ВИЩИЙ СПЕЦІАЛІЗОВАНИЙ СУД УКРАЇНИ
З РОЗГЛЯДУ ЦИВІЛЬНИХ І КРИМІНАЛЬНИХ СПРАВ
Ухвала
ІМЕНЕМ України
Вищий спеціалізований суд України
з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі:
головуючого судді-доповідача ОСОБА_1 ,
суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
за участі прокурора ОСОБА_4 ,
секретаря судового засідання ОСОБА_5 ,
розглянув 28 лютого 2017 року в м. Києві кримінальне провадження щодо ОСОБА_6 за касаційною скаргою останнього на вирок Солонянського районного суду Дніпропетровської області від 15 лютого 2016 року та ухвалу Апеляційного суду Дніпропетровської області від 5 травня 2016 року.

Вказаним вироком місцевого суду, залишеним без зміни вищезазначеною ухвалою апеляційного суду, засуджено
ОСОБА_6 , 1961 р. н., громадянина України, не судимого, уродженця та мешканця АДРЕСА_1 ,

- за ч.1 ст. 125 КК України до 200 годин громадських робіт.
Згідно вироку ОСОБА_6 10.10.2015 о 17:00 на подвір`ї на АДРЕСА_2 під час конфлікту на побутовому підґрунті з ОСОБА_7 ударив її кулаком у ліву скроню та дерев`яним держаком лопати по лівому плечу, умисно заподіявши потерпілій легкі тілесні ушкодження.
У касаційній скарзі засуджений, посилаючись на неповноту судового розгляду, невідповідність висновків суду фактичним обставинам справи та істотні порушення вимог кримінального процесуального закону, просить скасувати вказані судові рішення із закриттям кримінального провадження.
Заслухавши доповідь судді, доводи прокурора про законність й обґрунтованість оскаржених судових рішень, перевіривши матеріали справи та обговоривши доводи касаційної скарги, колегія суддів визнає її такою, що не підлягає задоволенню з наступних підстав.
Фактичні обставини кримінального провадження були предметом оцінки суду першої та апеляційної інстанцій і перегляду в касаційному порядку, відповідно до вимог ч. 1 ст. 438 КПК України, не підлягають, а неповнота судового розгляду та невідповідність висновків суду фактичним обставинам кримінального провадження, на що посилається засуджений у касаційній скарзі, сама по собі може бути підставою для скасування апеляційним судом вироку місцевого суду, згідно до вимог статей 409, 410 КПК України.
Твердження засудженого про недоведеність його вини у умисному заподіянні потерпілій легких тілесних ушкоджень є безпідставними, оскільки протилежні висновки суду в цій частині ухвалено, у відповідності до вимог ст. 370 КПК України, на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до статті 94 КПК України.
Такі висновки відповідають показанням потерпілої ОСОБА_7 про обставини заподіяння їй засудженим ОСОБА_6 легких тілесних ушкоджень; показанням свідка ОСОБА_8 про обставини за яких ОСОБА_6 , під час сварки з ОСОБА_7 , ударив останню держаком лопати по лівому плечу тощо; висновкам судово-медичної експертизи про характер та локалізацію завданих потерпілій легких тілесних ушкоджень.
Ці висновки місцевого суду обґрунтовано визнані апеляційним судом такими, що відповідають фактичним обставинам справи.
Доводи засудженого про те, що судом не було з`ясовано де знаходиться те пасовище, чи міг він одночасно перебувати і на пасовищі і у себе в дворі та в гаражі, чи ловив він гусей, якщо ловив, та стільки спіймав, яким інструментом відрубав їм голови та де їх складав є безпідставні, оскільки вказані обставини не є істотними для правильного вирішення справи, а у відповідності до положень ч. 1 ст. 337 КПК України судовий розгляд проводиться в межах висунутого обвинувачення відповідно до обвинувального акта.
Не можуть бути взяті до уваги і доводи засудженого про незаконність слідчого експерименту, проведеного в службовому приміщенні, а не на місці події, оскільки метою проведення такої дії було з`ясування механізму спричинення тілесних ушкоджень потерпілій.
Апеляційний суд, вмотивувавши свої висновки у відповідності до вимог ст. 419 КПК України, обґрунтовано залишив без зміни вирок суду першої інстанції, а доводи засудженого на спростування вищезазначених висновків не переконливі та недостатні.
Істотних порушень кримінального процесуального закону, які б перешкодили чи могли перешкодити повно та всебічно розглянути справу і постановити законні та обґрунтовані рішення при розгляді даної справи не було допущено.
Зважаючи на зазначене, керуючись ст. ст. 434, 436 КПК України, суд
УХВАЛИВ:

Вирок Солонянського районного суду Дніпропетровської області від 15 лютого 2016 року та ухвалу Апеляційного суду Дніпропетровської області від 5 травня 2016 року щодо ОСОБА_6 залишити без зміни, касаційну скаргу останнього без задоволення.
Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення та оскарженню не підлягає.
Судді:
ОСОБА_9 ОСОБА_10