди в сумі 200 000,00 грн відшкодував в повному обсязі та зобов`язався й надалі надавати матеріальну допомогу потерпілому в розмірі 200 000,00 грн, та дав показання, що він 31 серпня 2016 року, приблизно о 20 годині 00 хвилини, керуючи технічно справним автомобілем «Kіа Cerato», д.н.з. НОМЕР_2 , рухався по проїзній частині вул. Маршала Гречка в м. Києві, він проявив неуважність до дорожньої обстановки і її змін, не вибрав безпечну швидкість та при наближені до нерегульованого пішохідного переходу не переконався у відсутності пішоходів на пішохідному переході, не зупинився перед пішохідним переходом не дав дорогу малолітньому ОСОБА_9 , внаслідок чого скоїв на нього наїзд.
Він повністю погоджується з обвинуваченням, щиро кається у вчиненому, запевняє, що більше злочинів скоювати не буде ніколи в житті.
Показання обвинуваченого відповідають фактичним обставинам справи і учасниками процесу не оспорюються.
Відповідно до ст.349 КПК України, за згодою всіх учасників судового розгляду, суд визнав недоцільним дослідження доказів стосовно тих фактичних обставин справи, які ніким не оспорюються. При цьому судом з`ясовано, чи правильно учасники судового розгляду розуміють зміст цих обставин, чи добровільною та істинною є їх позиція, а також їм роз`яснено, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оспорювати ці фактичні обставини у апеляційному порядку.
Оцінюючи досліджені докази, суд вважає встановленим, що своїми діями, які виразились у вчиненні порушення правил дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що спричинило смерть потерпілого, ОСОБА_7 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 286 КК України.
Обираючи покарання обвинуваченому, суд враховує вимоги ст.65 КК України щодо загальних засад призначення покарання, межі санкції ч.2 ст.286 КК України, що даний злочини відносяться до категорії тяжких злочинів, особу винного, який раніше не судимий, проживає в цивільному шлюбі, виховує малолітню дитину, працює лікарем, на обліку у лікарів нарколога та психіатра не перебуває, має постійне місце проживання та реєстрації, за місцем проживання та роботи характеризується виключно позитивно.
Обставинами, що пом`якшують покарання, суд визнає щире каяття обвинуваченого, що передбачено п.1 ч.1 ст.66 КК України та добровільне відшкодування завданого збитку, що передбачено п. 2 ч. 1 ст. 66 КК України.
Обтяжуючою покарання обставиною, суд визнає вчинення злочину щодо малолітнього що передбачено п 6 ч 1 ст. 67 КК України.
Враховуючи вказані обставини, суд приходить до висновку про необхідність засудження ОСОБА_7 до покарання у виді позбавлення волі з застосуванням додаткового покарання у виді позбавлення права керувати транспортними засобами, передбачене санкцією ч. 2 ст. 286 КК України.
При призначенні міри покарання обвинуваченому ОСОБА_7 суд, враховуючи особу винного, його позитивну характеристику до скоєння злочину, наявність пом`якшуючих та обтяжуючих покарання обставин, те, що він раніше не судимий, на обліку у лікарів нарколога та психіатра не перебуває, проживає в цивільному шлюбі з ОСОБА_8 , з якою виховують малолітню доньку, 2008 року народження, утримує дружину, родину, які потребують його підтримки, працює лікарем стоматологом-ортопедом з 2005 року в ТМО «Київська стоматологія» у місті Києві, де характеризується виключно позитивно, як кваліфікований лікар, працьовитий, комунікабельний, доброзичливий, ініціативний, відповідальний, користується повагою та авторитетом серед колег та пацієнтів, колектив ТМО «Київська стоматологія» у місті Києві просить суд не позбавляти ОСОБА_7 волі, оскільки пацієнти залишаться без одного з найкращих спеціалістів міста Києва, колеги впевнені, що йому буде достатньо іспитового терміну покарання, вони поручаються за нього, що він буде виконувати всі покладені на нього судом обов`язки, має постійне місце проживання та реєстрації, є директором Департаменту соціального захисту в Благодійному Фонді «ВІРА» з 03.09.2013 року, де проявив себе як старанний та відповідальний працівник, порушень трудової дисципліни, доган та зауважень не має, є активним членом ГО «Духовно-просвітницький центр допомоги учасникам АТО та вимушеним переселенцям з зони АТО на честь святої мучениці ІНФОРМАЦІЯ_3 », Президент Благодійному Фонді «ВІРА» ОСОБА_11 впевнений в можливості виправлення ОСОБА_7 без ізоляції від суспільства, являється прихожанином храму ОСОБА_12 міста Києва Оболонського благочиння, де сповідається і причащається, активно бере участь у парафії, приймає участь у соціальному служінні храму, зарекомендував себе як небайдужий до чужого горя, завжди готовий відгукнутися на будь-яке прохання, серозний та відповідальний, те, що вину свою визнав, його поведінка в суді свідчить про щире каяття, просив вибачення перед потерпілими за скоене на колінах в залі суду, добровільно відшкодував завданий збиток, в розмірі матеріальної шкоди в сумі 20 000,00 грн та моральної шкоди в сумі 200 000,00 грн та зобов`язався й надалі надавати матеріальну допомогу потерпілим в розмірі 200 000,00 грн, суд прийшов до висновку, що він може бути виправлений та перевихований без ізоляції від суспільства. Суд вважає можливим звільнити ОСОБА_7 від відбування покарання з випробуванням на підставі ст.75 КК України та покласти на нього обов`язки згідно ст.76 КК України.
Суд вважає, що таке покарання буде справедливим, необхідним і достатнім для виправлення ОСОБА_7 та запобігання вчинення ним нових злочинів.
Цивільний позов, заявлений потерпілим підлягає залишенню без розгляду, у зв`язку з його повним відшкодуванням, про що є підтвердження в матеріалах справи, а саме розписка потерпілого ОСОБА_5 про отримання від обвинуваченого суми матеріальної шкоди в розмірі 20 000,00 грн та моральної шкоди в розмірі 200 000,00 грн.
Суд також вважає за необхідне керуючись ч. 2 ст. 124 КПК України стягнути з ОСОБА_7 на користь держави процесуальні витрати за проведення експертиз.
Долю речових доказів необхідно вирішити у відповідності до вимог ст. 100 КПК України.
Керуючись ст.ст.373, 374 КПК України, суд, -
У Х В А Л И В :
ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати виннуватим у вчиненні злочину передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України і призначити йому покарання у виді 5 (п`яти) років позбавлення волі з позбавленням права керувати транспортними засобами на строк 3 роки.
Згідно ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_7 від відбування основного призначеного покарання у виді позбавлення волі з випробуванням, якщо протягом іспитового строку він не вчинить нового злочину і виконає покладені на нього судом обов`язки. Іспитовий строк ОСОБА_7 встановити 3 роки.
Згідно п. 1-2 ч. 1 ст. 76 КК України покласти на ОСОБА_7 обов`язки: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації, повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи та навчання.
До набрання вироком законної сили обраний ОСОБА_7 запобіжний захід у виді застави - залишити без змін.
Цивільний позов - залишити без розгляду, у зв`язку з його повним відшкодуванням.
Речові докази у відповідності до вимог ст. 100 КПК України: автомобіль «Kіа Cerato», д.н.з. НОМЕР_2 залишити ОСОБА_7 , як законному власнику, взуття потерпілого - залишити ОСОБА_5 .
Відповідно до ч. 2 ст. 124 КПК України стягнути з ОСОБА_7 в дохід держави витрати за проведення експертиз в розмірі 1980 грн. 90 коп.
Вирок може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав, передбачених статтею 394 КПК України, до Апеляційного суду м. Києва через Подільський районний суду м. Києва шляхом подачі апеляції протягом 30 днів з моменту його проголошення.

СуддяОСОБА_1