АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 11-сс/774/1399/16 Справа № 171/1921/16-к Слідчий суддя - ОСОБА_1 Суддя-доповідач - ОСОБА_2
Категорія: ст. КПК України
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

30 листопада 2016 року Колегія суддів судової палати розгляду кримінальних справ апеляційного суду Дніпропетровської області у складі:
судді доповідача ОСОБА_2 ,
суддів ОСОБА_3 ,
ОСОБА_4
при секретарі ОСОБА_5
за участю представника ОСОБА_6 ,
розглянув у відкритому судовому засіданні матеріали за апеляційною скаргою представника ОСОБА_7 адвоката ОСОБА_6 на ухвалу слідчого судді Апостолівського районного суду Дніпропетровської області від 09 листопада 2016 року про повернення скарги на дії ст. слідчого СВ Апостолівського ВП Нікопольського ВП ГУ НП в Дніпропетровській області ОСОБА_8 , -
встановила:
Ухвалою Апостолівського районного суду Дніпропетровської області від 09 листопада 2016 року адвокату ОСОБА_6 , який діє в інтересах ОСОБА_7 повернуто його скаргу на дії ст. слідчого СВ Апостолівського ВП Нікопольського ВП ГУ НП в Дніпропетровській області ОСОБА_8 .
Своє рішення суд мотивував тим, що згідно матеріалів, доданих до скарги, ні скаржник, ні особа інтереси якої він представляє не визнані по кримінальному провадженню № 0000189 заявником, потерпілим, його представником чи законним представником, підозрюваним, його захисником чи законним представником, представником юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, володільцем тимчасово вилученого майно, а тому скаржник не являється суб`єктом оскарження дії/бездіяльності слідчого, відповідно до вимог ст. 303 ч. 1 п. 1 КПК України.
Представник не погодився з вказаним рішенням та подав апеляцію, в якій просить ухвалу скасувати та постановити нову, якою визнати незаконними дії слідчого, що виразились у неповерненні володільцю тимчасово вилученого майна: автомобіля SEAT TOLEDO реєстраційний номер НОМЕР_1 та телевізора «йоко», що були вилучені працівниками поліції в межах кримінального провадження № 0000189 від 23 січня 2013 року, та зобов`язати слідчого повернути володільцю тимчасово вилученого майна ОСОБА_7 вилучений автомобіль та телевізор.
В обґрунтування своїх доводів посилається на наступне.
11 вересня 2016 року ОСОБА_7 стало відомо про те, що 19 січня 2015 року ст. слідчим СВ Апостолівського РВ ГУМВС в Дніпропетровській області ОСОБА_8 кримінальне провадження № 0000189 за ознаками злочину, передбаченому ч. 3 ст. 190 КК України відносно його батька ОСОБА_9 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , закрите за відсутністю в діянні ОСОБА_9 складу злочину. При цьому, тимчасово вилучене майно - автомобіль, телевізор не були повернуті сім`ї ОСОБА_10 .
13 вересня 2016 року після смерті батька ОСОБА_9 , у володіння спадкового майна вступив його син ОСОБА_7 , що підтверджується витягом спадкової справи № 45055172 від 13 вересня 2016 року.
Вказує, що відповідно до цього, ОСОБА_7 є законним володільцем вилученого майна - автомобіля SEAT TOLEDO реєстраційний номер НОМЕР_1 , документами на автомобіль та телевізора «йоко», які були тимчасово вилучені слідчим в межах кримінального провадження.
Зазначає, що слідчий суддя в порушення вимог ст. ст. 169, 174 та 303 КПК України, незаконно в своїй ухвалі вказав, що ні адвокат, ні володілець вилученого майна не мають права звернення до суду з метою повернення незаконно тимчасово вилученого майна, та повернув скаргу.
Заслухавши доповідь судді, думку представника ОСОБА_7 адвоката ОСОБА_6 , який підтримав свою апеляційну скаргу, просив її задовольнити, перевіривши надані матеріали та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляція підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ст. 370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим.

Як убачається з матеріалів справи, 08 листопада 2016 року адвокат ОСОБА_6 в інтересах ОСОБА_7 подав до суду першої інстанції скаргу, із змісту якої вбачається, що адвокат оскаржує незаконні дії слідчого, які виразилися у неповернення майна, а саме автомобіля SEAT TOLEDO реєстраційний номер НОМЕР_1 та телевізора «йоко», що були вилучені працівниками поліції в межах кримінального провадження № 0000189 від 23 січня 2013 року, порушеного щодо ОСОБА_9 .
Приймаючи рішення по скарзі адвоката, слідчий суддя допустив істотні суперечності у своїх висновках, оскільки повернув скаргу з тих підстав, що ні скаржник, ні особа інтереси якої він представляє, не визнані по кримінальному провадженню № 0000189 заявником, потерпілим, його представником чи законним представником, підозрюваним, його захисником чи законним представником, представником юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, володільцем тимчасово вилученого майна.
Як вбачається з матеріалів провадження, 19 січня 2015 року ст. слідчим СВ Апостолівського РВ ГУМВС в Дніпропетровській області ОСОБА_8 кримінальне провадження № 0000189 від 23 січня 2013 року за ознаками злочину, передбаченому ч. 3 ст. 190 КК України щодо ОСОБА_9 , який ІНФОРМАЦІЯ_1 помер, було закрито за відсутністю в діянні останнього складу злочину.
13 вересня 2016 року після смерті батька, у володіння спадкового майна вступив його син ОСОБА_7 , що підтверджується витягом із спадкової справи № 45055172 від 13 вересня 2016 року.
В цей же день адвокат ОСОБА_6 звернувся до слідчого з клопотанням про скасування арешту на майно, накладеного в межах кримінального провадження № 0000189 від 23 січня 2013 року за ознаками злочину, передбаченому ч. 3 ст. 190 КК України щодо ОСОБА_9 .
08 листопада 2016 року ОСОБА_6 в інтересах ОСОБА_7 подав до суду першої інстанції скаргу на незаконні дії слідчого, які виразилися у неповернення вказаного майна.
Виходячи з викладеного висновок слідчого судді про те, що ОСОБА_7 не має права подавати скаргу є необґрунтованим і невмотивованим, що є істотним порушенням кримінального процесуального закону.
В ст. 303 ч. 1 КПК України наведено перелік рішень, дій чи бездіяльності слідчого або прокурора, які можуть бути оскаржені під час досудового розслідування. Виходячи з зазначеної норми закону оскаржується бездіяльність слідчого, яка полягає у неповерненні тимчасово вилученого майна, згідно з вимогами ст. 169 цього Кодексу.
Відповідно до даноъ норми процесуального закону, тимчасово вилучене майно повертається особі, у якої воно було вилучено.

Виходячи з викладеного, та з урахуванням того, що вирішення питань, передбачених ст. ст. 304 307 КПК України є компетенцією слідчого судді місцевого суду, до повноважень якого належить здійснення у порядку, передбаченому цим Кодексом, судового контролю за дотриманням прав, свобод та інтересів осіб у кримінальному провадженні, а допущення судом першої інстанції істотних порушень вимог кримінального процесуального закону відповідно до ч. 1 ст. 409 КПК України є підставою для скасування постановленого ним рішення, колегія суддів, вважає за необхідне вимоги апеляційної скарги адвоката ОСОБА_6 задовольнити, ухвалу слідчого судді скасувати, а матеріали за скаргою адвоката ОСОБА_6 в інтересах ОСОБА_7 направити до суду першої інстанції для розгляду і вирішення питання у відповідності до вимог статті 304 Кримінального процесуального кодексу України.
Керуючись ст. ст. 303, 304, 405, 407, 409, 419, 422 КПК України, колегія суддів,-

постановила:
Апеляційну скаргу представника ОСОБА_7 адвоката ОСОБА_6 задовольнити.

Ухвалу слідчого судді Апостолівського районного суду Дніпропетровської області від 09 листопада 2016 року про повернення адвокату ОСОБА_6 , який діє в інтересах ОСОБА_7 його скарги на дії ст. слідчого СВ Апостолівського ВП Нікопольського ВП ГУ НП в Дніпропетровській області ОСОБА_8 скасувати.
Постановити нову ухвалу, якою матеріали за скаргою представника ОСОБА_7 адвоката ОСОБА_6 на дії старшого слідчого СВ Апостолівського ВП Нікопольського ВП ГУ НП в Дніпропетровській області ОСОБА_8 , що виразились у неповерненні тимчасово вилученого майна по кримінальному провадженню № 0000189, направити до суду першої інстанції для прийняття судового рішення.
Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4