Справа№751/3478/17
Провадження №1-кс/751/1478/17
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
23 червня 2017 року місто Чернігів
Слідчий суддя Новозаводського районного суду м.Чернігова ОСОБА_1
з участю: прокурора ОСОБА_3
слідчого ОСОБА_4
свідка ОСОБА_5
захисника свідка ОСОБА_5 ОСОБА_6
захисника ФОП ОСОБА_7 ОСОБА_8
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Чернігові клопотання процесуального керівника у кримінальному провадженні прокурора відділу прокуратури Чернігівської області ОСОБА_3 про арешт майна,
Встановив:
З метою повного, всебічного та об`єктивного досудового розслідування кримінального провадження, враховуючи те, що вилучені речі є речовими доказами у даному кримінальному провадженні, мають доказове значення при розслідуванні кримінального провадження, по справі виникла необхідність у накладенні арешту на майно, а саме тютюнові вироби, які вилучалися під час обшуку складу за адресою: АДРЕСА_1 , які використовує в своїй діяльності ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .
В судовому засіданні слідчий та прокурор клопотання про накладення арешту підтримали, просили його задовольнити.
Свідок ОСОБА_5 та його захисник в судовому засіданні заперечували проти задоволення поданого клопотання.
Захисник ФОП ОСОБА_7 ОСОБА_8 в судовому засіданні заперечував проти задоволення поданого клопотання, вказавши, що відповідним судовим рішенням зобов`язано повернути спірне майно його власнику.
Заслухавши пояснення слідчого, думку прокурора, пояснення свідка ОСОБА_5 та його захисника ОСОБА_6 , захисника ФОП ОСОБА_7 ОСОБА_8 , вивчивши матеріалами справи, слідчий суддя вважає, що викладені в клопотанні доводи про необхідність накладення арешту на майно, не підлягають задоволенню, дійшовши даних висновків з наступного.
Так, чинною ухвалою слідчого судді Новозаводського районного суду м. Чернігова від 14 червня 2017 року встановлено, що вилучене в ході відповідного обшуку спірне майно має статус тимчасово вилученого, у визначений законом строк на нього не був накладений арешт, і у зв`язку з чим, на підставі відповідних положень кримінально-процесуального законодавства, зобов`язано уповноважену особу, яка здійснює процесуальне керівництво у відповідному кримінальному провадженні, повернути вказане майно ОСОБА_7 .
В судовому засіданні встановлено, що вищезгадане судове рішення, станом на час розгляду даного клопотання, залишається не виконаним.
За таких обставин, заявлена вимога про накладання на нього арешту, на думку слідчого судді, є процесуально некоректною та такою, що заявлена не на часі.
Доводів слідчого та прокурора щодо визнання його речовим доказом, суд не приймає до уваги, оскільки відповідно до ч. 1 ст. 100 КПК речовий доказ, який був наданий стороні кримінального провадження або нею вилучений, повинен бути якнайшвидше повернутий володільцю, крім випадків, передбачених статтями 160 166, 170 174 цього Кодексу.
Таким чином, правомірність володіння органами досудового розслідування майном, яке наділене ознаками речових доказів, має підтверджуватись в порядку, визначеному зазначеними статтями, тобто якщо ці докази були одержані під час обшуку і не були визначені в ухвалі про обшук як майно, для виявлення якого надано дозвіл на обшук, визнання такого майна речовими доказами без звернення з клопотанням про його арешт не може вважатись належним порядком забезпечення правомірності володіння відповідним майном органами досудового розслідування.
На підставі викладеного і керуючись ст.19, 62 Конституції України, ст.100, 170-174, 395 КПК України, -
В задоволенні клопотання процесуального керівника у кримінальному провадженні прокурора відділу прокуратури Чернігівської області ОСОБА_3 про арешт майна - відмовити.
Ухвала може бути оскаржена на протязі 5 днів безпосередньо до апеляційного суду Чернігівської області.

Слідчий cуддя ОСОБА_1