Справа 688/4312/16-к
№ 1-кп/688/230/16
Вирок
Іменем України
27 грудня 2016 року м. Шепетівка

Шепетівський міськрайонний суд Хмельницької області в складі:

головуючої судді ОСОБА_1 ,

з участю секретаря судових засідань ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

потерпілого ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі суду в м.Шепетівка кримінальне провадження № 0000582 по обвинуваченню

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Хмельницький, громадянина України, з професійно-технічною освітою, жителя АДРЕСА_1 , зареєстрованого в АДРЕСА_2 , проживаючого у фактичних шлюбних відносинах, на утриманні якого двоє неповнолітніх дітей, не працюючого, раніше не судимого,
у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 185 КК України,

встановив:

14 травня 2016 року близько 02 години 40 хвилин ОСОБА_4 , знаходячись поблизу під`їзду №3 будинку АДРЕСА_3 та помітивши лежачого на землі ОСОБА_5 , який перебував у стані алкогольного сп`яніння та на обличчі якого були наявні тілесні ушкодження, на прохання останнього, проводив його до місця проживання, а саме до кв. АДРЕСА_4 . Перебуваючи на третьому поверсі в під`їзді вказаного будинку, помітив, як з кишені куртки ОСОБА_5 випав його мобільний телефон марки «Lenovo A6000» та вирішив його викрасти. ОСОБА_4 , розуміючи, що вказана річ не вийшла із володіння власника,, переконавшись, що ОСОБА_5 не помітив як випав мобільний телефон із його кишені, відвів останнього на четвертий поверх до дверей квартири за місцем його проживання, та керуючись корисливим мотивом, з метою особистого незаконного збагачення, таємно, умисно викрав вказаний мобільний телефон марки «Lenovo A6000», вартістю 1644 грн., в якому знаходилась сім-карта оператора мобільного зв`язку ПрАТ «Київстар», вартістю 25 грн., флеш карта об`ємом 16 ГБ, вартістю 170 грн., піднявши його із землі, чим завдав потерпілому ОСОБА_5 майнової шкоди на загальну суму 1839 грн.

Таким чином ОСОБА_4 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч.1 ст.185 КК України,кваліфікуючими ознаками якого є таємне викрадення чужого майна (крадіжка).

21 грудня 2016 року між потерпілим ОСОБА_5 та підозрюваним ОСОБА_4 була укладена угода про примирення відповідно до вимог ст. 471 КПК України.
Згідно з даною угодою підозрюваний ОСОБА_4 та потерпілий ОСОБА_5 дійшли згоди щодо правової кваліфікації дій за ч. 1 ст. 185 КК України,істотних для даного кримінального провадження обставин, а також на призначення покарання ОСОБА_4 у виді штрафу в розмірі 50 (п`ятдесяти) неоподатковуваних доходів громадян, що становить 850 (вісімсот п`ятдесят) гривень.
Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 468 КПК України, у кримінальному провадженні може бути укладена угода про примирення між потерпілим та підозрюваним чи обвинуваченим.

Згідно з ч. 3 ст. 469 КПК України, угода про примирення між потерпілим та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості та у кримінальному провадженні у формі приватного обвинувачення.

Судом встановлено, що ОСОБА_4 обґрунтовано обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України таємне викрадення чужого майна (крадіжка), яке відповідно до ст. 12 КК України відноситься до злочинів середньої тяжкості. Обвинувачений ОСОБА_4 свою вину у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України визнав повністю, щиро розкаявся.

При цьому судом з`ясовано, що обвинувачений ОСОБА_4 цілком розуміє права, визначені п. 1 ч. 5 ст. 474 КПК України, наслідки укладення та затвердження даної угоди, передбачені п. 1 ч. 1 ст. 473 КПК України,характер обвинувачення, вид покарання, та наполягає на затвердженні угоди про примирення.

Потерпілий ОСОБА_5 суду пояснив, що йому зрозумілі наслідки затвердження угоди про примирення, передбачені п. 2 ч. 1 ст. 473 КПК України,та просив затвердити укладену з обвинуваченим угоду.

Прокурор ОСОБА_3 проти затвердження угоди про примирення не заперечила, пояснивши, що їй відомі особливості апеляційного оскарження.

Суд переконався, що укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дії будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.

Також судом встановлено, що зміст, умови та порядок укладення угоди про примирення відповідають вимогам ст.ст. 469, 471 КПК України, міра покарання, узгоджена сторонами, визначена у межах санкції ч. 1 ст. 185 КК України. Підстав для відмови у затвердженні угоди про примирення, передбачених ч. 7 ст. 474 КПК України, не встановлено.

ОСОБА_4 за місцем проживання характеризується позитивно, до кримінальної відповідальності притягується вперше, на обліках у лікарів нарколога та психіатра не перебуває, проживає у фактичних шлюбних відносинах, має на утриманні двох неповнолітніх дітей, спроможний виконати узгоджене сторонами покарання.

Обставинами, що пом`якшують покарання є щире каяття, активне сприяння розкриттю злочину, добровільне відшкодування завданої шкоди.
Обставин, що обтяжують покарання судом не встановлено.

Із врахуванням всіх обставин справи та особи обвинуваченого, суд дійшов висновку, що узгоджене сторонами покарання відповідає не тільки тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, обставинам справи, але й особі обвинуваченого, є обґрунтованим та буде відповідати цілям покарання.

Відповідно до ч. 1 ст. 475 КПК України, якщо суд переконається, що угода може бути затверджена, він ухвалює вирок, яким затверджує угоду і призначає узгоджену сторонами міру покарання.

Виходячи з викладеного, суд дійшов висновку про можливість затвердження угоди про примирення між потерпілим та обвинуваченим і призначення останньому узгодженої сторонами міри покарання.

З огляду на визначене покарання, суд знаходить не застосовувати до обвинуваченого міру запобіжного заходу до набрання вироком законної сили.
Долю речових доказів слід вирішити відповідно до ст. 100 КПК України.
Процесуальні витрати підлягають стягненню з обвинуваченого згідно зі ст. 124 КПК України.
Керуючись ст.ст. 374, 475 КПК України, суд
ухвалив:

Затвердити угоду про примирення у кримінальному провадженні №0000582, укладену 21 грудня 2016 року між підозрюваним ОСОБА_4 та потерпілим ОСОБА_5 .

ОСОБА_4 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України та призначити йому покарання у виді штрафу в розмірі 50 (п`ятдесяти) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850 (вісімсот п`ятдесят) гривень.
Запобіжний захід до ОСОБА_4 не застосовувати.

Речовий доказ мобільний телефон марки «Lenovo A6000», що знаходиться на зберіганні у потерпілого ОСОБА_5 , залишити останньому.
Стягнути із ОСОБА_4 , витрати за проведення судової товарознавчої експертизи у сумі 263 (двісті шістдесят три) гривні 88 копійок в дохід держави.

Вирок може бути оскаржений з підстав, передбачених ст. 394 КПК України до апеляційного суду Хмельницької області через Шепетівський міськрайонний суд Хмельницької області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Суддя ОСОБА_1