Придніпровський районний суд м.Черкаси
Справа № 711/3027/17
У Х В А Л А
21 квітня 2017 року слідчий суддя Придніпровського районного суду м. Черкаси ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , слідчого ОСОБА_3 розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Черкаси клопотання слідчого в особливо важливих справах слідчого відділу прокуратури Черкаської області ОСОБА_3 , винесене в кримінальному провадженні № 0000011 від 26 січня 2017 року, погоджене прокурором ОСОБА_4 про накладення арешту на майно підозрюваного ОСОБА_5 ,-

встановив:

СВ прокуратури Черкаського області розслідується кримінальне провадження №0000011 від 26.01.2017 за ознаками злочину, передбаченого ч.2 ст. 146, ч.2 ст. 365, ч.2 ст. 187, ч.1 ст. 364, ч.1 ст. 366 КК України

В ході досудового розслідування встановлено, що ОСОБА_5 , діючи всупереч вимог ст. ст. 19, 27, 28, 29, 64 Конституції України, ст. 2 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні», ст. 7, ч. 1 ст. 8, ст. ст. 29, 30, 43 Закону України «Про Національну поліцію», маючи спеціальне звання лейтенанта поліції, вчинив: незаконне позбавлення волі, вчинене з корисливих мотивів, за попередньою змовою групою осіб, що супроводжувалося заподіянням потерпілому фізичних страждань; перевищення влади, тобто умисне вчинення працівником правоохоронного органу дій, які явно виходять за межі наданих йому прав та повноважень, що завдали істотної шкоди охоронюваним законом правам та інтересам окремих громадян та державним інтересам, які супроводжувались насильством та застосуванням спеціальних засобів; напад з метою заволодіння чужим майном, поєднаний із насильством, небезпечним для життя та здоров`я особи, яка зазнала нападу, вчинений за попередньою змовою групою осіб (розбій); зловживання владою, тобто умисне, з метою одержання будь-якої неправомірної вигоди для самого себе чи іншої фізичної особи використання службовою особою влади всупереч інтересам служби, що завдало істотної шкоди державним інтересам; службове підроблення, тобто складання службовою особою завідомо неправдивих офіційних документів, за наступних обставин.

Так, перебуваючи в приміщенні Черкаського ВП ГУНП в Черкаській області, встановивши, що ОСОБА_6 перебуває в стані алкогольного сп`яніння, що підтверджується актом медичного огляду № 93 від 13.01.2017, у ОСОБА_5 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 та ОСОБА_9 всупереч інтересам служби, з мотивів помсти за образи та з корисливих мотивів, з метою заподіяння ОСОБА_6 фізичних страждань, тілесних ушкоджень, приниження його честі та гідності, а також з метою заволодіння майном останнього, виник спільний злочинний умисел, направлений на незаконне позбавлення волі ОСОБА_6 .

Реалізовуючи свій спільний злочинний умисел, всупереч інтересам служби, ОСОБА_5 , діючи умисно та цілеспрямовано, за попередньою змовою з групою осіб, а саме, з ОСОБА_7 , ОСОБА_8 та ОСОБА_9 , перевищуючи надану їм владу, близько 00 год. 35 хв. 14.01.2017 відкрито незаконно позбавив волі ОСОБА_6 , вивівши останнього з приміщення Черкаського ВП ГУНП в Черкаській області, який розташований за адресою: вул. Пастерівська, 104, м. Черкаси, Черкаської області, із застосованим щодо нього спеціальним засобом кайданками, які йому одягнув ОСОБА_10 під час адміністративного затримання, та помістивши його до службового транспортного засобу марки «TOYOTA Prius», д.н.з. НОМЕР_1 екіпажу Отава № 0015 управління патрульної поліції в м. Черкаси ДПП НП України, створили цим самим протиправне перешкоджання останньому обирати за своєю волею місце знаходження та позбавили ОСОБА_6 змоги вільно його залишити.

Продовжуючи свої злочинні дії, ОСОБА_5 , діючи умисно та цілеспрямовано, всупереч інтересам служби, перевищуючи надану йому владу за попередньою змовою з групою осіб, а саме: ОСОБА_7 , ОСОБА_8 та ОСОБА_9 , з мотивів помсти за образи та з корисливих мотивів, з метою заподіяння ОСОБА_6 фізичних страждань, тілесних ушкоджень, приниження його честі та гідності, а також з метою заволодіння його майном, 14.01.2017 близько 01 год. привезли ОСОБА_6 , який був без взуття, до лісового масиву, що розташований у с. Свидівок, Черкаського району, Черкаської області, координати якого N 49°29.930 E 31°57.573, вивели із службового автомобіля та, не знімаючи спеціальних засобів кайданок, почали узгоджено та одночасно наносити йому удари ногами в різні частини тіла,а саме: по руках, ногах та тулубу, що призвело до неодноразової втратити ОСОБА_6 свідомості, спричинивши таким чином потерпілому садна верхніх кінцівок, попереку, правої нижньої кінцівки, крововиливи грудної клітки, живота, правої верхньої кінцівки, правової сідниці, які відповідно до висновку експерта № 02-01/313 від 17.02.2017 відносяться до категорії легких тілесних ушкоджень, а також фізичні страждання, спричинені дією низької температури оточуючого середовища на тіло потерпілого, оскільки він був роззутий, та відкрито заволоділи його майном, а саме: мобільним телефоном «Samsung» «SM-G313HU/DS» вартістю 1116 грн. та грошовими коштами в сумі 600 грн., чим спричинили істотну шкоду охоронюваним законом правам громадянина України ОСОБА_6 на повагу до його гідності, свободу та особисту недоторканість, що передбачені ст. ст. 28, 29 Конституції України, свободу вибору місця свого знаходження, передбачену ст. 2 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» від 11.12.2003 та закріплену Загальною декларацією прав людини, від 10.12.1948, Міжнародним пактом про громадянські та політичні права від 16.12.1966, Конвенцією про захист прав людини від 04.11.1950 та протоколами до неї, а також іншими ратифікованими міжнародними договорами України.

Таким чином, за вказаних обставин ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні злочинів, передбачених ч. 2 ст. 146 КК України - незаконному позбавленні волі, вчиненому з корисливих мотивів, за попередньою змовою групою осіб, що супроводжувалося заподіянням потерпілому фізичних страждань ч.2 ст. 365 КК України - перевищенні влади, тобто умисному вчиненні працівником правоохоронного органу дій, які явно виходять за межі наданих йому прав та повноважень, що завдали істотної шкоди охоронюваним законом правам та інтересам окремих громадян та державним інтересам, які супроводжувались насильством та застосуванням спеціальних засобів та ч.2 ст. 187 КК України нападі з метою заволодіння чужим майном, поєднаному із насильством, небезпечним для життя та здоров`я особи, яка зазнала нападу, вчиненому за попередньою змовою групою осіб (розбої).

У подальшому ОСОБА_5 за попередньою змовою з ОСОБА_8 з метою укриття вчинених ними, а також ОСОБА_7 і ОСОБА_9 злочинів стосовно ОСОБА_6 , з мотивів спростування доводів потерпілого щодо вчинення стосовно нього неправомірних дій та уникнення кримінальної відповідальності за вказані дії, домовилися про складання завідомо неправдивих офіційних документів, а саме, ОСОБА_5 - протоколу, а ОСОБА_8 - рапорту про застосування стосовно ОСОБА_6 превентивного поліцейського заходу у вигляді поліцейського піклування, який не відбувся, та внесення до офіційних документів завідомо неправдивих відомостей.

При цьому, ОСОБА_5 як працівник правоохоронного органу та поліцейський, достеменно знав, що відповідно до ч. 1 ст. 41 Закону України «Про Національну поліцію» поліцейське піклування може здійснюватися до особи, яка перебуває у публічному місці і внаслідок сп`яніння втратила здатність самостійно пересуватися чи створює реальну небезпеку оточуючим або собі, і в такому разі має наслідком передання вказаної особи у спеціальний лікувальний заклад чи до місця проживання.

Також, ОСОБА_5 була відома адреса проживання ОСОБА_6 , яка вказана у протоколах про вчинення ним адміністративних правопорушень № АА 181205, № АА 181218, № АА 181217 та в постанові № 119886 від 13.01.2017.

Крім того, адреса проживання ОСОБА_6 вказана і в підробленому протоколі про поліцейське піклування, де зазначено, що останній проживає за адресою: АДРЕСА_1 .

Натомість, зловживаючи владою, діючи у власних інтересах та в інтересах поліцейських ОСОБА_8 , ОСОБА_7 та ОСОБА_9 , з якими спільно вчинив злочини стосовно ОСОБА_6 , ОСОБА_5 вирішив вчинити службове підроблення та скласти протокол про застосування превентивного поліцейського заходу, якого насправді не було, при цьому використовуючи ст. 41 про поліцейське піклування Закону України «Про Національну поліцію», норму, створену для захисту прав та інтересів громадян України, всупереч інтересам ОСОБА_6 служби і держави, завідомо підмінив адресу проживання останнього, куди його необхідно було б доставити відповідно до закону, на заклад «Дахнівська Січ», який знаходиться в лісовому масиві поблизу с. Свидівок, Черкаського району.

Так, ОСОБА_5 , у невстановлений досудовим розслідуванням час та місці 14.01.2017 діючи умисно, зловживаючи наданою йому владою, всупереч інтересам служби, за попередньою змовою з ОСОБА_8 , з метою завершення спільного злочинного умислу, направленого на укриття вчинених ним, ОСОБА_8 , ОСОБА_7 та ОСОБА_9 злочинів стосовно ОСОБА_6 та уникнення кримінальної відповідальності за вказані дії, склав та видав завідомо неправдивий офіційний документ протокол про поліцейське піклування без номера від 14.01.2017, у наявних графах якого кульковою ручкою синього кольору власноручно виконав текст про те, що 14.01.2017 ним доставлено ОСОБА_6 до закладу «Дахнівська Січ», який розташований поблизу с. Свидівок, Черкаського району, Черкаської області, після чого в графах «підпис поліцейського» та «підпис», які розташовані на лицьовій стороні протоколу та в графі «підпис», яка розташована на зворотному боці протоколу, особисто виконав свій підпис, надавши таким чином йому статус офіційного документу, чим склав завідомо неправдивий офіційний документ, що підтверджується висновком експерта № 1/737 від 04.04.2017, що завдало істотної шкоди інтересам ОСОБА_6 та охоронюваним законом державним інтересам у вигляді підриву авторитету правоохоронного органу управління патрульної поліції в м. Черкаси ДПП НП України.

У свою чергу, ОСОБА_8 , виконуючи попередні з ОСОБА_5 домовленості, у невстановлений досудовим розслідуванням час та місці 14.01.2017, діючи умисно, зловживаючи наданою йому владою, всупереч інтересам служби, за попередньою змовою з ОСОБА_5 , з метою укриття вчинених ним, ОСОБА_5 , ОСОБА_7 та ОСОБА_9 злочинів стосовно ОСОБА_6 та уникнення кримінальної відповідальності за вказані дії, склав та видав завідомо неправдивий офіційний документ - рапорт на ім`я т.в.о. начальника управління патрульної поліції в м. Черкаси ДПП НП України лейтенанта поліції ОСОБА_11 про застосування 14.01.2017 стосовно ОСОБА_6 поліцейського піклування, передбаченого ст. 41 Закону України «Про Національну поліцію», що підтверджується висновком експерта № 1/737 від 04.04.2017.

Крім того, ОСОБА_8 , знаючи, що вищезазначені рапорт та протокол мають ознаки підробки і були виготовлені з метою приховати вчинені працівниками поліції злочини стосовно ОСОБА_6 , в Журнал № 36 від 01.06.2016 реєстрації рапортів управління патрульної поліції в місті Черкаси Департаменту патрульної поліції Національної поліції України на аркуші 6 в 20-й графі зверху 14.01.2017 кульковою ручкою чорного кольору власноручно, з метою надання підробленим документам вигляду дійсних, зробив записи наступного змісту у відповідних стовбцях: у стовбці «Дата події» вказав «14.01.2017», у стовбці «Дата написання рапорту» вказав «14.01.2017», у стовбці «На кого написаний» вказав «Кокобі», в стовбці «Деталі події (коротка суть» вказав «Про поліцейське піклування», в стовбці «П.І.П. інспектора (рота)» вказав « ОСОБА_12 », в стовбці «Підпис інспектора» поставив нерозбірливий підпис, таким чином, вніс до офіційного документу - Журналу реєстрації рапортів управління патрульної поліції в м. Черкаси ДПП НП України - завідомо неправдиві відомості про превентивний поліцейський захід, який не застосовувався до особи.

Таким чином, за вказаних обставин ОСОБА_5 , підозрюється у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.187 КК України розбій, вчинений за попередньою змовою групою осіб.

У відповідності до п. 3 ч. 1 ст. 276 КПК України, ОСОБА_5 13.04.2017 повідомлено про підозру у вчиненні злочинів, передбачених ч. 2 ст. 146, ч. 2 ст. 365, ч. 2 ст. 187, ч. 1 ст. 364, ч. 1 ст. 366 КК України.

Санкцією статті 187 частина 2 Кримінального кодексу України, яка інкримінуються ОСОБА_5 , передбачено покарання у вигляді позбавленням волі на строк від 7 до 10 років із конфіскацією майна, у зв`язку з чим є достатні підстави накласти арешт на майно, яке перебуває у приватній власності підозрюваного ОСОБА_5 , а саме: земельну ділянку площею 0,04 га, яка розташована за адресою: АДРЕСА_1 ; 8/25 частину житлового будинку, з надвірними спорудами, загальною площею 79 кв.м, який розташований за адресою: АДРЕСА_1 ; транспортний засіб, а саме: автомобіль марки «Acura» модель «MDX» № кузова НОМЕР_2 , № двигуна НОМЕР_3 , номерний знак НОМЕР_4 .

В судовому засіданні слідчий клопотання підтримав з підстав, вказаних вище.

Дослідивши матеріали клопотання, слідчий суддя вважає, що клопотання підлягає до задоволення виходячи з наступного.

Частитною1 статті 170 КПК України передбачено, що арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.

Відповідно до ч.2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення: збереження речових доказів; спеціальної конфіскації; конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

У відповідності до ч.5 ст. 170 КПК України, у випадку, передбаченому пунктом 3 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно підозрюваного, обвинуваченого, засудженого або юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, за наявності достатніх підстав вважати, що суд у випадках, передбаченим КК України, може призначити покарання у виді конфіскації майна або застосувати до юридичної особи захід кримінально правового характеру в у виді конфіскації майна .

Згідно ч.2 ст. 172 КПК України, клопотання слідчого, прокурора, цивільного позивача про арешт майна, яке не було тимчасово вилучене, може розглядатися без повідомлення підозрюваного, обвинуваченого, іншого власника майна, їх захисника, представника чи законного представника, якщо це є необхідним з метою забезпечення арешту майна.

Як зазначено в п.6 розділу 2.6 узагальнення Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 7 лютого 2014 року, метою застосування арешту майна є забезпечення можливості конфіскації майна або цивільного позову. При цьому слід пам`ятати, що сторона кримінального провадження, яка подає клопотання про арешт майна зобов`язана навести підстави, у зв`язку з якими потрібно здійснити арешт майна (правову кваліфікацію правопорушення, яке передбачає покарання у вигляді конфіскації майна, докази факту завдання шкоди і розміру цієї шкоди). У свою чергу, слідчий суддя, задовольняючи клопотання про накладення арешту на майно, зобов`язаний навести ці підстави у рішенні.

Враховуючи зазначену мету арешту майна, вартість майна, яке належить арештувати з метою забезпечення цивільного позову, має бути співмірною з розміром шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, або ж, якщо метою арешту майна є забезпечення конфіскації, то вартість арештованого майна має узгоджуватись із санкцією статті, яка передбачає покарання за злочин, у вчиненні якого підозрюється чи обвинувачується особа.

Крім того, слід враховувати, що на майно не може бути накладено арешт з метою його конфіскації, якщо злочин, у вчиненні якого підозрюється чи обвинувачується особа, не передбачає такого виду покарання.

Як вбачається з матеріалів клопотання, 13 квітня 2017 року ОСОБА_5 оголошено про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 146, ч. 2 ст. 365, ч. 2 ст. 187, ч. 1 ст. 364, ч. 1 ст. 366 КК України.

Санкція статті 187 ч.2 КК України передбачає такий вид покарання як конфіскація майна.

Як вбачається з інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо суб`єкта, ОСОБА_5 на праві власності належить земельна ділянка площею 0,04 га, яка розташована за адресою: АДРЕСА_1 ; 8/25 частина житлового будинку, з надвірними спорудами, загальною площею 79 кв.м, який розташований за адресою: АДРЕСА_1 .

Як вбачається з облікової картки № НОМЕР_5 від 31.08.2016 на праві приватної власності ОСОБА_5 належить транспортний засіб - автомобіль марки «Acura» модель «MDX» № кузова НОМЕР_2 , № двигуна НОМЕР_3 , номерний знак НОМЕР_4 .

За таких обставин слідчий суддя приходить до висновку про задоволення клопотання.

Керуючись ст. ст. 40, 113, 117, 131, 132, 170, 171, 309 КПК України, -

ухвалив:

Клопотання задовольнити.

З метою конфіскації майна накласти арешт на майно підозрюваного ОСОБА_5 , а саме:

- земельну ділянку площею 0,04 га, яка розташована за адресою: АДРЕСА_1 ;

- 8/25 частину житлового будинку, з надвірними спорудами, загальною площею 79 кв.м, який розташований за адресою: АДРЕСА_1 ;

- транспортний засіб автомобіль марки «Acura» модель «MDX» № кузова НОМЕР_2 , № двигуна НОМЕР_3 , номерний знак НОМЕР_4 .

Копію ухвали направити слідчому, в провадженні якого знаходиться справа, прокурору.

Ухвала підлягає до негайного виконання, але може бути оскаржена безпосередньо до апеляційного суду Черкаської області в порядку, визначеному КПК України.

Слідчий суддя: ОСОБА_1