Справа № 349/1012/17
Провадження № 1-кп/349/86/17
В И Р О К
іменем України
09 серпня 2017 року м. Рогатин

Рогатинський районний суд Івано-Франківської області

в складі головуючого судді ОСОБА_1

з участю секретаря судового засідання ОСОБА_2

прокурора ОСОБА_3

захисника ОСОБА_4

неповнолітнього потерпілого ОСОБА_5

законного представника неповнолітнього потерпілого ОСОБА_6

неповнолітнього обвинуваченого ОСОБА_7

законного представника

неповнолітнього обвинуваченого ОСОБА_8

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду кримінальне провадження №0000191 від 06.07.2017 року про обвинувачення ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця і жителя АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, з початковою освітою, учня 9 класу Лучинецького навчально-виховного комплексу, раніше несудимого, у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст.185 КК України,

в с т а н о в и в :

ОСОБА_7 вчинив умисні дії, які виразились у таємному викраденні чужого майна (крадіжці).

Злочин вчинено при таких обставинах. 06 липня 2017 року біля 16 год. 30 хв. неповнолітній ОСОБА_7 , перебуваючи в м.Рогатині, зайшов в магазин "Пакко", що розташований по вул.Галицькій, 18 а. Коли вийшов з магазину, побачив на стоянці велосипед марки "Азимут" і в нього виник умисел на викрадення велосипеда. Він сів на велосипед і поїхав на ньому додому в с.Лучинці. Своїми умисними злочинними діями неповнолітній ОСОБА_7 завдав потерпілому ОСОБА_5 майнової шкоди у розмірі 1500 грн.

У судовому засіданні неповнолітній обвинувачений ОСОБА_7 свою вину у вчиненому визнав повністю і пояснив, що 06 липня 2017 року повертався з м.Рогатина додому в с.Лучинці. По дорозі з центра міста Рогатина на автостацію зайшов у магазин "Пакко". Коли вийшов з магазину, то побачив велосипед синього кольору. Вирішив викрасти велосипед, щоб поїхати на ньому додому. Побачив, що за ним ніхто не спотстерігає, сів на велосипед і поїхав в с.Лучинці. Цього ж дня працівники поліції виявили і вилучили в нього велосипед. У вчиненому щиро розкаюється, засуджує свою поведінку та просив суворо не карати.

Враховуючи, що неповнолітній обвинувачений в присутності захисника та законного представника визнав себе винним у вчиненні злочину передбаченого ч.1 ст.185 КК України, за обставин, які викладені у обвинувальному акті, а інші учасники судового провадження не заперечували щодо розгляду кримінального провадження в порядку, передбаченому ч. 3 ст.349 КПК України, суд прийшов до висновку про недоцільність дослідження доказів щодо тих обставин , які ніким не оспорюються. При цьому судом з`ясовано, що учасники судового провадження правильно розуміють зміст цих обставин, сумніву у добровільності їх позиції немає, а також їм зрозуміло, що вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.
На підставі наведеного, суд приходить до висновку, що дії неповнолітнього ОСОБА_7 за ч.1 ст.185 КК України за кваліфікуючими ознаками таємного викрадення чужого майна (крадіжки) кваліфіковано правильно, а його вина у вчиненому злочині доведена.

Обставинами, які пом`якшують покарання, суд визнає: щире каяття, активне сприяння розкриттю злочину, повне визнання вини, добровільне відшкодування завданої майнової шкоди, вчинення злочину в неповнолітньому віці.
Обставиною, яка обтяжує покарання суд визнає вчинення злочину щодо малолітньої особи.
При призначенні покарання суд також враховує: ступінь тяжкості вчиненого злочину, який у відповідності до ст.12 КК України є злочином середньої тяжкості; відомості про особу винного, який вперше притягаються до кримінальної відповідальності, за місцем проживання та місцем навчання характеризується позитивно, не працює, навчається в 9 класі Лучинецького навчально-виховного комплексу; не перебуває на обліку в секторі молодіжної провенції Рогатинського відділення поліції, не визнаний інвалідом першої чи другої групи, виховується у багатодітній сім`ї, числиться на диспансерному обліку в невролога з діагнозом: симптоматична епілепсія, період ремісії.
Враховуючи наведене, суд приходить до висновку, що обвинуваченому ОСОБА_7 слід призначити покарання в межах санкції, передбаченої ч.1 ст.185 КК України у виді позбавлення волі

Покарання у виді позбавлення волі буде необхідним і достатнім для його виправлення та попередження нових злочинів, а також буде справедливим щодо досягнення мети покарання виходячи з вимог ст.50 КК України.

Захисник обвинуваченого, прокурор, неповнолітній потерпілий та законний представник неповнолітнього потерпілого просили суд звільнити ОСОБА_7 від покарання та застосувати до нього примусовий захід виховного характеру у виді передачі під нагляд батька ОСОБА_8 .

Батько обвинувачено ОСОБА_8 звернувся до суду з заявою, що він зобов`язується забезпечити належну поведінку неповнолітнього сина у випадку передачі його під нагляд.

Відповідно до ст.105 КК України неповнолітній, який вчинив злочин невеликої або середньої тяжкості, може бути звільнений судом від покарання, якщо буде визнано, що внаслідок щирого розкаяння та подальшої бездоганної поведінки він на момент постановлення вироку не потребує застосування покарання. У цьому разі суд застосовує до неповнолітнього примусові заходи виховного характеру.

При вирішенні справи суд враховує, що ОСОБА_7 вчинив злочин у неповнолітньому віці та є неповнолітнім на момент розгляду провадження у суді, у вчиненому щиро розкаявся і в подальшому поводив себе бездоганно, добровільно усунув шкоду, заподіяну злочином, давав правдиві показання в ході досудового слідства і судового розгляду справи, добросовісно ставиться до навчання, дотримується правил поведінки в громадських місцях та побуті.

Батько неповнолітнього ОСОБА_8 за місцем проживання характеризується позитивно, що підтверджується довідкою-характеристикою з місця проживання.

За таких обставин суд приходить до висновку, що батько неповнолітнього спроможний забезпечити належний виховний вплив на неповнолітнього сина, така форма перевиховання неповнолітнього буде найбільш доцільною.

На підставі встановлених у судовому засіданні об`єктивних даних суд визнає, що неповнолітній на момент постановлення вироку не потребує застосування покарання, однак до нього слід застосувати примусовий захід виховного характеру. ОСОБА_7 слід передати під нагляд батька ОСОБА_8 терміном на один рік.

Під час досудового розслідування та судового провадження запобіжний захід чи передача неповнолітнього обвинуваченого під нагляд батьків не застосовувалися.
Питання речових доказів слід вирішити відповідно до вимог ст.100 КПК України.
Цивільний позов у кримінальному провадженні не заявлявся, процесуальних витрат немає.
Керуючись ст.ст. 368-370, 373- 374, 376, 497 КПК України, суд,-

у х в а л и в :

ОСОБА_7 визнати винним у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст. 185 КК України, призначивши покарання у виді позбавлення волі на строк 6 (шість) місяців.

На підставі ст.105 КК України ОСОБА_7 від призначеного покарання у виді позбавлення волі на строк 6 (шість) місяців звільнити та застосувати до нього примусовий захід виховного характеру - передати неповнолітнього під нагляд батька ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , жителя с.Лучинці Рогатинського району терміном на один рік.

Речовий доказ - велосипед темно-синього кольору марки "Азимут", який переданий на зберігання потерпілому слід повернути ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , жителю с.Залужжя Рогатинського району Івано-Франківської області.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.
У разі подання апеляційної скарги, вирок, якщо його не буде скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.
Апеляційна скарга на вирок може бути подана до Апеляційного суду Івано-Франківської області через Рогатинський районний суд Івано-Франківської області протягом 30 (тридцяти) днів з дня його проголошення.
Копію вироку негайно вручити обвинуваченому та прокурору, потерпілому за його заявою.

Суддя: ОСОБА_1