Справа № 1306/6161/2012
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

25 вересня 2012 року Дрогобицький міськрайонний суд Львівської області в складі:

головуючого судді Коваля Р.Г.;

при секретарі Кулик М.Л.;

з участю прокурора Матолича О.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Дрогобичі кримінальну справу про обвинувачення:

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця та жителя ІНФОРМАЦІЯ_2, українця, громадянина України, ІНФОРМАЦІЯ_3, неодруженого, непрацюючого, військовозобовязаного, раніше не судимого, у вчиненні злочину передбаченого ст. 15 ч.3, 185 ч.2 КК України,

ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_4, уродженця ІНФОРМАЦІЯ_5, жителя ІНФОРМАЦІЯ_6, українця, громадянина України, одруженого, ІНФОРМАЦІЯ_3, непрацюючого, військовозобовязаного, раніше не судимого, у вчиненні злочину передбаченого ст. ст. 15 ч.3, 185 ч.2 КК України,

ВСТАНОВИВ:

Підсудні ОСОБА_1 та ОСОБА_2, 12.05.2012 року, приблизно о 12.00 год., за попередньою змовою групою осіб, маючи умисел на викрадення чужого майна, перебуваючи у садівничому кооперативі ?Троянда?, що в с. Модричі Дрогобицького району Львівської області, шляхом вільного доступу, намагалися викрасти металеві елементи з огорожі дачного будинку № 72, який належить ОСОБА_3, однак свій злочинний намір не довели до кінця, з причин що не залежали від їх волі, не вчинили усіх дій, які вважали необхідними для доведення злочину до кінця, а саме були затримані громадянином ОСОБА_4 Своїми умисним діями підсудні завдали потерпілій збитки на суму 130 грн.

В судовому засіданні підсудний ОСОБА_1 винним себе визнав повністю та підтвердив вищенаведені обставини вчинення ним злочину, вказав, що завдану шкоду потерпілій відшкодовано повністю, вона претензій не має. У вчиненому щиро розкаявся, просить суворо його не карати.

В судовому засіданні підсудний ОСОБА_2 винним себе визнав повністю та підтвердив вищенаведені обставини вчинення ним злочину. У вчиненому щиро розкаявся, просить суворо його не карати, завдану шкоду потерпілій відшкодовано.

Крім визнання підсудними своєї вини, їх вина у вчиненому злочині стверджена іншими, зібраними по справі доказами, які в судовому засіданні не досліджувалися.

Враховуючи те, що підсудні свою вину у вчиненому злочині визнав повністю, учасники процесу не оспорюють фактичні обставини справи, судом встановлено, що вони правильно розуміють зміст цих обставин, відсутні будь-які сумніви у добровільності та істинності їх позиції, заслухавши думку підсудних, та розяснивши їм положення ч. 3 ст. 299 КПК України про наслідки застосування обмеженого дослідження доказів, а саме про позбавлення їх у такому випадку права подальшого оспорювання цих фактичних обставин справи в апеляційному порядку, а тому суд визнає недоцільним дослідження інших доказів по справі відносно тих фактичних обставин справи, які ніким не оспорюються.

Аналізуючи всі зібрані по справі докази та їх в сукупності, суд вважає вину підсудних у скоєні ними злочину доведеною в судовому засіданні повністю.

Суд вважає, що дії підсудного ОСОБА_1 вірно кваліфіковані за ч. 2 ст. 185, ч. 3 с. 15 КК України, оскільки він вчинив незакінчений замах на таємне викрадення чужого майна, за попередньою змовою групою осіб.

Суд вважає, що дії підсудного ОСОБА_2 вірно кваліфіковані за ч. 2 ст. 185, ч. 3 с. 15 КК України, оскільки він вчинив незакінчений замах на таємне викрадення чужого майна, за попередньою змовою групою осіб.

Суд вважає, що обставинами, які помякшують покарання підсудним є щире каяття, активне сприяння у розкритті злочину.

При визначенні міри покарання підсудному ОСОБА_1, суд враховує суспільну небезпеку вчиненого злочину, особу підсудного, який позитивно характеризується, раніше не судимий, щиро розкаявся у вчиненому злочині, повністю визнав вину, сприяв розкриттю злочину, а також той факт, що завдана шкода потерпілій відшкодована, і вона до нього не має жодних претензій.

Приймаючи до уваги вищенаведені обставини, суд приходить до висновку про можливість виправлення без відбування покарання, тобто при обрані міри покарання слід застосувати ст. 75 КК України звільнення від відбування покарання з випробуванням та згідно ст. 76 КК України покласти на нього певні обовязки.

При визначенні міри покарання підсудному ОСОБА_2, суд враховує, особу підсудного, який повністю визнав свою вину, щиро розкаявся у вчиненому, активно сприяв розкриттю злочину, його характеризуючі дані, а також той факт, що злочин ним вчинено вперше, на його утриманні знаходяться неповнолітні діти, завдана шкода потерпілій відшкодована, і вона до нього не має жодних претензій.

Приймаючи до уваги вищенаведені обставини, суд приходить до висновку про можливість виправлення без відбування покарання, тобто при обрані міри покарання слід застосувати ст. 75 КК України звільнення від відбування покарання з випробуванням та згідно ст. 76 КК України покласти на нього певні обовязки.

Речові докази: металеві пластини загальною масою 65 кг., плоскогубці, викрутку, вилучені під час огляду місця події у дачному кооперативі ?Троянда?, які передані на зберігання в камеру зберігання Дрогобицького РВ ГУМВСУ у Львівській області повернути потерпілій ОСОБА_3

Керуючись ст. ст. 323 324 КПК України, суд

ЗАСУДИВ:

ОСОБА_1 визнати винним у вчиненні злочину передбаченого ч.2 ст. 185, ч. 3 с. 15 КК України і призначити покарання у виді двох років обмеження волі.

Згідно ст. 75 КК України засудженого ОСОБА_1 звільнити від відбування даного покарання з випробуванням, якщо він протягом одного року іспитового строку не вчинить нового злочину і виконає покладені на нього обовязки.

Згідно ст. 76 ч. 1 п. п. 2, 3 КК України зобовязати засудженого ОСОБА_1 не виїжджати за межі України на постійне місце проживання без дозволу органу кримінально-виконавчої інспекції, повідомляти органи кримінально-виконавчої інспекції про зміну місця проживання.

Міру запобіжного заходу ОСОБА_1 підписку про невиїзд до вступу вироку в законну силу залишити без змін.

ОСОБА_2 визнати винним у вчиненні злочину передбаченого ч.2 ст. 185, ч. 3 ст. 15 КК України і призначити покарання у виді двох років обмеження волі.

Згідно ст. 75 КК України засудженого ОСОБА_2 звільнити від відбування даного покарання з випробуванням, якщо він протягом одного року іспитового строку не вчинить нового злочину і виконає покладені на нього обовязки.

Згідно ст. 76 ч. 1 п. п. 2, 3 КК України зобовязати засудженого ОСОБА_2 не виїжджати за межі України на постійне місце проживання без дозволу органу кримінально-виконавчої інспекції, повідомляти органи кримінально-виконавчої інспекції про зміну місця проживання.

Міру запобіжного заходу ОСОБА_2 підписку про невиїзд до вступу вироку в законну силу залишити без змін.

Речові докази: металеві пластини загальною масою 65 кг., плоскогубці, викрутку, вилучені під час огляду місця події у дачному кооперативі ?Троянда?, які передані на зберігання в камеру зберігання Дрогобицького РВ ГУМВСУ у Львівській області повернути потерпілій ОСОБА_3.

Вирок може бути оскаржено до апеляційного суду Львівської області протягом пятнадцяти днів з моменту його проголошення, або з моменту вручення копії вироку засудженому, який перебуває під вартою.

Суддя Р.Г.Коваль