Справа № 165/1872/16-к Провадження №11-кп/773/145/17 Головуючий у 1 інстанції: ОСОБА_1
Категорія:ч.2 ст.15, ч.2 ст.186 КК України Доповідач: ОСОБА_2
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
01 серпня 2017 року місто Луцьк
Апеляційний суд Волинської області в складі:

головуючого-судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

з участю секретаря ОСОБА_5 ,

прокурора ОСОБА_6 ,

захисника ОСОБА_7 ,

обвинуваченого ОСОБА_8 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні суду матеріали кримінального провадження за апеляційними скаргами прокурора у кримінальному провадженні ОСОБА_9 та захисника ОСОБА_7 на вирок Нововолинського міського суду Волинської області від 13 грудня 2016 року, яким -

ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , народився та проживає в АДРЕСА_1 , громадянин України, з вищою освітою, не працює, неодружений, судимий вироком Нововолинського міського суду Волинської області від 08.07.2014р. за ч.3 ст.185 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк три роки шість місяців, строк невідбутого покарання по якому ухвалою від 19.11.2014р. було скорочено наполовину на підставі ст.6 ЗУ «Про амністію в 2014 році», звільнений 17.06.2016р. по відбуттю покарання

визнаний винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.15, ч.2 ст.186 КК України, та йому призначено покарання, із застосуванням ст.69 КК України, у виді позбавлення волі на строк 2 роки 5 місяців.

Строк відбуття покарання ОСОБА_8 визначено рахувати з моменту приведення вироку до виконання.

Вироком вирішено питання про речові докази.

В С Т А Н О В И В
Згідно вироку суду ОСОБА_8 визнаний винним в тому, що він, 25 серпня 2016 року приблизно о 00год. 30хв. в м.Нововолинську, на зупинці громадського транспорту загального користування, розташованої між буд. АДРЕСА_2 , з корисливих мотивів, повторно, відкрито викрав у потерпілої ОСОБА_11 мобільний телефон «Samsung» моделі «SM-G361HHADSEK» чорно-сірого кольору, ІМЕІ №1: НОМЕР_1 , ІМЕІ № 2: НОМЕР_2 вартістю 3000 грн., в якому було встановлено сім-картки «Київстар» НОМЕР_3 та «Лайфселл» НОМЕР_4 вартістю 25 грн. кожна, спричинивши потерпілій ОСОБА_11 майнову шкоду на загальну суму 3050 грн. та намагався втекти, вчинивши всі дії, які вважав необхідними для доведення злочину до кінця, однак злочин не довів до кінця з причин, які не залежали від його волі, оскільки в ході безперервного переслідування ОСОБА_8 працівниками групи швидкого реагування ДП «Арсенал» його було затримано та викликано працівників поліції.
У поданій апеляційній скарзі прокурор, який брав участь у розгляді справи судом першої інстанції, не оспорюючи фактичних обставин справи, кваліфікацію дій обвинуваченого, вважає вирок суду незаконним та необґрунтованим у зв`язку з неправильним застосуванням кримінального закону, невідповідністю призначеного покарання ступеню тяжкості злочину і особі обвинуваченого, безпідставного та невмотивованого призначення покарання із застосуванням до обвинуваченого вимог ст.69 КК України. Зазначає, що судом при постановлені вироку та обрані виду і міри покарання обвинуваченому порушено вимоги ст.65 КК України. Просить вирок суду першої інстанції скасувати та постановити новий, яким призначити ОСОБА_8 покарання у виді позбавленні волі на строк 4 роки.

У поданій апеляційній скарзі захисник не оспорюючи фактичних обставин справи та кваліфікацію дій, вважає вирок суду незаконним у зв`язку з неправильним застосуванням кримінального процесуального та кримінального закону та невідповідністю призначеного покарання ступеню тяжкості злочину і особі обвинуваченого, безпідставного та невмотивованого призначення покарання без застосування вимог ст.75 КК України. Зазначає, що судом при постановлені вироку та обрані виду і міри покарання обвинуваченому порушено вимоги ст.65 КК України. Посилається на те, що судом не в повній мірі враховано особу обвинуваченого, оскільки наявних ряд пом`якшуючих обставин та позитивних характеризуючих даних. Вказує, що обвинувачени відшкодував потерпілій моральну шкоду, остання просила не позбавляти його волі Просить вирок суду першої інстанції в частині призначеного покарання змінити, на підставі ст.75 КК України встановити іспитовий строк.

Заслухавши доповідача який виклав суть вироку суду першої інстанції та доводи апеляційних скарг, міркування прокурора, який підтримав апеляційну скаргу прокурора з викладених у ній підстав, а скаргу захисника заперечив, захисника та обвинуваченого, які, кожен зокрема, апеляційну скаргу прокурора заперечили та просили задовольнити скаргу захисника, перевіривши матеріали справи, суд приходить до наступного висновку.

Висновок про винуватість ОСОБА_8 у вчинені злочину, за який його засуджено, обґрунтовано зроблений судом в порядку ч.3 ст.349 КПК України, що по суті в апеляційних скаргах не заперечується.

Кваліфікація злочинних дій обвинуваченого за ч.2 ст.15, ч.2 ст.186 КК України є правильною і також не оскаржується.

У відповідності до ст.69 КК України, за наявності кількох обставин, що пом`якшують покарання та істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого злочину, з урахуванням особи винного суд, умотивувавши своє рішення, може призначити основне покарання, нижче від найнижчої межі, встановленої в санкції статті (санкції частини статті) Особливої частини цього Кодексу.

Статтею 75 КК України встановлено, що якщо суд при призначенні покарання, враховуючи тяжкість вчиненого злочину, особу винного та інші обставини справи, дійде висновку про можливість виправлення засудженого без відбуття покарання, він може прийняти рішення про звільнення від відбуття покарання з випробовуванням.

Призначаючи ОСОБА_8 покарання, суд першої інстанції в повній мірі дотримався вказаних вимог закону.

Як убачається з вироку, призначаючи обвинуваченому покарання, суд першої інстанції врахував характер і ступінь тяжкості вчиненого злочину, дані про особу винного, а саме, те, що ОСОБА_8 хоча раніше судимий, однак має постійне місце проживання, працює, позитивно характеризується, хворіє, здійснює нагляд за особою похилого віку. Враховано судом і те, що потерпіла на суворому покаранні пов`язаному з позбавленням волі не полягала, в останньої відсутні претензії матеріального характеру до обвинуваченого.

Обставинами, що пом`якшують покарання ОСОБА_8 , суд визнав щире каяття та активне сприяння розкриттю злочину, а обставин, що обтяжують покарання, не встановлено, і це не оспорюється в апеляційних скаргах.

Окрім того, зазначені обставини судом визнані такими, що істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого злочину.

Врахувавши наслідки вчиненого злочину, суд першої інстанції призначив покарання із застосуванням ст.69 КК України, з чим погоджується і апеляційний суд.

Звертає апеляційний суд увагу і на той факт, що ОСОБА_8 є інвалідом ІІІ групи та мав статус дитини, позбавленої батьківського піклування (а.к.п. 41, 44).

Врахувавши ці та інші обставини справи, зокрема і ті, на які посилаються в апеляційних скаргах як прокурор, так і захисник, в їх сукупності, а також врахувавши наслідки вчиненого злочину, суд першої інстанції прийшов до обґрунтованого висновку про необхідність призначення покарання за ч.2 ст.15, ч.2 ст.186 КК України нижче нижньої межі, як це передбачено ст.69 КК України, яке необхідно відбувати реально, оскільки відсутні підстави для можливості звільнення останнього від відбуття покарання на підставі ст.75 КК України, з чим повністю погоджується апеляційний суд.

На думку апеляційного суду, обране судом першої інстанції покарання відповідає вимогам ст.ст. 50, 65 КК України, є необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого та попередження нових злочинів, як самим обвинуваченим, так і іншими особами.

У відповідності до ч.1 ст.404 КПК України, суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

На підставі наведеного і керуючись ст.ст. 404, 407 КПК України, апеляційний суд Волинської області,

У Х В А Л И В
Апеляційні скарги захисника ОСОБА_7 та прокурора у кримінальному провадженні ОСОБА_9 залишити без задоволення, а вирок Нововолинського міського суду Волинської області від 13 грудня 2016 року щодо ОСОБА_8 без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення.

Касаційна скарга на ухвалу може бути подана безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом трьох місяців з дня її проголошення, а засудженим, який тримається під вартою, - в той самий строк з дня вручення йому копії ухвали.

Головуючий

Судді