АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 11-кп/774/216/17 Справа № 191/4222/16-к Головуючий у 1 й інстанції - ОСОБА_1 Доповідач - ОСОБА_2

У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

29 березня 2017 року м. Дніпро

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду Дніпропетровської області у складі:
головуючої судді: ОСОБА_2
суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4

за участю секретаря: ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0001116 від 02 липня 2016 року за апеляційною скаргою прокурора, який приймав участь в суді першої інстанції ОСОБА_6 , на вирок Синельниківського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 24 жовтня 2016 року, відносно

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Іраєль, Сосногорського р-ну, Республіка Комі, українця, громадянина України, який має середню спеціальну освіту, працює в експлуатаційному вагонному депо «Нижньодніпровськ вузол», слюсар по ремонту рухомого складу, розлученого, має малолітнього сина ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимий,
-обвинуваченого у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 309, ч. 1 ст. 310 КК України,
за участю учасників кримінального провадження:
прокурора: ОСОБА_9

В С Т А Н О В И Л А:
Вироком Синельниківського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 24 жовтня 2016 року затверджено угоду про визнання винуватості, від 31 серпня 2016 року у кримінальному провадженні № 0001116 від 02.07.2016 р., укладену між прокурором Синельниківської місцевої прокуратури Дніпропетровської області та обвинуваченим ОСОБА_7 .

Визнано винуватим ОСОБА_7 у вчиненні кримінальних правопорушень:

- передбаченого ч.1 ст. 310 КК України, та призначено йому покарання у вигляді 2 (двох) років обмеження волі;

- передбаченого ч.2 ст. 309 КК України, та призначено йому покарання у вигляді 2 (двох) років позбавлення волі.

На підставі ст. 75 КК України звільнено ОСОБА_7 від відбування покарання з випробуванням, з іспитовим строком на 2 (два) роки.

Долю речових доказів вирішено відповідно до ст. 100 КПК України.

Стягнуто з ОСОБА_7 на користь держави витрати на проведення експертиз в сумі 2468 (дві тисячі чотириста шістдесят вісім) грн.12 коп.

Згідно з вироком суду обвинувачений ОСОБА_7 , у невстановлений в ході судового розгляду час, перебував за місцем свого проживання на території домоволодіння за адресою: АДРЕСА_1 де у власному подвір`ї побачив рослини роду коноплі. У цей момент у ОСОБА_7 виник злочинний умисел, направлений на незаконне вирощування конопель для подальшого особистого вживання.

В період з травня 201 до 02 липня 2016 року, ОСОБА_7 діючи умисно, реалізуючи свій злочинний умисел, направлений на незаконне вирощування конопель, став доглядати за рослинами роду коноплі, тобто прополювати та поливати їх, тим самим незаконно вирощувати.

02.07.2016р., у період часу з 18 годин 20 хвилин до 18 годин 55 хвилин, працівниками поліції проведено огляд території домоволодіння за місцем проживання ОСОБА_7 , за адресою: АДРЕСА_1 , під час якого виявлено та вилучено рослини у кількості 12 (дванадцять) рослин, які є рослинами роду коноплі (Cannabis), що віднесені до рослин, які містять наркотичні засоби та психотропні речовини і обіг яких допускається для промислових цілей, які ОСОБА_7 незаконно вирощував для подальшого особистого вживання.

Крім того, ОСОБА_7 , будучи особою, яка вчинила злочин передбачений ч. 1 ст. 310 КК України, 26 червня 2016 року, у денний час доби, перебував біля посадки, розташованої на території с. Циганівка, Синельниківського району, Дніпропетровської області, де побачив рослини виду мак снодійний. У цей момент у ОСОБА_7 , виник злочинний умисел, направлений на незаконне придбання наркотичних засобів для подальшого особистого вживання, без мети збуту.

Після чого, ОСОБА_7 продовжуючи перебувати у вказаному місці діючи умисно, усвідомлюючи, що у нього не має передбаченого дозволу на здійснення будь-яких дій з наркотичними засобами, у порушення Закону України «Про наркотичні засоби, психотропні речовини і прекурсори» від 22.12.2006 року, реалізуючи раніше виниклий злочинний умисел, спрямований на незаконне придбання та зберігання особливо небезпечного наркотичного засобу, зірвав вказані рослини виду мак снодійний, тим самим незаконно придбав особливо небезпечний наркотичний засіб, який переніс за місцем свого мешкання за адресою: АДРЕСА_1 , де став зберігати до 02.07.2016 року.

02.07.2016 р. приблизно об 11-00 годині, ОСОБА_7 перебуваючи за місцем свого мешкання, за адресою: АДРЕСА_1 , у приміщенні літньої кухні за допомогою розчинника, на плиті виварив рослини виду мак снодійний, тим самим незаконно виготовив особливо небезпечний наркотичний засіб «опій ацетильований», який помістив у одноразовий медичний шприц, об`ємом 5 мл., та почав незаконно зберігати.

Потім, у той же день, тобто 02.07.2016 р., у період часу з 18 годин 20 хвилин до 18 годин 55 хвилин, працівниками поліції проведено огляд території домоволодіння за місцем проживання ОСОБА_7 , за адресою: АДРЕСА_1 , під час якого виявлено та вилучено одноразовий медичний шприц, об`ємом 5 мл., який містив рідину коричневого кольору масою 3,2507 г., яка у своєму складі містить особливо небезпечний наркотичний засіб, обіг якого заборонено - опій ацетильований. Маса опію ацетильованого в перерахунку на суху речовину складає 0,2030 г. Вказаний наркотичний засіб ОСОБА_7 , зберігав за місцем свого мешкання для власного вживання без мети збуту.

В апеляційній скарзі прокурор просить вирок Синельниківського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 24 жовтня 2016 року, ухвалений на підставі угоди про визнання винуватості скасувати у зв`язку з неправильним застосуванням закону України про кримінальну відповідальність та призначити новий розгляд у суді першої інстанції.
Мотивуючи апеляційну скаргу прокурор вказує, що в порушення роз`яснень, які містяться в Постанові Пленуму Верховного Суду України №7 від 24.10.2003 року «Про практику призначення судами кримінального покарання», суд першої інстанції призначаючи покарання ОСОБА_7 за сукупністю злочинів, передбачених ч. 1 ст. 310 КК України та ч. 2 ст. 309 КК України не застосував положення ч. 1 ст. 70 КК України.
Заслухавши суддю доповідача, доводи прокурора, яка підтримала апеляційну скаргу, перевіривши матеріали кримінального провадження та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів прийшла до висновку, що апеляційне провадження за апеляційною скаргою прокурора необхідно закрити, виходячи з наступного.

Відповідно до ч.4 ст. 394 КПК України передбачені виключні підстави оскарження прокурором вироку суду першої інстанції на підставі угоди про визнання винуватості:

1.Призначення судом покарання, менш суворого, ніж узгоджено сторонами угоди.

2.Затвердження судом угоди у провадженні, в якому згідно з частиною 4 ст. 469 КПК угода не може бути укладена.

Згідно до ч.7 ст. 474 КПК, суд перевіряє угоду на відповідність вимогам КПК та КК України.
Суд відмовляє в затвердженні угоди, якщо:
1.Умови угоди суперечать вимогам КПК України або закону України про кримінальну відповідальність, в тому числі допущена неправильна правова кваліфікація кримінального правопорушення, яке є більш тяжким ніж те, щодо якого передбачена можливість укладення угоди та інші підстави, перелік який є вичерпним.

Відповідно до Постанови Пленуму Верховного Суду України №7 від 24.10.2003 року «Про практику призначення судами кримінального покарання» передбачені законом правила призначення покарання за сукупністю злочинів застосовуються у випадках самостійної кваліфікації вчиненого як за різними статтями, так і за різними частинами однієї статті кримінального закону, якими передбачено відповідальність за окремі склади злочинів і які мають самостійні санкції. За цими ж правилами призначається покарання і в разі вчинення особою діянь, частина яких кваліфікується як закінчений злочин, а решта - як готування до злочину або замах на нього.
Прокурор, який укладав угоду та суд першої інстанції формально поставилися до виконання вимог КПК, внаслідок чого суд припустився неправильного застосування положень кримінального закону.
Прокурор зобов`язаний здійснювати нагляд за додержанням законів під час проведення досудового розслідування у формі процесуального керівництва досудовим розслідуванням (стаття 36 КПК), що покладає на нього відповідальність за додержання закону як під час досудового розслідування, так і за кінцеве законне рішення у кримінальному провадженні. Це, в свою чергу, повинно сприяти активній правовій позиції прокурора при укладенні відповідних угод у кримінальному провадженні.

Водночас, незважаючи на наявність таких порушень, з огляду на межі встановлені законом для оскарження прокурором вироку суду першої інстанції, постановленого на підставі угоди, не можуть слугувати підставою для оскарження судового рішення прокурором.
Таким чином, вирок суду на підставі угоди про визнання винуватості у апеляційному порядку з будь-яких інших підстав, оскарженню прокурором не підлягає.
Враховуючи те, що апеляційна скарга подана на судове рішення, яке не підлягає оскарженню в апеляційній інстанції з вказаних прокурором підстав, судове провадження за апеляційною скаргою прокурора підлягає закриттю.
Керуючись ст. ст. 394, 418 КПК України, колегія суддів,
П о с т а н о в и л а :
Апеляційне провадження за апеляційною скаргою прокурора, який приймав участь в суді першої інстанції ОСОБА_6 , на вирок Синельниківського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 24 жовтня 2016 року відносно ОСОБА_7 закрити.

Ухвала апеляційного суду набирає чинності з моменту проголошення та може бути оскаржена і на неї може бути подана касаційна скарга у Вищий спеціалізований суд України з розгляду цивільних та кримінальних справ протягом трьох місяців з моменту проголошення.

Судді
Апеляційного суду

--------------------- ------------------------------- ----------------------------
ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4