АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЧЕРНІВЕЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

м. Чернівці «29» червня 2010 р. колегія суддів судової палати у кримінальних справах Апеляційного суду Чернівецької області у складі:

Головуючого Петлюка В.І.

Суддів Колотила О.О., Кифлюка В.Ф.

за участю прокурора Хоміцької Т.Б.

адвоката ОСОБА_1

розглянула у відкритому судовому засіданні кримінальну справу за апеляцією засудженої ОСОБА_2 на вирок Кельменецького районного суду Чернівецької області від 17 квітня 2010 року,

яким ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженку ІНФОРМАЦІЯ_2, мешканку с. Нелипівці Кельменецького району Чернівецької області, українку, громадянку України, одружену, соціального працівника відділення соціального обслуговування малозабезпечених верств населення Кельменецького районного центру соціального обслуговування пенсіонерів, інвалідів та одиноких непрацездатних громадян, раніше не судиму,

засуджено за ст.358 ч.1 КК України і призначено покарання у виді штрафу в сумі 850 (вісімсот пятдесят) гривень.

Міру запобіжного заходу засудженій ОСОБА_2 до вступу вироку в законну силу залишено підписку про невиїзд.

Згідно з вироком ОСОБА_2 засуджена за те, що працюючи на посаді соціального працівника відділення соціального обслуговування малозабезпечених верств населення Кельменецького районного центру соціального обслуговування пенсіонерів, інвалідів та одиноких непрацездатних громадян, на прохання ОСОБА_3, тричі (лютий 2006р., серпень 2006р., лютий 2007 р.) внесла завідомо неправдиві відомості в три акти обстеження матеріально-побутових умов сімї ОСОБА_3, а саме, відомості про те, що діти ОСОБА_4 та ОСОБА_5 проживають разом із батьками в с.Нелипівці Кельменецького району Чернівецької області.

Справа №11-193/2010 р. Головуючий у І інстанції Туржанський В.В.

Категорія ст.358 ч.1 КК України Доповідач Петлюк В.І.

На підставі даних актів Управлінням праці та соціального захисту населення Кельменецької районної державної адміністрації Чернівецької області у вказаний період було незаконно виплачено ОСОБА_3 державну соціальну допомогу малозабезпеченій сімї з державного бюджету в сумі 6398 грн. 40 коп. та допомогу по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку на суму 55 грн. 33 коп.

На вказаний вирок засуджена ОСОБА_2 подала апеляцію, в якій просить скасувати вирок районного суду та постановити по справі виправдувальний вирок. При цьому посилається на те, що недостовірні відомості в акти обстеження матеріально-побутових умов були внесені нею внаслідок обману з боку ОСОБА_3, яка надавала їй свідоцтва про народження дітей, а також довідки про склад сімї затверджені Нелиповецькою сільською радою Кельменецького району Чернівецької області на підставі яких вона заповнювала відповідні графи в актах обстеження. За свідоцтвами про народження дітей вона не мала можливості перевірити, чи це саме ті діти, та до того ж - це не входило в коло її посадових обовязків. Крім цього, засуджена ОСОБА_2 стверджує, що суд першої інстанції не мав права призначати їй покарання, оскільки згідно ст. 49 КК України пройшли строки давності притягнення до кримінальної відповідальності за вказаний злочин.

Заслухавши доповідь судді, адвоката ОСОБА_1, який підтримав апеляційну скаргу, міркування прокурора, яка вважає, що апеляція підлягає до часткового задоволення, а вирок суду слід змінити звільнивши засуджену від кримінальної відповідальності за ст. 49 КК України тим же самим задовольнивши частково апеляцію ОСОБА_2, перевіривши матеріали справи та обговоривши наведені в апеляції доводи, колегія суддів вважає, що апеляція підлягає до часткового задоволення.

Приходячи до такого висновку колегія суддів виходить з наступного.

Висновок суду про винуватість ОСОБА_2 у видачі завідомо підроблених офіційних документів, які посвідчували факти, що мали юридичне значення за обставин наведених у вироку ґрунтується на досліджених судом доказах, детально викладених у вироку та правильно її дії кваліфіковані за ст. 358 ч.1 КК України.

Так, з показань ОСОБА_2 вбачається, що вона сама не заперечує про те, що складала акти матеріально-побутових умов сімї ОСОБА_3 в приміщенні сільської ОСОБА_4 села Нелипівці Кельменецького району Чернівецької області та вказувала в цих актах про перебування на утриманні у ОСОБА_3 шістьох дітей.

Аналіз показань свідка ОСОБА_3 свідчить про те, що ОСОБА_2 знаючи, що двоє її дітей, а саме ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_3 та ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_3, не знаходять на утриманні у ОСОБА_3 записала їх в акт обстеження матеріально-побутових умов.

Аналогічне вбачається з показань свідків ОСОБА_6 та ОСОБА_7 Дані, які є в актах обстеження матеріально-побутових умов сімї ОСОБА_3 та її заяв про призначення соціальної допомоги від 22.06.2006 р., 30.08.2006р. та 28.02.2007 р. (а.с. 71-72, 74-75, 77-78) свідчать про те, що в цих актах вказано, що шість дітей перебувають на утриманні у ОСОБА_3, в т.ч. ОСОБА_4 та ОСОБА_5

Форма акта обстеження матеріально-побутових умов сімї затверджена Наказом Міністерства праці та соціальної політики України від 28.04.2004 р. № 95.

Акт обстеження матеріально-побутових умов сімї як правовстановлюючий документ передбачений п.35 Порядку призначення і виплати державної допомоги сімям з дітьми, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 27.12.2001 року № 1751, п.п. 4,10 Порядку призначення і виплати державної соціальної допомоги сімям з дітьми, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 24.02.2003 року № 250, п.п. 5-1, 6 Положення про порядок призначення та надання населенню субсидій для відшкодування витрат на оплату житлово-комунальних послуг, придбання скрапленого газу, твердого чи рідкого пічного побутового палива затвердженої Постановою КМУ від 21.10.1995 року № 848.

Таким чином, колегія суддів вважає, що наведені докази в своїй сукупності давали суду підстави прийти до переконливого висновку, що ОСОБА_2 видала завідомо підроблені офіційні документи, які посвідчували факти, що мають юридичне значення, і її дії суд правильно кваліфікував за ст. 358 ч.1 КК України.

Разом з тим, притягаючи до кримінальної відповідальності ОСОБА_2 суд не врахував презумпцію втрати суспільної небезпечності особи винної у вчиненні злочину.

Відповідно до вимог ст. 49 КК України особа звільняється від кримінальної відповідальності, якщо з дня вчинення нею злочину і до набрання вироком законної сили минуло три роки у разі вчинення злочину невеликої тяжкості, за який передбачено покарання у виді обмеження або позбавлення волі.

Санкція ст. 358 ч.1 КК України передбачає покарання у виді штрафу, або арешту, або обмеження волі на строк до трьох років.

Дані, які є в постанові про притягнення ОСОБА_2 в якості обвинуваченої від 10.02.2010 року (а.с. 82) та дані, які є в інших процесуальних документах свідчать про те, що останній епізод нею було вчинено в кінці лютого 2007 року, а вирок Кельменецького районного суду Чернівецької області щодо неї був винесений 17.04.2010 року, тобто після збігу трирічного строку.

В матеріалах справи відсутні данні, які б свідчили про те, що ОСОБА_2 протягом цього часу вчинила інший злочин та ухилялась від слідства чи суду.

Тривала законослухняна поведінка ОСОБА_2 після вчинення злочину є доказом її виправлення.

Це свідчить, що вчинене нею злочинне діяння втратило здатність бути показником суспільної небезпечності останньої.

За таких умов притягнення ОСОБА_2 до кримінальної відповідальності є недоцільним, і таким, що не відповідає принципу гуманізму та таким цілям покарання, як виправлення засудженого та запобігання вчинення ним нових злочинів.

З огляду на наведене колегія суддів вважає, що вирок суду в частині призначення ОСОБА_2 покарання у виді штрафу в розмірі 850 грн.

підлягає скасуванню, звільнивши її від цього покарання.

З урахуванням наведеного та керуючись ст. ст. 74 КК України, 365-367, 371 КПК України колегія суддів судової палати у кримінальних справах апеляційного суду Чернівецької області, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 задовольнити частково.

Вирок Кельменецького районного суду Чернівецької області від 17.04.2010 року щодо ОСОБА_2 в частині призначення їй покарання у виді штрафу в розмірі 850 (вісімсот пятдесят) грн. скасувати.

Звільнити ОСОБА_2 від кримінального покарання у відповідності до ст. 74 КК України.

В іншій частині вирок залишити без зміни.

Головуючий В.І. Петлюк Судді О.О. ОСОБА_8 Кифлюк