Номер провадження: 11-кп/785/1284/16
Номер справи місцевого суду: 499/366/16-к
Головуючий у першій інстанції ОСОБА_1
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
24.11.2016 року м. Одеса

Апеляційний суд Одеської області у складі:

головуючого - судді: ОСОБА_2 ,

суддів: ОСОБА_3 та ОСОБА_4 ,

за участю

секретаря с/з: ОСОБА_5 ,

прокурора: ОСОБА_6 ,

потерпілого: ОСОБА_7 ,

обвинуваченого: ОСОБА_8 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали кримінального провадження №0000479 від 06.08.2014 року за апеляційною скаргою обвинуваченого ОСОБА_8 на ухвалу Іванівського районного суду Одеської області від 04.08.2016 року, якою

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець с. Табол Тарановського району Кустанайської області, громадянин України, з вищою освітою, одружений, має на утриманні неповнолітню дитину, працює в ТОВ «Трансінвестсервіс» ревізором по безпеці руху, проживаючий за адресою АДРЕСА_1 раніше не судимий,

звільнений від кримінальної відповідальності за вчинення ним злочину, передбаченого ч.1 ст.125 КК України,-

встановила

Ухвалою Іванівського районного суду Одеської області від 04.08.2016 року було задоволено клопотання прокурора Роздільнянської місцевої прокуратури Одеської області про звільнення від кримінальної відповідальності ОСОБА_8 за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України, у зв`язку із закінченням строків давності та кримінальне провадження - закрито.

На ухвалу суду першої інстанції підозрюваним ОСОБА_8 подана апеляційна скарга, в якій він зазначає, що його вина у скоєнні інкримінованого йому злочину не доведена та клопотання до прокуратури з визнанням ним своєї провини він не надавав.

Просить ухвалу Іванівського районного суду Одеської області скасувати та визнати його невинним у скоєнні ним кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України у зв`язку з відсутністю доказів вини апелянта.

Заслухавши суддю - доповідача, обвинуваченого, який підтримав свою апеляційну скаргу у повному обсязі та просив скасувати ухвалу суду першої інстанції; прокурора, який частково підтримав апеляційну скаргу обвинуваченого та просив скасувати ухвалу і призначити новий розгляд клопотання в районному суді; потерпілого, який заперечував проти апеляційної скарги; вивчивши матеріали кримінального провадження та обговоривши доводи апеляції, колегія суддів приходить до висновку про необхідністьчасткового задоволення апеляційної скарги обвинуваченого та скасування ухвали суду першої інстанції з направленням матеріалів провадження на новий судовий розгляд, за наступних підстав:

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 404 КПК України, вирок суду першої інстанції перевіряється апеляційним судом в межах апеляційної скарги, але положення ч. 2 ст. 404 КПК України дає можливість апеляційному суду вийти за межі апеляційних вимог, якщо цим не погіршується становище обвинуваченого.

Згідно вимог ст. 370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим. Законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до ст. 94 КПК України. Вмотивованим є рішення, в якому наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення.

Положення ст. 2 КПК України визначають завдання кримінального судочинства, відповідно до яких, одним із завдань є забезпечення швидкого, повного та неупередженого судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

У відповідності до приписів ч. 1 ст. 412 КПК України істотними порушеннями вимог кримінального процесуального закону є такі порушення вимог цього Кодексу, які перешкодили чи могли перешкодити суду ухвалити законне та обґрунтоване судове рішення.

Як вбачається з матеріалів провадження, 06.04.2016 року прокурором Роздільнянської місцевої прокуратури Одеської області складено та направлено до районного суду клопотання про звільнення від кримінальної відповідальності ОСОБА_8 , у зв`язку із спливом строків давності повноважень держави щодо кримінального переслідування останнього.

Положеннями ст. 285 КПК України, які регламентують загальні положення кримінального провадження під час звільнення особи від кримінальної відповідальності передбачено що:
- особа звільняється від кримінальної відповідальності у випадках, передбачених законом України про кримінальну відповідальність.
- особі, яка підозрюється, обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення та щодо якої передбачена можливість звільнення від кримінальної відповідальності у разі здійснення передбачених законом України про кримінальну відповідальність дій, роз`яснюється право на таке звільнення.
- підозрюваному, обвинуваченому, який може бути звільнений від кримінальної відповідальності, повинно бути роз`яснено суть підозри чи обвинувачення, підставу звільнення від кримінальної відповідальності і право заперечувати проти закриття кримінального провадження з цієї підстави. У разі якщо підозрюваний чи обвинувачений, щодо якого передбачене звільнення від кримінальної відповідальності, заперечує проти цього, досудове розслідування та судове провадження проводяться в повному обсязі в загальному порядку.
Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 49 КК України, особа звільняється від кримінальної відповідальності, якщо з дня вчинення нею злочину невеликої тяжкості, минуло 2 роки.

Згідно вимог ст.12 КК України вбачається, що злочин, передбачений ч.1 ст.125 КК України, в якому підозрюється ОСОБА_8 відноситься до злочину невеликої тяжкості.

Із матеріалів справи вбачається, що з дня вчинення кримінального правопорушення минуло більше двох років та строк давності повноважень держави щодо кримінального переслідування ОСОБА_8 сплив ще 05.08.2015 року.

Питання застосування кримінального закону щодо звільнення особи від кримінальної відповідальності роз`яснюються в Постанові Пленуму Верховного Суду України № 12 від 23 грудня 2005 р. «Про практику застосування судами України законодавства про звільнення особи від кримінальної відповідальності».

При цьому, прийняття судом рішення про звільнення особи від кримінальної відповідальності є актом, що свідчить про припинення кримінально-правового відношення між особою, яка вчинила злочин, і державою. Це означає також, що з цього моменту дана особа вже не несе обов`язку відповідати перед державою за вчинене, не може нести тягаря кримінальної відповідальності. Водночас, звільнення від кримінальної відповідальності не свідчить про виправдання особи, оскільки кримінальне провадження припиняється з нереабілітуючих для особи підстав.

Як вбачається з поданого до районного суду клопотання, прокурор, який вносив зазначене клопотання роз`яснив підозрюваному ОСОБА_8 можливість його звільнення від кримінальної відповідальності, однак останньому не було роз`яснені порядок та наслідки такого звільнення, що було підтверджено підозрюваним при розгляді його апеляційної скарги.

Так, в апеляційному суді підозрюваний ОСОБА_8 підтвердив факт того, що йому не було зрозуміло порядок та наслідки такого звільнення та прокурором не було належним чином роз`яснені вимоги кримінального процесуального закону у цій частині. Разом з тим, пояснив, що не розуміючи наслідків такого звільнення, він погодився на звільнення від кримінальної відповідальності, однак при цьому не визнавав своєї вини у кримінальному правопорушенні, яке йому інкримінувалося, в тому числі і в районному суді при розгляді клопотання прокурора.

Зазначені обставини підтверджуються матеріалами провадження, які свідчать про те, що ОСОБА_8 не визнавав себе винуватим у вчиненому кримінальному правопорушенні та після ухвалення судового рішення за результатами його розгляду, не погодився з викладеними у ньому фактами щодо визнання своєї вини у вчиненому, що в подальшому стало підставою для постановлення районним судом ухвали про виправлення описки.

З тексту ухвали суду першої інстанції та звукозапису судового засідання від 04.08.2016 року вбачається, що встановивши факт невизнання підозрюваним своєї винуватості в інкримінованому ОСОБА_8 правопорушенні, суд першої інстанції не роз`яснив належним чином положень ст. 49 КК України, порядок та умови застосування цієї норми кримінального закону, а також наслідки такого застосування.

При цьому, розглядаючи зазначену справу та вирішуючи питання щодо звільнення підозрюваного від кримінальної відповідальності, в порушення п.п. 2 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 12 від 23 грудня 2005 р. «Про практику застосування судами України законодавства про звільнення особи від кримінальної відповідальності», районний суд не переконався в тому, що діяння, яке поставлено особі за провину, дійсно мало місце, що воно містить склад злочину і особа винна у вчинені інкримінованого їй кримінального правопорушення та не зазначив ці обставини в оскаржуваній ухвалі, тим самим допустив істотні порушення вимог кримінального процесуального закону.

За таких обставин, колегія суддів приходить до висновку про передчасність та необґрунтованість рішення суду першої інстанції щодо звільнення ОСОБА_8 від кримінальної відповідальності та закриття кримінальному провадженні № 0000479 внесене в Єдиний реєстр досудових розслідувань 06.08.2013 року за ознаками злочину, передбаченого ч.1 ст. 125 КК України.

Апеляційний суд вважає, що допущені судом першої інстанції порушення кримінального процесуального закону є істотними і такими, що перешкодили суду всебічно, повно та об`єктивно розглянути клопотання прокурора та унеможливили постановити законне, обґрунтоване і вмотивоване рішення, що у відповідності до положень п.3 ч.1 ст.409 КПК України є безумовною підставою для скасування ухвали.

Доводи апелянта щодо прийняття апеляційним судом за результатами розгляду апеляційної скарги рішення про визнання його невинуватим у даному кримінальному правопорушенні - не грунтуються на вимогах закону, оскільки переглядаючи ухвалу районного суду, апеляційний суд позбавлений можливості розглянути справу по суті та прийняти за її результатами відповідне процесуальне рішення, в тому числі і таке, яке просить апелянт.

Разом з тим, враховуючи положення ст.ст. 7, 9 КПК України та встановлені факти розгляду клопотання прокурора у порушення вимог кримінального процесуального закону, який суперечив вимогам положень ст.2 КПК України, фактично позбавив гарантованих КПК України прав учасників кримінального провадження та недотримання судом визначеної законом процедури судочинства, колегія суддів вважає наведені порушення вимог кримінального процесуального закону істотними та у відповідності до положень ч.6 ст.9, ст.ст. 409, 412, 415 КПК України, визнає їх підставою для скасування ухвали суду і призначення нового розгляду у суді першої інстанції, в іншому складі суду, у відповідності до положень ст. 285-288 КПК України.

За наведених вище обставин, апеляцій на скарга підозрюваного ОСОБА_8 підлягає частковому задоволенню, ухвала районного суду скасуванню та призначенню нового розгляду клопотання прокурора втому ж суді, в іншому складі суду.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 376, 404, 405, 407, 409, 412, 415, 419 КПК України, апеляційний суд Одеської області, -

постановив
Апеляційну скаргу ОСОБА_8 - задовольнити частково.
Ухвалу Іванівського районного суду Одеської області від 04.08.2016 року відносно ОСОБА_8 , якою було задоволено клопотання прокурора Роздільнянської місцевої прокуратури Одеської області щодо звільнення від кримінальної відповідальності ОСОБА_8 за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України, у зв`язку із закінченням строків давності - скасувати.

Призначити новий судовий розгляд клопотання прокурора Роздільнянської місцевої прокуратури Одеської області про звільнення від кримінальної відповідальності ОСОБА_8 за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України, у зв`язку із закінченням строків давності в тому ж суді, в іншому складі суду.

Ухвала є остаточною та оскарженню не підлягає.

Судді апеляційного суду Одеської області:

ОСОБА_2 . ОСОБА_9 .