Справа № 344/1256/16-к
Провадження № 1-кп/344/89/17
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 червня 2017 року м.Івано-Франківськ

Івано-Франківський міський суд Івано-Франківської області в складі:

головуючого-судді ОСОБА_1 ,

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

з участю: секретаря судового засідання ОСОБА_4 ,

прокурора ОСОБА_5 ,

захисника ОСОБА_6 ,

обвинуваченого ОСОБА_7 ,

потерпілої ОСОБА_8 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Івано-Франківська кримінальне провадження з обвинувальним актом про обвинувачення:

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та жителя АДРЕСА_1 , громадянина України, з середньою освітою, неодруженого, непрацюючого, ідентифікаційний номер: НОМЕР_1 , згідно ст. 89 КК України вважається несудимим,

у вчиненні злочину, передбаченого ч.4 ст.187 КК України, -

в с т а н о в и в:
ОСОБА_7 вчинив напад з метою заволодіння чужим майном, поєднаний із заподіянням тяжких тілесних ушкоджень.

Злочин вчинено за наступних обставин.

Так, 23.09.2015 року приблизно о 17.50 год. ОСОБА_7 , перебуваючи в коридорі восьмого поверху будинку АДРЕСА_2 , діючи умисно, маючи на меті відкрито заволодіти чужим майном, дочекавшись приходу ОСОБА_8 , яка проживає в квартирі АДРЕСА_3 вказаного будинку, здійснив напад на ОСОБА_8 , в ході якого наніс їй один удар в область обличчя, внаслідок чого остання вдарилась головою до стіни, втратила свідомість та впала на підлогу. У результаті отриманого удару, згідно висновку судово-медичної експертизи, ОСОБА_8 отримала тілесні ушкодження у вигляді: черепно-мозкової травми з переломом кісток склепіння та основи черепа (потиличної кістки та пірамідки лівої скроневої кістки), забоєм головного мозку середнього ступеня тяжкості, розривом барабанної перетинки та кровотечею з лівого вуха, забоєм м`яких тканин тім`яно-потиличної ділянки з синцем та травматичним набряком, що ускладнилось після травматичним невритом лівого лицевого нерва, що відносяться до тяжких тілесних ушкоджень, які є небезпечними для життя в момент заподіяння чи такі що в клінічному перебігу через різні проміжки часу спричиняють загрозливі для життя явища; травми м`яких тканин спинки носа із забійною раною, садном навколо неї та травматичним набряком, травми правого очного яблука з підконюктивальним крововиливом, забоїв м`яких тканин верхніх та нижніх повік обох очей з синцями, які відносяться до легких тілесних ушкоджень. Тоді, ОСОБА_7 , реалізовуючи умисел на заволодіння чужим майном, відкрито викрав в потерпілої: браслет на руку, виготовлений із золота 750 проби, вагою 10 грам, вартість якого відповідно до висновку експертизи становить 5768,90 грн.; ланцюжок на шию, виготовлений із золота 750 проби, вагою 15 грам, вартість якого відповідно до висновку експертизи становить 8653,35 грн.; хрестик з розп`яттям, виготовлений із золота 750 проби, вагою 7 грам, вартість якого відповідно до висновку експертизи становить 4038,23 грн.; мобільний телефон «Iphone 4», вартість якого відповідно до висновку експертизи становить 4894 грн., з сім-картою мобільного оператора «Київстар», вартістю 20 грн. та грошові кошти в сумі 200 грн. Після вчинення таких злочинних дій ОСОБА_7 покинув місце вчинення злочину, а викраденим майном розпорядився на власний розсуд, чим спричинив потерпілій ОСОБА_8 майнову шкоду на загальну суму 23574 гривні 48 копійок.

У судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_7 свою вину у вчиненні інкримінованого йому злочину визнав частково та суду показав, що 22.09.2015 року біля Івано-Франківського медичного університету зустрів свого знайомого ОСОБА_9 , поруч з яким стояла потерпіла ОСОБА_8 . Тоді побачив на шиї у ОСОБА_8 золотий ланцюжок, яким вирішив заволодіти, зірвавши його з шиї потерпілої. З цією метою прослідкував за ОСОБА_8 і взнав місце її проживання. На наступний день 23.09.2015 року вже чекав на потерпілу ОСОБА_8 у коридорі між 7 і 8 поверхом будинку по АДРЕСА_2 , де проживає потерпіла, з метою її пограбувати. У той момент, коли ОСОБА_8 вийшла з ліфта і почала рухатись на нього, він своєю долонею руки зробив поштовх потерпілій в обличчя, від чого потерпіла зробила декілька кроків назад і по стіні сповзла та впала на плитку підлоги. Коли потерпіла ОСОБА_8 лежала на підлозі він зірвав з її шиї ланцюжок і з руки браслет. Інше інкриміноване йому майно не викрадав. Після чого з викраденим майном з місця вчинення злочину втік. Вважає, що вчинив грабіж і необережне тяжке тілесне ушкодження, а не розбій. Завдані злочином збитки потерпілій частково відшкодовано. У вчиненому розкаявся, просив суд суворо його не карати.

Винуватість обвинуваченого у скоєнні інкримінованого йому злочину підтверджується показаннями потерпілої та свідків.

Так, потерпіла ОСОБА_8 суду показала, що 23.09.2015 року приблизно о 17.50 год. виходячи з ліфту на 8 поверсі будинку у якому проживає, по АДРЕСА_2 , побачила раніше незнайомого ОСОБА_7 , який йшов їй назустріч. Коли порівнялась з ОСОБА_7 , то він долонею своєї лівої руки наніс їй сильний удар в ніс. Внаслідок такого сильного удару у неї потемніло в очах, вона вдарилася об стіну і втратила свідомість. Вказаний удар рукою в обличчя ОСОБА_7 наніс умисно, цілеспрямовано, з великою силою і з володінням навиків нанесення ударів, що узгоджується з тим, що ОСОБА_7 , зі слів знайомих, займався східними єдиноборствами. Прийшла до свідомості коли її з підлоги піднімала сусідка ОСОБА_10 . Під час розбійного нападу у неї було викрадено: браслет на руку, ланцюжок на шию, хрестик, мобільний телефон «Iphone 4» з сім-картою та 200 гривень. Матеріальна шкода їй відшкодована, просила суд стягнути з обвинуваченого на її користь 50000 гривень моральної шкоди. Вважає, що обвинуваченого ОСОБА_7 слід карати суворо.

Свідок ОСОБА_10 суду показала, що 23.09.2015 року приблизно перед 18.00 год. прийшла з роботи по місцю свого проживання у квартиру АДРЕСА_4 , коли знаходилася вже у квартирі почула відкриття ліфту і глухий звук падіння. Після чого відразу підійшла до дверей і через дверне очко замітила, що на сходовій площадці лежить людина. Тоді відкрила двері і побачила, що на підлозі лежить її сусідка потерпіла ОСОБА_8 , яка була без свідомості, а біля неї на підлозі було багато крові. Також чула звуки кроків по сходах.

Свідок ОСОБА_11 суду показала, що проживає на 9 поверсі у будинку АДРЕСА_2 . 23.09.2015 року приблизно о 17.00 год. коли виходила зі своєї квартири, то на сходовій клітці між восьмим і дев`ятим поверхом бачила обвинуваченого ОСОБА_7 . Приблизно через 15 хвилин поверталась з магазину у свою квартиру і коли виходила з ліфту, то знову замітила обвинуваченого ОСОБА_7 , який побачивши її збіг з дев`ятого на восьмий поверх.

Свідок ОСОБА_12 суду показав, що 23.09.2015 року разом з дружиною ОСОБА_13 , знайомим ОСОБА_7 та його дівчиною ОСОБА_14 зустрілися по вул.Чорновола в м.Івано-Франківську. Тоді ОСОБА_7 розповів, що гуляючи з собакою він знайшов золоті вироби. Також ОСОБА_7 запропонував здати в ломбард знайдені ним золоті вироби і за отримані гроші відсвяткувати день народження дочки. Перебуваючи на вул. Чорновола в м.Івано-Франківську він разом з ОСОБА_7 заходив у ломбард з метою здати золоті вироби знайдені ОСОБА_7 , проте їм не вдалося цього зробити через відсутність документів. У подальшому він разом з дружиною ОСОБА_13 та ОСОБА_7 маршрутним автобусом поїхали на вул.Хоткевича в м.Івано-Франківську до ломбарду, де ОСОБА_7 дав йому золоті вироби і залишився на вулиці, а він разом з дружиною ОСОБА_13 зайшов в ломбард і за 1200 гривень здав ці золоті вироби. Також свідок ОСОБА_12 вказав, що номер мобільного телефону, яким користувався ОСОБА_7 - НОМЕР_2 .

Свідок ОСОБА_13 суду показала, що 23.09.2015 року приблизно 18.00 год. разом зі своїм чоловіком ОСОБА_12 поверталася з пологового будинку і по дорозі зустріли ОСОБА_7 . ОСОБА_12 разом з ОСОБА_7 відійшли в сторону поговорити. Після цього по вул. Чорновола в м.Івано-Франківську ОСОБА_12 і обвинувачений ОСОБА_7 заходили в ломбард, а вона в той час перебувала на вулиці. Потім всі троє разом з ОСОБА_12 та ОСОБА_7 маршрутним автобусом поїхали на вул.Хоткевича в м.Івано-Франківську, де ОСОБА_7 залишився на вулиці, а вона з ОСОБА_12 зайшли в ломбард і на її паспорт здали майно.

Винуватість обвинуваченого ОСОБА_7 у вчиненні даного злочину підтверджується також наступними дослідженими у судовому засіданні доказами.

Так, відповідно до документу Івано-Франківського МВ УМВС від 23.09.2015 року (т.1 а.с.145), в органи внутрішніх справ м.Івано-Франківська з Івано-Франківської ОКЛ поступила інформація про те, що 23.09.2015 року о 18.07 год. в дану лікарню з тілесними ушкодженнями, отриманими в під`їзді будинку АДРЕСА_2 , була доставлена ОСОБА_8 .

Згідно з протокол-заявою потерпілої ОСОБА_8 (т.1 а.с.146), потерпіла звернулася в органи внутрішніх справ з повідомленням про те, що 23.09.2015 року приблизно о 17.50 год. на восьмому поверсі будинку АДРЕСА_2 невідома особа вчинила напад на неї із застосуванням фізичного насильства, під час якого відкрито заволоділа її золотими виробами, мобільним телефоном та грошовими коштами.

Протоколами огляду місця події від 23.09.2015 року (т.1 а.с.147-150, 152), схемою (т.1 а.с.151), та фототаблицею до них (т.1 а.с.153-156) встановлено, оглянуто та описано місце вчинення ОСОБА_7 розбійного нападу - сходова клітка восьмого поверху будинку АДРЕСА_2 . У процесі даних оглядів з плитки підлоги було вилучено сліди речовини, схожої на кров.

Дослідженими в судовому засіданні документами з інформацією про телефонні дзвінки абонентських номерів на паперових та електронних носіях (т.1 а.с. 196-219) встановлено, що 23.09.2015 року о 16.16 год., 17.15 год., 17.51 год. абонент з телефонним номером НОМЕР_2 , яким користувався ОСОБА_7 , знаходився на місці вчинення розбійного нападу на потерпілу ОСОБА_8 по вул.Хотинській в м.Івано-Франківську.

Протоколом огляду від 06.11.2015 року (т.2 а.с.2) та фототаблиці до нього (т.2 а.с.3-8) оглянуто та описано речі потерпілої ОСОБА_8 , а саме: жіночу сумку, плащ, штани, та блузку, в які вона була одягнута 23.09.2015 року під час вчинення на неї розбійного нападу. Даним оглядом встановлено, що на плащі, штанах, блузі потерпілої маються плями бурого кольору, схожі на кров.

Відповідно до висновку експертизи № 813 від 27.11.2015 року (т.2 а.с.11-12), у ОСОБА_8 виявлені тілесні ушкодження: відкрита черепно-мозкова травма з переломом кісток склепіння та основи черепа (потиличної кістки та пірамідки лівої скроневої кістки), забоєм головного мозку середнього ступеня тяжкості, розривом барабанної перетинки та кровотечею з лівого вуха, забоєм м`яких тканин тім`яно-потиличної ділянки з синцем та травматичним набряком, що ускладнилася після травматичним невритом лівого лицевого нерва, які відносяться до тяжких тілесних ушкоджень, що є небезпечним для життя в момент заподіяння (завдання) чи такі, що в клінічному перебігу через різні проміжки часу спричиняють загрозливі для життя явища; травма м`яких тканин спинки носа з збійною раною, садном навколо неї та травматичним набряком; травма правого очного яблука з підкон`юктивальним крововиливом; забої м`яких тканин верхніх та нижніх повік обох очей з синцями відноситься до легких тілесних ушкоджень, що не спричинили короткочасного розладу здоров`я чи незначної стійкої втрати працездатності. Зазначені тілесні ушкодження утворилися від ударної дії тупих твердих предметів. Зважаючи на кількість та розташування тілесних ушкоджень слід рахувати, що відкрита черепно-мозкова травма з переломом кісток склепіння та основи черепа (потиличної кістки та пірамідки лівої скроневої кістки), забоєм головного мозку середнього ступеня тяжкості, розривом барабанної перетинки та кровотечею з лівого вуха, забоєм м`яких тканин тім`яно-потиличної ділянки з синцем та травматичним набряком, що ускладнилася після травматичним невритом лівого лицевого нерва утворилася від не менш як однієї травмуючої дії в тім`яно потиличну ділянку голови, а решта тілесних ушкоджень утворилися від не менш як 1-3 травмуючих дій в ділянку обличчя.

Згідно з протоколом пред`явлення для впізнання від 23.12.2015 року (т.2 а.с. 26-28), потерпіла ОСОБА_8 впізнала ОСОБА_7 , як особу, яка 23.09.2015 року в коридорі будинку АДРЕСА_2 вчинила розбійний напад на неї, у ході якого нанесла їй удар в голову і заволоділа її майном.

Дослідженим у судовому засіданні відеозаписом з камер відеоспостереження закладу «Сан Ремо» на диску (т.2 а.с.19, 20) підтверджено, що 23.09.2015 року приблизно о 19.00 год. обвинувачений ОСОБА_7 після вчиненого ним розбійного нападу та заволодіння серед іншого майна і золотими виробами разом з свідком ОСОБА_12 заходив до ломбарду «Довіра», що по вул.Чорновола, 76 в м.Івано-Франківську.

Відповідно до протоколу пред`явлення для впізнання від 23.12.2015 року (т.2 а.с.29-31), свідок ОСОБА_11 впізнала ОСОБА_7 , як особу, яку 23.09.2015 року безпосередньо перед часом вчинення розбійного нападу на потерпілу ОСОБА_8 бачила на сходовій клітці між восьмим і дев`ятим поверхом у будинку АДРЕСА_2 .

З інформації ломбарду «Довіра» (т.2 а.с.32) слідує, що золоті вироби у вигляді ланцюжка та хрестика, які належать потерпілій ОСОБА_8 і які були викрадені у неї під час розбійного нападу ОСОБА_7 , були здані у ломбард на прізвище знайомої ОСОБА_7 - ОСОБА_13 .

Часткове невизнання вини обвинуваченим ОСОБА_7 та його показання в цій частині, що він вчинив грабіж, а не розбій, здійснив поштовх в обличчя потерпілій, а не сильний удар в обличчя, суд розцінює як намагання обвинуваченого ухилитися від відповідальності у повній мірі за вчинений злочин, суд вважає їх неправдивими та відкидає їх, оскільки дані показання обвинуваченого є суперечливими, нелогічними і вони повністю спростовані послідовними показаннями потерпілої ОСОБА_8 , яка прямо вказала на ОСОБА_7 , як особу, яка нанесла їй умисний, з великою силою цілеспрямований удар рукою в ніс, внаслідок такого сильного удару, нанесеного з володінням навиків нанесення ударів, у неї потемніло в очах, вона вдарилася в стіну і втратила свідомість. Дані показання потерпілої повністю узгоджуються з вищевказаними дослідженими доказами, зокрема висновками експертиз, і наведені докази в сукупності з даними про місце, спосіб та інші обставини вчинення злочину, фізичні дані потерпілої, локалізацію і характер утворення тілесних ушкоджень свідчать про те, що ОСОБА_7 з метою заволодінням майном потерпілої умисно завдаючи раптовий удар з великою силою рукою в обличчя потерпілій, яка йшла назустріч і не очікувала цього, і позаду якої знаходилася стіна, усвідомлював і розраховував на особливу силу удару, передбачав такі наслідки, як різке падіння потерпілої і удар головою об стіну, яка знаходилася у безпосередній близькості, від чого її здоров`ю буде спричинена тяжка шкода і бажав настання таких суспільно небезпечних наслідків, тобто вчинив розбійний напад, передбачений ст. 187 КК України.

Про неправдивість показань обвинуваченого свідчить і те, що обвинувачений з метою уникнути в повній мірі відповідальності за вчинене стверджував, що він нібито тільки зірвав з шиї потерпілої ланцюжок і з руки браслет, а інше інкриміноване йому майно не викрадав. Суд вважає, що у цій частині показання обвинуваченого є неправдивими та відкидає їх, оскільки такі показання обвинуваченого є суперечливими і вони повністю спростовані послідовними показаннями потерпілої ОСОБА_8 , яка прямо вказала, що під час розбійного нападу ОСОБА_7 у неї було викрадено крім браслету та ланцюжка, ще і хрестик, мобільний телефон та 200 гривень. Дані показання потерпілої повністю узгоджуються з вищевказаними дослідженими доказами, зокрема показаннями свідка ОСОБА_10 , яка суду показала, що після того, як почула відкриття ліфту і глухий звук падіння, то відразу вийшла з квартири і побачила, що на підлозі лежить її сусідка потерпіла ОСОБА_8 , що спростовує версію ОСОБА_7 про те, що нібито хтось інший, сторонній після вчинення ним злочину міг забрати у потерпілої решта інкримінованих йому речей, оскільки вихід свідка у коридор безпосередньо після вчинення злочину ОСОБА_7 унеможливлює заволодіння речами потерпілої кимось іншим окрім ОСОБА_7 . Підстав для обмови обвинуваченого ОСОБА_7 наведеними свідками та потерпілою судом не встановлено.

Суд за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінивши кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення, приходить до висновку, що винуватість обвинуваченого ОСОБА_7 у вчиненні інкримінованого йому злочину доведена поза розумним сумнівом та кваліфікує його дії за ч.4 ст.187 КК України, як напад з метою заволодіння чужим майном, поєднаний із заподіянням тяжких тілесних ушкоджень.

Призначаючи покарання обвинуваченому ОСОБА_7 , суд враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, дані про особу винного, який вважається несудимим, не працює, позитивно характеризується, має матір-інваліда, добровільне часткове відшкодування завданих збитків, думку потерпілої про суворе покарання обвинуваченого та обставини, які обтяжують і пом`якшують його покарання. Обставин, які обтяжують чи пом`якшують покарання обвинуваченого - не встановлено.

За таких обставин, суд вважає, що виправлення обвинуваченого неможливе без ізоляції від суспільства, а тому покарання йому слід обрати необхідне й достатнє для його виправлення та запобігання вчинення нових злочинів - у виді позбавлення волі в межах санкції ч. 4 ст. 187 КК України. Крім того, враховуючи всі наведені обставини провадження,суд вважає, що ОСОБА_7 необхідно призначити додаткове покарання, передбачене санкцією ч.4 ст.187 КК України, у виді конфіскації всього майна, яке є його власністю.

Цивільний позов потерпілої ОСОБА_8 про відшкодування моральної шкоди, завданої злочином, слід задовольнити повністю. Так, суд вважає, що потерпілій ОСОБА_8 вчиненим злочином спричинено моральну шкоду: внаслідок розбійного нападу на неї і одержаних тяжких тілесних ушкоджень, вона перенесла, як фізичну біль, так і психологічні страждання з-за втрати здоров`я, звичного нормального способу життя. Тому, враховуючи конкретні обставини справи, характер та глибину моральних страждань потерпілої ОСОБА_8 , їх наслідки й інші негативні впливи внаслідок розбійного нападу та отриманих тяжких тілесних ушкоджень, суд вважає, що з врахуванням вимог розумності і справедливості, позов слід задовольнити повністю, та стягнути на користь потерпілої ОСОБА_8 з обвинуваченого ОСОБА_7 - 50000 гривень моральної шкоди.

На підставі наведеного, керуючись ст.ст. 370, 373, 374 КПК України, -

у х в а л и в :
ОСОБА_7 визнати винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч.4 ст.187 КК України та призначити йому покарання - 8 (вісім) років позбавлення волі із конфіскацією всього майна, яке є його власністю з відбуванням у кримінально-виконавчій установі.
Запобіжний захід обвинуваченому до набрання вироком законної сили залишити раніше обраний - тримання під вартою.

Строк відбуття покарання ОСОБА_7 обчислювати з 24.12.2015 року - з моменту фактичного затримання. Зарахувати в строк відбуття покарання ОСОБА_7 строк попереднього ув`язнення: з 24.12.2015 року до дня набрання вироком законної сили, за правилами, передбаченими ст.72 КК України - один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.

Цивільний позов потерпілої ОСОБА_8 - задовольнити повністю. Стягнути з ОСОБА_7 на користь ОСОБА_8 - 50000 гривень моральної шкоди.

Стягнути з ОСОБА_7 в дохід держави (т. 1 а.с. 157, 158, т. 2 а.с. 21, 33) - 1902 гривні 78 копійок судових витрат у кримінальному провадженні за проведення експертиз.

Речові докази:

- змиви речовини бурого кольору ( т.1 а.с.159, 160); диск (т.2 а.с. 19,20) - зберігати у матеріалах кримінального провадження;

- сумку, плащ, штани з ременем, блузку (т.2 а.с.9,10) - повернути за належністю їх законному володільцю потерпілій ОСОБА_8 .

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку суду.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. Вирок може бути оскаржено шляхом подачі апеляційної скарги до апеляційного суду Івано-Франківської області через Івано-Франківський міський суд протягом тридцяти днів з дня його оголошення.

Головуючий-суддя ОСОБА_1

Суддя ОСОБА_2

Суддя ОСОБА_3

Копія вірно: Головуючий-суддя ОСОБА_1