"12" травня 2017 р. Справа № 363/1671/17
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
12 травня 2017року м. Вишгород
Слідчий суддя Вишгородського районного суду Київської області ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні залі суду м. Вишгород клопотання слідчого СВ Вишгородського ВП ГУНП в Київській області ОСОБА_3 , погоджене прокурором Вишгородського відділу Києво-Святошинської місцевої прокуратури ОСОБА_4 про арешт майна,-

ВСТАНОВИВ:
04 травня 2017 року до суду надійшло клопотання слідчого СВ Вишгородського ВП ГУНП в Київській області ОСОБА_3 , погоджене прокурором Вишгородського відділу Києво-Святошинської місцевої прокуратури ОСОБА_4 про накладення арешту на майно, а саме: автомобіль марки «RANGE ROVER», модель 4.4, реєстраційний номер НОМЕР_1 та свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_2 від 04.11.2004 року.

Ухвалою слідчого судді 05 травня 2017 року слідчому СВ Вишгородського ВП ГУНП в Київській області ОСОБА_3 було повернуто вказане клопотання для усунення недоліків, а саме: подане слідчим клопотання не містило підстави і мету відповідно до положень ст. 170 цього Кодексу та відповідне обґрунтування необхідності арешту майна; документи, які підтверджують право власності на майно, що належить арештувати, або конкретні факти і докази, що свідчать про володіння, користування чи розпорядження підозрюваним, якщо особі оголошено підозру, третіми особами таким майном.

12 травня 2017 року до суду надійшло клопотання слідчого СВ Вишгородського ВП ГУНП в Київській області ОСОБА_3 , погоджене прокурором Вишгородського відділу Києво-Святошинської місцевої прокуратури ОСОБА_4 про усунення недоліків клопотання про арешт майна, які були зазначені в ухвалі слідчого судді від 05 травня 2017 року.

У судове засідання слідчий та прокурор не з`явились.

Відповідно до ст. 172 КПК України неявка сторін в судове засідання не перешкоджає розгляду клопотання.

Слідчий суддя, дослідивши матеріали клопотання, встановив, що клопотання про арешт майна подано без додержання вимог статті 171 КПК України з огляду на наступне.

Відповідно до ч. 1 ст. 171 КПК України з клопотанням про арешт майна до слідчого судді, суду має право звернутися прокурор, слідчий за погодженням з прокурором.

Клопотання погоджено прокурором прокурором Вишгородського відділу Києво-Святошинської місцевої прокуратури ОСОБА_4 .

Відповідно до вимог ч. 2 ст. 171 КПК України, у клопотанні прокурора про арешт майна повинно бути зазначено: 1) підстави і мета відповідно до положень ст.170 цього Кодексу та відповідне обґрунтування необхідності арешту майна; 2) перелік і види майна, що належить арештувати; 3) документи, які підтверджують право власності на майно, що належить арештувати, або конкретні факти і докази, що свідчать про володіння, користування чи розпорядження підозрюваним, обвинуваченим, засудженим, третіми особами таким майном; 4) розмір шкоди, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою, у разі подання клопотання відповідно до частини шостої статті 170 цього Кодексу. До клопотання також мають бути додані оригінали або копії документів та інших матеріалів, якими прокурор обґрунтовує доводи клопотання.

Відповідно до ч.1 ст.172 КПК України, клопотання про арешт майна розглядається слідчим суддею, судом не пізніше двох днів з дня його надходження до суду, за участю слідчого та/або прокурора, цивільного позивача, якщо клопотання подано ним, підозрюваного, обвинуваченого, іншого власника майна, і за наявності - також захисника, законного представника, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження. Неприбуття цих осіб у судове засідання не перешкоджає розгляду клопотання. Клопотання слідчого не містить відомостей про місце проживання (перебування) власника (володільця) майна, на яке просить накласти арешт слідчий, що позбавляє слідчого суддю здійснити судовий виклик осіб, на майно яких просить накласти арешт слідчий.

Згідно ч.3 ст. 172 КПК України слідчий суддя, суд, встановивши, що клопотання про арешт майна подано без додержання вимог статті 171 цього Кодексу, повертає його прокурору та встановлює максимальний строк в сімдесят дві години для усунення недоліків, про що постановляє ухвалу.

З матеріалів кримінального провадження, зокрема клопотання органу досудового розслідування про арешт майна, слідує, що підставою для звернення до суду з вказаним клопотанням послугувала та обставина, що транспортний засіб марки «RANGE ROVER», модель 4.4, реєстраційний номер НОМЕР_1 , який в ході огляду місця події від 27 квітня 2017 року був вилучений, є засобом вчинення кримінального правопорушення, при цьому зберіг на собі сліди злочину, та з огляду на положення ст. 98 КПК України, може бути речовим доказом у даному провадженні.

Слідчий суддя дійшов висновку про те, що органом досудового розслідування в свою чергу не доведено що даний автомобіль відповідає критеріям, визначеним ст. 98, ч. 2, ст. 167 КПК України, та те, що саме накладення арешту є необхідним для його збереження, а також, що накладення арешту є найбільш доцільною процесуальною дією у даному випадку. Окрім того, цивільний позов у кримінальному провадженні ніким не заявлений, підозра нікому не пред`явлена, передбачених статтею 170 КПК України ризиків знищення чи пошкодження речових доказів не встановлено.

Обставини, якими слідчий обґрунтовує відповідний процесуальний документ та на підставі яких просить накласти арешт на транспортний засіб, стосуються кримінального правопорушення, передбаченого ст. 290 КК Україниу кримінальному провадженні № 0000402, підозра за яким жодному з вказаних осіб не пред`являлася, що у сукупності з наведеними обставинами свідчить про те, що підстав для задоволення клопотання слідчого не вбачається. Санкція ст. 290 КК України не передбачає покарання у вигляді конфіскації майна та можливості спеціальної конфіскації майна.

Відповідно до ст. 41 Конституції України кожен має право володіти, користуватись і розпоряджатися своєю власністю, результатами своє інтелектуальної, творчої діяльності. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право власності є непорушним.

Як слідує з клопотання, ОСОБА_5 має право користування зазначеним автомобілем, який придбав у ОСОБА_6 у 2015 році. Власником автомобіля є ОСОБА_7 . Доказів на підтвердження вказаного до клопотання не додано, жодних відомостей щодо зазначених осіб клопотання та додані до нього матеріали не містять. Враховуючи вказані обставини, неможливо визначити, чи дійсно саме ОСОБА_7 є власником майна та ОСОБА_5 є користувачем вказаного майна. Адже, як слідує з клопотання, дане майно є вилученим, та, відповідно до ч.1 ст. 172 КПК України, клопотання про накладення на нього арешту має розглядатися, зокрема, за участі власника майна, який має бути викликаний в судове засідання.

Оскільки, слідчим суддею вже був наданий максимальний строк в сімдесят дві години для усунення недоліків клопотання слідчого СВ Вишгородського ВП ГУНП в Київській області ОСОБА_3 , погоджене прокурором Вишгородського відділу Києво-Святошинської місцевої прокуратури ОСОБА_4 про арешт майна, та слідчим не були усунені недоліки клопотання, слідчий суддя приходить до висновку про відмову в задоволенні клопотання про накладення арешту на майно.

Відповідно до ч. 3 ст.173 і п. 2 ч. 1 ст.169 КПК України відмова у задоволенні або часткове задоволення клопотання про арешт майна тягне за собою негайне повернення особі відповідно всього або частини тимчасово вилученого майна.

Відповідно до ч.1 ст.173 КПК України, слідчий суддя відмовляє у задоволенні клопотання про арешт майна, якщо особа, що його подала, не доведе необхідність такого арешту, а також наявність ризиків, передбачених абзацом другим частини першої статті 170 цього Кодексу.

Керуючись ст. ст. 171, 172, 173 КПК України слідчий суддя, -

УХВАЛИВ :
У задоволенні клопотання слідчого СВ Вишгородського ВП ГУНП в Київській області ОСОБА_3 , погоджене прокурором Вишгородського відділу Києво-Святошинської місцевої прокуратури ОСОБА_4 про арешт майна відмовити.

Ухвала слідчого судді про відмову в арешті майна може бути оскаржена безпосередньо до апеляційного суду протягом п`яти днів з дня проголошення.
Слідчий суддя ОСОБА_1