Справа № 366/3220/15-к
Провадження № 1-кп/366/43/17
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Горностайпіль, Іванківського району, Київської області, жителя АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, не одруженого, не працюючого, сироти, утриманців не має, такого що не має судимості, обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 185 Кримінального кодексу України;
25.10.2015, близько 10 години, ОСОБА_4 перебуваючи за місцем свого проживання в АДРЕСА_1 , вирішив вчинити крадіжку батарей опалення з будинку АДРЕСА_2 , який належить, ОСОБА_5 .
В подальшому, з метою реалізації свого злочинного та протиправного умислу, спрямованого на таємне викрадення чужого майна, ОСОБА_4 , прийшов до будинку АДРЕСА_2 , який належить, ОСОБА_5 та пересвідчившись в тому, що за його діями ніхто не спостерігає, переліз через паркан, що обмежує доступ сторонніх осіб до території, після чого за допомогою сили рук зірвав грати з вікна та проник до будинку.
Потім, ОСОБА_4 за допомогою сили рук вирвав зі стін будинку 6 (шість) батарей опалення на 6 (шість) секцій кожна, вартістю згідно висновку експерта 59 гривень за одну секцію, на загальну суму 2124 гривень, чим спричинив потерпілій ОСОБА_5 матеріальну шкоду на вказану суму.
Таким чином, своїми умисними, протиправними діями, які виразились у таємному викрадені чужого майна (крадіжка), поєднаній з проникненням у житло, ОСОБА_4 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 3 cт. 185 КК України.
Обвинувачений ОСОБА_4 вину у вчиненні інкримінованого йому кримінальному правопорушенні злочині, передбаченому ч. 3 ст. 185 КК України визнав повністю, у вчиненому щиросердечно розкаявся.
Враховуючи повне визнання обвинуваченим ОСОБА_4 своєї вини, підтвердження ним обставин вчинення кримінального правопорушення, яке йому інкримінується, суд визнає на підставі ч. 3 ст. 349 КПК України (2012 року) недоцільним дослідження доказів стосовно тих фактичних обставин справи, які ніким не оспорюються.
Обвинуваченому ОСОБА_4 роз`яснено наслідки застосування ч. 3 ст. 349 КПК України (2012 року), проти яких, він не заперечує.
Зокрема, відповідаючи на питання прокурора, обвинувачений, ОСОБА_4 показав, що він проживає за місцем реєстрації, зараз тимчасово не працює, підробляє рибалкою, проживає сам, бо він сирота. Поряд з будинком ОСОБА_5 проживає зять його сестри, до якого він часто заходить в гості, та гостюючи звернув увагу, що у сусідньому будинку ніхто не проживає. Через вікно сусіднього будинку він побачив батареї опалення, які вирішив викрасти, щоб потім здати їх за винагороду на металолом. Як зазначено в обвинувальному акті, 25.10.2015 року, він прийшов до будинку в якому ніхто не проживає, та як потім йому стало відомо, належить ОСОБА_5 , зірвав грати, проник в будинок та за допомогою сили рук зірвав батареї опалення зі стіни, які в подальшому здав на пункт прийому металобрухту за 550 гривень. Після того як він був викритий у вчиненні кримінального правопорушення, він хотів зустрітись з потерпілою ОСОБА_5 , поговорити та все вирішити мирно, однак у нього не було її контактного телефону, а просити номер телефону у матері потерпілої, яка проживає в томуж селі за 400 метрів від його місця проживання, він не хотів, оскільки вона погано про нього відзивалась та поширювала про нього по селу неправдиві чутки. Тому, після того як справа надійшла до суду, і він мав можливість зустрітись з потерпілою у суді, він з нею спокійно переговорив та пообіцяв все виправити, що і в подальшому зробив, а саме повернув батареї опалення, зробив ремонт, та відшкодував витрати на підключення, загалом витратив понад 3000 (три тисячі) гривень.
Потрепіла ОСОБА_5 у судовому засіданні не допитувались, оскільки звернулась до суду із заявою, відповідно до якої претензій до обвинуваченого ОСОБА_4 вона не має, останнім добровільно усунуто заподіяну шкоду,цивільний позов заявляти не буде.
Крім того, судом у судовому засіданні в порядку передбаченому ч. 3 ст. 349 КПК України, було оглянуто характеризуючі матеріали на обвинуваченого ОСОБА_4 , а саме:
-довідку про те, що ОСОБА_4 вважається таким, що не має судимості;
-характеристику з Горностайпільської сільської ради, відповідно до якої заяв та скарг на ОСОБА_4 в сільську раду не надходило;
-лист з ІНФОРМАЦІЯ_2 про те, що станом на 04.11.2015 року, ОСОБА_4 надана відстрочка від призову на військову службу як сироті до 20.12.2016 року;
-лист з Іванківського центру зайнятості, про те, що ОСОБА_4 на обліку у центрі зайнятості не перебуває;
-лист з Іванківської ЦРЛ, про те, що ОСОБА_4 на обліку у лікарів нарколога та психіатра не перебуває. за допомогою не звертався.
Враховуючи викладене, обставини справи, особу обвинуваченого ОСОБА_4 , який за місцем проживання характеризується позитивно, не працює, не одружений, сирота, вважається таким, що не має судимості, позицію потерпілої, яка претензій до нього не має, суд вважає, що виправлення та перевиховання обвинуваченого ОСОБА_4 можливе і без ізоляції його від суспільства, а тому суд вважає, що обвинуваченому слід призначити покарання в межах санкції ч. 3 ст. 185 КК України у вигляді позбавлення волі, із застосуванням положень ст.ст. 75, 76 КК України з іспитовим строком та покладенням відповідних обов`язків.
Крім того, при призначені покарання суд враховує відсутність обставин, які б у відповідності до вимог ст. 67 КК України, обтяжували покарання обвинуваченого ОСОБА_4 та наявність обставин, які у відповідності до вимог ст. 66 КК України пом`якшують покарання обвинуваченого ОСОБА_4 щире каяття та добровільне усунення заподіяної шкоди.
На думку суду, саме за таких обставин в повній мірі буде дотримано положення статті 50 КК України, згідно з якою покарання є заходом примусу, що застосовується від імені держави за вироком суду до особи, визнаної винною у вчиненні злочину, і полягає в передбаченому законом порядку обмеження прав і свобод засудженого. Покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових злочинів, як засудженим, так і іншими особами.
Запобіжний захід не обирався.
Речові докази вирішити відповідно до ст. 100 КПК України.
Цивільний позов відсутній.
Враховуючи викладене та керуючись ст. 368, 374 КПК України, суд, -
ОСОБА_4 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення злочину передбаченого ч. 3 ст. 185 Кримінального кодексу України та призначити йому покарання у виді 3 (трьох) років позбавлення волі.
На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_4 від призначеного судом покарання у виді 3 (трьох) років позбавлення волі з випробуванням та встановити йому іспитовий строк тривалістю 1 (один) рік.
Відповідно до п. п. 1, 2 ч. 1 ст. 76 КК України покласти на засудженого ОСОБА_4 наступні обов`язки:
- періодично з`являтись для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;
- повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.
Запобіжний захід не обирався.
Речові докази: молоток та пляшка з прозорою речовиною та надписом «Керосин», які передані до кімнати зберігання речових доказів, - знищити; батареї опалення загальною кількістю 36 секції залишити у користуванні законного власника ОСОБА_5 .
Цивільний позов відсутній.
Учасники судового провадження мають право отримати копію вироку в суді. Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору. Копія вироку не пізніше наступного дня після ухвалення надсилається учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його нене скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції. Якщо строк апеляційного оскарження буде поновлено, вважається, що вирок не набрав законної сили.

Вирок може бути оскаржений протягом 30 (тридцяти) днів з дня його проголошення до Апеляційного суду Київської області шляхом подання апеляційної скарги через Іванківський районний суд Київської області.

Суддя