Справа № 467/1835/16-к
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
23.08.2017 року Арбузинський районний суд Миколаївській області

у складі: головуючої судді ОСОБА_1

за участю секретаря ОСОБА_2 , ОСОБА_3

за участю прокурора ОСОБА_4 , ОСОБА_5

обвинуваченого ОСОБА_6

потерпілого ОСОБА_7

адвоката ОСОБА_8

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду смт. Арбузинка Миколаївської області кримінальне провадження внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000167 відносно

ОСОБА_6 ,

ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця

смт. Багаєвський Ростовської області РФ, українця,

громадянина України, з неповною середньою освітою,

не одруженого, військовослужбовця, зареєстрованого та

фактично проживаючого за адресою:

АДРЕСА_1 ,

раніше судимого:

- 22 листопада 2005 року Новоукраїнським районним судом

Кіровоградської області за ч. 2 ст. 309 КК України до 3 років

позбавлення волі, в силу ст. 75 КК України звільнений від

відбування покарання з іспитовим строком на 2 роки.

- 28 листопада 2007 року Южноукраїнським міським судом

Миколаївської області за ч. 2 ст. 309 КК України до 4 років

позбавлення волі.

- 23 квітня 2012 року Арбузинським районним судом

Миколаївської області за ч. 3 ст. 185 КК України, до 3 років

З місяців позбавлення волі. Звільнений 25 вересня 2014 року, з

Казанківської ВК-93 Миколаївської області умовно-

достроково з не відбутою частиною покарання 9 місяців 2 дні.

у вчинені кримінального правопорушення передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України,

ВСТАНОВИВ:
Органом досудового розслідування ОСОБА_6 обвинувачується у вчиненні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинена повторно, поєднана з проникненням у сховище, за наступних обставин.

Так, 15 квітня 2015 року, близько 21 години 30 хвилин, ОСОБА_6 , перебуваючи в смт. Костянтинівка Арбузинського району Миколаївської області, маючи умисел на таємне викрадення чужого майна, проник на огороджену територію домоволодіння по АДРЕСА_2 , де таємно скоїв крадіжку металевої арматури та труб з чорного металу, загальною вагою 200 кг. вартістю 3 грн. за 1 кг., що належать ОСОБА_7 , заподіявши останньому шкоду на суму 600 грн.

Також, 17 квітня 2015 року, близько 21 години 30 хвилин, ОСОБА_6 , перебуваючи в смт. Костянтинівка Арбузинського району Миколаївської області, маючи умисел на таємне викрадення чужого майна, проник на огороджену територію домоволодіння по АДРЕСА_2 , де таємно скоїв крадіжку металевої арматури та труб з чорного металу, загальною вагою 96,5 кг. вартістю 3 грн. 60 копійок за 1 кг., що належать ОСОБА_7 , заподіявши останньому шкоду на суму 347 грн. 40 коп.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_6 свою вину у скоєнні інкримінованому йому злочині передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України не визнав та пояснив, що на досудовому розслідуванні він також вину не визнавав, та пояснив, що неодноразово здавав до пункту прийому металобрухту, яким займався ОСОБА_9 , металеві вироби зі свого домоволодіння. У квітні 2015 року, точної дати не пам`ятає, він загрузив на тачку 5-6 металевих труб, із них 2-3 штуки труби довжиною приблизно 1,8 м діаметром приблизно 122 мм, дві металеві труби довжиною 1,5 м діаметром приблизно 120 мм та інше. Від даної ваги зламалась тачка, тому він вимушений був залишити метал у траві, недалеко від дому, а сам попросив допомоги у ОСОБА_10 , щоб той відвіз даний метал на автомобілі останнього до пункту прийому металобрухту, на що той погодився, оскільки неодноразово йому в цьому допомагав. Склавши все до багажника авто, який не зачинявся через метал, поїхали до ОСОБА_9 здавати металевий брухт.

За два дні раніше, точної дати не пам`ятає, також здавав до пункту прийому металобрухту належну обвинуваченому арматуру до 10 штук товщиною близько 20-30 мм та довжиною 1.2 м -1.5 м, оскільки порізав вдома виноградну арку та металеві труби. Яка загальна вага металобрухту ним здана була, не пам`ятає.

Обвинувачений наполягав на тому, що завжди здавав належний йому металобрухт із власного домоволодіння, крім того, ОСОБА_10 достовірно було відомо про те, що він часто здає свій металобрухт, в тому числі і різного роду труби, щоб отримати за це кошти.

Приймаючи метал, ОСОБА_9 не запитував звідки він, оскільки видно було, що такий є брухтом.

В судовому засіданні потерпілий ОСОБА_7 суду показав, що 15 квітня 2015 року біля 21-00 години він виявив крадіжку металу із свого домоволодіння, що розташоване за адресою: АДРЕСА_2 , а саме: металевої арматури 7 штук довжиною 2 м діаметром 36 мм, металевого швелера 2 штуки довжиною 1.5 м, діаметром 16 см зеленого кольору та інше, та чого саме конкретно, вже не пам`ятає, а всього вагою 250-300 кг. Зі слів ОСОБА_9 , йому відомо, що вказане викрадене майно останньому привозив ОСОБА_6 . Викраде майно працівники міліції не знайшли. Потерпілий зазначив, що особисто не бачив хто викрав в нього метал.

Також, в ніч з 17 на 18 квітня 2015 року із його домоволодіння, що розташоване за адресою: АДРЕСА_2 , викрали п`ять металевих труб, з яких: - дві металі труби довжиною 2 м діаметром 100 мм; - одна металева труба довжиною 1.5 м діаметром 78-79 мм: - одна металева труба довжиною 1.5 м діаметром 57 мм; - одна металева труба (штанга) довжиною 2.5 м діаметром 50 мм, які знаходились на території господарського двору, загальною вагою не менше 120-200 кг. Дані труби потерпілий придбав у м. Вознесенську в 2014 році. Вранці 18 квітня 2017 року він пішов до пункту прийому металобрухту, а саме до ОСОБА_9 , де виявив викрадені у нього труби. Потерпілий зазначив, що всі металеві труби між собою схожі і за родовими ознаками їх тяжко впізнати.

Потерпілий не зміг стверджувати, що саме ОСОБА_6 вчинив крадіжку його металу 15 та 18 квітня 2017 року, оскільки в ці дні його не бачив, претензій до останнього не має.

Допитаний в судовому засіданні в якості свідка ОСОБА_10 , суду показав, що дійсно два роки тому, навесні, точної дати не пам`ятає, ОСОБА_6 звернувся до нього за допомогою, щоб відвезти метал до пункту прийому металобрухту. Це було вдень, ніхто не ховався і нічого не ховав. Біля вказаного обвинуваченим місця, побачив 10-15 штук металевих труб довжиною приблизно 2 м, діаметр труби не пам`ятає. Разом із ОСОБА_6 він погрузив труби до багажника свого автомобіля «Жигулі» та разом поїхали до пункту прийому металобрухту, що розташований в смт. Костянтинівка Арбузинського району. Дані труби нічим не відрізнялись від тих, які здавались обвинуваченим раніше. Свідок зазначив, що бачив, як обвинувачений у себе вдома різав металеву арку з-під винограду. Вказав, що ОСОБА_6 майже щотижня здавав металеві труби, арматуру, забори та інше. Так як часто йому допомагав відвозити метал, то завжди вантажили автомобіль біля будинку обвинуваченого.

Походження металевих труб та іншого металу свідку не відомо, однак металевих виробів у обвинуваченого вдома багато. Неодноразово бачив, як ОСОБА_6 витягував із землі металеві труби, якими огороджено його домоволодіння.

Свідок не зміг стверджувати, що дані труби викрадені саме обвинуваченим у ОСОБА_7 .

Допитаний в судовому засіданні свідок ОСОБА_9 суду показав, що ОСОБА_6 знає, оскільки той привозив йому та продавав для власних потреб металеві труби, в основному, як брухт. Півтора року тому, навесні, дійсно обвинувачений два рази привозив йому металеві труби довжиною 1.5-2 м діаметром від 25 до 100 мм вагою приблизно 100-150 кг та арматуру, сказавши що весь металобрухт особисто його, з дому. Будь-яких ознак металеві труби не мали, від інших особливими ознаками не відрізнялись. Протягом місяця обвинувачений здавав металолом два рази вагою по 100-150 кг з періодичністю 5-7 днів, можливо перший раз привозив його на автомобілі. Другого разу, точної дати не пам`ятає, обвинувачений здавав йому металеві вироби вранці, біля 9-00 години, а через дві години до нього прийшов потерпілий, потім він викликав працівників міліції. Зазначив, що не знає чи належать ці труби ОСОБА_7 . Більше нічого не пам`ятає.

На обґрунтування обвинувачення ОСОБА_6 у вчиненні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України, сторона обвинувачення надала суду письмові докази, а саме по першому епізоду:

- витяг з кримінального провадження № 0000167 внесеного до ЄРДР від 16 квітня 2015 року, з правовою кваліфікацією - ч. 3 ст. 185 КК України, відповідно до якого в ніч на 16 квітня 2015 року невстановлена особа, таємно проникла на територію двору житлового будинку, розташованого за адресою: АДРЕСА_2 , звідки вчинила крадіжку металевих прутів, чим спричинила ОСОБА_7 майнову шкоду;

- рапорт чергового ЧЧ ЮУ МВ від 16 квітня 2015 року, що в мешканця смт. Костянтинівка ОСОБА_7 з подвір`я домоволодіння АДРЕСА_2 шляхом вільного доступу було викрадено металобрухт;

- протокол прийняття заяви про вчинене кримінальне правопорушення від 16 квітня 2015 року, де ОСОБА_7 вказав, що в ніч з 15 на 16 квітня 2015 року невідомі особи вчинили крадіжку металевих виробів з подвір`я домоволодіння по АДРЕСА_3 ;

- заяву ОСОБА_7 про надання дозволу працівникам міліції провести огляд належного йому домоволодіння без рішення суду;

- протокол огляду місця події від 16 квітня 2015 року згідно якого оглянуто домоволодіння по АДРЕСА_2 , яка огороджена ворітьми з хвірткою та сіткою рабицею. За будинком знаходиться сарай, до правої частини якого обперта груда металобрухту, серед яких каструлі, тази з нержавіючої сталі, ржаві пластини, панцерні основи ліжок зі слідами корозії;

-довідку Вознесенської дільниці ТОВ «Вторметпідвень», що станом на 16 квітня 2015 року вартість одного кілограму чорного металу становить 3 грн.

Як видно із змісту обвинувального акту, 15 квітня 2015 року ОСОБА_6 викрав у потерпілого арматуру та труби з чорного металу. Однак, згідно витягу з кримінального провадження № 0000167, в ніч на 16 квітня 2015 року, з домоволодіння ОСОБА_7 вчинено крадіжку металевих прутів. А в судовому засіданні потерпілий показав, що в ніч на 16 квітня 2015 року в нього викрали арматуру та швелер, при цьому не вказував, що в нього було викрадено металеві труби.

Так, допитані в судовому засіданні свідки ОСОБА_10 та ОСОБА_9 не вказали на ОСОБА_6 , як на особу причетну до вчинення злочину 15 квітня 2015 року, потерпілий також не вказав на причетність обвинуваченого до крадіжки його майна, а наявні в матеріалах провадження інші докази не доводять його причетності до інкримінованої події.

Врахувавши вищенаведені докази, суд зазначає, що прямих доказів винуватості ОСОБА_6 в інкримінованому йому злочині прокурор не надав, з викраденого майна нічого не вилучалось, не встановлено куди майно поділось, належного документального підтвердження щодо кількості, ваги та розміру металевої арматури та труб, викрадених у потерпілого, стороною обвинувачення надано не було, а тому саме стороною обвинувачення не було надано належних та допустимих доказів на підтвердження доводів викладених в обвинувальному акті, в якому не зазначено кількості, ваги, довжини, діаметру викрадених арматури та труб, за такого, за цим епізодом крадіжки його необхідно виправдати за недоведеністю вини обвинуваченого.

З наведених підстав суд не надає оцінку такому доказу, як довідка Вознесенської дільниці ТОВ « Вторметпідвень» про вартість металу.

Крім того, на обґрунтування обвинувачення ОСОБА_6 у вчиненні злочину, передбаченого ч.3 ст. 185 КК України, сторона обвинувачення надала суду письмові докази, а саме по другому епізоду:

- витяг з кримінального провадження № 0000167 внесеного до ЄРДР від 19 квітня 2015 року, з правовою кваліфікацією - ч. 3 ст. 185 КК України відповідно до якої в ніч на 18 квітня 2015 року, в смт. Костянтинівка, Арбузинського району, Миколаївської області невстановлена особа проникла на подвір`я домоволодіння по АДРЕСА_2 , звідки скоїла крадіжку металевих виробів, а саме труб, що належать ОСОБА_7 ;

- протокол прийняття заяви про вчинене кримінальне правопорушення від 18 квітня 2015 року, де ОСОБА_7 вказав, що в ніч з 17 на 18 квітня 2015 року невідомі особи вчинили крадіжку металевих труб з території подвір`я домоволодіння по АДРЕСА_3 ;

- протокол огляду місця події від 18 квітня 2015 року, згідно якого оглянуто територію домоволодіння по АДРЕСА_2 , яка є загородженою, на даній території знаходяться будинок, кухня та господарські споруди. Слідів проникнення до вказаних споруд не виявлено. Поряд із господарською спорудою наявна ділянка місцевості, де як вказав ОСОБА_7 знаходились п`ять металевих труб довжиною від 1.5 до 2.5 м та діаметром від 50 до 100 мм, які були викрадені в ніч на 18 квітня 2015 року;

- заяву ОСОБА_7 про надання згоди на огляд домоволодіння за адресою: АДРЕСА_2 ;

- заяву ОСОБА_9 від 18.04.2015 року про добровільну видачу працівникам міліції металевих труб різного діаметру та довжини, які 18 квітня 2015 він придбав у ОСОБА_6 ;

- протокол огляду місця події від 18 квітня 2015 року з фото таблицями до нього, згідно якого оглянуто відкриту ділянку місцевості в АДРЕСА_4 , де виявлено: - металеву трубу довжиною 1.8 м, діаметром 10 см, - металеву трубу довжиною 1.9 м діаметром 10 см, - металеву трубу довжиною 2.3 м діаметром 5 см., - металеву трубу довжиною 2 м діаметром 5 см., - металеву трубу довжиною 1.5 м діаметром 8 см. загальною вагою 96,5 кг. П`ять труб з чорного металу, як заявив ОСОБА_9 , він придбав у ОСОБА_6 для власних потреб, при цьому ОСОБА_7 заявив, що дані труби належать йому;

- постанову про призначення судово-товарознавчої експертизи від 24 червня 2015 року по кримінальному провадженню № 0000174, якою надано у розпорядження експертів дану постанову, копію протоколу огляду місця події від 18.04.2015 року, фото зображення на електронному носії;

- висновок експерта від 25 червня 2015 року № 167 по матеріалам досудового розслідування, внесеного до ЄРДР за № 0000174, згідно якого вартість досліджуваної металевої конструкції, за цінами металобрухту станом на 17.04.2015 року могла становити 347 грн. 40 коп.;

- розписку ОСОБА_7 про отримання ним від працівників міліції на зберігання п`яти металевих труб загальною вагою 96,5 кг;

- постанову від 27 червня 2015 року про визнання речовими доказами по даному кримінальному провадженню № 0000174 п`яти труб з чорного металу, загальною вагою 96,5 кг, що передані ОСОБА_7 .

Із змісту обвинувального акту видно, що 17 квітня 2015 року ОСОБА_6 викрав у потерпілого металеву арматуру та труби з чорного металу загальною вагою 96,5 кг. Однак, згідно витягу з кримінального провадження, в ніч на 18 квітня 2015 року, з домоволодіння ОСОБА_7 вчинено крадіжку металевих виробів, а саме труб. Однак, в судовому засіданні потерпілий показав, що в ніч на 18 квітня 2015 року в нього викрали металеві труби. Згідно протоколу огляду місця події від 18 квітня 2015 року, загальна вага п`яти труб складає 96,5 кг, при цьому арматуру виявлено не було, хоча така має також певну вагу.

Із змісту заяви потерпілого від 18 квітня 2015 року вбачається, що з його домоволодіння викрали металеві трубі, однак без зазначення кількості, ваги, довжини, діаметру викрадених труб.

Такі ж відомості за заявою потерпілого внесено в ЄРДР 19 квітня 2015 року про викрадення з його домоволодіння металевих виробів, а саме труб, без зазначення кількості, ваги, довжини, діаметру.

Однак, суд звертає увагу, що в протоколі огляду місця події від 16 квітня 2015 року, який мав детальний опис, не вказано про наявність викрадених у потерпілого 18 квітня 2015 року металевих труб, та описано лише про наявність у потерпілого груду металобрухту, серед яких каструлі, тази з нержавіючої сталі, ржаві пластини, панцерні основи ліжок зі слідами корозії.

В протоколі огляду місця події від 18 квітня 2015 року, яким було оглянуто територію домоволодіння потерпілого, ОСОБА_7 вказав на місце, де знаходилось п`ять металевих труб довжиною від 1.5 до 2.5 м та діаметром від 50 до 100 мм, які були викрадені в ніч на 18 квітня 2015 року. Як видно, потерпілий не міг чітко вказати довжину, діаметр, вагу яких саме труб було викрадено. Крім того, в судовому засіданні потерпілий зазначив, що всі металеві труби між собою схожі і за родовими ознаками тяжко їх впізнати.

Свідок ОСОБА_9 в судовому засіданні наголосив, що ОСОБА_6 приходив до нього здавати метал о 9-00 годині 18 квітня 2015 року, через дві години до нього прийшов потерпілий, тоді як протокол місця події від 18 квітня 2015 року, де саме було виявлено труби, складено цього ж дня об 11 год. 15 хв. Саме після підписання даного протоколу, в якому детально описані труби із зазначенням їх довжини, діаметру, кількості, ваги, потерпілий почав вказувати та детально описувати, що дані труби належать йому.

Розписка про отримання потерпілим від працівників міліції на зберігання п`яти металевих труб та постанова від 27 червня 2015 року про визнання речовими доказами по даному кримінальному провадженню п`яти труб з чорного металу також не містять опису кількості, ваги, довжини, діаметру труб.

В судовому засіданні свідок ОСОБА_9 вказав, що труби, видані ним 18 квітня 2015 року працівникам міліції, приносив до нього обвинувачений, однак зазначив, що не знає чи належать труби ОСОБА_7 .

В судовому засіданні потерпілим, в якості доказу того, що викрадені труби належать саме йому, надано товарний чек № 244 від 16.10.2014 року, згідно якого реалізовано зі складу Вознесенської дільниці ТОВ « Вторметпідвень» металі труби загальною вагою 96,5 кг, а саме: - металеву трубу довжиною 2.3 м діаметром 5 см., - металеву трубу довжиною 1.5 м діаметром 8 см., металеву трубу довжиною 2 м діаметром 5 см., - металеву трубу довжиною 1.8 м, діаметром 10 см, - металеву трубу довжиною 1.9 м діаметром 10 см.

Однак, даний доказ слід визнати недопустимим виходячи з наступного.

Товарний чек № 244 від 16.10.2014 року не підтверджує того факту, що саме вказані в ньому металеві труби придбані ОСОБА_7 та не доводить належність викрадених труб потерпілому.

Крім того, відповідно до витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань наданого на запит суду, станом на 17 серпня 2017 року, Товариство з обмеженою відповідальністю «Вторметпівдень» 28 грудня 2012 року припинило свою діяльність на підставі рішення суду у зв`язку з визнанням його банкрутом.

Також даний доказ не був відкритий стороною обвинувачення ОСОБА_6 та захиснику.

В судовому засіданні стороною обвинувачення не надано будь-яких даних або доказів, які б могли спростувати версію обвинуваченого про те, що металеві труби, які він здавав 18 квітня 2015 року до пункту прийому металобрухту, а саме ОСОБА_9 , є особистою власністю обвинуваченого.

В зв`язку з невиконанням вимог ст. 229 КПК України, за участю потерпілого пред`явлення металевих труб для впізнання здійснено не було, виникає обґрунтований сумнів у належності викрадених у потерпілого труб, останньому з огляду на те, що вказані металеві предмети не мають сукупності індивідуальних ознак, за допомогою яких можна було б зробити однозначний висновок про належність викрадених речей потерпілому.

Як видно, покази в судовому засіданні потерпілого ОСОБА_7 та протокол огляду місця події від 18 квітня 2015 року вказують лише на факт зникнення речей з території домоволодіння АДРЕСА_2 , та не спростовують показань обвинуваченого, які ним дані в судовому засіданні.

Допитані в судовому засіданні свідки ОСОБА_10 та ОСОБА_9 не вказали на ОСОБА_6 , як на особу причетну до вчинення злочину 17 квітня 2015 року.

Потерпілий також не вказав на причетність обвинуваченого до крадіжки його майна в ніч на 18 квітня 2015 року, а наявні в матеріалах провадження інші докази не доводять його причетності до інкримінованої події. Крім того потерпілий вказав, що викрадені у нього в ніч на 18 квітня 2015 року металеві труби мали загальну вагу не менше 120 кг-200 кг.

Зокрема ні потерпілий, ні допитані в судовому засіданні свідки не вказали на обвинуваченого, як на особу причетну до вчинення злочину, а наявні в матеріалах провадження інші докази не доводять його причетності до інкримінованих подій.

Врахувавши вищенаведені докази, суд зазначає, що прямих доказів винуватості ОСОБА_6 в інкримінованому йому злочині прокурор не надав, належного документального підтвердження щодо кількості, ваги та розміру викрадених металевих труб, належних саме потерпілому, стороною обвинувачення надано не було.

Оскільки стороною обвинувачення не було надано належних та допустимих доказів на підтвердження доводів викладених в обвинувальному акті, в якому також не зазначено кількості, та розміру викрадених металевих труб, тому за епізодом крадіжки в ніч на 18 квітня 2015 року його необхідно виправдати за недоведеністю вини обвинуваченого.

Крім того, відомості про злочин, вчинений в ніч на 18 квітня 2015 року, з правовою кваліфікацією ч. 3 ст. 185 КК України внесеного до ЄРДР від 19 квітня 2015 року за № 0000167.

Постанова щодо призначення судово-товарознавчої експертизи від 24 червня 2015 року призначалась по кримінальному провадженню № 0000174.

Висновок експерта від 25 червня 2015 року № 167 зроблений по матеріалам досудового розслідування, внесеного до ЄРДР за № 0000174.

Згідно постанови від 27 червня 2015 року визнано та долучено в якості речового доказу п`ять труб з чорного металу загальною вагою 96,5 кг по кримінальному провадженню № 0000174.

Однак, стороною обвинувачення не надано суду даних, що кримінальне провадження за № 0000167 від 16 квітня 2015 року та за № 0000174 від 19 квітня 2015 року об`єднані в одне провадження.

При цьому, закон, а саме ст. 92 КПК України, покладає на сторону обвинувачення доказування не лише обставин, передбачених ст. 91 цього кодексу, а й обов`язок доказування належності та допустимості представлених доказів.

До завершення стадії з`ясування обставин справи та перевірки їх доказами прокурор не скористався можливістю залучити докази до матеріалів кримінального провадження у передбаченому законом порядку, заявивши, що обвинуваченням надано суду всі докази обвинувачення та він готовий до завершення стадії з`ясування обставин справи та перевірки їх доказами і переходу до судових дебатів.

Тому, оцінивши докази в їх сукупності з точки зору достатності, належності, допустимості та взаємозв`язку, суд приходить до висновку про недоведеність винуватості ОСОБА_6 в скоєнні інкримінованих йому кримінальних правопорушень.

Ст. 6 Європейської конвенції про захист прав і основних свобод людини, яка ратифікована Україною і є частиною її національного законодавства, гарантує кожній людині при висунені проти неї будь-якого кримінального обвинувачення право на справедливий суд. Суд повинен відповідати вимогам незалежності та безсторонності.

Право кожного на справедливий розгляд його справи - дуже важлива складова статті 6 Конвенції. У пункті 1 статті 6 перелічуються елементи справедливого судочинства відповідно до європейської моделі права.

Судовий розгляд визнається справедливим за умови забезпечення рівного процесуального становища сторін, що беруть участь у спорі.

При ухвалені вироку суд враховує правову позицію Європейського Суду з прав людини, викладену в п.43 Рішення від 14 лютого 2008 року у справі «Кобець проти України», згідно якого Суд зазначив, що відповідно до його прецедентної практики при оцінці доказів він керується критерієм «поза розумним сумнівом».

Згідно ст. 62 Конституції України, усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Згідно ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Положеннями ч. 3 п. 3 ст. 129 Конституції України, передбачено, що забезпечення доведеності вини є одним із конституційних принципів судочинства.

Статтею 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського Суду з прав людини» від 23.02.2006 року передбачено, що «при розгляді справ суди застосовують Конвенцію та практику Суду як джерело права».

У своїх рішеннях «Ірландія проти Сполученого Королівства» від 18.01.1978, «Коробов проти України» від 21.10.2011 Європейський суд з прав людини повторює, що при оцінці доказів суд, як правило, застосовує критерій доведення «поза розумним сумнівом», така доведеність може випливати із співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків. «Розумним є сумнів, який ґрунтується на певних обставинах та здоровому глузді, випливає зі справедливого та зваженого розгляду всіх належних та допустимих відомостей, визнаних доказами, або з відсутності таких відомостей і є таким, який змусив би особу втриматися від прийняття рішення у питаннях, що мають для неї найбільш важливе значення» (пункт 43 рішення ЄСПЛ від 14.02.2008 у справі «Кобець проти України»).

Відповідно до роз`яснень, що містяться у п.19 постанови Пленуму Верховного Суду України № 9 від 1 листопада 1996 року "Про практику застосування Конституції при здійсненні правосуддя " визнання особи винною у вчиненні злочину можливо лише за умови доведеності її вини.

Обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Відповідно до роз`яснень п.п. 17, 23 постанови Пленуму Верховного Суду України від 29.06.1990 року № 5 «Про виконання судами України законодавства і постанов Пленуму Верховного Суду України з питань судового розгляду кримінальних справ і постановлення вироку», висновки суду щодо оцінки доказів належить викласти у вироку в точних і категоричних судженнях, які виключали б сумніви з приводу достовірності того чи іншого доказу. Прийняття одних і відхилення інших доказів судом повинно бути мотивовано. Вказано на недопустимість обвинувального ухилу при вирішенні питання про винуватість чи невинуватість особи, а всі сумніви щодо доведеності обвинувачення, якщо їх неможливо усунути, повинні тлумачитись на користь підсудного та коли зібрані по справі докази не підтверджують обвинувачення і всі можливості збирання додаткових доказів вичерпані, суд зобов`язаний постановити виправдувальний вирок.

Відповідно до ч. 1 ст. 373 КПК України, виправдувальний вирок ухвалюється у разі, якщо не доведено, що: 1) вчинено кримінальне правопорушення, в якому обвинувачується особа; 2) кримінальне правопорушення вчинене обвинуваченим; 3) в діянні обвинуваченого є склад кримінального правопорушення, а також при встановленні судом підстав для закриття кримінального провадження, передбачених пунктами 1 і 2 частини першої статті 284 цього Кодексу, тобто якщо встановлена відсутність події кримінального правопорушення.

За змістом цієї статті виправдувальний вирок у зв`язку з недоведеністю вчинення обвинуваченим кримінального правопорушення ухвалюється в тих випадках, коли факт кримінального правопорушення встановлено, але беззаперечно доведено, що обвинувачений його не вчинив і сторона обвинувачення вичерпала можливості надати інші докази для усунення сумнівів, які виникли.. Виправдувальний вирок ухвалюється також у разі, якщо не доведено, що в діянні обвинуваченого є склад кримінального правопорушення, тобто факт вчинення обвинуваченим певного діяння встановлено, але сторона обвинувачення не зуміла переконливо для суду всебічно, повно й неупереджено доказати, що цьому діянню притаманні всі елементи складу кримінального правопорушення, інкримінованого цій особі.

Оскільки стороною обвинувачення не було доведено винуватість ОСОБА_6 у інкримінованих йому кримінальних правопорушеннях, досліджені судом докази не підтверджують вину ОСОБА_6 у вчиненні умисних дій, направлених на крадіжку чужого майна, вчинені повторно, поєднані з проникненням у сховище, а пред`явлене йому обвинувачення за ч. 3 ст. 185 КК України фактично ґрунтується лише на припущеннях сторони обвинувачення, виявленні в ході судового розгляду суперечності не спростовано, жоден із учасників судового розгляду прямо не вказав на ОСОБА_6 , як на особу, яка скоїла саме цей злочин, а згідно положень та принципів Конституції України, КПК України, Європейської конвенції про захист прав і основних свобод людини усі сумніви щодо доведеності винуватості обвинуваченого слід тлумачити на його користь, тому суд приходить до висновку про необхідність виправдання ОСОБА_6 за ч. 3 ст. 185 КК України у зв`язку із недоведеністю вчинення ним кримінального правопорушення.

Цивільний позов у кримінальному провадженні не заявлений. Запобіжний захід відносно ОСОБА_6 не застосовувався.

Процесуальні витрати на залучення експертів, а саме за проведення судово-товарознавчої експертизи з ОСОБА_6 стягненню не підлягають.

Долю речових доказів необхідно вирішити на підставі ст. 100 КПК України

На підставі викладеного і керуючись ст.ст. 370, 373, 374 КПК України, суд

УХВАЛИВ:
ОСОБА_6 визнати невинуватим у пред`явленому обвинувачені у скоєнні кримінального правопорушення передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України та виправдати його за недоведеністю вчинення ним злочину згідно п. 2 ч. 1 ст. 373 КПК України.

Речові докази: п`ять труб з чорного металу, загальною вагою 96,5 кг, що передані на зберігання ОСОБА_7 , передати ОСОБА_9 .

Апеляційна скарга на вирок може бути подана до апеляційного суду Миколаївської області через Арбузинський районний суд на протязі 30 (тридцяти) днів з дня проголошення вироку.

Суддя Арбузинського

районного суду ОСОБА_1