н/п 1-кс/640/2178/17
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
"29" березня 2017 р. м. Харків
Київський районний суд м. Харкова у складі:
слідчого судді - ОСОБА_1 ,
при секретарі - ОСОБА_2 ,
за участю представника заявника - адвоката ОСОБА_3 ,
встановив:
20.03.2017 до Київського районного суду м. Харкова надійшло вказане клопотання, в якому заявник просить скасувати арешт на майно, яке було вилучено при обшуку за адресою: АДРЕСА_1 , а саме: мобільний телефон VERTUPM-266Vimei НОМЕР_1 з сім-карткою № НОМЕР_2 ; мобільний телефон VERTUV-005501 imei НОМЕР_3 з сім-карткою № НОМЕР_4 ; грошові кошти у розмірі 140 000,00 доларів (сто сорок тисяч доларів США 00 центів), 7900, 00 євро (сім тисяч дев`ятсот доларів США 00 центів); зобов`язати слідчого, старшого слідчого СУ ГУ НП в Харківській області підполковнику поліції ОСОБА_5 повернути йому вказане майно.
Під час вказаного обшуку слідчим було вилучено ряд предметів та документів, в числі яких його особисте майно: мобільний телефон VERTUPM-266Vimei НОМЕР_1 з сім-карткою № НОМЕР_2 ; мобільний телефон VERTUV-005501 imei НОМЕР_3 з сім-карткою № НОМЕР_4 ; грошові кошти у розмірі 140 000,00 доларів (сто сорок тисяч доларів США 00 центів), 7900,00 євро (сім тисяч дев`ятсот доларів США 00 центів).
В мотивувальній частині вказаного рішення, обґрунтовуючи необхідність накладення арешту на зазначене майно, слідчий суддя зазначив, що слідчим, прокурором доведено, що речі та документи, в тому числі мобільні телефони VERTUPM-266V imei НОМЕР_1 з сім-карткою № НОМЕР_2 та мобільний телефон VERTUV-005501 imei НОМЕР_3 з сім-карткою № НОМЕР_4 та на час розгляду клопотання встановлено існування розумних підозр вважати, що це майно є доказом злочину, за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у ст. 98 КПК України.
Крім того ухвалою апеляційного суду Харківської області від 22.12.2016 було накладено арешт на його майно - грошові кошти у розмірі 140000,00 доларів США та 7800 євро. Обґрунтовуючи необхідність накладення арешту на зазначене майно, судом визначено мету арешту майна - забезпечення збереженості речових доказів, так як вказане майно відповідає критеріям, зазначеним у ст. 98 КПК України, оскільки про факт отримання ОСОБА_4 вказаних грошових коштів від незаконної діяльності, пов`язаної з гральним бізнесом свідчать вилучені під час обшуку в квартирі ОСОБА_4 видаткові касові ордери, сформовані адміністраторами казино. Вказані документи, у сукупності з іншими вилученими під час обшуку документами, свідчать про причетність ОСОБА_4 до зайняття гральним бізнесом та отримання від цієї незаконної діяльності грошових коштів в доларах США та в іншій валюті.
Однак, з моменту арешту майна минуло багато часу, але досі органом досудового розслідування йому не повідомлено про підозру у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 203-2 КК України, що він пов`язує із відсутністю будь-яких доказів, які б давали підстави підозрювати його у скоєнні кримінальних правопорушень, а стосовно тих предметів та документів, якими обґрунтовувалася нібито його причетність до будь-яких кримінальних правопорушень, як було встановлено, що вони не мають доказового значення його нібито причетності до кримінальних правопорушень та не мають відповідних ознак передбачених ст.98 КПК України.
Так, досудове розслідуванні у кримінальному провадженні за ознаками ч. 1 ст. 203-2 КК України за фактом нібито його причетності до грального бізнесу було розпочато СУ ГУНП в Харківській області 07.10.2016 після проведення обшуку 05.10.2016.
Вказаний факт свідчить про те, що органом досудового розслідування будь-які докази щодо нібито його причетності до грального бізнесу могли бути отримані з моменту проведення обшуку 05.10.2016 та початку досудового розслідування у кримінальному провадженні за ознаками ч. 1 ст. 203-2 КК України 07.10.2016, що свідчить про відсутність у органа досудового розслідування будь-яких результатів проведення гласних та негласних слідчих (розшукових) дій, до 05.10.2016, якими б могло бути зафіксовано факти ведення незаконної діяльності з грального бізнесу, якої фактично він не вів, здійснення азартних ігор, ставок, виграшів, програшів, які фактично не мали місця бути.
Під час проведення вказаних оглядів встановлено, що гральні заклади за вказаними адресами відсутні, під час оглядів нічого не виявлено та не вилучено, будь-яких відомостей про те, що у вказаних приміщеннях здійснювалась незаконна діяльність із грального бізнесу, не отримано.
Власником вказаних приміщень він ніколи не був, вказані приміщення він ніколи не орендував, їх не відвідував, ніякого відношення до них не мав.
Вказаний факт свідчить про те що він не має та не мав ніякого відношення до ведення грального бізнесу у приміщенні за вказаною адресою.
Стосовно виявлених у нього мобільних телефонів та чернеток із записами, які визнано речовими доказами у кримінальному провадженні, він давав слідчому показання, будучи допитаним в якості свідка, та повідомляв, що з ОСОБА_6 він був знайомий та у вересні 2016 року давав йому в борг грошові кошти в сумі 1000 доларів США, а він в якості застави залишив заявнику 2 мобільні телефони «Vertu», кошти брав в борг на місяць але не повернув, внаслідок чого вони є його власністю. Він ними користувався до моменту їх вилучення у нього, додавши свої номери до контактів та не видаляючи контактів ОСОБА_6 , в тому числі переписки ОСОБА_6 із незнайомими йому особами. Документи із розрахунками щодо діяльності казино в нього були залишені ОСОБА_6 , коли він приходив до нього та просив кошти в борг, ОСОБА_6 їх забув, а заявник їх виявив у приміщенні вітальні після того як він пішов, повернути їх йому не вспів.
Вказані факти, на думку заявника, свідчать про те, що вилучені у заявника мобільні телефони та чорнові записи йому фактично не належать та не можуть бути доказом його причетності до грального бізнесу. Тобто під час проведення розслідування вияснилося, що вказані речі і документи не мають значення речових доказів та не відповідають критеріям, за якими предмети та документи визнаються речовими доказами, відповідно до вимог ст. 98 КПК України.
Згідно інформації викладеної в листі старшого слідчого СУ ГУНП в Харківській області підполковника поліції ОСОБА_5 за мобільними телефонами VERTUPM-266V imei НОМЕР_1 з сім-карткою № НОМЕР_2 та мобільний телефон VERTUV-005501 imei НОМЕР_3 з сім-карткою № НОМЕР_4 проведено судову комп`ютерно-технічну експертизу та наявну в них інформацію, яка має значення для розслідування скачано на диск. Питання щодо повернення вказаних телефонів не входить в компетенцію слідчого, а відноситься до компетенції слідчого судді.
Посилаючись на положення ст. 41 Конституції України, ст. ст. 28, 113, 174 КПК України, заявник вважає, що орган досудового розслідування під час розслідування вказаного кримінального правопорушення, яке не є складним, на теперішній час в розумний строк провів всі необхідні слідчі дії, направлені на всебічне повне та неупереджене встановлення всіх обставин кримінального правопорушення та не отримав будь-яких доказів події кримінального правопорушення взагалі, в тому числі, як він вважає, відсутні будь-які показання свідків, які б викривали його у будь-яких протиправних діях, оскільки не дивлячись на те, що він був допитаний в якості свідка та надав ґрунтовні показання щодо вилученого майна, документів та своєї невинуватості, заявник жодного разу не викликався для проведення одночасних допитів, що свідчить про відсутність у матеріалах провадження будь-яких показань, які суперечать його показанням та вказують на їх правдивість. У зв`язку із тим що розумні строки досудового розслідування на теперішній час, на його думку, вичерпані, докази, якими обґрунтовувалася необхідність арешту майна, втратили силу речових доказів у зв`язку із спростуванням їх доказового значення під час розслідування, вважає недоцільним подальше обмеження його прав та свобод, гарантованих Конституцією України.
В судовому засіданні представник заявника - адвокат ОСОБА_3 клопотання підтримала.
Прокурор у провадженні прокурор відділу прокуратури Харківської області ОСОБА_8 в судове засідання не з`явилася, 29.03.2017 електронною поштою надійшов лист про розгляд клопотання у її відсутність, проти клопотання заперечує (а.с. 128).
05.10.2016 на підставі вказаної ухвали Київського районного суду м. Харкова від 21.09.2016 в квартирі АДРЕСА_2 , проведений обшук, в ході якого, згідно протоколу обшуку від 05.10.2016 вилучено майно, в тому числі перелічене в даному клопотанні про скасування арешту майна (а.с. 61-67).
Відповідно до положень ч. 1 ст. 174 КПК України клопотання про скасування арешту майна під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження судом.
За змістом п. 18 ч. 1 ст. 3 КПК України, слідчий суддя - суддя суду першої інстанції, до повноважень якого належить здійснення у порядку, передбаченому цим Кодексом, судового контролю за дотриманням прав, свобод та інтересів осіб у кримінальному провадженні, та у випадку, передбаченому статтею 247 цього Кодексу, - голова чи за його визначенням інший суддя Апеляційного суду Автономної Республіки Крим, апеляційного суду області, міст Києва та Севастополя при розгляді ними клопотань про проведення негласних (слідчих) розшукових дій.
Враховуючи наведені вище норми КПК України, розгляд клопотань про скасування арешту майна, поданих в порядку ст. 174 КПК України, здійснюється виключно слідчими суддями місцевого суду.
Як передбачено ч.1 ст. 131 КПК України, заходи забезпечення кримінального провадження застосовуються з метою досягнення дієвості цього провадження.
Відповідно до п. 2 ч. 3 ст. 132 КПК України, застосування заходів забезпечення кримінального провадження не допускається, якщо слідчий, прокурор не доведе, що потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи особи, про який ідеться в клопотанні слідчого, прокурора.
Відповідно до ст. 2 КПК України завданням кримінального провадження визначено захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.
Згідно абз. 2 ч. 1 ст. 174 КПК України, арешт майна може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування за клопотанням іншого власника або володільця майна, якщо він доведе, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба.
Зміст та форма кримінального провадження повинні відповідати загальним засадам кримінального провадження (ч. 1 ст. 7 КПК України).
Згідно положень ч. 1, ч. 2 ст. 22 КПК України, кримінальне провадження здійснюється на основі змагальності, що передбачає самостійне обстоювання стороною обвинувачення і стороною захисту їхніх правових позицій, прав, свобод і законних інтересів засобами, передбаченими цим Кодексом. Сторони кримінального провадження мають рівні права на збирання та подання до суду речей, документів, інших доказів, клопотань, скарг, а також на реалізацію інших процесуальних прав, передбачених цим Кодексом.
Відповідно до ч. 1 ст. 26 КПК України, сторони кримінального провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та у спосіб, передбачених цим Кодексом.
Згідно ч. 2 ст. 93 КПК України, сторона обвинувачення здійснює збирання доказів шляхом проведення слідчих (розшукових) дій та негласних слідчих (розшукових) дій, витребування та отримання від органів державної влади, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ та організацій, службових та фізичних осіб речей, документів, відомостей, висновків експертів, висновків ревізій та актів перевірок, проведення інших процесуальних дій, передбачених цим Кодексом.
Заходи забезпечення у вигляді арешту майна мають бути пропорційними щодо мети їх застосування, повинен бути встановлений справедливий баланс між завданнями кримінального провадження та вимогою захисту основних прав особи.
Згідно вимог ч. 3 ст. 132 КПК України, застосування заходів забезпечення кримінального провадження не допускається, якщо слідчий, прокурор не доведе, що: 1) існує обґрунтована підозра щодо вчинення кримінального правопорушення такого ступеня тяжкості, що може бути підставою для застосування заходів забезпечення кримінального провадження; 2) потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи особи, про який ідеться в клопотанні слідчого, прокурора; 3) може бути виконане завдання, для виконання якого слідчий, прокурор звертається із клопотанням.
Відповідно до абз. 1 ч. 1 ст. 170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.
Частиною 2 ст. 170 КПК України встановлено, що арешт майна допускається з метою забезпечення: збереження речових доказів; спеціальної конфіскації; конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.
Слідчому судді органом досудового розслідування не надано даних щодо наявності в кримінальному провадженні зазначених осіб.
В силу ст. 41 Конституції України, ст. 1 протоколу № 1 до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожна фізична та юридична особа має право володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений свого майна інакше, ніж на користь суспільства і на умовах, передбачених Законом або загальними принципами міжнародного права.
Стаття 1 Першого протоколу до Європейської конвенції гарантує право на вільне володіння своїм майном, яке звичайно називається правом на власність.
Крім того, відповідно до практики Європейського суду, для того, щоб втручання в право власності вважалося допустимим, воно повинно служити не лише законній меті в інтересах суспільства, а повинна бути розумна співмірність між використовуваними інструментами і тією метою, на котру спрямований будь-який захід, що позбавляє особу власності. Розумна рівновага має зберігатися між загальними інтересами суспільства та вимогами дотримання основних прав особи (рішення у справі АГОСІ проти Об`єднаного Королівства). Іншими словами, заходи щодо обмеження права власності мають бути пропорційними щодо мети їх застосування.
У справі Раймондо проти Італії (Raimondo v. Italy, рішення 24.01.1994), в яких заявники скаржилася на контроль за використанням власності в зв`язку з провадженням кримінального розслідування, не знайшовши у цьому випадку порушення ст.1 протоколу № 1, Суд відзначив порушення в тому, що уряд не вжив швидких заходів для того, щоб знову надати в повноправне користування власність після закінчення відповідних розслідувань (п.35).
Однією із загальних засад кримінального провадження, визначених п. 21 ч. 1 ст. 7 КПК України, є розумність строків. Відповідно до ст. 28 КПК України, під час кримінального провадження кожна процесуальна дія або процесуальне рішення повинні бути виконані або прийняті в розумні строки. Розумними вважаються строки, що є об`єктивно необхідними для виконання процесуальних дій та прийняття процесуальних рішень.
Даних щодо проведення слідчих дій, експертних досліджень тощо стосовно вилучених ще 05.10.2016 за місцем мешкання ОСОБА_4 грошових коштів, в частині, вказаній в даному клопотанні, слідчому судді не надано.
Крім того, із залучених старшим слідчим в ОВС СУ ГУНП в Харківській області майором міліції ОСОБА_7 даних (а.с. 49, 57-127) встановлено наступне.
Згідно протоколу огляду місця події від 02.03.2017 та фототаблиці до нього, 02.03.2017 з 14.30 год. до 15.00 год. за адресою: АДРЕСА_4 , проведено огляд, в ході якого, згідно протоколу огляду від 02.03.2017 встановлено: предметом огляду є приміщення, розташоване в будинку АДРЕСА_4 на першому поверсі з лівого боку від фасаду будівлі до приміщення ведуть сходи із перилами з металу. Двері у приміщення синього кольору на дверях є зображення скелету рибини та на аркуші паперу на вхідних дверях міститься надпис «ремонт». Двері обладнані омофоном із відеоглазком. За вхідними дверима знаходиться тамбур, за яким знаходяться металеві двері. За вказаними дверима розташоване робоче місце охоронця із домофонним апаратом із слухавкою домофон. На стіні зверху висить кондиціонер, стоїть холодильник. На ліво від входу до вказаної кімнати прилягає суміжна другої кімната, яка на момент огляду є пустою, в кімнатах обстановка ремонту. В першій кімнаті є двері, за якими розташоване підсобне приміщення із будівельними матеріалами. Під час огляду нічого не виявлено (а.с. 71-73,74-77).
Згідно договору суборенди нежилого приміщення від 01.09.2016, ФОП ОСОБА_12 передає, а ОСОБА_6 приймає в тимчасове платне користування нежиле приміщення № НОМЕР_8 , НОМЕР_9 -; НОМЕР_10 загальною площею 135,5 кв. м, розташоване за адресою: АДРЕСА_4 . Орендоване приміщення передається по акту прийому-передачі протягом трьох діб з моменту підписання теперішнього договору. Повернення орендованого приміщення також відбувається по акту прийому-передачі. Строк дії договору набуває чинності з моменту підписання його сторонами та діє до 31.05.2017 (а.с. 78-80).
Згідно акту прийому-передачі до договору суборенди нежилого приміщення від 01.09.2016, ФОП ОСОБА_12 передає, а ОСОБА_6 приймає в тимчасове платне користування нежиле приміщення № НОМЕР_8 , НОМЕР_9 -; НОМЕР_10 загальною площею 135,5 кв.м, розташоване за адресою: АДРЕСА_4 , для власних потреб (а.с. 81).
Згідно протоколу огляду місця події від 02.03.2017 та фототаблиці до нього, 02.03.2017 з 16.20 год. до 16.45 год. за адресою: АДРЕСА_3 , проведено огляд, в ході якого, згідно протоколу огляду від 02.03.2017 встановлено: місцем огляду є приміщення яке представляє собою добудову першого поверху житлового п`яти поверхового будинку по АДРЕСА_3 . Вхід до приміщення з бокової сторони вивіска частково демонтована на залишках вивіски мається надпис Fishka. До приміщення ведуть сходи, металеві двері, за ними тамбур, за тамбуром ще одні металеві двері, за ними нежитлове приміщення із двох суміжних кімнат із санвузлом. Зліва від входу до приміщення барна стійка на момент огляду пуста. Біля стійки стоїть кулер для води. Кімнати на момент огляду пусті. Грального обладнання на час огляду не виявлено (а.с. 85-87, 88-90).
Згідно договору суборенди нежилого приміщення від 01.09.2016, ОСОБА_12 передає, а ОСОБА_6 приймає в тимчасове платне користування частину нежилого приміщення загальною площею 110,0 кв. м, розташоване за адресою: АДРЕСА_6 . Орендоване приміщення передається по акту прийому-передачі протягом трьох діб з моменту підписання теперішнього договору. Повернення орендованого приміщення також відбувається по акту прийому-передачі. Строк дії договору набуває чинності з моменту підписання його сторонами та діє до 31.05.2017 (а.с. 91-93).
Згідно акту прийому-передачі до договору суборенди нежилого приміщення від 01.09.2016, ОСОБА_12 передає, а ОСОБА_6 приймає в тимчасове платне користування частину нежилого приміщення загальною площею 110,0 кв. м, розташоване за адресою: АДРЕСА_6 , для власних потреб (а.с. 94).
Згідно протоколу огляду місця події від 02.03.2017 та фототаблиці до нього, місцем огляду є приміщення, розташоване на першому поверсі будівлі на АДРЕСА_3 . До приміщення ведуть металеві двері, на фасаді маються вивіски із зображеннями скелету рибини та надписом «Fishka» та емблемою у вигляді фішки круглої форми. За дверима розташований тамбур, за яким розташовані другі двері. За дверима йде коридор, у якому розташована шафа на момент огляду пуста, з коридору ведуть двері до кухні, в якій є два холодильники, прямо по коридору двері до санвузла, в кінці коридору двері до кімнати на полу якої лежить килим червоного кольору стоїть пилосос, розкладена драбина, будівельне сміття, на стіні висить кондиціонер. Грального обладнання та предметів не виявлено (а.с. 98-100, 101-108).
Згідно договору суборенди нежилого приміщення від 01.09.2016, ФОП ОСОБА_12 передає, а ОСОБА_6 приймає в тимчасове платне користування нежиле приміщення: 1-го поверху АДРЕСА_7 , АДРЕСА_7 , АДРЕСА_7 , 29г, 29д, 31, 31б, 31в, 31г, 31а, загальною площею 124,3 кв. м, розташоване за адресою: АДРЕСА_3 . Орендоване приміщення передається по акту прийому-передачі протягом трьох діб з моменту підписання теперішнього договору. Повернення орендованого приміщення також відбувається по акту прийому-передачі. Строк дії договору набуває чинності з моменту підписання його сторонами та діє до 31.05.2017 (а.с. 109-111).
Згідно акту прийому-передачі до договору суборенди нежилого приміщення від 01.09.2016, ФОП ОСОБА_12 передає, а ОСОБА_6 приймає в тимчасове платне користування нежиле приміщення: 1-го поверху № 29, 29б, 29в, 29г, 29д, 31, 31б, 31в, 31г, 31а, загальною площею 124,3 кв. м, розташоване за адресою: АДРЕСА_3 (а.с. 112).
Відповідно до ст. 170, 174 КПК України, на теперішній час ОСОБА_4 довів, що на теперішній час він не є належним суб`єктом застосування таких заходів забезпечення кримінального провадження (про підозру йому не було повідомлено, підстави арешту його майна як третіх осіб слідчим, прокурором не обґрунтовано).
Враховуючи викладене, розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження, наслідки арешту майна для заявника, вимоги щодо дотримання розумного строку, протягом якого тривають заходи забезпечення, слідчий суддя вважає доведеним заявником, що на теперішній час, в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба, що, відповідно до абз. 2 ч. 1 ст. 174 КПК України є підставою для задоволення клопотання та скасування арештів.
На теперішній час прокурором, слідчим не доведено, що в подальшому застосуванні цього заходу є потреба, і що потреби досудового розслідування у даному кримінальному провадженні, виправдовують на теперішній час такий ступінь втручання у права і свободи особи, як арешт мобільних телефонів та грошових коштів, вилучених за місцем проживання ОСОБА_4 .
Таким чином, наявні правові підстави до задоволення клопотання заявника ОСОБА_4 в частині скасування арешту вказаного майна.
Однак, слідчий суддя приходить до висновку про відсутність підстав до додаткового зобов`язання слідчого повернути вказане майно, та відсутність підстав до задоволення клопотання ОСОБА_4 у вказаній частині, виходячи з наступного.
Згідно положень п. 4 ст. 169 КПК України, тимчасово вилучене майно повертається особі, у якої воно було вилучено, у разі скасування арешту. Таким чином, у разі скасування арешту, майно підлягає поверненню особі, у якої воно було вилучено, та не потребується додаткового зобов`язання слідчим суддею слідчого вчинити такі дії. Враховуючи викладене, вимоги заявника щодо зобов`язання слідчого повернути йому вказане в клопотанні майно, вилучене під час обшуку 05.10.2016, є передчасними та ґрунтуються на припущеннях заявника щодо можливого неповернення йому вказаного майна, а тому у вказаній частині клопотання є передчасною та задоволенню не підлягає.
Клопотання про фіксацію процесуальної дії за допомогою технічних засобів під час розгляду питання слідчим суддею від учасників процесуальної дії не надійшло, за ініціативою суду не здійснюється, що відповідає положенням ст. 107 КПК України.
Керуючись ст.ст. 2, 7, 170-173, 174, 309, 372 КПК України,
Клопотання ОСОБА_4 про скасування арешту майна задовольнити частково.
Скасувати арешт на мобільний телефон Vertu PM 266V imei НОМЕР_5 з сім-карткою НОМЕР_2 , на мобільний телефон Vertu V-005501 imei НОМЕР_6 з сім-карткою № НОМЕР_7 , на грошові кошти у розмірі 140 000,00 доларів (сто сорок тисяч доларів), 7900,00 євро (сім тисяч дев`ятсот євро), які вилучені 05 жовтня 2016 року під час обшуку за місцем мешкання ОСОБА_4 в квартирі АДРЕСА_2 .
Згідно положень п. 4 ст. 169 КПК України, тимчасово вилучене майно повертається особі, у якої воно було вилучено, у разі скасування арешту.
В іншій частині в задоволенні клопотання ОСОБА_4 відмовити.
Ухвала оскарженню не підлягає. Заперечення проти неї можуть бути подані під час підготовчого провадження в суді.

Ухвала виготовлена в нарадчій кімнаті, є оригіналом.

Слідчий суддя ОСОБА_1