н/п 1-кп/640/224/17
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
"09" лютого 2017 р. Київський районний суд м. Харкова у складі:
головуючої судді ОСОБА_1 ,
за участю секретаря ОСОБА_2 ,
прокурора ОСОБА_3 ,
обвинуваченого ОСОБА_4 ,
адвоката ОСОБА_5 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання про продовження міри запобіжного заходу обвинуваченому ОСОБА_4 тримання під вартою, -
ВСТАНОВИВ:
В ході розгляду кримінального провадження за обвинуваченням ОСОБА_4 за ч.2 ст.185 КК України суд в порядку ст.331 КПК України на обговорення поставив питання про продовження обвинумаченому міри запобіжного заходу у виді тримання підвартою на передбачений законом строк, оскільки строк тримання під вартою у обвинуваченого закінчується 13.02.2017 року.
Прокурор просила продовжити обвинуваченому міру запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, обґрунтовуючи це наявністю на теперішній час ризиків, передбачених п.1,3,5 ч.1 ст.177 КПК України. Обвинувачений не має постійного джерела доходу, тому може продовжити злочинну діяльність та переховуватись від суду.
Захисник та обвинувачений заперечували проти продовження міри запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, посилаючись на те, що прокурором не доведені ризики і тому немає підстав для продовження міри запобіжного заходу, просили змінити на іншу не пов`язану з триманням під вартою.
Суд, заслухавши думку учасників кримінального провадження, вважає за необхідне продовжити ОСОБА_4 строк утримання його під вартою на 60 днів.
Відповідно до ч. 2 ст.177 КПК України підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність відповідних ризиків, передбачених ч.1 даної статті.
Водночас, розглядаючи можливість альтернативних запобіжних заходів, з урахуванням вищенаведених ознак, суд вважає їх такими, що не здатні забезпечити належну процесуальну поведінку обвинуваченого.
Також, суд зазначає, що продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обвинуваченого не суперечить вимогам ст. 5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 04.11.1950 року, оскільки існують реальні ознаки справжнього суспільного інтересу, який не зважаючи на презумпцію невинуватості, переважає принцип поваги до особистої свободи.
Відповідно до практики Європейського суду з прав людини, суд своїм рішенням повинен забезпечити не тільки права підозрюваного та обвинуваченого, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів. Забезпечення таких стандартів, вимагає від суду більшої суворості в оцінці порушень цінностей суспільства.
Суд враховує у обвинуваченого існування ризиків, передбачених п.1,3,5 ч.1 ст.177 КПК України, оцінює сукупність обставин, а саме вагомість наявних доказів про вчинення обвинуваченим кримінального правопорушення, а тому вважає за необхідне продовжити обвинуваченому міру запобіжного заходу тримання під вартою.
З наведених підстав не підлягає задоволенню клопотання сторони захисту про зміну запобіжного заходу обвинуваченому на іншу більш м"яку.
Керуючись ст.ст. 177, 178 КПК України, суд,-
УХВАЛИВ:
Продовжити ОСОБА_4 міру запобіжного заходу тримання під вартою до 09 квітня 2017 року.
В задоволені клопотання захисту про зміну запобіжного заходу -відмовити.
Суддя