490/2046/16-к 20.01.2017
У Х В А Л А

про залишення апеляційної скарги без руху

20 січня 2017 року м. Миколаїв

Суддя апеляційного суду Миколаївської області ОСОБА_1 , розглянувши матеріали кримінального провадження №0006703 за апеляційною скаргою першого заступника прокурора Миколаївської області ОСОБА_2 на вирок Центрального районного суду м. Миколаєва від 21.11.2016 року, яким ОСОБА_3 засуджений за ст.185 ч.2 КК України,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_3 21.11.2016 року засуджений вироком Центрального районного суду м. Миколаєва за ст.ст.185 ч.2, 70 ч.4 КК України.

21.12.2016 року на вказаний вирок подана апеляційна скарга заступником прокурора Миколаївської області ОСОБА_2 .

Зазначена апеляційна скарга підлягає залишенню без руху, виходячи з наступних підстав.

Згідно п.п.4, 5 ч.2 ст.396 КПК України в апеляційній скарзі зазначаються вимоги особи, яка подає апеляційну скаргу та їх обґрунтування із зазначенням того, у чому полягає незаконність чи необґрунтованість судового рішення; клопотання особи, яка подає апеляційну скаргу, про дослідження доказів.

Проте, апелянт зазначених вимог не дотримався.

Так, з оскаржуваного вироку вбачається, що ОСОБА_3 засуджений за ст.185 ч.2 КК України до позбавлення волі на строк 3 роки. На підставі ст.70 ч.4 КК України шляхом часткового складання покарання остаточно призначено покарання за сукупністю злочинів у виді 5 років 3 місяці позбавлення волі.

Застосування ч.4 ст.70 КК України суд обґрунтував в мотивувальній частині вироку тим, що ОСОБА_3 вчинив цей злочин до постановлення попереднього вироку, ухваленого Ленінським районним судом м. Миколаєва відносно нього 10.02.2016 року.

Як вбачається з апеляційної скарги прокурор, не оспорюючи фактичних обставин провадження, доведеності вини, кваліфікації дій обвинуваченого, а також виду та розміру призначеного покарання, вважає, що оскаржуваний вирок підлягає зміні з підстав неправильного застосування закону України про кримінальну відповідальність.

Провадження №11-кп/784/176/17 Головуючий суду 1 інстанції: ОСОБА_4

Категорія: ст.185 ч.2 КК України Доповідач апеляційної інстанції: ОСОБА_1
Просить вважати засудженим ОСОБА_3 за ст.185 ч.2 КК України до покарання такого ж виду та розміру - позбавлення волі на строк 3 роки. А також визначити останньому аналогічне покарання за сукупністю злочинів, зокрема, на підставі ч.4 ст.70 КК України, шляхом часткового складання покарань за оскаржуваним вироком та вироком Ленінського районного суду м. Миколаєва від 10.02.2016 року та вважати засудженим до остаточного покарання у виді позбавлення волі на строк 5 років 3 місяці.

Апеляційні вимоги мотивує тим, що суд, призначаючи покарання ОСОБА_3 на підставі ч.4 ст.70 КК України, не зазначив в резолютивній частині вироку, сукупність яких злочинів слід врахувати при визначенні остаточного покарання обвинуваченому та не зарахував засудженому покарання відбуте повністю або частково за попереднім вироком. При цьому, апелянт вказав лише на початок строку відбування покарання ОСОБА_3 , призначеного вироком Ленінського районного суду м. Миколаєва від 10.02.2016 року з 14.12.2015 року.

Проте, апелянт не зазначив строку відбутого ОСОБА_3 покарання за вироком від 10.02.2016 року, якій підлягає зарахуванню за правилами ст.72 КК України в строк покарання за оскаржуваним вироком, не навів обґрунтування таких вимог з наданням відповідних доказів та не виклав клопотання про їх дослідження.

Матеріали апеляційної скарги, як і кримінального провадження не містять даних про строк відбутого (або не відбутого) ОСОБА_3 покарання за вироком Ленінського районного суду м. Миколаєва від 10.02.2016 року. Крім того, згідно наданих апеляційному суду матеріалів запобіжний захід ОСОБА_3 в цьому провадженні (№0006703) не обирався.

Таким чином, не зазначення апелянтом строку відбутого (та не відбутого) покарання ОСОБА_3 за вироком Ленінського районного суду м. Миколаєва від 10.02.2016 року, не обґрунтування таких вимог з наданням відповідних доказів та не викладення клопотання про їх дослідження є істотними недоліками апеляційної скарги прокурора і унеможливлює її розгляд в такому вигляді.

За таких обставин, зазначена апеляційна скарга не відповідає п.4 ч.2 ст.396 КПК України.

Відповідно до вимог ст.399 ч.1 КПК України суддя-доповідач встановивши, що апеляційну скаргу на вирок чи ухвалу суду першої інстанції подано без додержання вимог, передбачених ст.396 цього Кодексу, постановляє ухвалу про залишення апеляційної скарги без руху, в якій зазначаються недоліки скарги і встановлюється достатній строк для їх усунення, який не може перевищувати 15 днів з дня отримання ухвали особою, яка подала апеляційну скаргу.

З огляду на наведені недоліки (невідповідність вимогам п.4 ч.2 ст.396 КПК України) апеляційна скарга заступника прокурора Миколаївської області ОСОБА_2 , підлягає залишенню без руху з наданням йому строку для усунення цих недоліків - 7 днів з дня отримання ним ухвали та роз`ясненням, що у разі, якщо недоліки апеляційної скарги, яку залишено без руху, в установлений строк не будуть усунуті, то апеляційна скарга відповідно до вимог п.1 ч.3 ст.399 КПК України буде повернута особі, яка її подала.

Керуючись ст.396, ч.1 ст.399 КПК України, суддя апеляційного суду,
П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу першого заступника прокурора Миколаївської області ОСОБА_2 на вирок Центрального районного суду м. Миколаєва від 21.11.2016 року, яким ОСОБА_3 засуджений за ст.ст.185 ч.2, 70 ч.4 КК України залишити без руху.

Надати першому заступнику прокурора Миколаївської області ОСОБА_2 строк 7 (сім) днів для усунення зазначених недоліків з дня отримання ним даної ухвали.

Роз`яснити, що у разі, якщо недоліки апеляційної скарги, яку залишено без руху, в установлений строк не будуть усунуті, апеляційна скарга буде повернута особі, яка її подала.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя апеляційного суду

Миколаївської області ОСОБА_1