Справа № 369/7743/17 Головуючий у І інстанції ОСОБА_1
Провадження № 11-сс/780/463/17 Доповідач у 2 інстанції ОСОБА_2
Категорія 15.08.2017

УХВАЛА
Іменем України
15 серпня 2017 року. м. Київ.
Колегія суддів судової палати
з розгляду кримінальних справ апеляційного суду Київської області в складі:
головуючого: ОСОБА_2

суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4
при секретарі судового засідання: ОСОБА_5
прокурора: ОСОБА_6
представника заявника: ОСОБА_7
потерпілого: ОСОБА_8
представника потерпілого: ОСОБА_9
розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали клопотання з апеляційною скаргою представника ТОВ «ОІЛТЕКС» - ОСОБА_7 на ухвалу слідчого судді Києво-Святошинського районного суду Київської області від 21 липня 2017 року про накладення арешту на майно, -

в с т а н о в и л а :
Як вбачається з ухвали слідчого судді, до Києво-Святошинського районного суду Київської області, в рамках кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000429 за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст. 206-2, ч.1 ст. 358 КК України, звернувся прокурор Києво-Святошинської місцевої прокуратури Київської області із клопотанням про накладення арешту на майно, а саме земельні ділянки, які належать ТОВ «Оілтекс» та знаходяться за адресою: Київська область, Києво-Святошинський район, с. Петрівське.

Ухвалою Києво-Святошинського районного суду Київської області від 21.07.2017 року клопотання слідчого задоволено.

Своє рішення слідчий суддя мотивував тим, що прокурором доведено наявність достатніх підстав вважати, що були вчинені кримінальні правопорушення, передбачені ч.2 ст. 206-2, ч.1 ст. 358 КК України, і зазначені в клопотання прокурора земельні ділянки відповідають критеріям, визначеним ст. 98 КПК України, оскільки є предметом кримінального правопорушення, мають суттєве значення для встановлення важливих обставин у кримінальному провадженні, постановою прокурора від 19.07.2017 року визнані речовими доказами і арешт накладається з метою забезпечення збереження речових доказів.

Не погоджуючись з рішенням слідчого судді представник ТОВ «Оілтекс» - ОСОБА_7 подав апеляційну скаргу, яку обґрунтовує тим, що ухвала слідчого судді винесена з порушенням норм матеріального та процесуального права, є такою, що грубо порушує права ТОВ «Оілтекс», а тому підлягає скасуванню.

На думку апелянта, слідчим суддею під час розгляду клопотання не були дослідженні і перевірені доводи прокурора, викладені в клопотанні і не звернуто уваги на те, що клопотання не містить посилань на проведення перевірок органами розслідування з приводу шахрайських дій нового керівника ТОВ «ЛІК ОМ», не зазначено яким чином та за яких обставин було вчинено протиправне діяння, а також не вказані особи, якими були вчиненні протиправні дії та не визначена шкода, яка була завдана потерпілому.

Крім цього, апелянт посилається на те, що рішення слідчого судді не містить посилань на те, які саме існують обставини, які можуть призвести до приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі майна. Також, слідчим суддею не зазначено, в чому саме була необхідність розгляду клопотання прокурора без участі представника ТОВ «ОІЛТЕКС».

В зв`язку з цим, апелянт просить ухвалу слідчого судді про накладення арешту на земельні ділянки скасувати і постановити нову ухвалу, якою відмовити у задоволенні клопотання прокурора про накладення арешту на майно.

Вислухавши доповідь судді апеляційного суду, думку представника заявника, який підтримав апеляційну скаргу та просив її задовольнити, думку прокурора, потерпілого і його представника, які заперечували проти задоволення апеляційної скарги, оскільки її доводи вважають не обґрунтованими, перевіривши матеріали судової справи та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до наступного висновку.

Ч.2 ст. 131 КПК України передбачає, що одним із видів заходів забезпечення кримінального провадження є арешт майна.

Відповідно до ст. 170 КПК України арешт майна є тимчасове, до скасування у встановленому КПК України порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірно вигоди, можливої конфіскації майна.

Арешт майна допускається з метою забезпечення: збереження речових доказів; спеціальної конфіскації; конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

У випадку збереження речових доказів арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у ст. 98 КПК України.

Розглядаючи клопотання про накладення арешту на майно, в порядку ст. ст. 170-173 КПК України, для прийняття законного та обґрунтованого рішення, слідчий суддя повинен з`ясувати всі обставини, які передбачають підстави для арешту майна або відмови у задоволенні клопотання про його арешт.

Під час апеляційного розгляду колегією суддів встановлено, що зазначені вимоги закону слідчим суддею належним чином дотримані.

З матеріалів клопотання вбачається, що до Києво-Святошинської місцевої прокуратури надійшло повідомлення представника ОСОБА_8 щодо заволодіння майном підприємства ТОВ «ЛІК ОМ». Так, 14.07.2017 року при спробі бухгалтера скористатися електронним ключем підприємства ТОВ «ЛІК ОМ», директором і власником якого є ОСОБА_8 ,, з`ясувалося, що він змінений.

При перевірці даних було встановлено, що невідомі особи шахрайським шляхом внесли завідомо неправдиві дані щодо засновника та керівника ТОВ «ЛІК ОМ» та фактично заволоділи підприємством, статутний фонд якого становить 11908000 грн., чим спричинили ОСОБА_8 збитки в особливо великих розмірах.

19.07.2017 року, відомості за даними фактами були внесенні до ЄРДР за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст. 206-2 КК України (протиправне заволодіння майном підприємства) і ч.1 ст. 358 КК України (підроблення документів, збут і використання підроблених документів) (а.с. 5-6).

Досудовим розслідуванням було встановлено, що ОСОБА_8 , жодних документів стосовно виходу зі складу учасників або щодо зміни складу засновників ТОВ «ЛІК ОМ» після 17.03.2017 року не підписував і не подавав.

Згідно статуту ТОВ «ЛІК ОМ», затвердженого протоколом загальних зборів учасників №15/03/17 від 15.03.2017 року ОСОБА_8 володіє часткою у Статутному капіталі Товариства у розмірі 100 %, що становить 11908000 грн., яка складається з грошового внеску у сумі 10000000 грн. та майнового внеску, на загальну суму 1908000 грн., в який входять, крім іншого майна і земельні ділянки (а.с. 19-31).

17.07.2017 року ОСОБА_8 стало відомо, що в результаті шахрайських дій «нового» керівника ТОВ «ЛІК ОМ», новим власником земельних ділянок у загальному розмірі близько 20 га, які належали даному підприємству, стало ТОВ «ОІЛТЕКС».

Постановою прокурора Києво-Святошинської прокуратури від 19.07.2017 року земельні ділянки у загальному розмірі близько 20 га, які належали ТОВ «ЛІК ОМ» та які відчуженні шахрайським шляхом на користь ТОВ «Оілтекс» і знаходяться у Києво-Святошинському районі Київської області в с. Петрівське, визнані речовими доказами (а.с.44-46А).

21.07.2017 року до Києво-Святошинського районного суду Київської області звернувся прокурор із клопотанням про накладення арешту на майно, а саме земельні ділянки у загальному розмірі близько 20 га, які належать ТОВ «Оілтекс» та знаходяться в с. Петрівське Києво-Святошинського району Київської області. Ухвалою слідчого судді клопотання прокурора задоволено, накладено арешт з метою збереження речових доказів на земельні ділянки, а саме:

1) реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 4, кадастровий номер :03:005:0020, площею 2.0401 га;

2) реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 4, кадастровий номер :03:005:0021, площею 2.0139 га;

3) реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 4, кадастровий номер :03:005:0024, площею 2.0046 га;

4) реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 4, кадастровий номер :03:005:0025, площею 1.7043 га;

5) реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 4, кадастровий номер :03:005:0026, площею 1.5401 га;

6) реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 4, кадастровий номер :03:005:0027, площею 1.5399 га;

7) реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 4, кадастровий номер :03:005:0028, площею 1.5400 га;

8) реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 4, кадастровий номер :03:005:0043, площею 1.5400 га;

9) реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 4, кадастровий номер :03:005:0029, площею 1.5400 га;

10) реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 4, кадастровий номер :03:005:0030, площею 1.5399 га;

11) реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 4, кадастровий номер :03:005:0039, площею 1.5401 га;

12) реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 4, кадастровий номер :03:005:0040, площею 1.5399 га;

13) реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 224, кадастровий номер :03:005:5122, площею 1.5399 га,

які належать ТОВ «Оілтекс» та знаходяться в с. Петрівське Києво-Святошинського району Київської обл. (а.с. 1-4А, 115-119).

Задовольняючи клопотання про накладення арешту, слідчим суддею було враховано, що майно, на яке прокурор просив накласти арешт, а саме, земельні ділянки зазначені в клопотанні, відповідають критеріям, визначеним ст. 98 КПК України, оскільки є предметом кримінального правопорушення, мають суттєве значення для встановлення важливих обставин у кримінальному провадженні і визнані речовими доказами.

З даним висновком колегія суддів погоджується.

Істотних порушень КПК України, які б давали підстави для скасування ухвали слідчого судді, по справі не вбачається.

Посилання апелянта на те, що в ухвалі слідчого судді не вказано причини розгляду клопотання прокурора без участі представника ТОВ «ОІЛТЕКС» не знайшло свого підтвердження під час апеляційного розгляду.

Як вбачається з оскаржуваної ухвали, слідчий суддя пославшись на ч.2 ст. 172 КПК України зазначив, що клопотання розглядається без повідомлення представників власників майна оскільки це є необхідним з метою забезпечення арешту майна.

Враховуючи зазначене, колегія суддів вважає, що рішення слідчого судді прийнято у відповідності до вимог закону, слідчий суддя при розгляді клопотання з`ясував всі обставини, з якими закон пов`язує можливість накладення арешту, а тому ухвалу слідчого судді необхідно залишити без змін, а апеляційну скаргу без задоволення.

Керуючись ст. ст. 407, 419, 422 КПК України, колегія суддів; -

ухвалила:
Апеляційну скаргу представника ТОВ «ОІЛТЕКС» ОСОБА_7 залишити без задоволення.

Ухвалу слідчого судді Києво-Святошинського районного суду Київської області від 21 липня 2017 року про накладення арешту на майно залишити без змін.

Ухвала є остаточною і оскарженню не підлягає.

СУДДІ /підпис/ ОСОБА_2
/підпис/ ОСОБА_3
/підпис/ ОСОБА_4