В И Р О К
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
14 грудня 2016 року Приморський районний суд м.Одеси у складі :
Головуючого судді - ОСОБА_1 ,
за участю секретаря - ОСОБА_2 ,
ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с.Дмитрівки Татарбунарського району Одеської області, громадянина України, із середньою освітою, не одруженого, який зареєстрований та мешкає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не засудженого, обвинуваченого за ч.2 ст.263 КК України,
за участю сторін кримінального провадження :
прокурора - ОСОБА_4 ,
захисника обвинуваченого
адвоката - ОСОБА_5 ,
обвинуваченого - ОСОБА_3 ,
суд
У С Т А Н О В И В :
У період березня , квітня 2016 року у неустановлений досудовим розслідуванням час, ОСОБА_3 , перебуваючи за місцем мешкання за адресою : АДРЕСА_1 , через мережу Інтернет замовив у неустановленої слідством особи, відносно якої матеріали виділені в окреме провадження кастет, який він отримав у своє користування шляхом отримання посилки за допомогою поштового зв`язку .
Отримавши зазначений кастет, який згідно до висновку судово балістичної експертизи №284 «б» від 13.05.2016 року є кастетом виготовленим саморобним способом за допомогою промислового обладнання, та відноситься до категорії контактної не клинкової холодної зброї ударно дробильної дії, ОСОБА_3 у подальшому зберігав при собі, без передбаченого законом дозволу.
2.05.2016 року приблизно о 8 годині ОСОБА_3 вийшов з місця проживання у АДРЕСА_2 кімнати АДРЕСА_3 , та з метою носіння взяв указаний кастет із собою, та поклавши кастет у кишеню штанів, носив його при собі до 9 години 30 хвилин цього дня, без передбаченого законом дозволу.
2.05.2016 року приблизно о 9 годині 30 хвилин ОСОБА_3 , знаходячись на розі вул. Грецької та Преображенської у м.Одесі був зупинений співробітниками поліції, та наявний у нього кастет був вилучений у приміщенні Приморського ВП в м.Одесі ГУНП в Одеській області.
Таким чином при зазначених вище обставинах ОСОБА_3 вчинив злочин, передбачений ч.2 ст.263 КК України носіння кастету без передбаченого законом дозволу.
У підготовчому судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 щиро розкаявся у вчиненні указаного злочину, та підтвердив обставини вчинення злочину, просив затвердити угоду про визнання винуватості від 12.08.2016 року.
Прокурор ОСОБА_4 у підготовчому судовому засіданні просив затвердити угоду про визнання винуватості від 12.08.2016 року.
Захисник адвокат ОСОБА_5 просив також затвердити зазначену угоду про визнання винуватості.
Суд вважає, що дії ОСОБА_3 були правильно кваліфіковані за ч.2 ст.263 КК України як носіння кастету без передбаченого законом дозволу.
Згідно до угоди про визнання винуватості від 12.08.2016 року прокурор Одеської місцевої прокуратури №3 ОСОБА_6 та підозрюваний ОСОБА_3 відповідно до вимог ст.472 КПК України уклали угоду, у якій зазначено про те, що підозрюваний ОСОБА_3 повністю визнав свою винуватість у зазначеному злочині і зобов`язується:
а/ беззастережно визнати обвинувачення в обсязі підозри у судовому провадженні,
б/ співпрацювати з правоохоронними органами з метою встановлення всіх обставин указаного кримінального правопорушення. В указаній угоді сторони узгодили покарання, передбачене санкцією ч.2 ст.263 КК України у вигляді штрафу у розмірі 50 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що складає 850 грн.
Суд, вислухавши думку учасників кримінального провадження, приходить до наступного.
Відповідно до вимог ст.468 КПК України / 2012 року/ у кримінальному провадженні може бути укладена угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним, обвинуваченим.
Згідно до вимог ч.4 ст.469 КПК України
угода про визнання винуватості може бути укладена між прокурором та підозрюваним щодо злочинів середньої тяжкості, злочин у якому обвинувачується ОСОБА_3 є злочином середньої тяжкості.
Судом встановлено, що ОСОБА_3 обґрунтовано обвинувачується у вчиненні зазначеного злочину, передбаченого ч.2 ст.263 КК України.
Крім того, судом було з`ясовано, що обвинувачений ОСОБА_3 цілком розуміє права, передбачені п.п.1 -4 ч.4 ст.474 КПК України, наслідки укладення та затвердження зазначеної угоди, передбачені ч.2 ст.473 КПК України, характер обвинувачення, вид покарання, який буде до нього застосовано у разі затвердження угоди про визнання винуватості.
Дослідивши угоду про визнання винуватості, суд переконався, що укладена угода була добровільним волевиявленням обвинуваченого, та не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз, або наслідком обіцянок чи дії будь яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.
Перевіряючи угоду на відповідність ч.7 ст.474 КПК України суд вважає, що зазначена угода від 12.08.2016 року про визнання винуватості відповідає вимогам КПК України та закону, умови угоди не суперечать вимогам цього Кодексу та закону, дії обвинуваченого кваліфіковані правильно, умови угоди відповідають інтересам суспільства, умови угоди не порушують права , свободи та інтереси сторін чи інших осіб, немає підстав вважати, що угода не була добровільною, немає підстав вважати, що умови угоди неможливо виконати, є фактичні підстави для визнання винуватості.
Таким чином суд приходить до висновку про те, що зазначена угода про визнання винуватості повинна бути затверджена судом.
Винність обвинуваченого ОСОБА_3 у вчинені злочину доведена.
Призначаючи обвинуваченому ОСОБА_3 покарання суд враховує особу обвинуваченого та ступінь тяжкості вчиненого злочину.
Обставинами , що пом`якшують покарання обвинуваченого ОСОБА_3 суд враховує те, що він щиро розкаявся у вчинені злочину, раніше не був засуджений.
Обставини, що обтяжують покарання обвинуваченого ОСОБА_3 відсутні.
Суд вважає, що виправлення обвинуваченого ОСОБА_3 можливо без ізоляції від суспільства.
Керуючись ст.ст.314, 373, 470, 472 -476 , 468, 100 КПК України / 2012 року/, суд
У Х В А Л И В :
ОСОБА_3 визнати винним у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.263 КК України, та призначити йому покарання за указаною частиною зазначеної статті - у вигляді штрафу у сумі 50 / п`ятидесяти/ неоподаткованих мінімумів доходів громадян , тобто 850 / вісімсот п`ятдесят/ грн. на користь держави України.
Міру запобіжного заходу ОСОБА_3 не обирати.
Речовий доказ кастет знищити.
Вирок суду першої інстанції набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого КПК України, якщо таку скаргу не було подано.
Вирок суду першої інстанції на підставі угоди про визнання винуватості може бути оскаржений обвинуваченим, його захисником виключно з підстав призначення судом покарання суворішого ніж узгодженого сторонами покарання, ухвалення вироку без його згоди на покарання, невиконання судом вимог, встановлених ч.4, 6, 7 ст.474 КПК України , в тому числі не роз`яснення наслідків затвердження угоди, 2/ прокурором виключно з підстав призначення покарання менш суворого, ніж узгоджене сторонами угоди, затвердження судом угоди у провадженні у якому згідно із ч.4 ст.469 КПК України угода не може бути укладена.
Апеляційна скарга може бути подана протягом 30 діб з дня проголошення вироку через Приморський районний суд м.Одеси у апеляційний суд Одеської області.
Копія вироку негайно після його проголошення вручається прокурору та обвинуваченому.
Судом роз`яснено обвинуваченому наслідки невиконання угоди про визнання винуватості, передбачені ст.476 КПК України. Вирок суду може бути оскаржений з підстав, передбачених ст.394 КПК України до апеляційного суду Одеської області протягом 30 діб з дня проголошення вироку суду.
Суддя ОСОБА_1