Справа № 314/759/14-к Провадження № 1-кс/314/60/2014

У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

04.02.2014 р. м.Вільнянськ

Слідчий суддя Вільнянського районного суду Запорізької області ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , за участю прокурора ОСОБА_3 , затриманого ОСОБА_4 розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Вільнянськ клопотання заступника прокурора Запорізької області старшого радника юстиції ОСОБА_5 про продовження застосування екстрадиційного арешту у відношенні: ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Верхньоуральська Челябінської області, громадянина Російської Федерації (паспорт № НОМЕР_1 , виданий 05.09.2008), раніше судимого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 ,

ВСТАНОВИВ:

У клопотанні зазначається, що 13.08.2013р. до прокуратури області з Генеральної прокуратури України надійшли матеріали запиту Генеральної прокуратури Російської Федерації про екстрадицію ОСОБА_4 для притягнення до кримінальної відповідальності за вчинення злочину, передбаченого п. г ч. 3 ст. 228-1 КК Російської Федерації, по кримінальній справі № 562245, яка перебуває у провадженні слідчого відділу Управління Федеральної служби Російської Федерації по контролю за обігом наркотиків по Челябінській області.

22.12.2011 старшим слідчим вказаного слідчого відділу винесено постанову про притягнення ОСОБА_4 як обвинуваченого у вчиненні злочину, передбаченого п. г ч. 3 ст. 228-1 КК Російської Федерації (незаконний збут наркотичних засобів, вчинений за попередньою змовою групою осіб, в особливо великому розмірі).

Відповідно до цієї постанови у період до квітня 2009 року ОСОБА_4 вступив у змову зі своєю співмешканкою ОСОБА_6 на незаконний збут героїну в особливо великих розмірах на території м. Магнітогорська.

У першій декаді квітня 2009 року ОСОБА_4 та ОСОБА_6 у знайомої ОСОБА_7 за адресою АДРЕСА_2 придбали наркотичний засіб (героїн) вагою 114,689 грамів, перевезли його до місця свого проживання по АДРЕСА_3 , розфасували його на дрібні дози і зберігали за вказаною адресою з метою подальшого збуту.

15.04.2009 приблизно о 13 годині ОСОБА_4 , діючи спільно з ОСОБА_8 , перебуваючи біля буд. АДРЕСА_4 , збув ОСОБА_9 наркотичний засіб (героїн) вагою 5,012 грамів, що є особливо великим розміром.

15.04.2009 приблизно о 21 годині ОСОБА_9 , виступаючи під час проведення перевірочної закупки в якості покупця наркотичного засобу (героїн), зателефонував ОСОБА_4 та домовився з ним про придбання наркотичного засобу (героїн). Останній з метою збута героїну призначив ОСОБА_9 зустріч біля буд. АДРЕСА_4 , про що повідомив ОСОБА_6 .

У подальшому ОСОБА_4 та ОСОБА_6 взяли частину героїну вагою 7,787 грамів, що є особливо великим розміром, який зберігався в вищевказаній квартирі, заховали в одягу ОСОБА_6 , та з метою збуту ОСОБА_9 перевезли до буд. АДРЕСА_4 , де були затримані співробітниками Магнітогорського МРО УФСКН РФ в Челябінській області. Під час особистого огляду ОСОБА_6 був вилучений героїн вагою 7,787 грамів, що є особливо великим розміром.

Іншу частину героїну вагою 101,89 грам, що є особливо великим розміром, який ОСОБА_4 спільно з ОСОБА_6 незаконно зберігали з метою збута в кв. АДРЕСА_5 , було вилучено 16.04.2009 під час проведення обшуку.

26.06.2009 слідчим винесено постанову про оголошення розшуку ОСОБА_4

30.12.2011 Ленінським районним судом м. Магнітогорська Челябінської області, з урахуванням постанови цього ж суду від 17.05.2012, відносно ОСОБА_4 обрано запобіжний захід у вигляді взяття під варту.

Вироком Ленінського районного суду м. Запоріжжя від 03.04.2012 ОСОБА_4 визнано винним у вчинені злочину, передбаченому ч. 2 ст. 309 КК України та на підставі ст. 71 КК України призначено покарання у вигляді двох років одного місяця позбавлення волі, яке він відбував у Бердянській виправній колонії Управління державної пенітенціарної служби України в Запорізькій області (№ 77).

Відповідно до ч. 2 ст. 574 КПК України центральним органом щодо видачі (екстрадиції) підозрюваних, обвинувачених у кримінальних провадженнях під час досудового розслідування є Генеральна прокуратура України.

Згідно з ч. 1 ст. 584 КПК України після надходження запиту про видачу особи прокурор звертається з клопотанням про застосування відносно цієї особи екстрадиційного арешту до слідчого судді за місцем тримання особи під вартою.

На підставі ухвали Бердянського міськрайонного суду від 14.08.2013 до засудженого ОСОБА_4 застосовано умовно-дострокове звільнення від відбування зазначеного покарання на підставі ст. 81 КК України та 22.08.2013 із вказаної установи його звільнено.

Ухвалою слідчого судді Бердянського міськрайонного суду від 21.08.2013 відносно ОСОБА_4 застосовано екстрадиційний арешт з моменту звільнення з Бердянській виправній колонії УДПтС України в Запорізькій області (№ 77).

22.08.2013 ОСОБА_4 затримано співробітниками Бердянського МВ ГУМВС України в області та на підставі ухвали слідчого судді Бердянського міськрайонного суду від 21.08.2013 про застосування відносно нього екстрадиційного арешту поміщено до Вільнянського слідчого ізолятора УДПтС України в Запорізькій області.

Проведеною прокуратурою області за дорученням Генеральної прокуратури України екстрадиційною перевіркою обставин, які можуть перешкоджати видачі ОСОБА_4 до Російської Федерації, не встановлено.

01.10.2013 заступником Генерального прокурора України ОСОБА_10 винесено постанову про екстрадицію ОСОБА_4 до Російської Федерації для притягнення до кримінальної відповідальності за вчинення вказаних злочинів, копію якої 10.10.2013 вручено ОСОБА_4 .

Ухвалою слідчого судді Вільнянського районного суду Запорізької області від 30.10.2013 скаргу ОСОБА_4 на постанову заступника Генерального прокурора України ОСОБА_10 від 01.10.2013 про його екстрадицію до Російської Федерації залишено без задоволення.

Ухвалою апеляційного суду Запорізької області від 07.11.2013 апеляцію ОСОБА_4 на вказану ухвалу слідчого судді Вільнянського районного суду Запорізької області від 30.10.2013 залишено без задоволення.

02.10.2013 ОСОБА_4 звернувся до Управління ДМС України в Запорізькій області із заявою про надання йому статусу біженця.

31.10.2013 Управлінням ДМС України в Запорізькій області видано наказ про відмову ОСОБА_4 в оформленні документів для вирішення питання про визнання його біженцем або особою, яка потребує додаткового захисту, який вказаною особою оскаржено 07.11.2013 до ДМС України.

09.01.2014 ОСОБА_4 вручено повідомлення Управління ДМС України в Запорізькій області про відхилення 23.12.2013 Державною міграційною службою України його скарги на рішення Управління ДМС України в Запорізькій області про відмову в оформленні документів для вирішення питання про визнання його біженцем або особою, яка потребує додаткового захисту.

Зазначені рішення Управління ДМС України в Запорізькій області від 31.10.2013 та рішення Державної міграційної служби України від 23.12.2013 про відхилення його скарги про відмову в оформленні документів для вирішення питання про визнання вказаної особи біженцем або особою, яка потребує додаткового захисту, ОСОБА_4 до Запорізького окружного адміністративного суду у передбачений законом строк не оскаржувались.

28.01.2014 Генеральною прокуратурою України надано доручення компетентним органам України організувати фактичну передачу ОСОБА_4 правоохоронним органам Російської Федерації у строк до 14.03.2014.

У теперішній час ОСОБА_4 утримується у Вільнянському слідчому ізоляторі УДПтС України в Запорізькій області на підставі ухвали слідчого судді Вільнянського районного суду Запорізької області від 16.12.2013 про продовження застосування відносно нього екстрадиційного арешту.

Відповідно до ч.ч. 10,11 ст. 584 КПК України екстрадиційний арешт застосовується до вирішення питання про видачу особи (екстрадиції) та її фактичної передачі, але не може тривати більше 12 місяців.

Протягом цього терміну слідчий суддя за місцем утримання особи під вартою за поданням прокурора не рідше одного разу на два місяці перевіряє наявність підстав для подальшого утримання особи під вартою.

Вказаний двомісячний строк закінчується 16.02.2014.

Проведеною прокуратурою області екстрадиційною перевіркою обставин, які можуть перешкоджати видачі ОСОБА_4 до Російської Федерації, не встановлено.

На підставі викладеного, заступник прокурора Запорізької області ОСОБА_5 просить продовжити застосування екстрадиційного арешту щодо ОСОБА_4 до його фактичної передачі компетентним органам Російської Федерації.

У судовому засіданні прокурор підтримав подання.

ОСОБА_4 вирішення питання щодо продовження застосування відносно нього екстрадиційного арешту залишив на розсуд суду, від пояснень відмовився.

Вислухавши думку осіб, які беруть участь в судовому засіданні вивчивши матеріали подання, суд вважає, що воно підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ст. 29 Конституції України, ніхто не може бути заарештований або триматися під вартою інакше як за вмотивованим рішенням суду і тільки на підставі і в порядку, встановленому законом.

Згідно зі ст. 1 Європейської Конвенції про видачу правопорушників від 13.12.1957 року, ст. 56 Конвенції про правову допомогу та правові відносини у цивільних, сімейних і кримінальних справах від 22.01.1993, договірні сторони зобов`язуються у встановленому порядку видавати один одному осіб, що знаходяться на їх території, які розшукуються компетентними органами цих держав для притягнення до кримінальної відповідальності.

Відповідно до ст. 2 Європейської Конвенції про видачу правопорушників від 13.12.1957, видача правопорушників здійснюється у зв`язку з правопорушеннями, за які за законами запитуючої і запитуваної Сторони передбачено покарання на максимальний строк не менше одного року позбавлення волі.

Відповідно до ч. 2 ст. 574 КПК України центральним органом щодо видачі (екстрадиції) підозрюваних, обвинувачених у кримінальних провадженнях під час досудового розслідування є Генеральна прокуратура України.

13.08.2013 до прокуратури області з Генеральної прокуратури України надійшли матеріали запиту Генеральної прокуратури Російської Федерації про екстрадицію ОСОБА_4 для притягнення до кримінальної відповідальності за вчинення злочину, передбаченого п. «г» ч. 3 ст. 228-1 КК Російської Федерації (незаконний збут наркотичних засобів, вчинений за попередньою змовою групою осіб, в особливо великому розмірі), по кримінальній справі № 562245, яка перебуває у провадженні слідчого відділу Управління Федеральної служби Російської Федерації по контролю за обігом наркотиків по Челябінській області.

Згідно з ч. 1 ст. 584 КПК України після надходження запиту про видачу особи прокурор звертається з клопотанням про застосування відносно цієї особи екстрадиційного арешту до слідчого судді за місцем тримання особи під вартою.

На підставі ухвали Бердянського міськрайонного суду від 14.08.2013 до засудженого ОСОБА_4 застосовано умовно-дострокове звільнення від відбування зазначеного покарання на підставі ст. 81 КК України та 22.08.2013 із вказаної установи його звільнено.

Ухвалою слідчого судді Бердянського міськрайонного суду від 21.08.2013 відносно ОСОБА_4 застосовано екстрадиційний арешт з моменту звільнення з Бердянській виправній колонії УДПтС України в Запорізькій області (№ 77).

22.08.2013 ОСОБА_4 затримано співробітниками Бердянського МВ ГУМВС України в області та на підставі ухвали слідчого судді Бердянського міськрайонного суду від 21.08.2013 про застосування відносно нього екстрадиційного арешту поміщено до Вільнянського слідчого ізолятора УДПтС України в Запорізькій області.

Проведеною прокуратурою області за дорученням Генеральної прокуратури України екстрадиційною перевіркою обставин, які можуть перешкоджати видачі ОСОБА_4 до Російської Федерації, не встановлено.

01.10.2013 заступником Генерального прокурора України ОСОБА_10 винесено постанову про екстрадицію ОСОБА_4 до Російської Федерації для притягнення до кримінальної відповідальності за вчинення вказаних злочинів, копію якої 10.10.2013 вручено ОСОБА_4 .

Ухвалою слідчого судді Вільнянського районного суду Запорізької області від 30.10.2013 скаргу ОСОБА_4 на постанову заступника Генерального прокурора України ОСОБА_10 від 01.10.2013 про його екстрадицію до Російської Федерації залишено без задоволення.

Ухвалою апеляційного суду Запорізької області від 07.11.2013 апеляцію ОСОБА_4 на вказану ухвалу слідчого судді Вільнянського районного суду Запорізької області від 30.10.2013 залишено без задоволення.

02.10.2013 ОСОБА_4 звернувся до Управління ДМС України в Запорізькій області із заявою про надання йому статусу біженця.

31.10.2013 Управлінням ДМС України в Запорізькій області видано наказ про відмову ОСОБА_4 в оформленні документів для вирішення питання про визнання його біженцем або особою, яка потребує додаткового захисту, який вказаною особою оскаржено 07.11.2013 до ДМС України.

09.01.2014 ОСОБА_4 вручено повідомлення Управління ДМС України в Запорізькій області про відхилення 23.12.2013 Державною міграційною службою України його скарги на рішення Управління ДМС України в Запорізькій області про відмову в оформленні документів для вирішення питання про визнання його біженцем або особою, яка потребує додаткового захисту.

Зазначені рішення Управління ДМС України в Запорізькій області від 31.10.2013 та рішення Державної міграційної служби України від 23.12.2013 про відхилення його скарги про відмову в оформленні документів для вирішення питання про визнання вказаної особи біженцем або особою, яка потребує додаткового захисту, ОСОБА_4 до Запорізького окружного адміністративного суду у передбачений законом строк не оскаржувались.

28.01.2014 Генеральною прокуратурою України надано доручення компетентним органам України організувати фактичну передачу ОСОБА_4 правоохоронним органам Російської Федерації у строк до 14.03.2014.

У теперішній час ОСОБА_4 утримується у Вільнянському слідчому ізоляторі УДПтС України в Запорізькій області на підставі ухвали слідчого судді Вільнянського районного суду Запорізької області від 16.12.2013 про продовження застосування відносно нього екстрадиційного арешту.

Відповідно до ч.ч. 10,11 ст. 584 КПК України екстрадиційний арешт застосовується до вирішення питання про видачу особи (екстрадиції) та її фактичної передачі, але не може тривати більше 12 місяців.

Протягом цього терміну слідчий суддя за місцем утримання особи під вартою за поданням прокурора не рідше одного разу на два місяці перевіряє наявність підстав для подальшого утримання особи під вартою.

Вказаний двомісячний строк закінчується 15.02.2014.

Проведеною прокуратурою області екстрадиційною перевіркою обставин, які можуть перешкоджати видачі ОСОБА_4 до Російської Федерації, не встановлено.

До матеріалів запиту компетентних органів Російської Федерації долучено копію паспорта громадянина Російської Федерації № НОМЕР_1 , виданого 05.09.2008 відділенням УФМС Росії по Челябінській області у Верхньоуральському районі на ім`я ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Відповідно до повідомлень Державної міграційної служби України (№ 6/5703 від 03.09.2013), управління Державної міграційної служби України в Запорізькій області (№ 2301-01-6246 від 15.08.2013), з питання набуття громадянства України, реєстрації на території Запорізької області, отримання статусу біженця або особи, яка потребує додаткового захисту, він не звертався.

У зв`язку з вчиненням злочинів на території України до кримінальної відповідальності він не притягується (довідка № 545-16082013/23010 від 16.08.2013). Стан його здоров`я задовільний (довідки № 8/19-4961 від 16.08.2013, № 3/19-78 від 11.01.2014).

До суду надані завірені копії запиту Генеральної прокуратури Російської Федерації про екстрадицію ОСОБА_4 , постанов про притягнення зазначеної особи як обвинуваченого, про обрання запобіжного заходу у вигляді взяття під варту, зазначені вирок та ухвали українських судів, постанови Генеральної прокуратури України від 01.10.2013, доручення Генеральної прокуратури України від 28.01.2014, інші матеріали екстрадиційної перевірки.

Враховуючи те, що рішення про екстрадицію та фактичну передачу ОСОБА_4 до Російської Федерації прийнято, але для організації його фактичної передачі потрібен час, протягом якого він має перебувати під вартою, суд вважає, що клопотання обґрунтоване і підлягає задоволенню.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст. 16 Європейської Конвенції Про видачу правопорушників від 13.12.1957 року, ст. ст. 56, 60, 61 Конвенції Про правову допомогу та правові відносини у цивільних, сімейних і кримінальних справах г. Мінськ, Республіка Білорусь, 22.01.1993 року, а також ст. ст. 541, 584, 587 КПК України, слідчий суддя, -

ПОСТАНОВИВ :

Клопотання заступника прокурора Запорізької області старшого радника юстиції ОСОБА_5 від 04.02.2014 року про продовження застосування екстрадиційного арешту відносно ОСОБА_4 - задовольнити.

Визнати наявність підстав для подальшого тримання громадянина Російської Федерації ОСОБА_4 під вартою та продовжити застосування до нього екстрадиційного арешту до вирішення питання Генеральною прокуратурою України про його фактичну передачу представникам компетентних органів Російської Федерації, на 60 днів - до 15.04.2014р.

Строк тримання під вартою обчислювати з 15.02.2014 року з урахуванням ухвали слідчого судді Вільнянського районного суду Запорізької області від 16.12.2013 року про продовження застосування екстрадиційного арешту відносно ОСОБА_4 ( справа № 314/7134/13-к; провадження № 1-кс/314/528/2013).

Кінцевим терміном тримання під вартою встановити 15.04.2014р.

Утримувати громадянина Російської Федерації ОСОБА_4 , під вартою в Вільнянському слідчому ізоляторі, до вирішення питання про його екстрадицію та його фактичну передачу компетентним органам Російської Федерації.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку. Апеляційна скарга на ухвалу слідчого судді подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції протягом п`яти днів з дня її оголошення, а для особи, яка перебуває під вартою, строк подачі апеляційної скарги обчислюється з моменту вручення їй копії судового рішення.

Слідчий суддя Вільнянського
районного суду Запорізької області ОСОБА_1

04.02.2014