Справа № 196/186/17
№ провадження 1-кп/196/35/2017
В И Р О К
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
22 березня 2017 року смт.Царичанка

Царичанський районний суд Дніпропетровської області у складі:

головуючого - судді ОСОБА_1
при секретарі ОСОБА_2
за участю:
прокурора ОСОБА_3
потерпілої ОСОБА_4
обвинуваченого ОСОБА_5
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду смт.Царичанка Дніпропетровської області матеріали кримінального провадження № 0000069 по обвинуваченню:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця смт.Царичанка Дніпропетровської області, не працюючого, не одруженого, громадянина України, маючого середню освіту, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого вироком Царичанського районного суду Дніпропетровської області 31.01.2017р. за ч.3 ст.185 КК УКраїни до трьох років позбавлення волі, на підставі ст.75 КК УКраїни звільнений з іспитовим строком 1 рік 6 місяців,

у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.185 КК України, -

В С Т А Н О В И В:
ОСОБА_5 18 лютого 2017р. близько 13 год.00 хв., знаходячись в приміщенні житлового будинку, належному ОСОБА_4 , який розташований по АДРЕСА_2 , умисно, таємно, повторно, шляхом вільного доступу здійснив крадіжку алюмінієвої каструлі ємністю 10 літрів, вартістю 250 грн., належної ОСОБА_4 . Після чого з викраденим майном ОСОБА_5 з місця вчинення злочину зник, розпорядившись ним на власний розсуд.

Своїми діями ОСОБА_5 завдав потерпілій ОСОБА_4 матеріальної шкоди на суму 250 грн.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_5 свою вину у таємному викраденні чужого майна визнав повністю, щиро розкаявся у вчиненому, просив його суворо не карати, та надав суду наступні показання.
17.02.2017р. близько 20 год.00 хв. він прийшов до домоволодіння за адресою АДРЕСА_2 , яке належить його колишній співмешканці ОСОБА_4 , та з її дозволу залишився на ночівлю. Наступного дня, 18.02.2017р. близько 13 год.00 хв., він, перебуваючи у вищевказаному житловому будинку, помітив на шафі в коридорі будинку алюмінієву каструлю ємністю 10 літрів і у нього виник умисел, направлений на умисне, таємне викрадення чужого майна. Після чого, він, реалізуючи свій злочинний умисел, скориставшись тим, що ОСОБА_4 перебувала в іншій кімнаті будинку, переконавшись, що поряд немає сторонніх осіб, шляхом вільного доступу викрав вказане майно - алюмінієву каструлю. Після чого залишив місце вчинення злочину разом із викраденим. Розпорядився майном на власний розсуд, а саме здав на металобрухт.

Потерпіла ОСОБА_4 в судовому засіданні пояснила при яких обставинах було викрадено у неї майно. Вказала суду на те, що завдана їй шкода не відшкодована.
Враховуючи те, що обвинувачений та інші учасники процесу не оспорюють фактичні обставини справи і судом встановлено, що вони правильно розуміють зміст цих обставин, відсутні будь-які сумніви у добровільності та істинності їх позиції, заслухавши думку учасників процесу, та роз`яснивши їм положення ст. 349 КПК України, суд визнає недоцільним дослідження доказів по справі відносно тих фактичних обставин справи, які ніким не оспорюються та обмежив дослідження фактичних обставин справи допитом обвинуваченого і потерпілого, та оголошенням даних, які характеризують особу обвинуваченого та підтверджують вартість викраденого.
Так, відповідно до висновку судово-товарознавчої експертизи (а.п.42-46) ринкова вартість бувшої у використанні алюмінієвої каструлі, ємністю 10 л., станом на 18.02.2017 р. з урахуванням зносу складає 250 грн. 00 коп.
Вироком Царичанського районного суду Дніпропетровської області від 31.01.2017р. (а.п.61-62) ОСОБА_5 визнаний винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ст.185 ч.3 КК України та йому призначено покарання у виді трьох років позбавлення волі. На підставі ст.75 КК України ОСОБА_5 звільнений від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком 1 рік 6 місяців.
Аналізуючи зібрані по справі та перевірені у судовому засіданні докази у їх сукупності, суд вважає, що вина обвинуваченого ОСОБА_5 у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.185 КК України доведена у повному обсязі. Докази, надані стороною обвинувачення, не викликають сумнівів у суду, з них встановлено фактичні обставини події, вони є належними, достовірними та допустимими, зібрані відповідно до вимог чинного законодавства, з якими обвинувачений повністю погодився.
З огляду на викладене, суд вважає, що органом досудового розслідування правильно кваліфіковано дії обвинуваченого ОСОБА_5 за ч.2 ст.185 ч.1 КК України, оскільки в судовому засіданні з достовірністю встановлено, що він вчинив таємне викрадення чужого майна (крадіжка) повторно.
При призначенні покарання обвинуваченому, суд, відповідно до вимог ст.65 КК України, враховує всі обставини провадження, ступінь тяжкості вчиненого, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Як пом`якшуючі покарання обставини, суд визнає щире каяття.

Обтяжуючих покарання обставин не встановлено.

Відповідно до ч.2 ст.65 КК України особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів.

При визначені виду та міри покарання обвинуваченому ОСОБА_5 суд враховує, що він вчинив злочин, який відноситься до категорії злочинів середньої тяжкості, що завдана шкода ним не відшкодована, рецидив злочину, а також особу винного, зокрема, що він не працює, на обліку у лікаря нарколога та психіатра не перебуває, згідно довідки виконкому царичанської селищної ради по місцю проживання компрометуючих даних на ОСОБА_5 немає. При цьому, судом враховано, що ОСОБА_5 раніше судимий за вчинення корисливого злочину, вчинив злочин в період іспитового строку, що свідчить про те, що він на шлях виправлення не став та належних висновків для себе не зробив.
За наявності цих даних, суд вважає, що в даному конкретному випадку досягнення мети покарання стосовно обвинуваченого ОСОБА_5 неможливе без його ізоляції від суспільства і саме таке покарання суд вважає необхідним та достатнім для виправлення обвинуваченого та запобігання вчиненню ним нових злочинів у майбутньому.

Підстав для призначення покарання із застосування вимог ст.69 КК України суд не знаходить.

Крім того, враховуючи, що ОСОБА_5 даний злочин вчинив в період його звільнення від відбування покарання з випробуванням, визначеного вироком Царичанського районного суду Дніпропетровської області 31.01.2017р. у виді 3-х років позбавлення волі, остаточне покарання обвинуваченому слід призначити на підставі ч.1 ст.71 КК України за сукупністю вироків шляхом частково приєднання до призначеного покарання не відбутої частини покарання за попереднім вироком.

Цивільного позову по справі заявлено не було.

Долю речових доказів необхідно вирішити у відповідності до вимог ст. 100 КПК України.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 100, 349, 368, 371, 374 КПК України, суд,-

У Х В А Л И В:
ОСОБА_5 визнати винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.185 КК України та призначити йому покарання у виді трьох років позбавлення волі.

На підставі ч.1 ст.71 КК України за сукупністю вироків шляхом часткового приєднання до призначеного покарання не відбутої частини покарання за вироком Царичанського районного суду Дніпропетровської області 31.01.2017р. остаточно призначити ОСОБА_5 покарання у виді 3 (трьох) років 1 (одного) місяця позбавлення волі.

Під варту ОСОБА_5 взяти з моменту набрання вироком законної сили. Строк відбування покарання обраховувати з моменту його фактичного затримання.

Речовий доказ, а саме алюмінієву каструлю, ємністю 10 л залишити у власності ОСОБА_4 .
Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.
На вирок суду може бути подано апеляцію в апеляційний суд Дніпропетровської області через Царичанський районний суд Дніпропетровської області протягом 30-ти днів з дня його проголошення.
Копію вироку суду негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

Суддя ОСОБА_1