Справа № 197/1378/16-к
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

08 серпня 2017 року м. Кривий Ріг

Колегія суддів Жовтневого районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області в складі:
головуючого судді ОСОБА_1 , суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
за участі секретаря: ОСОБА_4 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду кримінальне провадження № 0000495 від 06.10.2016 року у відношенні ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 187 КК України.
Сторони кримінального провадження та інші та учасники судового провадження: прокурор ОСОБА_9 , обвинувачені ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , захисники ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13
В С Т А Н О В И Л А :
В провадженні Жовтневого районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області перебуває вищезазначене кримінальне провадження.
В судовому засіданні прокурор заявив клопотання про продовження строку тримання під вартою ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 на 60 діб, посилаючись на те, що на даний час не зменшилися ризики, які були встановлені під час обрання запобіжного заходу. Окрім того, судом не допитані потерпілі, свідки, а тому обвинувачені можуть здійснити на них тиск та вплив, також відсутності міцних соціальних зв`язків є ризиком переховування обвинувачених від суду.
Обвинувачені та захисники заперечували проти клопотання прокурора, вважали необхідним обрати запобіжний захід - домашній арешт, у зв`язку з необґрунтованістю ризиків, наведених прокурором.
Вирішуючи питання щодо запобіжного заходу відносно обвинуваченого, суд враховує вимоги п.п. 3 і 4 ст. 5 Конвенції про захист прав людини та практику Європейського суду з прав людини, згідно з якими обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою. При цьому, ризик переховування обвинуваченого від правосуддя не може оцінюватися виключно на підставі суворості можливого судового рішення.
Одночасно суд враховує, що пункт 1 ст. 5 Європейської конвенції з прав людини визначає, що кожен має право на свободу та особисту недоторканість. Нікого не може бути позбавлено свободи, крім таких випадків і відповідно до процедури, встановленої законом.
Відповідно до правової позиції Вищого Спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ, слідчому судді, суду при розгляді відповідного питання слід ретельно перевіряти достовірність підстав для його задоволення, оскільки одним із найбільш частих порушень прав людини, визнаних ЄСПЛ у справах проти України, є необґрунтоване ухвалення судами рішень про продовження строку тримання підозрюваного, обвинуваченого під вартою, а також те, що можливість застосування запобіжних заходів, альтернативних триманню під вартою (зокрема, йдеться про застосування застави), у багатьох випадках навіть не розглядалася.
У відповідності до вимог ст. 177 КПК України - метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків. Застосування таких заходів завжди пов`язано із необхідністю запобігання ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України.
Підставами застосування запобіжного заходу є обґрунтованість підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення та наявність ризику (ризиків), перелік яких встановлено пунктами 1 - 5 ч. 1 ст. 177 КПК.
Вивчивши матеріали клопотання прокурора та сторони захисту, заслухавши думку учасників процесу і оцінивши в сукупності всі обставини відповідно до вимог ст. 178 КПК України суд приймає до уваги, що обвинувачені підозрюються у вчиненні тяжкого злочину проти власності, поєднаних із застосуванням насильства, небезпечним для життя чи здоров`я потерпілого за попередньою змовою групою осіб, наявність обґрунтованої підозри та ризиків, що підозрювані можуть переховуватися від суду; скоїти інше кримінальне правопорушення; знищити, сховати чи спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення важливих обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілих та свідків, та дійшов висновку про необхідність продовження строку запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, оскільки жоден з більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти вказаним ризикам.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 177, 197, 331, 372 КПК України, судова колегія, -
УХВАЛИЛА:
Клопотання прокурора задовольнити.
Продовжити захід забезпечення кримінального провадження щодо обвинувачених ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , у виді тримання під вартою до 06 жовтня 2017 року.
У задоволенні клопотання обвинувачених та захисників про зміну запобіжного заходу на домашній арешт відмовити.
У хвала самостійному оскарженню не підлягає.

Головуючий суддя ОСОБА_1

Судді ОСОБА_2

ОСОБА_3