Дата документу Справа № 1
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
ЄУ № 317/421/17 Слідчий суддя ОСОБА_1
Провадж. №11-сс/778/238/17 Доповідач 2 інст. ОСОБА_2

УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
колегія суддів судової палати у кримінальних справах апеляційного суду Запорізької області у складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

при секретарі ОСОБА_5

розглянула 09березня 2017року у відкритому судовому засіданні в м. Запоріжжі матеріали справи за апеляційною скаргою захисника підозрюваного ОСОБА_6 адвоката ОСОБА_7 на ухвалу слідчого судді Запорізького районного суду Запорізької області від 22 лютого 2017 року, якою обрано запобіжний захід у виді тримання під вартою відносно

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця Джихаскари Зугдідського району, Грузія, громадянина України, який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , та мешкає за адресою: АДРЕСА_2 ,

підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України.

Учасники судового провадження:

прокурор ОСОБА_8 ,

адвокат ОСОБА_7 ,

підозрюваний ОСОБА_6 .

Органами досудового розслідування ОСОБА_6 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України за наступних обставин.

Так, 25 червня 2016 року приблизно о 01:20 годин Понія ОСОБА_9 , знаходячись на проїжджій частині поблизу домоволодіння АДРЕСА_3 , на ґрунті раптово виниклих неприязних відносин до ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , діючи з метою реалізації свого злочинного наміру, направленого на умисне протиправне заподіяння смерті ОСОБА_10 з невстановленої досудовим розслідуванням зброї калібру 5,6 мм, здійснив один постріл, у область передньої поверхні грудної клітки зліва, внаслідок чого спричинив потерпілому одиночне сліпе вогнепальне кульове поранення передньої поверхні грудної клітки зліва, проникаючого в ліву плевральну порожнину з пошкодженням легеневого стовбура, ускладнились розвитком гострої крововтрати, що згідно висновку експерта №2104 від 25.06.2016 кваліфікується як тяжке тілесне ушкодження, яке перебуває в прямому причинному зв`язку з настанням смерті, тим самим ОСОБА_6 вчинив умисне вбивство ОСОБА_10
30 вересня 2016 року, ОСОБА_6 повідомлено про підозру в скоєні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України, останній від отримання відмовився, у присутності свідків.
06 лютого 2017 відповідно до ухвали Запорізького районного суду Запорізької області було надано дозвіл на затримання ОСОБА_11 з метою приводу його до суду для участі у розгляді клопотання про обрання запобіжного заходу.
21 лютого 2017 року о 11 годині 40 хв. ОСОБА_6 було затримано відповідно до ст.208 КПК України.
22 лютого 2017 року о 12 годині 00 хвилин підозрюваному було запропоновано отримати клопотання про застосування запобіжного заходу, в тому числі був наданий примірник клопотання перекладений на грузинську мову, однак останній від отримання відмовився у присутності двох свідків.
22 лютого 2017 року постановою першого заступника прокурора Запорізької області строк досудового слідства було продовжено до п`яти місяців, тобто до 27 квітня 2017 року.
Слідчий Запорізького районного відділення поліції Дніпровського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Запорізькій області ОСОБА_12 , за погодженням із прокурором Запорізької місцевої прокуратури №2 Запорізької області ОСОБА_13 , звернувся до суду із клопотанням про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою без визначення розміру застави відносно ОСОБА_6 , підозрюваного у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України, посилаючись на наявність ризиків, передбачених п.п. 1,2,3 ч.1 ст. 177 КПК України та неможливість ним запобігти шляхом застосування до підозрюваного інших більш м`яких запобіжних заходів.
Задовольняючи клопотання слідчого та обираючи стосовно ОСОБА_6 запобіжний захід у виді тримання під вартою терміном на 60 днів без визначення розміру застави, оскільки кримінальне провадження стосується злочину, вчиненого із застосуванням насильства, слідчий суддя прийшов до висновку, що обрання стосовно ОСОБА_6 даного виду запобіжного заходу сприятиме запобіганню спробам останнього переховатися від органів досудового розслідування та суду, незаконно впливати на свідків, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином та вчиненню ним інших злочинів, також суд вказав на доведеність неможливості застосування до підозрюваного більш м`якого запобіжного заходу.

В апеляційній скарзі адвокат ОСОБА_7 , посилаючись на незаконність, необґрунтованість і невмотивованість оскаржуваної ухвали, зазначає, що слідчим та прокурором не доведено наявність ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, на які є посилання в клопотанні, як і те що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти вказаним ризикам. Вказує, що відносно ОСОБА_6 обирався запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту з носінням електронного засобу контролю, ОСОБА_6 жодного разу не порушив умови даного запобіжного заходу та добросовісно виконав покладенні на нього обов`язки. Крім того, слідчий суддя належним чином не оцінив даних про особу підозрюваного, які свідчать на користь зменшення ризиків належної процесуальної поведінки. ОСОБА_6 раніше до кримінальної відповідальності не притягувався, негативної репутації не має, має соціальні зв`язки, є єдиним членом сім`ї, який працює та має на утриманні дитину. Просить ухвалу скасувати та обрати відносно ОСОБА_6 більш м`який запобіжний захід ніж тримання під вартою.

Заслухавши доповідь судді, підозрюваного та його захисника, які підтримали вимоги апеляційної скарги, прокурора, який вважав необхідним ухвалу залишити без змін, перевіривши матеріали справи, судова колегія прийшла до наступних висновків.

Оскаржувана ухвала, згідно ч.1 ст. 404 КПК України, перевірена у межах доводів апеляції.

Висновки слідчого судді про обгрунтованість висунутої до ОСОБА_6 підозри у вчиненні зазначеного кримінального правопорушення в апеляційній скарзі загалом не оспорюються.

При цьому з приводу доводів захисника щодо сумнівності саме протоколу допиту свідка ОСОБА_14 та протоколу впізнання підозрюваного судова колегія, визнаючи ці доводи безпідставними, зауважує, що на даному етапі провадження слідчий суддя, суд не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд під час розгляду кримінального провадження по суті, зокрема, оцінювати докази з точки зору їх належності і допустимості для визнання особи винною чи невинною у вчиненні кримінального правопорушення.

Слідчий суддя, на даному етапі слідства, цілком слушно оцінив надані органом досудового розслідування докази щодо висунутої ОСОБА_6 підозри, як на підтвердження її обґрунтованості.

За положеннями ст.178 КПК України, при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу, слідчий суддя, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення, вік та стан здоров`я підозрюваного, обвинуваченого та інші обставини.
Колегія суддів, враховуючи тривалість досудового розслідування, знаходить хоча і малоймовірними, але аргументованими доводи органу досудового розслідування щодо існування ризиків знищення, схову чи спотворення речей, що мають значення у даному кримінальному провадженні, впливу на свідків.
Проте, згідно ст.183 КПК України запобіжний захід у вигляді тримання під вартою застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст.177 КПК України.
Вимоги ч. 3 ст. 176 КПК України передбачають відмову слідчим суддею, судом у застосуванні запобіжного заходу, якщо слідчий, прокурор не доведе, що встановлені під час розгляду клопотання про застосування запобіжних заходів обставини, є достатніми для переконання, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів, передбачених частиною першою цієї статті не може запобігти доведеним під час розгляду ризику або ризикам.
Апеляційна інстанція приходить до висновку, що у даному випадку зазначені слідчим у клопотанні доводи не дають підстав вважати, що належну поведінку ОСОБА_6 неможливо забезпечити шляхом застосування альтернативного запобіжного заходу.
З огляду на наведене, застосований запобіжний захід у вигляді тримання під вартою колегія суддів, вважає занадто суворим та таким, що не відповідає ступеню ризиків у даному кримінальному провадженні.
Матеріали провадження переконують судову колегію у штучності створеної ситуації, за якою стосовно підозрюваного, який не порушував раніше обраного відносно нього у даному кримінальному провадженні запобіжного заходу у виді домашнього арешту, не висуваючи клопотання про продовження даного виду запобіжного заходу, по закінченню строку дії його застосування, орган досудового слідства, не маючи беззаперечних підстав, ініціював питання про застосування до ОСОБА_6 найсуворішого запобіжного заходу.

Обставини затримання ОСОБА_6 за місцем свого проживання, що знайшло підтвердження при апеляційному розгляді, свідчать на користь наведеного висновку суду апеляційної інстанції.

Разом з тим, запропонований стороною захисту альтернативний запобіжний захід у вигляді передачіОСОБА_6 під особисту поруку ОСОБА_15 , ОСОБА_16 , які з огляду на молодий вік викликають сумніви з приводу впливу на підозрюваного, а тому, на думку судової колегії, не здатні забезпечити належної процесуальної поведінки ОСОБА_6 , є недоцільним.
Натомість, тяжкість злочину, у вчинені якого підозрюється ОСОБА_6 , з урахуванням положень ст. 178 КПК України з приводу необхідності враховувати певні обставини у їх сукупності та усталеної практики Європейського Суду з прав людини, сама по собі не може слугувати підставою для обрання найсуворішого запобіжного заходу.
Оскільки протягом апеляційного розгляду провадження не було обґрунтовано наявність виняткових обставин, які дають можливість для обмеження права ОСОБА_6 на свободу, то колегія суддів вважає, що забезпечити належну поведінку останнього можливо шляхом застосування до нього запобіжного заходу у виді домашнього арешту, який полягає у забороні залишати житло цілодобово з покладенням певних обов`язків, передбачених ч.5 ст. 194 КПК України.
Такий запобіжний захід, на думку колегії суддів, здатний забезпечити виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків у вказаному кримінальному провадженні,отже буде адекватним превентивним заходом стосовноОСОБА_6 .

Так, раніше застосований відносно ОСОБА_6 запобіжний захід у виді домашнього арешту, за непростованих відомостей щодо належного виконання покладених на підозрюваного обов`язків, засвідчив свою ефективність.

При розв`язанні відповідного клопотання стосовно ОСОБА_6 колегія суддів, згідно вимог ст. 178 КПК України, бере до уваги вперше притягнення підозрюваного до кримінальної відповідальності, його вік, наявність міцних соціальних зв`язків, постійного місця проживання.

Керуючись ст. ст. 404, 405, 407, 409, 422 КПК України, колегія суддів
у х в а л и л а:

апеляційну скаргу захисника підозрюваного ОСОБА_6 - адвоката ОСОБА_7 задовольнити.

Ухвалу слідчого судді Запорізького районного суду Запорізької області від 22 лютого 2017 року про обрання стосовно ОСОБА_6 запобіжного заходу у виді тримання під вартою скасувати.

Постановити нову ухвалу, якою клопотання слідчого про застосування відносно ОСОБА_6 а запобіжного заходу задовольнити частково.

Застосувати відносно ОСОБА_6 запобіжний захід строком до 23.04. 2017 року у виді цілодобового домашнього арешту за адресою: АДРЕСА_2 з носінням електронного засобу контролю.

Покласти на Понія Тамаза Ваноєвича, на підставі ч. 5 ст. 194 КПК України, обов`язки: прибувати за викликами до слідчого, прокурора, суду; здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну; носити електронний засіб контролю; утримуватися від спілкування зі свідком ОСОБА_14 .

Звільнити ОСОБА_6 а з-під варти негайно.

Ухвала набирає законної сили з моменту її оголошення, оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

С у д д і:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4