Справа № 442/2541/15-к
Провадження № 1-кс/442/515/2015
У Х В А Л А
22 квітня 2015 року слідчий суддя Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області ОСОБА_1 , з участю секретаря ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Дрогобичі скаргу адвоката ОСОБА_3 в інтересах потерпілої ОСОБА_4 , заявника ОСОБА_5 на постанову слідчого СВ Дрогобицького МВ ГУ МВСУ у Львівській області ОСОБА_6 від 18.03.2015 року про закриття кримінального провадження внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0001834 від 06.08.2014 року, -

з участю сторін:

скаржника адвоката ОСОБА_3 , заявника ОСОБА_5 ,

ВСТАНОВИВ:

Скаржник адвокат ОСОБА_3 звернувся до суду із скаргою в інтересах потерпілої ОСОБА_4 , заявника ОСОБА_5 на постанову слідчого СВ Дрогобицького МВ ГУ МВСУ у Львівській області ОСОБА_6 від 18.03.2015 року про закриття кримінального провадження внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0001834 від 06.08.2014 року, у якій просить скасувати вищевказану постанову.

В обґрунтування скарги посилається на те, що постановою слідчого СВ Дрогобицького МВ ГУ МВС України у Львівській області ОСОБА_6 від 18.03.2015 року (у даті якої в частині року її винесення допущено описку) закрито кримінальне провадження № 0001834 від 06.08.2014 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 382 КК України, у зв`язку з відсутністю в діянні складу кримінального правопорушення, на підставі п. 2 ч. 1 ст. 284 КПК України. Ознайомившись із вказаною постановою, вважає рішення слідчого про закриття кримінального провадження незаконним та необґрунтованим, яке прийняте слідчим передчасно, в результаті неефективного досудового розслідування, в ході якого не проведено всебічного, повного та неупередженого дослідження обставин кримінального провадження. Як вбачається зі змісту постанови, предметом досудового розслідування, в числі іншого, являється факт відчуження ОСОБА_7 в особі представника автомобіля МЕRSЕDЕS-ВЕNZ 208 D в період чинності ухвали Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області від 01.06.2011 року про накладення арешту на вказаний автомобіль. Так, в ході розслідування встановлено, що ухвалою Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області від 01.06.2011 року в порядку забезпечення позову накладено арешт на автомобіль МЕRSЕDЕS-ВЕNZ 208 D, що перебував у власності ОСОБА_7 . В цей же день 01.06.2011 року ухвала суду про забезпечення позову надійшла у ВДВС Дрогобицького міськрайонного управління юстиції для виконання. 08.06.2011 року вказаний транспортний засіб було відчужено. В обгрунтування своєї постанови слідчий вказав, що в ході слідства виявлено факт вчинення ОСОБА_8 , яка перебувала на посаді прибиральника у ВДВС Дрогобицького міськрайонного управління юстиції, підроблення офіційного документу, а саме внесення змін у первинні реквізити журналу обліку виконавчих проваджень переданих державному виконавцю. В результаті ОСОБА_8 було повідомлено про підозру у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 358 КК України та кримінальне провадження направлено до суду для розгляду. На погляд слідчого, оскільки зазначена ухвала була передана державному виконавцю ОСОБА_9 лише 15.06.2011 року, то в діях останнього відсутні ознаки складу злочину, передбаченого ст. 382 КК України. Що ж до керівника ВДВС Дрогобицького міськрайонного управління юстиції ОСОБА_10 , то в її діях вбачаються ознаки злочину, передбаченого ч. 1 ст. 367 КК України, однак, через відсутність істотної шкоди завданим нею діянням, відповідний склад злочину відсутній. Аналізуючи викладене вище, розслідування слідчим здійснювалось упереджено, однобічно, істотні розбіжності в показаннях свідків орган досудового розслідування не намагався усунути. Не зважаючи на те, прибиральник ВДВС Дрогобицького МУЮ ОСОБА_8 визнала свою провину у підробці журналу реєстрації вхідної кореспонденції в частині виправлення дати поступлення ухвали Дрогобицького міськрайонного суду від 01.06.2011 року, причини таких її дій фактично залишились не з`ясованими. Виправлення дати та номеру поступлення ухвали в журналі ОСОБА_8 є наслідком діянь службових осіб ВДВС Дрогобицького МУЮ, що полягали у невжитті ними передбачених законом заходів щодо виконання ухвали суду або в протидії щодо реалізації вимог ухвали. Орган досудового розслідування дійшов висновку про відсутність складу злочину, передбаченого ст. 382 КК України лише в діях державного виконавця ОСОБА_9 , який, отримавши ухвалу Дрогобицького міськрайонного суду від 01.06.2011 року - 15.06.2011 року негайно вжив заходів до її виконання. Поряд з тим, поза увагу органу досудового розслідування залишились дії спеціаліста ВДВС Дрогобицького МУЮ ОСОБА_11 та начальника ВДВС Дрогобицького МУЮ ОСОБА_10 . Зі змісту постанови вбачається, що в діях начальника ВДВС Дрогобицького МУЮ ОСОБА_10 наявні ознаки складу злочину, передбаченого ст. 367 КК України. Діям же ОСОБА_11 взагалі не було надано кримінально-правової оцінки. Так, якщо орган досудового слідства прийняв за істину версію прибиральниці ОСОБА_8 , то очевидно, що ознаки складу злочину, наявні в діях ОСОБА_11 , яка, начебто, не встигши зареєструвати та передати виконавцю ОСОБА_9 . ОСОБА_11 ухвалу суду схилила її ( ОСОБА_8 ) внести відповідні виправлення в журнал. Уся повнота відповідальності за невиконання ухвали Дрогобицького міськрайонного суду від 01.06.2011 року лежить особисто на начальнику ВДВС Дрогобицького МУЮ ОСОБА_10 , яка розписавши її виконання на ОСОБА_9 , на протязі двох тижнів або приховувала її від державного виконавця або надала відповідну вказівку зволікати з її виконанням. В усіх випадках, притягнення до кримінальної відповідальності прибиральника ВДВС Дрогобицького МУЮ за невиконання протягом двох тижнів ухвали суду, без з`ясування дійсних причин цього, є буквально імітацією розкриття злочину.

Крім того, в предмет досудового розслідування входив факт внесення експертом ОСОБА_12 неправдивих відомостей у висновок експерта щодо присутності ОСОБА_13 під час проведення експертом огляду автомобіля. Однак, мотивуючи відсутність в діях експерта складу злочину, орган досудового слідства вказав, що присутність чи відсутність ОСОБА_13 під час проведення експертизи жодним чином не могло вплинути на достовірність висновку експерта. Внесення інформації у висновок експерта про присутність ОСОБА_13 під час огляду позбавило можливості останнього робити відповідні зауваження та заявляти клопотання перед експертом, а отже створювало умови для складання завідомо неправдивого звіту експерта. Крім того, ст. 366 КК України передбачено відповідальність за складання, видачу службовою особою завідомо неправдивих офіційних документів, внесення до офіційних документів завідомо неправдивих відомостей, інше підроблення офіційних документів. ОСОБА_12 , будучи службовою особою експертом, проводячи товарознавчу оцінку транспортного засобу, всупереч Закону України «Про судову експертизу», порядку проведення експертизи та складання за її результатами висновку експерта, який є офіційним документом, оскільки складається та видається службовою особою експертом від імені експертної установи, посвідчує факт, який має юридичне значення вартість предмету оцінки, на підставі чого судом приймається відповідне процесуальне рішення, складений у відповідній формі та містить усі необхідні реквізити, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно-небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, вніс до висновку експерта завідомо неправдиві відомості, тобто дані, які не відповідають дійсності, зокрема зазначив у висновку неправдиві відомості щодо присутності ОСОБА_13 під час проведення експертом огляду автомобіля, чим скоїв злочин, передбачений ч. 1 ст. 366 КК України.

В судовому засіданні адвокат ОСОБА_3 повністю підтримав вимоги своєї скарги посилаючись на обставини, які ним викладені в тексті скарги, просив її задоволити та скасувати оскаржувану постанову.

ОСОБА_5 в судовому засіданні скаргу підтримав повністю, просив її задоволити та скасувати оскаржувану постанову.

В судове засідання слідчий СВ Дрогобицького МВ ГУ МВС України у Львівській області постанова якого оскаржується не з`явився, а тому відповідно до норм ст. 306 КПК України, його неявка не є перешкодою для розгляду скарги.

Прокурор Дрогобицької міжрайонної прокуратури Львівської області який повідомлявся про розгляд скарги в судове засідання не з`явився, а тому відповідно до норм ст. 306 КПК України, його неявка не є перешкодою для розгляду скарги.

Заслухавши пояснення адвоката ОСОБА_3 , ОСОБА_5 оглянувши матеріали скарги та дослідивши матеріали кримінального провадження, приходжу до наступного висновку.

Статтею 2 КПК України передбачено, що завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Згідно ст. 9 КПК України слідчий зобов`язаний всебічно, повно і неупереджено дослідити обставини кримінального провадження, виявити як ті обставини, що викривають, так і ті, що виправдовують підозрюваного, обвинуваченого, а також обставини, що пом`якшують чи обтяжують його покарання, надати їм належну правову оцінку та забезпечити прийняття законних і неупереджених процесуальних рішень.

Статтею 22 КПК України передбачено, що кримінальне провадження здійснюється на основі змагальності, що передбачає самостійне обстоювання стороною обвинувачення і стороною захисту їхніх правових позицій, прав, свобод і законних інтересів засобами, передбаченими цим Кодексом. Сторони кримінального провадження мають рівні права на збирання та подання до суду речей, документів, інших доказів, клопотань, скарг, а також на реалізацію інших процесуальних прав, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до ст. 84 КПК України доказами в кримінальному провадженні є фактичні дані, отримані у передбаченому цим Кодексом порядку, на підставі яких слідчий, прокурор, слідчий суддя і суд встановлюють наявність чи відсутність фактів та обставин, що мають значення для кримінального провадження та підлягають доказуванню.

Відповідно до ст. 85 КПК України належними є докази, які прямо чи непрямо підтверджують існування чи відсутність обставин, що підлягають доказуванню у кримінальному провадженні, та інших обставин, які мають значення для кримінального провадження, а також достовірність чи недостовірність, можливість чи неможливість використання інших доказів.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 303, ч.1 ст. 304 КПК України на досудовому провадженні заявником, потерпілим чи їх представником можуть бути оскаржені рішення слідчого про закриття кримінального провадження . Такі скарги можуть бути подані протягом десяти днів з моменту прийняття рішення, або з дня отримання особою копії постанови.

Під час розгляду даної скарги встановлено, що слідчим відділом Дрогобицького МВ ГУ МВС України у Львівській області проводилось досудове розслідування у кримінальному провадженні внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0001834 від 06.08.2014 року, за ознаками кримінального правопорушення передбаченого ст. 382 ч.2 КК України.

Постановою слідчого СВ Дрогобицького МВ ГУ МВС України у Львівській області ОСОБА_6 від 18.03.2014 року кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0001834 від 06.08.2014 року, за ознаками кримінального правопорушення передбаченого ст. 382 ч.2 КК України закрито у зв`язку з відсутністю в діянні складу кримінального правопорушення на підставі ст. 284 ч.1 п.2. КПК України.

В обґрунтування оскаржуваної постанови слідчий СВ Дрогобицького МВ ГУ МВС України у Львівській області покликається на те, що до Дрогобицького МВ ГУ МВС України у Львівській області поступила заява від ОСОБА_5 про те, що 01 червня 2011 року Дрогобицьким міськрайонним судом було винесено ухвалу про забезпечення позову, в якій йдеться про накладення арешту на транспортні засоби ОСОБА_7 , про те внаслідок невиконання цієї ухвали працівниками ВДВС Дрогобицького МРУЮ, що виразилось у несвоєчасному накладенню арешту на транспортні засоби, їх було відчужено, що потягло за собою матеріальну шкоду.

Матеріалами кримінального провадження та оскаржуваною постановою встановлено, що предметом досудового розслідування, є факт відчуження ОСОБА_7 в особі представника автомобіля МЕRSЕDЕS-ВЕNZ 208 D в період чинності ухвали Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області від 01.06.2011 року про накладення арешту на вказаний автомобіль.

Так, в ході розслідування встановлено, що ухвалою Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області від 01.06.2011 року в порядку забезпечення позову накладено арешт на автомобіль МЕRSЕDЕS-ВЕNZ 208 D, що перебував у власності ОСОБА_7 . В цей же день 01.06.2011 року ухвала суду про забезпечення позову надійшла у ВДВС Дрогобицького міськрайонного управління юстиції для виконання. 08.06.2011 року вказаний транспортний засіб було відчужено. В обгрунтування своєї постанови слідчий вказав, що в ході слідства виявлено факт вчинення ОСОБА_8 , яка перебувала на посаді прибиральника у ВДВС Дрогобицького міськрайонного управління юстиції, підроблення офіційного документу, а саме внесення змін у первинні реквізити журналу обліку виконавчих проваджень переданих державному виконавцю.

В результаті ОСОБА_8 було повідомлено про підозру у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 358 КК України та кримінальне провадження направлено до суду для розгляду.

На погляд слідчого, оскільки зазначена ухвала була передана державному виконавцю ОСОБА_9 лише 15.06.2011 року, то в діях останнього відсутні ознаки складу злочину, передбаченого ст. 382 КК України.

Що ж до керівника ВДВС Дрогобицького міськрайонного управління юстиції ОСОБА_10 , то в її діях вбачаються ознаки злочину, передбаченого ч. 1 ст. 367 КК України, однак, через відсутність істотної шкоди завданим нею діянням, відповідний склад злочину відсутній.

Прибиральник ВДВС Дрогобицького МУЮ ОСОБА_8 визнала свою провину у підробці журналу реєстрації вхідної кореспонденції в частині виправлення дати поступлення ухвали Дрогобицького міськрайонного суду від 01.06.2011 року, причини таких її дій фактично залишились не з`ясованими.

Виправлення дати та номеру поступлення ухвали в журналі ОСОБА_8 є наслідком діянь службових осіб ВДВС Дрогобицького МУЮ, що полягали у невжитті ними передбачених законом заходів щодо виконання ухвали суду або в протидії щодо реалізації вимог ухвали.

Орган досудового розслідування дійшов висновку про відсутність складу злочину, передбаченого ст. 382 КК України лише в діях державного виконавця ОСОБА_9 , який, отримавши ухвалу Дрогобицького міськрайонного суду від 01.06.2011 року - 15.06.2011 року негайно вжив заходів до її виконання.

Поряд з тим, поза увагу органу досудового розслідування залишились дії спеціаліста ВДВС Дрогобицького МУЮ ОСОБА_11 та начальника ВДВС Дрогобицького МУЮ ОСОБА_10 . Зі змісту постанови вбачається, що в діях начальника ВДВС Дрогобицького МУЮ ОСОБА_10 наявні ознаки складу злочину, передбаченого ст. 367 КК України.

Діям же ОСОБА_11 взагалі не було надано кримінально-правової оцінки. Так, якщо орган досудового слідства прийняв за істину версію прибиральниці ОСОБА_8 , то очевидно, що ознаки складу злочину, наявні в діях ОСОБА_11 , яка, начебто, не встигши зареєструвати та передати виконавцю ОСОБА_9 . ОСОБА_11 ухвалу суду схилила її ( ОСОБА_8 ) внести відповідні виправлення в журнал. Уся повнота відповідальності за невиконання ухвали Дрогобицького міськрайонного суду від 01.06.2011 року лежить особисто на начальнику ВДВС Дрогобицького МУЮ ОСОБА_10 , яка розписавши її виконання на ОСОБА_9 , на протязі двох тижнів або приховувала її від державного виконавця або надала відповідну вказівку зволікати з її виконанням. В усіх випадках, притягнення до кримінальної відповідальності прибиральника ВДВС Дрогобицького МУЮ за невиконання протягом двох тижнів ухвали суду, без з`ясування дійсних причин цього, є буквально імітацією розкриття злочину.

Крім того, в предмет досудового розслідування входив факт внесення експертом ОСОБА_12 неправдивих відомостей у висновок експерта щодо присутності ОСОБА_13 під час проведення експертом огляду автомобіля. Однак, мотивуючи відсутність в діях експерта складу злочину, орган досудового слідства вказав, що присутність чи відсутність ОСОБА_13 під час проведення експертизи жодним чином не могло вплинути на достовірність висновку експерта. Внесення інформації у висновок експерта про присутність ОСОБА_13 під час огляду позбавило можливості останнього робити відповідні зауваження та заявляти клопотання перед експертом, а отже створювало умови для складання завідомо неправдивого звіту експерта. Крім того, ст. 366 КК України передбачено відповідальність за складання, видачу службовою особою завідомо неправдивих офіційних документів, внесення до офіційних документів завідомо неправдивих відомостей, інше підроблення офіційних документів. ОСОБА_12 , будучи службовою особою експертом, проводячи товарознавчу оцінку транспортного засобу, всупереч Закону України «Про судову експертизу», порядку проведення експертизи та складання за її результатами висновку експерта, який є офіційним документом, оскільки складається та видається службовою особою експертом від імені експертної установи, посвідчує факт, який має юридичне значення вартість предмету оцінки, на підставі чого судом приймається відповідне процесуальне рішення, складений у відповідній формі та містить усі необхідні реквізити, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно-небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, вніс до висновку експерта завідомо неправдиві відомості, тобто дані, які не відповідають дійсності, зокрема зазначив у висновку неправдиві відомості щодо присутності ОСОБА_13 під час проведення експертом огляду автомобіля, чим скоїв злочин, передбачений ч. 1 ст. 366 КК України.

Однак на думку слідчого судді з такими висновками слідчого погодитись не можна, оскільки з матеріалів кримінального провадження № 0001834 від 06.08.2014 року, вбачається неповнота досудового розслідування кримінального правопорушення, а відтак прийняття рішення про закриття кримінального провадження є передчасним, оскільки не було проведено необхідних слідчих дій на встановлення всіх обставин, які мають значення для даного кримінального провадження та викладені у скарзі, яка була предметом розгляду слідчим суддею.

Зазначені обставини викладені в скарзі на постанову про закриття кримінального провадження, а також в заяві про злочин, яка наявна в матеріалах кримінального провадження на думку слідчого судді повинні були бути досліджені слідчим СВ Дрогобицького МВ ГУМВС України у Львівській області.

Однак, як вбачається із матеріалів кримінального провадження № 0001834 від 06.08.2014 року, які надані слідчому судді, слідчим не зважаючи на те, що в даному кримінальному провадженні існують суперечності, які викладенні у скарзі, вони не були усунені, як це передбачено ст. 224 ч. 9 КК України.

Крім того в матеріалах кримінального провадження наявні вказівки прокурора Дрогобицької міжрайонної прокуратури ОСОБА_14 від 09.12.20014 року, які необхідно вчинити дії слідчому.

Станом на день розгляду поданої скарги слідчим суддею, зазначені вказівки прокурора слідчим СВ Дрогобицького МВ ГУ МВСУ у Львівській області не виконані, та відсутні будь-які відомості про неможливість їх виконання, що в свою чергу дає підстави зробити висновок про неповноту досудового розслідування.

Крім того в постанові про закриття кримінального провадження допущена помилка (описка) у році її постановлення, і така слідчим не усунена, на томість в судовому засіданні беззаперечно встановлено, що така постановлена 18.03.2015 року.

Постанова слідчого про закриття кримінального провадження має бути мотивованою, її зміст повинен відповідати фактичним обставинам, встановленим матеріалами справи, зокрема, в ній має бути викладено суть заяви особи, яка звернулася з метою захисту своїх прав, та відповіді на всі поставлені нею питання, які виключають провадження у справі і обумовлюють її закриття, що є однією з гарантій забезпечення прав і законних інтересів учасників процесу (ст. 110 КПК України).

Разом з тим, постанова не містить даних про проведені слідчі дії, на підставі яких слідчий зробив висновок про закриття кримінального провадження, в ній відсутнє належне обґрунтування мотивів її прийняття, хоча зазначає ряд документів, які ним здобуті в ході досудового розслідування.

В постанові про закриття кримінального провадження слідчий не вказує на те, що в кримінальному провадженні виконанні всі необхідні та можливі дії.

Із змісту ст. 284 КПК України випливає, що закриття кримінального провадження як форма закінчення досудового розслідування має місце за наявності обставин, що виключають кримінальне провадження, встановлених в результаті повного та об`єктивного дослідження всіх обставин кримінального провадження та безпосереднього дослідження і оцінки слідчим показань, речей та документів, які стосуються провадження, у їх сукупності.

Перегляд рішень, прийнятих слідчим під час досудового розслідування, а також його дій чи бездіяльності, здійснюється спеціальним суб`єктом - прокурором у порядку, передбаченому ч.5 ст. 284 КПК України, а дій прокурора та слідчого - слідчим суддею місцевого суду в порядку, передбаченому, зокрема, ст. ст. 303, 306 КПК України.

З огляду на викладене, а також те, що під час розгляду даної скарги встановлено обставини, які викликають сумнів у повноті, всебічності та неупередженості дослідження обставин кримінального провадження, що стали підставою для винесення постанови від 18.03.2014 року про закриття кримінального провадження, висновки та процесуальні рішення слідчого не відповідають вимогами кримінального процесуального закону, зокрема ч. 2 ст. 9 КПК України щодо всебічного, повного і неупередженого дослідження обставин кримінального провадження, не надано належної правової оцінки обставинам, повідомленим заявником, та прийнято рішення про закриття кримінального провадження за відсутністю складу кримінального правопорушення, яке не ґрунтується на достатніх, належних та допустимих доказах, а тому приходжу до висновку, що дану скаргу слід задоволити.

Керуючись ст. ст. 2, 9, 22, 303, 305, 306, 307, 309 КПК України, слідчий суддя,-

УХВАЛИВ:

Скаргу адвоката ОСОБА_3 в інтересах потерпілої ОСОБА_4 , заявника ОСОБА_5 на постанову слідчого СВ Дрогобицького МВ ГУ МВСУ у Львівській області ОСОБА_6 від 18.03.2015 року про закриття кримінального провадження внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0001834 від 06.08.2014 року задоволити.

Матеріали кримінального провадження 0001834 від 06.08.2014 року скерувати до СВ Дрогобицького МВ ГУМВСУ у Львівській області для продовження досудового розслідування.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1