Категорія: ч.2 ст.185 КК україниДоповідач: ОСОБА_2
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
04 квітня 2017 року місто Луцьк
Апеляційний суд Волинської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

з участю

секретаря ОСОБА_5 ,

прокурора ОСОБА_6 ,

захисника ОСОБА_7 ,

обвинуваченого ОСОБА_8 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні суду кримінальне провадження №0000056 за апеляційною скаргою обвинуваченого ОСОБА_8 на вирок Луцького міськрайонного суду Волинської області від 22 грудня 2016 року щодо нього,

ВСТАНОВИВ:
Даним вироком ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець м. Ківерці Ківерцівського Волинської області, громадянин України, українець, із середньою-спеціальною освітою, не працюючий, одружений, маючий на утриманні малолітнього та неповнолітнього дітей, батька- інваліда та матір похилого віку, незадовільним станом здоров`я, зареєстрованим місцем проживання та проживаючий за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимий:
- вироком Ківерцівського районного суду від 11.06.2001 за ст.142, ч.2, ст.141, ч.2, ст.42 КК України до покарання у виді позбавлення волі строком на 3 роки 6 місяців;
-вироком Ківерцівського районного суду Волинської області від 31.10.2014 року за ч.1 ст.185 КК України до покарання у виді громадських робіт строком на 150 годин;
-вироком Ківерцівського районного суду Волинської області від 23.03.2016 року за ч.2,3 ст.185, ч.2 ст.190, ч.1 ст.263 КК України до покарання у виді позбавлення волі строком на 3 роки 6 місяців;
-вироком Рожищенського районного суду від 20.05.2016 року за ч.3 ст.185 КК України до покарання у виді позбавлення волі строком на 3 роки 7 місяців:
засуджений

- за ч.2 ст. 185 КК України до покарання у виді позбавлення волі строком 3 (три) роки.
На підставі ст.70 ч.4 КК України, ОСОБА_8 в строк покарання, остаточно призначеного за сукупністю злочинів, зарахувано, шляхом часткового складання, частково відбуте покарання за попереднім вироком від 20 травня 2016 року Рожищенського районного суду, та призначено остаточно до відбуття покарання у виді позбавлення волі строком на 4 (чотири) роки.
На підставі ч. 5 п.ґ ст.72 КК України зараховано у строк відбуття покарання ОСОБА_8 строк перебування в Луцькому СІЗО УДПтСУ у Волинській області для проведення слідчих дій та участі в розгляді даного кримінального провадження, а саме: з 02 серпня 2016 року, до вступу даного вироку в законну силу, з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.
Вироком вирішено питання про судові витрати та речові докази.

Згідно вироку суду обвинувачений ОСОБА_8 , будучи раніше судимим за скоєння злочину проти власності, за що має не зняту та не погашену судимість, на шлях виправлення та перевиховання не став та знову скоїв кримінальне правопорушення проти власності.
Так, біля 17 години 30 хвилин, 04 січня 2016 року, ОСОБА_8 , перебуваючи в квартирі АДРЕСА_2 , з умислом на заволодіння майном, з корисливих мотивів, шляхом вільного доступу, скориставшись неуважністю потерпілого ОСОБА_9 , таємно викрав чуже майно, а саме: шкіряну дублянку належну останньому, заподіявши потерпілому майнової шкоди у розмірі 800 гривень.
Обвинувачений в своїй апеляційній скарзі, як можна зрозуміти з її змісту, не оспорюючи доведеності вини та правильності кваліфікації своїх дій, посилається на те, що судом при призначенні покарання не в повній мірі були враховані обставини, що пом`якшують покарання, дані про його особу, в результаті чого покарання, призначене судом, за своїм розміром є несправедливим внаслідок своєї суворості. Просить призначити йому більш м`яке покарання.
Заслухавши суддю-доповідача, який доповів суть вироку, пояснив ким і в якому обсязі він оскаржений, виклав доводи апеляційної скарги, обвинуваченого та захисника, які апеляційну скаргу підтримали і просили її задовольнити, прокурора, який апеляційну скаргу обвинуваченого вважав безпідставною, апеляційний суд приходить до висновку, що апеляційна скарга до задоволення не підлягає з наступних підстав.

Висновки суду про винність ОСОБА_8 у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.185 КК України, підтверджуються зібраними в провадженні доказами і ніким не оспорюються.

Діям ОСОБА_8 дана правильна юридична оцінка, яка також ніким не оскаржується.

Твердження обвинуваченого в апеляційній скарзі про те, що призначене покарання не відповідає ступеню тяжкості вчиненого злочину та про наявність підстав для призначення біль м`якого покарання є безпідставними.

Так, відповідно до вимог ст. 65 КК України суд, призначаючи покарання, повинен урахувати ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного та обставини, що обтяжують та пом`якшують покарання. Визначаючи ступінь суспільної небезпечності вчиненого злочину, суд повинен виходити із сукупності всіх обставин справи, зокрема, форми вини, мотиву і цілі, способу, обстановки і стадії вчинення злочину, тяжкості наслідків, що настали.

Призначаючи ОСОБА_8 покарання, суд першої інстанції дотримався вказаних вимог закону.

Як убачається з вироку, призначаючи ОСОБА_8 покарання, судом враховано характер та ступінь тяжкості вчиненого ним кримінального правопорушення, яке відноситься до категорії злочинів середньої тяжкості, особу обвинуваченого ОСОБА_8 , який вину визнав, за місцем проживання характеризується посередньо, трудовою діяльністю не займається, за місцем відбування покарання характеризується позитивно, на його утриманні перебувають малолітній та неповнолітні сини, батько-інвалід та матір похилого віку, те що він знаходився по догляду за інвалідом І групи ОСОБА_10 в період з 23.01.2015 року по 01.02.2016 року, має незадовільний стан здоров`я та перебуває на обліку у Волинському наркологічному диспансері з 2015 року з діагнозом: «Психічні і поведінкові розлади внаслідок вживання алкоголю, синдром залежності», однак обвинувачений має не зняту та не погашену у встановленому законом порядку судимість за умисно-корисливі злочини проти власності, у зв`язку з чим зроблено вірний висновок, що виправлення та перевиховання обвинуваченого неможливе без ізоляції від суспільства.

До обставин, що пом`якшують покарання суд відніс добровільне відшкодування завданих збитків, щире каяття, активне сприяння в розкритті злочину, перебування на утриманні обвинуваченого батька-інваліда, матері похилого віку та малолітнього і неповнолітнього синів.
Обставини, що обтяжують покарання відсутні

Відповідно обране судом покарання відповідає вимогам ст.ст. 50, 65 КК України, є необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого та попередження вчинення ним нових злочинів, а тому підстав для зміни вироку з мотивів, зазначених в апеляційній скарзі, та враховуючи висновки суду апеляційної інстанції, колегія суддів не вбачає. Вирішуючи питання про призначення ОСОБА_8 покарання, суд врахував усі ті обставини, на які обвинувачений вказує в поданій апеляційній скарзі.

Так, при призначенні покарання суд першої інстанції врахував всі ті обставини на які вказує обвинувачений, так як обрано покарання ближче до мінімальної межі передбаченої санкціями ч.2 ст.185 КК України, із застосуванням ч.4 ст.70 КК України у виді позбавлення волі, що свідчить про їх врахування в повній мірі судом першої інстанції при визначенні виду і розміру покарання, призначеного обвинуваченому.

Підстав для зміни вироку з врахуванням доводів, зазначених у апеляційній скарзі обвинуваченого, колегія суддів не вбачає.

На підставі наведеного і керуючись ст.ст. 376, 404, 405, 407 КПК України, апеляційний суд, -
У Х В А Л И В:
Апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_8 залишити без задоволення, а вирок Луцького міськрайонного суду Волинської області від 22 грудня 2016 року в даному кримінальному провадженні щодо ОСОБА_8 без зміни.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення. На ухвалу може бути подана касаційна скарга безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом трьох місяців з дня її проголошення, а обвинуваченим, який тримається під вартою в той самий строк з дня вручення йому копії судового рішення.
Головуючий: /підпис/
Судді: /підписи/

З оригіналом згідно:
Дата набрання законної сили 04.04.2017р.

Суддя ОСОБА_2

секретар с/з ОСОБА_5