№ 1-кс/522/4017/17
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

22 березня 2017 року Слідчий суддя місцевого Приморського районного суду м. Одеси ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , за участю захисника ОСОБА_3 , розглянувши у судовому засіданні клопотання адвоката ОСОБА_3 в інтересах ОСОБА_4 про скасування арешту майна, -

В С Т А Н О В И В:

Адвокат ОСОБА_3 в інтересах ОСОБА_4 звернувся до слідчого судді з заявою про скасування арешту майна, а саме просить частково скасувати арешт майна, накладений ухвалою слідчого судді Приморського районного суду м. Одеси від 22.08.2016 р. по справі № 522/15347/16-к (провадження № 1-кс/522/15431/16), в частині накладення арешту на мотоцикл «KAWASAKI», р/н НОМЕР_1 , 1998 року випуску, який належить на підставі свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_2 від 03.04.2008 р. ОСОБА_4 ; зобов`язати старшого слідчого в ОВС СУ ГУНП в Одеській області ОСОБА_5 безоплатно повернути транспортний засіб - мотоцикл «KAWASAKI», р/н НОМЕР_1 , 1998 року випуску власнику - ОСОБА_4 ; витрати зі зберігання мотоцикла «KAWASAKI», р/н НОМЕР_1 , 1998 року випуску на майданчику тимчасового затримання транспортних засобів № 1 ОФДП МВС «Інформ- Ресурси», за адресою: м. Одеса, вул. Ак. Вільямса, 89 «а» здійснити за рахунок коштів державного бюджету, передбачених для утримання ГУНП в Одеській області (65014, м. Одеса, вул. Еврейська, 12).

Захисник в судовому засіданні підтримав клопотання та показав, що 17.08.2016 року приблизно о 15.30 годині на вул. Середньофонтанська, 1 в м. Одесі сталася ДТП, а саме: по вказаній вулиці, з боку Італійського бульвару у напрямку вул. Піроговської рухався автомобіль «MERCEDES-BENZ», р/н НОМЕР_3 , під керуванням водія ОСОБА_6 , яка під час виконання маневру розвороту ліворуч, через суцільну лінію дорожньої розмітки, допустила зіткнення із мотоциклом «KAWASAKI», р/н НОМЕР_1 , під керуванням водія ОСОБА_4 , котрий рухався позаду, у попутному напрямку.

В результаті ДТП ОСОБА_4 спричинені тілесні ушкодження у вигляді: закритого крайового перелому основних фаланг IV-V п`ясних кісток, забиття гемартрозу правого колінного суглобу, з якими його госпіталізовано до МКЛ-11 м. Одеси.

Попередня правова кваліфікація кримінального правопорушення була визначена за ч. 1 ст. 286 КК України, а саме: порушення правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що спричинило потерпілому середньої тяжкості тілесне ушкодження.

Під час огляду місця ДТП 17.08.2016 на автомобілі «MERCEDES-BENZ», р/н НОМЕР_3 та мотоциклі «KAWASAKI», р/н НОМЕР_1 були виявлені механічні пошкодження, характерні для утворення в результаті ДТП тому, у той же день, вказані транспортні засоби були вилучені в якості речових доказів та направлені для зберігання на майданчик затриманого транспорту № 1 ОФДП МВС «Інформ- Ресурси», за адресою: м. Одеса, вул. Ак. Вільямса, 89 «а», у зв`язку із необхідністю проведення автотехнічної та транспортно-трасологічної експертиз.

Ухвалою слідчого судді Приморського районного суду м. Одеси від 22.08.2016 р. по справі № 522/15347/16-к (провадження № 1 -кс/522/15431 /16) було задоволено клопотання старшого слідчого в ОВС СУ ГУНП в Одеській області ОСОБА_5 про арешт майна та накладено арешт на автомобіль «MERCEDES-BENZ», р/н НОМЕР_3 , 1998 року випуску та мотоцикл «KAWASAKI», р/н НОМЕР_1 , 1998 року випуску із правом вилучення їх у власників та зберіганням на майданчику тимчасового затримання транспортних засобів № 1 ОФДП МВС «Інформ- Ресурси», за адресою: м. Одеса, вул. Ак. Вільямса, 89 «а».

Згідно із ч. 1 ст. 170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існують достатні підстави вважати, що воно є предметом, засобом чи знаряддям вчинення злочину, доказом злочину, набуте злочинним шляхом, доходом від вчиненого злочину, отримане за рахунок доходів від вчиненого злочину або може бути конфісковане у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого чи юридичної особи, до якої може бути застосовано заходи кримінально-правового характеру, або може підлягати спеціальній конфіскації щодо третіх осіб, юридичної особи або для забезпечення цивільного позову. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб.

Частиною 2 ст. 170 КПК України встановлено, що метою арешту майна є забезпечення кримінального провадження, забезпечення цивільного позову у кримінальному провадженні, забезпечення конфіскації або спеціальної конфіскації. Арештованим може бути майно, яким володіє, користується чи розпоряджається підозрюваний, обвинувачений, засуджений, треті особи, юридична особа, до якої може бути застосовано заходи кримінально-правового характеру за рішенням, ухвалою суду, слідчого судді.

Треті особи, майно яких може бути арештовано, - особи, які отримали чи придбали у підозрюваної, обвинуваченої чи засудженої особи майно безоплатно або в обмін на суму, значно нижчу ринкової вартості, або знали чи повинні були знати, що мета такої передачі - отримання доходу від майна, здобутого внаслідок вчинення злочину, приховування злочину та/або уникнення конфіскації.

Приписи ч. 3 ст. 170 КПК України визначають, що арешт може бути накладено на нерухоме і рухоме майно, майнові права інтелектуальної власності, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковому вигляді, цінні папери, корпоративні права, які перебувають у власності у підозрюваного, обвинуваченого або осіб, які в силу закону несуть цивільну відповідальність за шкоду, завдану діяннями підозрюваного, обвинуваченого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння, і перебувають у нього або в інших фізичних, або юридичних осіб, а також які перебувають у власності юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, з метою забезпечення можливої конфіскації майна, спеціачьної конфіскації або цивільного позову.

Таким чином, вказана стаття визначає спеціальний суб`єктний склад осіб, майно яких може бути заарештоване в рамках кримінального провадження, а саме: підозрюваний, обвинувачений, особи, які в силу закону несуть відповідальність за спричинену шкоду (батьки неповнолітніх, піклувальники тощо).

Як свідчить практика застосування норм процесуального права, викладена в п. 2 пар. 2.6 «Узагальнень судової практики щодо розгляду слідчим суддею клопотань про застосування заходів забезпечення кримінального провадження» від 07.02.2014 р. «щодо осій, які не є підозрюваними (якиму порядку, передбаченому ст.ст. 276 - 279 КПК, повідомлено про підозру, або яка затримана за підозрою у вчиненні кримінального правопорушення), обвинуваченими (особа, обвинувальний акт щодо якої передано до суду в порядку, передбаченому ст. 291 КПК) або особами, які в силу закону несуть цивільну відповідальність за шкоду, завдану діяннями підозрюваного, обвинуваченого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння, не може бути прийнято ухвалу про арешт майна.

Згідно із ч.ч. 6, 7 ст. 170 КПК України, арешт може бути накладений у встановленому цим Кодексом порядку на рухоме чи нерухоме майно, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковій формі, в тому числі кошти та цінності, що знаходяться на банківських рахунках чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах, видаткові операції, цінні папери, майнові, корпоративні права, які перебувають у власності або володінні, користуванні, розпорядженні підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, щодо яких ухвалою чи рішенням слідчого судді, суду визначено необхідність арешту майна.

Не може бути арештовано майно, якщо воно перебуває у власності добросовісного набувача.

Заборона або обмеження користування, розпорядження майном можуть бути застосовані лише у випадках, якщо існують обставини, які підтверджують, що їх незастосування призведе до зникнення, втрати, знищення, перетворення, пересування, відчуження майна.

З огляду на приписи п. 18 ч. 1 ст. 3 КПК України, згідно з якими до повноважень слідчого судді належить здійснення судового контролю за дотриманням прав, свобод та інтересів осіб у кримінальному провадженні, слід зазначити, що подальший арешт майна за відсутністю передбачених для цього підстав може порушити право заявника на вільне використання належного йому майна, що буде суперечити загальним засадам володіння особою майном, приписам національного законодавства га вимогам ст.1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та прецедентної практики Європейського судл з прав людини (зокрема, справа «Баландіна проти України, «Батрак проти України», «Панов проти України»).

Відповідно до ст. 41 Конституції України, кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю результатами інтелектуальної, творчої діяльності.

Відповідно до ч. 3 ст. 41 Конституції України, право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права або обмежений у його здійсненні.

Згідно ч. 1 ст. 174 КПК України, підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження - судом.

Згідно абз. 2 вищевказаної норми права «арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необгрунтовано».

Мотоцикл «KAWASAKI», р/н НОМЕР_1 належить на підставі свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_2 від 03.04.2008 ОСОБА_4 , зареєстрований АДРЕСА_1 , який є потерпілим у вищевказаному кримінальному провадженні.

На сьогоднішній день відпала потреба в застосуванні такого заходу забезпечення кримінального провадження як арешт мотоциклу «KAWASAKI», р/н НОМЕР_1 , 1998 року випуску та його вилучення у власника, оскільки всі необхідні автотехнічні та транснортно- траеологічні експертизи вже проведено.

Зокрема, 18.11.2016 р. слідчим було отримано висновок судової автотехнічної експертизи по дослідженню технічного стану рульового керування, робочої гальмівної системи та ходової частини мотоциклу «KAWASAKI», р/н НОМЕР_1 № 4090 від 18.11.2016 р. по кримінальному провадженню № 000523.

Також, 02.02.2017 р. слідчим було отримано висновок судової транспортно-трасологічної експертизи по дослідженню обставин зіткнення автомобіля автомобіль «MERCEDES Е200» та мотоцикла «KAWASAKI» № 4091 від 02.02.2017 р. по кримінальному провадженню № 000523.

Враховуючи той факт, що всі необхідні автотехнічні та транспортно-трасологічні експертизи вже проведено, на думку захисника, арешт накладений ухвалою слідчого судді підлягає скасуванню.

Крім того, відповідно до п. 32 Постанови КМУ від 19.11.2012 р. № 1104 «Про реалізацію окремих положень Кримінального процесуального кодексу України», фінансування витрат, пов`язаних із зберіганням чи пересиланням речових доказів, здійснюється за рахунок коштів державного бюджету, передбачених для утримання органу, у складі якого функціонує слідчий підрозділ, який здійснив пересилання речових доказів або їх передачу на зберігання.

Враховуючи зазначені положення чинного процесуального законодавства, а також звертаючи увагу на те, що на сьогоднішній день відпала потреба в застосуванні такого заходу забезпечення кримінального провадження як арешт на мотоцикл «KAWASAKI», р/н НОМЕР_1 , 1998 року випуску, який належить на підставі свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_2 від 03.04.2008 ОСОБА_4 .

Прокурор в судове засідання не з`явився.

Розглянувши заяву, вислухавши захисника, приходжу до висновку, що заява підлягає задоволенню.

Згідно п. 15 ч. 1 ст. 7 КПК України, зміст та форма кримінального провадження повинні відповідати загальним засадам кримінального провадження, до яких відноситься змагальність сторін.

Відповідно до ч. 1 ст. 174 КПК України, арешт майна може бути скасовано ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування за клопотанням власника або володільця майна, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба.

Керуючись ст.ст. 173-174, 318-380 КПК України, -

У Х В А Л И В:

Частково скасувати арешт майна, накладений ухвалою слідчого судді Приморського районного суду м. Одеси від 22.08.2016 р. по справі № 522/15347/16-к (провадження № 1-кс/522/15431/16), в частині накладення арешту на мотоцикл «KAWASAKI», р/н НОМЕР_1 , 1998 року випуску, який належить на підставі свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_2 від 03.04.2008 р. ОСОБА_4 .

Зобов`язати старшого слідчого в ОВС СУ ГУНП в Одеській області ОСОБА_5 безоплатно повернути транспортний засіб - мотоцикл «KAWASAKI», р/н НОМЕР_1 , 1998 року випуску власнику - ОСОБА_4 .

Витрати зі зберігання мотоцикла «KAWASAKI», р/н НОМЕР_1 , 1998 року випуску на майданчику тимчасового затримання транспортних засобів № 1 ОФДП МВС «Інформ-Ресурси», за адресою: м. Одеса, вул. Ак. Вільямса, 89 «а» здійснити за рахунок коштів державного бюджету, передбачених для утримання ГУНП в Одеській області (65014, м. Одеса, вул. Еврейська, 12).

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя:

22.03.2017