Справа № 344/8766/17
Провадження № 1-кс/344/2552/17
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 липня 2017 року м.Івано-Франківськ

Івано-Франківський міський суд Івано-Франківської області в складі слідчого судді ОСОБА_1 , за участю секретарів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , прокурора ОСОБА_4 , слідчого ОСОБА_5 , представника ТзОВ Інтергарант ОСОБА_6 , адвоката ОСОБА_7 , розглянувши в судовому засіданні клопотання про арешт майна, -

В С Т А Н О В И В:

Слідчий, за погодженням з прокурором, звернувся з клопотанням про арешт майна, в обгрунтування якого покликався на те, що службові особи ТОВ "Інтергарант" (ЄДРПОУ-30063913) при здійсненні імпорту на митну територію України транспортних засобів (спеціальної техніки), а також наступної їх реалізації упродовж 2015-2017 років частково не відображали в бухгалтерському обліку та податковій звітності обсяги реалізації, а також занижували митну вартість проданої техніки, в результаті чого ухилилися від сплати 3 621 262 грн. податку на додану вартість, що є особливо великим розміром. Поряд із цим слідством встановлено, що основним видом діяльності ТОВ "Інтергарант" є оптова торгівля деталями та приладдям для автотранспортних засобів. У зв`язку із цим упродовж 2015-2017 років товариством здійснювався імпорт транспортних засобів, будівельної та спецтехніки, а також запчастин до них у фірм-нерезидентів країн Євросоюзу. Основним постачальником таких товарів упродовж вказаного періоду часу, згідно документів поданих ТОВ "Інтергарант" до митного оформлення, була фірма-нерезидент Республіки Польща "WLAD" Sp.z o.o." (керівник Angelika Sadlon-Grabska). При цьому під час розмитнення вищевказаних імпортованих товарів службовими особами ТОВ "Інтергарант", з метою заниження об`єктів оподаткування, до митного органу подавалися недостовірні відомості про митну вартість спецтехніки та транспортних засобів.

Зазначається, що надалі розмитнені ТОВ "Інтергарант" товари (транспортні засоби, будівельна і спецтехніка та запчастини до них) реалізовувалися підприємствам реального сектору економіки за значно нижчими цінами, ніж їхня середня митна вартість, а отримані в незаконний спосіб кошти надходили на картковий рахунок службових осіб ТОВ "Інтергарант" та приховувалися від оподаткування. За таких обставин службові особи ТОВ "Інтергарант" упродовж 2015-2017 років ухилилися від сплати податку на додану вартість на загальну суму 3 445 425 грн.

Матеріалами клопотання зазначається, що в ході досудового розслідування кримінального провадження отримано ухвалу слідчого судді та проведено обшук офісного, складських та виробничих приміщень ТОВ "Інтергарант", розташованих за адресою: Івано-Франківська область, Рогатинський район, м. Рогатин, вул. Галицька, 1А, в ході якого виявлено та вилучено первинні фінансово-господарські та бухгалтерські документи товариства за період 2015-2017 років, комп`ютерну техніку та документи в електронному вигляді, печатки фірм-нерезидентів, а також імпортовану товариством техніку, комплектуючі та запчастини до неї, які не мали статусу тимчасово вилученого майна, оскільки дозвіл на їхнє відшукання та вилучення було надано ухвалою суду.

Як вказує слідчий, зокрема проведеним обшуком виявлено та вилучено 46 одиниць різного роду запчастин та комплектуючих до будівельної та спецтехніки та самої техніки, придбання яких оформлено від фірми-нерезидента "WLAD" Sp.z o.o." за заниженою вартістю, перелік вилучених речей наводить у клопотанні та зазначає, що вилучене в ході обшуку зазначене майно, з метою його збереження, було передано на відповідальне зберігання головному бухгалтеру ТОВ "Інтергарант" ОСОБА_8 .

Сторона кримінального провадження, яка звернулася з даним клопотанням вказує на необхідність накладення арешту на майно, зазначене у клопотанні, для забезпечення спеціальної конфіскації, оскільки в органу досудового розслідування є достатнього підстав вважати, що вилучені за наслідками обшуку автомобілі, спеціальна техніка та комплектуючі до них одержані внаслідок вчинення злочину, пов`язаного з ухиленням від сплати податків. Завданням арешту майна зазначає запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.

Слідчий та прокурор в судовому засіданні підтримали заявлене клопотання та просили його задовольнити.

Особа, у володінні якої перебуває майно, на яке слідчий просить накласти арешт та адвокат заперечили відносно поданого клопотання, зазначивши, що накладення арешту на вказане у клопотанні майно є неможливим, оскільки більша його частина належить іншим особам.

Заслухавши пояснення слідчого та прокурора, особи, у володіння якої перебуває майно та адвоката, дослідивши матеріали клопотання, встановлено наступне.

Відповідно до ч.1 ст.170 КПК України арештом майна є тимчасове позбавлення підозрюваного, обвинуваченого або осіб, які в силу закону несуть цивільну відповідальність за шкоду, завдану діяннями підозрюваного, обвинуваченого можливості відчужувати певне його майно за ухвалою слідчого судді або суду до скасування арешту майна у встановлену цим Кодексом порядку. Відповідно до вимог цього Кодексу, арешт майна також передбачати заборону для особи, на майно якої накладено арешт, іншої особи, у володінні якої перебуває майно, розпоряджатися будь-яким чином таким майном чи використовувати його.

За приписами ч.3 ст.170 КПК України арешт може бути накладено на нерухоме і рухоме майно, майнові права інтелектуальної власності, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковому вигляді, цінні папери, корпоративні права, які перебувають у власності підозрюваного, обвинуваченого або осіб, які в силу закону несуть цивільну відповідальність за шкоду, завдану діяннями підозрюваного, обвинуваченого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння, i перебувають у нього або в інших фізичних, або юридичних осіб з метою забезпечення можливої конфіскації майна або цивільного позову.

Частиною 2 ст.170 КПК України встановлено, що арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Відповідно до п.1 ст. 96-2 КК України, саме на яку посилається представник державного обвинувачення, зазначено що, спеціальна конфіскація застосовується у разі,якщо гроші, цінності та інше майно одержані внаслідок вичинення злочину, та/ або є доходами від такого майна.

Однак, в судовому засіданні не знайшли свого підтвердження наступні обставини викладені в клопотанні :

1. Приналежності майна, зазначеного в клопотанні, ТзОВ «Інтергарант»,при цьому встановлено, що значна частина вказаного майна, відповідно до реєстраційних документів належить третім особам;

2. Частина майна зазначена в переліку, придбана до періоду , що досліджувався в кримінальному провадженні (2015-2017роки), тому не може попадати під ознаки визначені ст. КК;

3. Не представлено жодних доказів придбання вказаного майна за кошти отримані внаслідок протиправної діяльності ТзОВ «Інтергарант»;

4. При визначенні складу майна відсутня співмірність суми інкримінованого правопорушення вартості майна на яке пропонується накласти арешт

Відповідно до ч. 3 ст. 132 КПК України, застосування заходів забезпечення кримінального провадження не допускається, якщо слідчий, прокурор не доведе, що: 1) існує обґрунтована підозра щодо вчинення кримінального правопорушення такого ступеня тяжкості, що може бути підставою для застосування заходів забезпечення кримінального провадження; 2) потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи особи, про який ідеться в клопотанні слідчого, прокурора; 3) може бути виконане завдання, для виконання якого слідчий, прокурор звертається із клопотанням.

З огляду на викладене вище суд приходить до переконання,що в судовому засіданні під час розгляду клопотання не наведено достатніх підстав арешту майна, а відтак відсутні підстави для його задоволення.

Керуючись ст.ст. 98, 131, 132, 170-173, 236, 309, 395 КПК України, -

У Х В А Л И В :
Клопотання про арешт майна залишити без задоволення.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Апеляційного суду Івано-Франківської області шляхом подачі апеляційної скарги протягом 5 днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1

Повний текст ухвали складено 27 липня 2016 року.