Справа № 362/5297/16-к Головуючий у І інстанції ОСОБА_1
Провадження № 11-кп/780/606/17 Доповідач у 2 інстанції ОСОБА_2
Категорія 54 30.05.2017

УХВАЛА
іменем України
30 травня 2017 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду Київської області у складі:
головуючого судді ОСОБА_2 ,
суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
при секретарі ОСОБА_5 ,
за участю прокурора ОСОБА_6 ,
захисника ОСОБА_7 ,
обвинувачених ОСОБА_8 , ОСОБА_9 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві кримінальне провадження за апеляційними скаргами обвинувачених ОСОБА_8 та ОСОБА_9 на вирок Васильківського міськрайонного суду Київської області від 23 березня 2017 року, яким
ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та жителя АДРЕСА_1 , громадянина України, з середньою освітою, раніше судимого: 13.05.2008 року Васильківським міськрайонним судом Київської області за ч. 3 ст.185 КК України до 3 років позбавлення волі; 17.01.2014 року Васильківським міськрайонним судом Київської області за ч. 3 ст. 185 КК України до 4 років позбавлення волі з іспитовим строком 2 роки 6 місяців; 25.04.2014 року Васильківським міськрайонним судом Київської області за ч. 3 ст. 185, 70 КК України до 4 років 6 місяців позбавлення волі з іспитовим строком 3 роки, 12.08.2016 року ухвалою Васильківського міськрайонного суду Київської області звільнення від відбування призначеного покарання з випробуванням скасовано та направлено для відбування призначеного покарання.
визнано винним у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 393 КК України, та призначено покарання у виді 5 років позбавлення волі. На підставі ч. 1 ст. 71 КК України шляхом часткового приєднання невідбутої частини покарання за попереднім вироком до покарання за цим вироком визначено покарання у виді 6 років позбавлення волі.
ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця та жителя АДРЕСА_2 , громадянина України, з середньою освітою, раніше судимого: 04.09.2013 року Феодосіївським міським судом АР Крим за ч. 2 ст. 15, ч. 2 ст.186 КК України до 4 років позбавлення волі, ухвалою Апеляційного суду АР Крим від 14.11.2013 року вважати його засудженим за ст. 15 ч. 2, 186 ч. 2, 69 КК України до 2 років позбавлення волі,
визнано винним у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 393 КК України, та призначено покарання у виді 5 років позбавлення волі.
Вирішено питання щодо речових доказів.

В С Т А Н О В И Л А:
За вироком суду, обвинувачений ОСОБА_9 , якому відповідно до ухвали Васильківського міськрайонного суду Київської області №1кп/362/246/16 від 17.08.2016 року обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, вступив в злочинну змову з обвинуваченим ОСОБА_8 , якому відповідно до ухвали Васильківського міськрайонного суду Київської області №1кп/362/304/16 від 06.10.2016 року обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, домовившись про втечу з ІТТ № 7 ГУ НП в Київській області.
Так, 13.10.2016 року близько 14 год. 50 хв. обвинувачений ОСОБА_9 спільно з обвинуваченим ОСОБА_8 знаходились в прогулянковому дворику ІТТ № 7 ГУ НП в Київській області, що розташований за адресою: Київська область, м. Васильків, вул. Покровська, 1. ОСОБА_9 та ОСОБА_8 , які письмово ознайомлені з порядком та умовами застосування щодо них запобіжних заходів у вигляді тримання під вартою, продовжуючи виконувати свій злочинний намір, з метою ухилення від відбування покарання, за допомогою металевого молотка, відчинили вхідні двері у прогулянковому дворику ІТТ № 7 ГУ НП в Київській області, та вчинили втечу з вищевказаного закладу і направились у невідомому напрямку.
Під час проведення оперативних заходів по розшуку ОСОБА_9 та ОСОБА_8 співробітниками Васильківського ВП ГУНП в Київській області 14.10.2016 року близько 17 год. 00 хв. ОСОБА_9 та ОСОБА_8 було виявлено в під`їзді будинку АДРЕСА_3 , та в подальшому доставлено до Васильківського ВП ГУ НП в Київській області.
Не погоджуючись з вироком суду, обвинувачений ОСОБА_8 подав апеляційну скаргу, в якій просить вирок щодо нього змінити в частині призначеного покарання. Вважає, що призначене судом покарання є суворим.
Не погоджуючись з вироком суду, обвинувачений ОСОБА_9 подав апеляційну скаргу, в якій просить вирок щодо нього змінити та застосувати ст. 69 КК України.
Заслухавши доповідь судді, пояснення обвинувачених, захисника, які підтримали апеляційні скарги, думку прокурора, який заперечував щодо задоволення апеляційних скарг, перевіривши матеріали кримінального провадження та обговоривши доводи апеляційних скарг, колегія суддів вважає, що апеляційні скарги не підлягають задоволенню, з наступних підстав.
Згідно ч. 1 ст. 370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим.
Відповідно до ч. 1 ст. 404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення першої інстанції в межах апеляційної скарги.
Суд першої інстанції, оскільки проти цього не заперечували учасники судового провадження, відповідно до вимог ч. 3 ст. 349 КПК України, визнав недоцільним дослідження доказів щодо обставин вчиненого злочину, які ніким не оспорювалися, обмежившись допитом обвинувачених, які свою вину визнали повністю та підтвердили обставини вчинення ними інкримінованих їм злочинів.
Висновки суду про винуватість ОСОБА_9 та ОСОБА_8 у скоєнні злочину за зазначених у вироку обставин відповідають фактичним обставинам даного провадження.
Суд першої інстанції правильно кваліфікував дії ОСОБА_9 та ОСОБА_8 за ч. 2 ст. 393 КК України.
Згідно ст. 65 КК України суд призначає покарання: у межах, установлених у санкції статі (санкції частини статті) особливої частини цього Кодексу, що передбачає відповідальність за вчинений злочин; відповідно до положень Загальної частини цього Кодексу; враховуючи ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання. Особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів.
При призначенні покарання ОСОБА_9 у виді позбавлення волі суд першої інстанції врахував: ступінь тяжкості вчиненого злочину; особу обвинуваченого, який раніше судимий, на обліку у лікаря нарколога чи психіатра не перебуває; пом`якшуючу покарання обставину - щире каяття; відсутність обтяжуючих обставин, та прийшов до висновку, що виправлення ОСОБА_9 неможливо без ізоляції від суспільства, визначивши йому покарання за ч. 2 ст. 393 КК України у виді 5 років позбавлення волі.
При призначенні покарання ОСОБА_8 у виді позбавлення волі суд першої інстанції врахував: ступінь тяжкості вчиненого злочину; особу обвинуваченого, який раніше судимий, на обліку у лікаря нарколога чи психіатра не перебуває; пом`якшуючу покарання обставину - щире каяття; відсутність обтяжуючих обставин, та прийшов до висновку, що виправлення ОСОБА_8 неможливо без ізоляції від суспільства, визначивши йому покарання за ч. 2 ст. 393 КК України у виді 5 років позбавлення волі. Крім того, суд першої інстанції, враховуючи, що обвинувачений ОСОБА_8 вчинив новий злочин під час іспитового строку, на підставі ч. 1 ст. 71 КК України за сукупністю вироків до покарання ОСОБА_8 за цим вироком частково приєднав невідбуту частину покарання за вироком Васильківського міськрайонного суду Київської області від 25.04.2014 року, визначивши остаточне покарання у виді 6 років позбавлення волі.
Колегія суддів вважає, що призначене ОСОБА_9 та ОСОБА_8 покарання відповідає вимогам ст. ст. 50, 65 КК України, є справедливим, необхідним і достатнім для їх виправлення та попередження нових злочинів.
Підстав для призначення ОСОБА_9 та ОСОБА_8 більш м`якого покарання колегія суддів не вбачає.
Доводи обвинувачених ОСОБА_9 та ОСОБА_8 про застосування до них більш м`якого покарання та їх посилання в апеляційній скарзі на те, що суд першої інстанції при призначенні покарання не врахував їх особу та обставини, які пом`якшують покарання, не ґрунтується на вимогах закону та матеріалах даного провадження, а тому в задоволенні апеляційних скарг обвинувачених ОСОБА_9 та ОСОБА_8 слід відмовити.
Згідно ст. 1 Закону України «Про попереднє ув`язнення» попереднє ув`язнення є запобіжним заходом, який у випадках, передбачених Кримінальним процесуальним кодексом України, застосовується щодо підозрюваного, обвинуваченого (підсудного) та засудженого, вирок щодо якого не набрав законної сили.

Відповідно до ч. 5 ст. 72 КК України зарахування судом строку попереднього ув`язнення у разі засудження до позбавлення волі в межах того самого кримінального провадження, у межах якого до особи було застосовано попереднє ув`язнення, провадиться з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.
Як вбачається з матеріалів даного кримінального провадження, судом першої інстанції на підставі ч. 5 ст. 72 КК України зараховано ОСОБА_9 у строк відбування покарання у виді позбавлення волі строк його попереднього ув`язнення лише з 21 листопада 2016 року по 23 березня 2017 року (дата ухвалення вироку судом першої інстанції) з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі, а тому на підставі ч. 5 ст. 72 КК України слід ще зарахувати ОСОБА_9 у строк відбування покарання у виді позбавлення волі строк його попереднього ув`язнення з 23 березня 2017 року по 30 травня 2017 року (дата набрання вироком законної сили) з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.
Як вбачається з матеріалів даного кримінального провадження, судом першої інстанції на підставі ч. 5 ст. 72 КК України зараховано ОСОБА_8 у строк відбування покарання у виді позбавлення волі строк його попереднього ув`язнення лише з 08 серпня 2016 року по 23 березня 2017 року (дата ухвалення вироку судом першої інстанції) з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі, а тому на підставі ч. 5 ст. 72 КК України слід ще зарахувати ОСОБА_8 у строк відбування покарання у виді позбавлення волі строк його попереднього ув`язнення з 23 березня 2017 року по 30 травня 2017 року (дата набрання вироком законної сили) з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.
Керуючись ст. ст. 404, 405, 407, 419 КПК України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А :
Апеляційні скарги обвинувачених ОСОБА_9 та ОСОБА_8 залишити без задоволення, а вирок Васильківського міськрайонного суду Київської області від 23 березня 2017 року щодо ОСОБА_9 та ОСОБА_8 - без змін.
На підставі ч. 5 ст. 72 КК України зарахувати ОСОБА_9 у строк відбування покарання у виді позбавлення волі строк його попереднього ув`язнення з 23 березня 2017 року по 30 травня 2017 року з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.
На підставі ч. 5 ст. 72 КК України зарахувати ОСОБА_8 у строк відбування покарання у виді позбавлення волі строк його попереднього ув`язнення з 23 березня 2017 року по 30 травня 2017 року з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.
Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та протягом трьох місяців з дня проголошення може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ, а засудженими ОСОБА_9 та ОСОБА_8 , які тримаються під вартою, - з часу вручення копії ухвали.

Головуючий
Судді: