Справа № 461/5582/17
Провадження № 1-кс/461/5930/17
УХВАЛА
іменем України
30.08.2017 року слідчий суддя Галицького районного суду м. Львова ОСОБА_1 , при секретарі судових засідань ОСОБА_2 , з участю представників заявника ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , прокурора ОСОБА_5 , розглянувши клопотання ПП «Інстал-Плаза» про скасування арешту майна та зобов`язання до вчинення дій
в с т а н о в и в :
До слідчого судді Галицького районного суду м.Львова надійшло клопотання ПП «Інстал-Плаза» про скасування арешту майна, накладеного ухвалою Галицького районного суду м. Львова від 21.08.2017 р у справі №461/5775/17 та зобов`язання повернути в власнику ПП «Інстал-Плаза» вилучене майно.

Свої вимоги мотивують тим, що ухвалою Галицького районного суду м. Львова від 21.08.2017 р. накладено арешт на майно ПП «Інстал-Плаза». Заявник вважає, що арешт на майно ПП «Інстал-Плаза» накладено необґрунтовано та потреба в такому відпала, зокрема зазначив, що органом досудового розслідування не обґрунтовано правову підставу для накладення арешту на майно, жодній особі не повідомлено про підозру, матеріали клопотання про арешт не містять доказів, що вказують на вчинення певною особою кримінального правопорушення, не зазначений розмір можливої конфіскації майна та шкоди завданої кримінальним правопорушеннями, не зазначено про наслідки арешту майна для інших осіб. Окрім того, в матеріалах справи немає жодного доказу неправомірності набуття арештованого майна ПП «Інстал-Плаза», зокрема грошових коштів.
У судовому засіданні представники заявника клопотання підтримали, надали пояснення, аналогічні викладеним у такому, просили клопотання задоволити.
Прокурор у судовому засіданні проти задоволення клопотання заперечив, зазначив, що арештовані речі та документи визнані речовими доказами та мають важливе доказове значення для кримінального провадження, а також деякі з них перебувають на експертизі.
Заслухавши думки учасників процесу, дослідивши матеріали клопотання та надані докази, слідчий суддя дійшов висновку, що дане клопотання задоволенню не підлягає з наступних підстав.
Як вбачається з матеріалів справи, ухвалою слідчого судді Галицького районного суду м.Львова від 21.08.2017 року накладено арешт на речі, грошові кошти, документи, які були вилучені, під час проведення обшуку у приміщенні ПП «Інстал-Плаза» 16.08.2016 року в межах кримінального провадження № 0000625 від 08 серпня 2017 р., за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 368-3 КК України.

Відповідно до постанови старшого слідчого в ОВС СУ ГУНП у Львівській області ОСОБА_6 від 17.08.2017 року про визнання речей речовими доказами та долучення їх до матеріалів досудового розслідування вилучене майно було визнане та долучене в якості речових доказів у кримінальному провадженні № 0000625 від 08 серпня 2017 р., за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 368-3 КК України.

Відтак, слідчий суддя зазначає, що арешт на вищевказане майно було накладено як на речові докази, відповідно до вимог ч.3 ст.170 КПК України, тому таке поверненню не підлягає.
Відповідно до ч.1 ст.174 КПК України, арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

Згідно ст.170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.
Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.
Арешт майна допускається з метою забезпечення:
1) збереження речових доказів;
2) спеціальної конфіскації;
3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи;
4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.
У випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.
Арешт може бути накладений і на майно, на яке раніше накладено арешт відповідно до інших актів законодавства. У такому разі виконанню підлягає ухвала слідчого судді, суду про накладення арешту на майно відповідно до правил цього Кодексу.
Арешт може бути накладений у встановленому цим Кодексом порядку на нерухоме майно щодо якого ухвалою чи рішенням слідчого судді, суду визначено необхідність арешту майна.
Не може бути арештовано майно, якщо воно перебуває у власності добросовісного набувача, крім арешту майна з метою забезпечення збереження речових доказів.
Статтею 98 КПК України встановлено, що речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.
Слідчий суддя відхиляє доводи заявника стосовно того, що арешт не може бути накладений на майно ПП «Інстал-Плаза», оскільки жодній особі не повідомлено про підозруу даному кримінальному провадженні, зважаючи на те, що це не відповідає вищенаведеним положенням ст.170 КПК України.

Щодо вимоги про зобов`язання повернути арештоване майно слідчий суддя зазначає, що така задоволенню не підлягає, оскільки слідчим суддею відмовлено у скасуванні арешту майна.
Враховуючи наведене, зважаючи на те, що метою накладення арешту було відповідність арештованого майна критеріям, визначених ч.ч. 2, 3 ст.170 КПК України, слідчий суддя дійшов висновку, що клопотання безпідставне та не підлягає до задоволення.
Враховуючи вищевикладене, керуючись ст.ст.170-174, 372 КПК України, слідчий суддя
у х в а л и в :
в задоволенні клопотання ПП «Інстал-Плаза» про скасування арешту майна та зобов`язання до вчинення дій - відмовити.

Ухвала остаточна та оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1