У Х В А Л А
«28» грудня 2016 року Шевченківський районний суд м. вЛьвова у складі:

головуючої судді ОСОБА_1

секретар ОСОБА_2

з участю прокурора ОСОБА_3

представника ЛВК ОСОБА_4

засудженого ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові в режимі відеконференції спільне клопотання адміністрації Личаківської виправної колонії (№30) у Львівській області та Голови спостережної комісії Шевченківської районної адміністрації Львівської міської ради про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання засудженого:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , угорця, громадянина України, з середньою освітою, неодруженого, уродженця м.Берегово Закарпатської області, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , до засудження проживав: АДРЕСА_2 ,

по даній справі засудженого вироком Берегівського районного суду Закарпатскьої області від 22.11.2012 року за ст.71, ч.2ст. 186, КК України
в с т а н о в и в:

ОСОБА_5 засуджено 22.11.2012 року вироком Берегівського районного суду Закарпатської області за ст.71, ч.2 ст.186 КК України і призначено покарання у виді 5 років позбавлення волі. Початок терміну покарання - 22 листопада 2012 року. Кінець терміну покарання - 22 листопада 2017 року.

12 грудня 2016 року адміністрація Личаківської виправної колонії (№30) у Львівській області та Голова спостережної комісії Шевченківської районної адміністрації Львівської міської ради звернулись в суд з клопотанням про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання засудженого ОСОБА_5 , раніше судимого:

22.01.1977 року Закарпатським обласним судом за ст. 117 ч.3 ,ст. 44 КК України до 6 років позбавлення волі. Звільнений 14.10.1982 року по відбутті терміну покарання.

19.12.1984 року Берегівським районним судом Закарпатської області за ст. 214ч.1. 140ч.1, 42 КК України до 2 років позбавлення волі.

13.01.1987 року Берегівським районним судом Закарпатської області за ст. 196-1 ч.1 КК України до 1 року позбавлення волі. На підставі ст. 4 п. «е» Указу ПВР СРСР від 18.06.1987 року невідбуту частину покарання скорочено на 1/3, до відбуття вважати 3 місяці 16 днів. Звільнений 04.10.1987 року по відбутті терміну покарання.

25.05.1988 року Берегівським районним судом Закарпатської області за ст. 141 ч.2 КК України до 2 років 6 місяців позбавлення волі з конфіскацією майна. Звільнений 24.09.1990 року по відбутті терміну покарання.

22.04.1992 року Берегівським районним судом Закарпатської області за ст. 140 ч.2, 14 КК України до 2 років позбавлення волі з конфіскацією майна та лікуванням від алкоголізму. Звільнений 23.02.1994 року по відбутті терміну покарання.

23.08.1995 року Берегівським районним судом Закарпатської області за ст. 141 ч.2, 81 ч.2, 42 КК України до 3 років позбавлення волі з конфіскацією майна. Звільнений 20.06.1998 року по відбутті терміну покарання.

21.01.1999 року Берегівським районним судом Закарпатської області за ст. 140ч.2, 17, 140ч.2, 26, 42. 14 КК України до 3 років позбавлення волі з конфіскацією майна та примусового лікування від алкоголізму. Звільнений 19.09.2001 року по відбутті терміну покарання.

25.03.2002 року Берегівським районним судом Закарпатської області за ст. 185 ч.2, 75, 76 КК України до 3 років позбавлення волі з іспитовим терміном на 3 роки.

24.02.2005 року Берегівським районним судом Закарпатської області за ст. 186 ч.2, 71 КК України до 4 років 1 місяця позбавлення волі. Звільнений 19.02.2009 року по відбутті терміну покарання.

25.09.2009 року Берегівським районним судом Закарпатської області за ст. 186 ч.2 КК України до 4 років позбавлення волі. Звільнений 29.05.2012 року умовно-достроково на невідбутий термін покарання 1 рік 1 місяця 25 днів.

Клопотання мотивують тим, що у Личаківську виправну колонію (№30) прибув 03.02.2016 року. По прибутті у колонію не був працевлаштований у зв`язку зі скороченням обсягів виробництва. За час відбування покарання в колонії порушення вимог режиму утримання не допускав. Адміністрацією колонії заохочувався один раз.

До виконання робіт по благоустрою колонії відноситься із відповідальністю, вбачає суспільну необхідність у їх виконанні, залучається до робіт з покращення комунально-побутових умов відділення. Залучений до програми диференційованого виховного впливу «Творчість», програму виконує добре, прагне до її реалізації. Підтримує взаємовідносини з засудженими позитивної спрямованості. Дотримується правомірних взаємовідносин та ввічливого ставлення з персоналом колонії.

Засуджений ОСОБА_5 в судовому засіданні просив задовольнити клопотання та пояснив, що зробив висновки із свого минулого та більше не стане на шлях вчинення злочинів.

В судовому засіданні представник ЛВК № 30 та прокурор клопотання підтримали.

Заслухавши пояснення учасників процесу, оглянувши матеріали клопотання та особову справу на засудженого, суд вважає, що у клопотанні слід відмовити з таких підстав.

Згідно ст. 81 КК України та п. 16 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 26.04.2002 року № 2 «Про умовнодострокове звільнення» умовнодостроковому звільненню підлягають після відбуття не менше 3/4 строку покарання. Умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосоване, якщо засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення.

Судом встановлено, що у засудженого ОСОБА_5 є десять попередніх судимостей.

29.05.2012 року ОСОБА_5 умовно-достроково звільнено від відбування покарання у виді позбавлення волі, невідбутий термін покарання 1 рік 1 місяць 25 днів.

Незважаючи на це засуджений після умовно-дострокового звільнення не став на шлях виправлення, висновків для себе не зробив і через чотири місяці, а саме 25.09.2012р., знову скоїв умисний тяжкий злочин, за який в даний час відбуває покарання за вироком Берегівського районного суду Закарпатської області від 22.11.2012 року за ст.71, ч.2 ст.186 КК України.

26.05.2015 року адміністративною комісією Держівської ВК (№110) засудженому ОСОБА_5 відмовлено у застосуванні пільгової норми передбаченої ст. ст. 100, 101 КВК України, як небажаючому.

Суд вважає, що наявність у засудженого п`яти заохочень під час відбування покарання не є достатньою підставою вважати, що він довів своє виправлення, яким є процес позитивних змін, що відбуваються в особистості засудженого та створюють у нього готовність до самокерованої правослухняної поведінки. Сумлінне виконання засудженим своїх обов`язків, відбуття ним відповідної частини призначеного покарання, без чіткого переконання суду про виправлення засудженого, не можуть бути підставою для його безумовного умовнодострокового звільнення.

На підставі вищенаведеного та керуючись ст. 81 КК України, ст.ст.537,539 КПК України, суд, -

у х в а л и в :

У задоволенні клопотання адміністрації Личаківської виправної колонії (№30) у Львівській області та Голови спостережної комісії Шевченківської районної адміністрації Львівської міської ради про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання засудженого ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визначеного вироком Берегівського районного суду Закарпатскьої області від 22.11.2012 року за ст.71, ч.2 ст.186 КК України відмовити.

Ухвала може бути оскаржена до Апеляційного суду Львівської області через Шевченківський районний суд м. Львова протягом семи днів з дня оголошення, а засудженим з дня отримання копії ухвали.
Суддя ОСОБА_6 -Шумська