Справа № 191/387/17
№ 1-кп/183/530/17
15 червня 2017 року м.Новомосковськ
Новомосковський міськрайонний суд Дніпропетровської області у складі колегії суддів:
головуючого: судді ОСОБА_1 ,
суддів: ОСОБА_2 ,
ОСОБА_3 ,
секретаря судового засідання ОСОБА_4 ,
прокурора ОСОБА_5 ,
захисника ОСОБА_6 ,
обвинуваченого ОСОБА_7 ,
ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Нова Каховка Херсонської області, громадянина України, з середньо-спеціальною освітою, не працюючого, не одруженого, судимого: 26 грудня 2000 року Херсонським обласним судом за ч. 2 ст. 17 п. п. «В», «З», «Ж» ст. 93, ч. 1 ст. 101, ч. 3 ст. 117, ч. 4 ст. 117, ст. 42 КК України 1960 року до позбавлення волі строком 15 років; 22 липня 2015 року звільненого по відбуттю строку покарання, який мешкає за адресою: АДРЕСА_1 , та зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2 ,
обвинуваченого у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених п.п. 6, 13 ч. 2 ст. 115, ч. 2 ст. 152, ч. 2 ст. 187, ч. 4 ст. 187 КК України,
09 березня 2017 року з апеляційного суду Дніпропетровської області надійшов обвинувальний акт у кримінальному провадженні відносно ОСОБА_7 , обвинуваченого у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених п.п. 6, 13 ч. 2 ст. 115, ч. 2 ст. 152, ч. 2 ст. 187, ч. 4 ст. 187 КК України.
Під час судового засідання 26 квітня 2017 року ОСОБА_7 продовжено раніше обраний запобіжний захід у вигляді тримання під вартою по 23 червня 2017 року включно.
В судовому засіданні 15 червня 2017 року судом поставлено питання про доцільність продовження строку тримання обвинуваченого під вартою.
Прокурор в судовому засіданні наполягав на продовженні застосованого раніше відносно обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, посилаючись на те, що в даній ситуації не можливо застосувати більш м`який запобіжний захід, який забезпечить кримінальне провадження в суді, ризики, передбачені п.п. 1,3,5 ч.1 ст. 177 КПК України, які враховувались при застосуванні та продовженні запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою не відпали та не зменшилися. Заперечив проти зміни запобіжного заходу, з підстав не зменшення ризиків, які існували та існують на час розгляду справи.
Захисник в судовому засіданні наполягав на зміні запобіжного заходу його підзахисному на домашній арешт, посилаючись на те, що останній має постійне місце проживання, місце праці, з ним проживає його співмешканка, яка може позитивно впливати на нього. Обвинувачений жодним чином не має на меті перешкоджати кримінальному провадженню.
Обвинувачений підтримав позицію свого захисника.
Заслухавши прокурора, захисника, обвинуваченого, суд, відповідно до вимог ст.ст. 314-317 КПК України, дійшов до переконання про доцільність продовження обвинуваченому запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та необхідність відмови в клопотанні захисника про зміну запобіжного заходу.
Так, відповідно до ст. 5 Конвенції про захист прав та основоположних свобод людини, а також практики Європейського суду з прав людини, обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках та за встановленою процедурою.
Продовжуючи запобіжний захід у вигляді тримання під вартою суд виходить з того, що судове рішення повинно забезпечити не тільки права обвинуваченого, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів. Визначення таких прав, як підкреслює Європейський суд з прав людини, вимагає від суду більшої суворості в оцінці цінностей суспільства.
Також, при вирішенні питання доцільності продовження раніше обраного запобіжного заходу ОСОБА_7 колегія суддів враховує: тяжкість інкримінованих злочинів, два з яких віднесено законом до категорії тяжких та два до категорії особливо тяжких, ступінь відповідальності за них, відсутність у обвинуваченого стійких соціальних зв`язків, оскільки він не одружений, відсутні відомості про працевлаштування обвинуваченого, внаслідок чого необхідно запобігти спробам обвинуваченого переховуватись від суду, вчиняти нові злочини, оскільки він раніше засуджений за особливо тяжкі злочини, а також незаконно впливати на свідків, оскільки вони ще не допитані судом, тому відповідно до вимог п. п. 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177, ст. 178 КПК України, з метою об`єктивної можливості забезпечення розгляду зазначеного кримінального провадження необхідно продовжити ОСОБА_7 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, оскільки ніякий, з передбачених більш м`яких запобіжних заходів не зможе забезпечити належний розгляд провадження, а перебування його на волі буде суперечити інтересам суспільства, що і є беззаперечною підставою для продовження раніше обраного йому запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.
Крім того, на час вирішення питання судом не проведено допит всіх свідків, визначених стороною обвинувачення, не досліджено письмові докази та суду не доведено, що обставини, враховані при обранні та продовженні запобіжного заходу змінилися чи відпали станом на дату розгляду питання про його продовження та через що наявні підстави для його зміни, а тому суд вважає за доцільне продовжити обраний запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.
На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 177,178, 194, 331 КПК України, суд, -
ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , обвинуваченому у вчинені злочинів, передбачених п.п. 6, 13 ч. 2 ст. 115, ч. 2 ст. 152, ч. 2 ст. 187, ч. 4 ст. 187 КК України, продовжити строк раніше обраного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою по 11 серпня 2017 року включно.
Ухвала набирає законної сили з моменту оголошення та оскарженню не підлягає.

Повний текст ухвали оголошено о 09.30 год. 16 червня 2017 року.

Головуючий суддя ОСОБА_1
Судді ОСОБА_2
ОСОБА_3