Центральний районний суд м. Миколаєва
_____________________________________________________________________________________
Справа № 490/2095/17
н/п 1-кп/490/536/2017
ВИРОК
Іменем України
05 квітня 2017 року м. Миколаїв

Центральний районний суд м. Миколаєва у складі:

головуючого судді ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2

за участю прокурора ОСОБА_3 та обвинуваченого,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду обвинувальний акт, складений за результатами досудового розслідування обставин кримінального провадження № 0006267, за обвинуваченням

ОСОБА_4 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 у м. Києві, є громадянином України, на момент вчинення злочину раніше не судимим, неодруженим, має середньо-спеціальну освіту, не працює, зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , станом на цей час засуджувався:

- 19 квітня 2016 року вироком Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська за вчинення злочину, передбаченого ч. 2 ст. 15, ч. 1 ст. 185 КК України, до покарання у виді громадських робіт строком на 100 годин;

- 31 травня 2016 року вироком Івано-Франківського міського суду за вчинення злочину, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України, з урахуванням ухвали від 09.08.2016 Апеляційного суду Івано-Франківської області, із застосуванням ч. 4 ст. 70 КК України до одного року шести місяців обмеження волі (покарання відбув повністю 09 серпня 2016 року);

- 25 січня 2017 року Приморським районним судом м. Одеси за вчинення злочину, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України, до покарання у виді позбавлення волі строком на чотири роки, від відбування якого звільнений на підставі ст.ст. 75, 76 КК України з випробуванням строком на три роки,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України, -

В С Т А Н О В И В :
22 листопада 2015 року, близько 17 год. 00 хв., ОСОБА_4 , знаходячись на 7-му поверсі будинку № 31-Б по вул. Адміральській в м. Миколаєві, будучи особою, яка раніше вчинила злочин, передбачений ч. 2 ст. 15, ч. 1 ст. 185 КК України, за який його пізніше засуджено вироком від 19.04.2016 Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська, діючи умисно з корисливих мотивів, переконавшись, що за його діями ніхто не спостерігає, за допомогою плоскогубців перерізав металевий ланцюжок, яким велосипед "Ciant Revel" синього кольору вартістю 20 865 грн., що належить ОСОБА_5 , було пристебнуто до металевого поручня, таємно викрав вказане майно, з яким з місця вчинення злочину зник та розпорядився ним на власний розсуд.

У судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 у пред`явленому йому обвинуваченні у вчиненні за викладених вище обставин злочину, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України, винним себе визнав повністю та повідомив, що дійсно, приїхавши до м. Миколаєва у листопаді 2015 року з метою працевлаштування, він 22 листопада 2015 року зайшов у під`їзд будинку АДРЕСА_2 , піднявся на сьомий поверх і побачивши там велосипед "Ciant Revel" синього кольору, який було пристебнуто до металевого поручня разом з іншим велосипедом, вирішив його викрасти. З цією метою він перекусив плоскогубцями трос, яким велосипеди було пристебнуто, викотив його на подвір`я і поїхав. Дорогою він зустрів таксиста, в якого поцікавився кому можна продати велосипед. Той йому відповів, що його можливо закласти до ломбарду. Оскільки в нього не було документів, він запропонував цьому таксисту закласти до ломбарду велосипед від імені останнього, на що той погодився. Заклавши велосипед до ломбарду він отримав близько 1200 грн., які витратив. У вчиненому щиро кається.

Показання обвинуваченого повністю відповідають фактичним обставинам, що викладені у наведеному вище формулюванні обвинувачення, і жоден з учасників процесу ці обставини не оспорює, з огляду на що суд вважає їх встановленими.

Таким чином, суд вважає доведеною вину ОСОБА_4 у вчиненні злочину за викладених вище обставин.

Наведені вище дії ОСОБА_4 стороною обвинувачення правильно кваліфіковано за ч. 2 ст. 185 КК України, як крадіжка - таємне викрадення чужого майна, вчинена повторно.

При призначенні покарання обвинуваченому суд відповідно до ст. 65 КК України враховує, що він вчинив умисний злочин середньої тяжкості, його особу, а саме те, що він на момент вчинення злочину був раніше не судимим, має певне місце проживання, освіту, на обліку у лікаря-нарколога не перебуває, відсутність обставин, що обтяжують покарання, та як обставину, що його пом`якшує, щире каяття обвинуваченого.

З урахуванням викладеного, суд вважає за необхідне призначити ОСОБА_4 за вчинений злочин покарання у виді обмеження волі строком на один рік, яке вважає таким, що відповідає особі обвинуваченого та тяжкості вчиненого ним злочину.

Враховуючи ті обставини, що обвинувачений ОСОБА_4 відбув покарання, призначені вироком від 19.04.2016 Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська та вироком від 31.05.2016 Івано-Франківського міського суду з урахуванням ухвали від 09.08.2016 Апеляційного суду Івано-Франківської області, та вчинив зазначений вище злочин до постановлення вироку від 25.01.2017 Приморського районного суду м. Одеси, яким його засуджено за вчинення злочину, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України, до чотирьох років позбавлення волі і звільнено від відбування цього покарання на підставі ст. 75 КК України з випробуванням строком на три роки, суд вважає за необхідне на підставі ч. 4 ст. 70 КК України, шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим, остаточно призначити ОСОБА_4 за сукупністю злочинів покарання у виді позбавлення волі строком на чотири роки, від відбування якого, враховуючи щире каяття обвинуваченого, наявність в нього освіти та спеціальностей, необхідних для працевлаштування, а також певного місця проживання, що вказує на можливість його виправлення без ізоляції від суспільства, звільнити ОСОБА_4 на підставі ст. 75 КК України від відбування призначеного покарання з випробуванням строком на три роки із покладенням на нього обов`язків, передбачених ч. 1 ст. 76 КК України.

Відповідно до положень п.п. 1, 5 ч. 9 ст. 100 КПК України речові докази:

- велосипед "Ciant Revel" синього кольору, що є власністю потерпілої ОСОБА_5 та відданий їй на зберігання до рішення суду, слід вважати повернутими за належністю;

- металеві кусачки з оздобленням рукоятки покриттям червоного кольору, що є власністю обвинуваченого ОСОБА_4 , використані ним як засіб вчинення кримінального правопорушення та які зберігаються у камері сховища речових доказів Центрального ВП ГУ НП в Миколаївській області, слід конфіскувати у дохід держави.

Диск SD-R, на якому міститься відеозапис з зафіксованими подіями, що мали місце 23 листопада 2015 року, який прокурором визнано речовим доказом, не є таким речовим доказом у розумінні ч. 1 ст. 98 КПК України, а є засобом збереження електронний інформації, на якому збережено спеціально створену копію відеозапису з камери відео-спостереження, тобто він підпадає під ознаки носія електронного документа (ч.ч. 1, 2 ст. 99 КПК України), та, відповідно, згідно правил, передбачених ч.ч. 3, 5 ст. 100 КПК України, має увесь час зберігатися у в матеріалах кримінального провадження, що не потребує окремого, додаткового процесуального рішення.

Як слідує зі змісту ч. 1 ст. 377 КПК України, якщо обвинувачений тримається під вартою, суд звільняє його з-під варти в залі судового засідання, крім іншого, у разі звільнення від відбування покарання.

Відповідно, запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, застосований до обвинуваченого ОСОБА_4 , підлягає зміні або скасуванню зі звільненням його з-під варти у залі суду.

Враховуючи ту, обставину, що обвинувачений ОСОБА_4 раніше, під час досудового розслідування обставин цього кримінального провадження, залишив місце свого проживання, не повідомивши про це слідчого, суд вважає за необхідне з метою запобігання ризику повторення такої поведінки обвинуваченого, до набрання вироком законної сили застосувати до ОСОБА_4 запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання, змінивши запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, застосований до обвинуваченого раніше.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 367-368, 370, 371, 373, 374, 377 КПК України,-

З А С У Д И В :
ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України, та призначити йому за цей злочин покарання у виді обмеження волі строком на один рік.

На підставі ч. 4 ст. 70 КК України, за сукупністю вказаного вище злочину і злочину, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України, за який ОСОБА_4 вироком від 25.01.2017 Приморського районного суду м. Одеси засуджено до покарання у виді позбавлення волі строком на чотири роки та звільнено від відбування цього покарання на підставі ст.ст. 75, 76 КК України з випробуванням строком на три роки, шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим, остаточно призначити ОСОБА_4 покарання у виді позбавлення волі строком на чотири роки.

На підставі ч. 5 ст. 72 КК України строк попереднього ув`язнення ОСОБА_4 у зв`язку із кримінальним провадженням, за наслідками якого ухвалено вирок від 25.01.2017 Приморського районного суду м. Одеси, у період з 16 вересня 2016 року по 25 січня 2017 року включно, та строк попереднього ув`язнення у цьому кримінальному провадженні у період з 03 березня 2017 року по 05 квітня 2017 року включно зарахувати у строк відбування призначеного покарання із розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.

На підставі ст. 75 КК України, ОСОБА_4 від відбування призначеного покарання звільнити, якщо він протягом трьох років від дня проголошення цього вироку не вчинить нового злочину та виконуватиме покладені на нього судом обов`язки.

На підставі ч. 1 ст. 76 КК України, покласти на ОСОБА_4 наступні обов`язки:

- періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

- повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

Речові докази:

- велосипед "Ciant Revel" синього кольору, що є власністю потерпілої ОСОБА_5 та відданий їй на зберігання до рішення суду - вважати повернутими за належністю;

- металеві кусачки з оздобленням рукоятки покриттям червоного кольору, що є власністю обвинуваченого ОСОБА_4 , використані ним як засіб вчинення кримінального правопорушення та які зберігаються у камері сховища речових доказів Центрального ВП ГУ НП в Миколаївській області - конфіскувати у дохід держави.

Запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, застосований до обвинуваченого ОСОБА_4 до набрання вироком законної сили - змінити на особисте зобов`язання, звільнивши його з-під варти у залі суду.

У зв`язку із застосуванням до обвинуваченого ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді особистого зобов`язання покласти на нього до набрання вироком законної сили наступні обов`язки:

- не відлучатися із м. Києва без дозволу суду;

- повідомляти суд про зміну свого місця проживання.

На вирок може бути подано апеляційну скаргу до Апеляційного суду Миколаївської області через Центральний районний суд м. Миколаєва протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Головуючий: