провадження № 1-кп/208/233/17
УХВАЛА
02 лютого 2017 р. м. Кам`янське

Заводський районний суд міста Дніпродзержинська Дніпропетровської області у складі:
головуючого судді ОСОБА_1 ,
при секретарі ОСОБА_2 ,
за участю: прокурора ОСОБА_3 ,
захисника ОСОБА_4 ,
обвинуваченої ОСОБА_5 ,
провівши підготовче судове засідання по кримінальному провадженню, внесеному в Єдиний реєстр досудових розслідувань за № 0000475 від 27.06.2014 р., за обвинувальним актом відносно ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , обвинуваченої у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст. 364 КК України,-

В С Т А Н О В И В:

В провадження Заводського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області 04.01.2017 надійшов обвинувальний акт відносно ОСОБА_5 , яка обвинувачується у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 364 КК України.

Прокурор в підготовчому судовому засіданні просив постановити ухвалу про призначення судового розгляду на підставі обвинувального акту, вважаючи, що під час досудового розслідування були дотримані всі вимоги КПК України, підстав для закриття провадження чи повернення обвинувального акту не вбачається. Також прокурором заявлено клопотання про обрання відносно обвинуваченої запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту, про обрання заходу забезпечення кримінального провадження у вигляді відсторонення від посади заступника начальника Державної податкової інспекції у Ленінському районі м. Дніпропетровська ГУ ДФС у Дніпропетровській обл. На думку прокурора наявні ризики переховування обвинуваченої від суду, незаконного впливу на свідків, вчинення іншого або аналогічного кримінального правопорушення. Надати докази, пояснення, на підтвердження наявності вказаних прокурором ризиків, прокурор ОСОБА_3 відмовилась.
Обвинувачена, захисник обвинуваченої вважали можливим призначити справу до судового розгляду. Щодо заявлених прокурором клопотань про застосування домашнього арешту та відсторонення обвинуваченої від займаної посади вважали їх такими, що задоволенню не підлягають, оскільки ризики, зазначені прокурором, відсутні. ОСОБА_5 пояснила суду, що свідки у справі ОСОБА_6 , ОСОБА_7 не є підлеглими або співробітниками обвинуваченої, вплив на них вчинятись не може.

Заслухавши доводи прокурора, обвинуваченої, захисника обвинуваченої, вивчивши матеріали обвинувального акту з додатками, суд приходить до висновку, що обвинувальний акт підлягає поверненню прокурору, з наступних підстав.

Відповідно до п. 3 ч. 3 ст. 314 Кримінального процесуального кодексу України, у підготовчому судовому засіданні суд має право прийняти рішення про повернення обвинувального акту, клопотання про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру прокурору, якщо вони не відповідають вимогам цього Кодексу.

П. 5 ч.2 ст. 291 КПК України передбачено, що серед інших відомостей обвинувальний акт в обов`язковому порядку має містити виклад фактичних обставин кримінального правопорушення, які прокурор вважає встановленими, правову кваліфікацію кримінального правопорушення з посиланням на положення закону і статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність та формулювання обвинувачення.

Відповідно до п. 13 ч. 1 ст. 3 КПК України обвинувачення це твердження про вчинення певною особою діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність, висунуте в порядку, встановленому цим Кодексом.

Згідно положень ч. 4 ст. 110 КПК України обвинувальний акт є процесуальним рішенням, яким прокурор висуває обвинувачення у вчиненні кримінального правопорушення і яким завершується досудове розслідування.

Як визначено п. 1 ч. 1 ст. 91 КПК України у кримінальному провадженні підлягають доказуванню подія кримінального правопорушення (час, місце,спосіб та інші обставини вчинення кримінального правопорушення), мотив і мета вчинення кримінального правопорушення.

Отже, обвинувальний акт в обов`язковому порядку має містити формулювання твердження про вчинення певною особою діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність, із зазначенням мотиву, мети, часу, місця, способу та інших обставин вчинення кримінального правопорушення. Однак, зазначені відомості в обвинувальному акті від 03.11.2016 відносно ОСОБА_5 відсутні.
В аб. 14 формулювання обвинувачення, викладеного в обвинувальному акті від 03.11.2016 у кримінальному провадженні № 0000475 від 27.06.2014 відносно ОСОБА_5 зазначене наступне: «Крім того, ОСОБА_6 було достовірно встановлено, що згідно інформації, наведеної у додатку № 1.10 до акту перевірки від 20.06.2013 № 3593/21/22.5-07/03341782 ОКП «ДБТІ» протягом періоду, який перевірявся, отримало від ПАТ «Дніпровський меткомбінат» на розрахунковий рахунок грошові кошти у сумі 19 460,60 грн. за послуги проведення технічної інвентаризації. Станом на 31.12.2010 на підприємстві рахувалась кредиторська заборгованість у сумі 564,7 тис. грн., яка відображена на бухгалтерському рахунку ОКП «ДБТІ» № 361. Станом на 31.12. 2012 на підприємстві рахувалася дебіторська заборгованість у сумі 65,2 тис. грн., яка відображена на бухгалтерському рахунку ОКП «ДБТІ» № 361». Зі змісту аб. 14 зі змісту форулювання обвинувачення не вбачається на якому саме підприємстві рахувались кредиторська та дебіторська заборгованість, не визначено, яке підприємство і за якими операціями, на яку суму є кредитором, дебітором. Згідно змісту аб. 16 формулювання обвинувачення перевіркою було достовірно встановлено та підтверджено факт виникнення у ОКП «ДБТІ» податкових зобов`язань від контрагента ПАТ «Дніпровський меткомбінат». Однак, конкретна сума податкових зобов`язань, що є суттєвою обставиною, яка підлягає доказуванню, не зазначена. В аб. 17 формулювання обвинувачення зазначено: «…надала незаконну вказівку про необхідність складання акту перевірки з порушенням норм чинного законодавства, а саме: проведення так званого «транзиту» податкового кредиту від підприємств з ознаками фіктивності на податкові зобов`язання ПАТ «Дніпровський металургійний комбінат ім. Ф.Е. Дзержинського» не зважаючи на фактичне підтвердження зазначених податкових зобов`язань в ході проведення перевірки». Всупереч вимог ст. 91 КПК України не визначено суму податкових зобов`язань ПАТ «Дніпровський металургійний комбінат ім. Ф.Е. Дзержинського» на яку мав проводитись «транзит», не розкрито визначення терміну та суть «транзиту», що не є вживаним поняттям на законодавчому рівні. Окрім того, аб. 14, 16 формулювання обвинувачення містять посилання на ПАТ «Дніпровський меткомбінат», в той час, як в аб. 17 формулювання обвинувачення йде посилання на ПАТ «Дніпровський металургійний комбінат ім. Ф.Е. Дзержинського». Оскільки, в обвинувальному акті не міститься кодів ЄДРПОУ вказаних підприємств встановити, за якими підприємством на та яку суму наявні податкові зобов`язання, не вбачається можливим.
Як зазначено в аб.20 формулювання обвинувачення: «В подальшому, 20.06.2013 зранку близько 09.00 год.,продовжуючи реалізовувати свій злочинний умисел, ОСОБА_5 , будучи відповідальною та уповноваженою згідно наказу…викликала підлеглого ОСОБА_7 … та надала йому незаконну вказівку про необхідність підписання ним…податкового повідомлення-рішення № від 20.06.2015 за результатами перевірки підприємства обласне комунальне підприємство «Дніпродзержинське бюро технічної інвентаризації». В аб. 21 формулювання обвинувачення викладено наступне: «Далі, 20.06.2013 заступник начальника Дніпродзержинської об`єднаної державної податкової інспекції ОСОБА_7 , розглянувши за вказівкою ОСОБА_5 матеріали планової виїзної перевірки ОКП «ДБТІ»…підписав податкове повідомлення-рішення № від 20.06.2015, довівши тим самим до кінця злочинний умисел ОСОБА_5 » В той же час, в аб. 23 формулювання обвинувачення зазначено, що «Таким чином, у результаті умисних протиправних дій ОСОБА_5 ,…які виразилися в…наданні підлеглим працівникам Дніпродзержинської ОДПІ ОСОБА_6 та ОСОБА_7 вказівок про необхідність складання та підписання… податкового повідомлення-рішення № від 20.06.2013…» Виходячи зі змісту аб.20,21,23 формулювання обвинувачення неможливо встановити фактичну дату підписання повідомлення-рішення № , тобто встановити дату фактичного доведення до кінця умислу ОСОБА_5 , що в свою чергу впливає на визначення редакції ч. 2 ст. 364 КК України, яка має бути застосована для кваліфікації дій ОСОБА_5 .
Використання в аб. 22 формулювання обвинувачення посилання на те, що ОСОБА_5 «вчиняла протягом 2013-2016 років інші дії, направлені на унеможливлення проведення перевірки, встановлення об`єктивних даних та донарахування підприємству ОКП «ДБТІ» податку на додану вартість на суму 1 629 958 грн.», не є допустимим та конкретним формулюванням обвинувачення в розумінні ст.ст. 91, 291 КПК України.
Окрім іншого, згідно реєстру матеріалів досудового слідства під час досудового розслідування були проведені процесуальні дії та прийняті процесуальні рішення, а саме: 17.06.2016 допит свідка ОСОБА_5 , 14.07.2016 протокол проведення обшуку за адресою мешкання ОСОБА_5 ( АДРЕСА_1 ), 14.07.2016 протокол огляду ОСОБА_5 , 11.08.2016 допит підозрюваної ОСОБА_5 , 15.03.2016 протокол про надання доступу до матеріалів досудового розслідування. Таким чином, в реєстрі матеріалів досудового розслідування відсутній протокол прийняття заяви про кримінальне правопорушення, внесення відповідних відомостей до ЄРДР, дата повідомлення ОСОБА_5 про підозру, протокол роз`яснення підозрюваній ОСОБА_5 права на захист, протокол про надання доступу до матеріалів досудового розслідування ОСОБА_5 в якості підозрюваної.
За таких обставин суд вважає обвинувальний акт таким, що не відповідає вимогам ст. 291 Кримінального процесуального кодексу України, що унеможливлює належне забезпечення процесуальних прав учасників судового провадження, призначення справи до судового розгляду та ухвалення законного судового рішення.

Обвинувальний акт з доданими матеріалами підлягає поверненню прокурору.

Розглядаючи клопотання прокурора про обрання заходу забезпечення кримінального провадження у вигляді відсторонення від посади та застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту, суд виходить з наступного. Згідно з положеннями ч.3 ст. 315 КПК України, під час підготовчого судового засідання суд за клопотання учасників судового провадження має право обрати захід забезпечення кримінального провадження, при розгляді таких клопотань суд додержується правил, передбачених розділом ІІ КПК України.

Відповідно до вимог ч. 5 ст. 132 КПК України під час розгляду питання про застосування заходів забезпечення кримінального провадження (в тому числі відсторонення від посади, запобіжні заходи, включаючи домашній арешт) сторони кримінального провадження повинні подати суду докази обставин, на які вони посилаються. Як передбачено ч.2 ст. 184 КПК України копія клопотання та матеріалів, якими обґрунтовується необхідність застосування запобіжного заходу, надається обвинуваченому не пізніше ніж за три години до початку розгляду клопотання. Підготовче засідання у кримінальному провадженні за обвинуваченням ОСОБА_5 за ч. 2 ст. 364 КК України розпочато 02.02.2017 об 11 год. 05 хв., відповідно до наданих суду пояснень прокурора, обвинуваченої, захисника обвинуваченої клопотання були надані стороні захисту 02.02.2017 о 10 год. 54 хв. Оскільки прокурором не доведено, що відстороненням ОСОБА_5 від займаної посади зможе забезпечити попередження можливого знищення чи підробки ОСОБА_5 речей і документів або протиправного перешкоджання кримінальному провадженню іншим чином, також не доведено наявність достатніх для переконання обставин,що свідчать про існування ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, суд вважає клопотання про застосування заходів забезпечення кримінального провадження такими, що задоволенню не підлягають

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 110, 131, 132, 184, 291, 314, 315 Кримінального процесуального кодексу України, суд -

У Х В А Л И В:

Обвинувальний акт з додатками у кримінальному провадженні № 0000475 від 27.06.2014 р., за обвинуваченням ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст. 364 КК України, повернути прокурору прокуратури Дніпропетровської обл.

В задоволенні клопотання про обрання заходу забезпечення кримінального провадження у вигляді відсторонення від посади відмовити.

В задоволенні клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту відмовити.

Ухвала може бути оскаржена до Апеляційного суду Дніпропетровської області протягом семи днів з дня її оголошення через Заводський районний суд міста Дніпродзержинська Дніпропетровської області.

Суддя ОСОБА_1