АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
__________________________________________________________________
Справа № 645/6843/13-к Головуючий 1 інстанції: ОСОБА_1
Провадження № 11кп/790/123/17 Доповідач: ОСОБА_2
Категорія: ч.2 ст.190 КК України
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
12 січня 2016 року колегія суддів судової палати у кримінальних справах апеляційного суду Харківської області у складі:

головуючого судді - ОСОБА_2 ,

суддів - ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

при секретарі - ОСОБА_5 ,

за участю прокурора - ОСОБА_6 ,

обвинуваченої - ОСОБА_7

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Харкові апеляційну скаргу прокурора прокуратури Фрунзенського району м. Харкова на вирок Фрунзенського районного суду м. Харкова від 28 вересня 2015 року відносно ОСОБА_7 за ч.2 ст. 190 КК України ,-

ВСТАНОВИЛА:
Вироком Фрунзенського районного суду м. Харкова від 28.09.2015 року

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженка м. Макіївка Донецької області, громадянка України, з середньою технічною освітою, непрацююча, заміжня, мешкаюча за адресою: АДРЕСА_1 , в силу ст.89 КК України раніше не судима,

засуджена за ч.2 ст.190 КК України та їй призначено покарання у виді 2 років позбавлення волі.

На підставі ст.75 КК України звільнена від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком на 1 рік, з покладенням на неї обов`язків передбачених ст.76 КК України.

Стягнено з ОСОБА_7 на користь ОСОБА_8 матеріальну шкоду в сумі 118855,00грн.

Вказаним вироком встановлено, що ОСОБА_7 у червні 2008 року, точної дати в ході досудового розслідування не встановлено, знаходячись біля станції метро «Радянської Армії» по вулиці Індустріальній в м. Харкові, діючи умисно, з метою заволодіння чужим майном, шляхом обману, отримала від ОСОБА_8 гроші в сумі еквівалентній 2000 доларів США, під приводом зведення та придбання ОСОБА_8 гаражного боксу № НОМЕР_1 , розташованого за адресою: АДРЕСА_2 , при цьому, не маючи наміру виконувати дане нею зобов`язання, а також повертати гроші. Продовжуючи свій злочинний намір, спрямований на заволодіння грошовими коштами ОСОБА_8 , приблизно через один місяць, тобто на початку липня 2008 року, точної дати в ході досудового слідства не встановлено, ОСОБА_7 , знаходячись біля гаражних боксів, розташованих за адресою: АДРЕСА_2 , шляхом обману, під тим же приводом, отримала від ОСОБА_8 гроші в сумі еквівалентній 3500 доларів США. ОСОБА_8 , виходячи з помилкової впевненості в добросовісності дій ОСОБА_7 , передав останній гроші в загальній сумі еквівалентній 5500 доларів США, що за курсом НБУ становило 26686,00 гривень. Після чого ОСОБА_7 , звернувши зазначену суму грошей на свою користь, розпорядилась ними на власний розсуд, і свої зобов`язання перед ОСОБА_8 не виконала, чим завдала потерпілому значної матеріальної шкоди на вказану суму грошових коштів.

У зміненій апеляційній скарзі від 11.12.2015р. прокурор просить вирок Фрунзенського районного суду м. Харкова від 28.09.2015 року змінити, звільнити ОСОБА_7 від покарання за цим вироком на підставі ст.49 КК України, у зв`язку із закінченням строку давності, посилаючись на те, що ОСОБА_7 вчинила інкриміноване їй кримінальне правопорушення у червні 2008 року, а її дії кваліфіковано за ч.2 ст.190 КК України, що є злочином середньої тяжкості.

Захисник ОСОБА_9 зі згоди обвинуваченої ОСОБА_7 свою апеляційну скаргу на вирок відкликав та просив розглянути кримінальне провадження без його участі, проти чого обвинувачена не заперечувала, надавши відповідну письмову заяву.

Обвинувачена ОСОБА_7 подала письмову заяву та заявила усне клопотання про закриття кримінального провадження відносно неї в зв`язку з закінченням строків давності притягнення її до кримінальної відповідальності.

Обвинуваченій було роз`яснені наслідки закриття кримінального провадження по нереабілітуючим обставинам.

Представник потерпілого ОСОБА_8 адвокат ОСОБА_10 подала до суду письмову заяву в якій просила розглянути кримінальне провадження без її участі та участі потерпілого. Зазначила, що проти закриття кримінального провадження за обвинуваченням ОСОБА_7 на підставі ст. 49 КК України у разі згоди обвинуваченої не заперечує.

Заслухавши суддю-доповідача, клопотання обвинуваченої ОСОБА_7 щодо скасування вироку та закриття кримінального провадження в зв`язку зі спливом строків давності притягнення до кримінальної відповідальності; пояснення прокурора, який частково підтримав апеляційну скаргу і просив вирок суду скасувати а кримінальне провадження закрити; дослідивши матеріали кримінального провадження, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга прокурора підлягає частковому задоволенню.

Висновки суду першої інстанції про доведеність вини ОСОБА_7 у вчинені злочину, передбаченого ч.2 ст.190 КК України, відповідають фактичним обставинам справи та ґрунтуються на зібраних по справі і досліджених у судовому засіданні доказах, та в апеляційній скарзі не заперечуються.

Як вбачається з матеріалів кримінального провадження, ОСОБА_7 обвинувачується у злочині, передбаченому ч.2 ст.190 КК України, який скоєно в 2008 році.

Відповідно до п.3 ч.1 ст.49 КК України, особа звільняється від кримінальної відповідальності, якщо з дня вчинення нею злочину і до набрання вироком законної сили минуло 5 років у разі вчинення злочину середньої тяжкості. Отже строк притягнення ОСОБА_7 до відповідальності сплив у 2013 році.

Обвинувачена заявила клопотання про закриття кримінального провадження в зв`язку з закінченням строку давності притягнення її до кримінальної відповідальності.

Згідно ч.4 ст. 286 КК України, якщо під час здійснення судового провадження щодо провадження, яке надійшло до суду з обвинувальним актом, сторона кримінального провадження звернеться до суду з клопотанням про звільнення від кримінальної відповідальності обвинуваченого, суд має невідкладно розглянути таке клопотання.

Враховуючи, що відповідно до ст.12 КК України злочин за яким обвинувачується ОСОБА_7 відноситься до злочинів середньої тяжкості та той факт, що з моменту скоєння нею кримінального правопорушення передбаченого ч.2 ст.190 КК України минуло більше 7 років, колегія суддів вважає за необхідне звільнити обвинувачену ОСОБА_7 від кримінальної відповідальності, у зв`язку із закінченням строків давності відповідно до вимог ст.49 КК України, що відповідає вимогам п.1 ч.2 ст.284 КПК України, яка вказує, що кримінальне провадження закривається судом - у зв`язку зі звільненням особи від кримінальної відповідальності.

Відповідно до ст.417 КПК України суд апеляційної інстанції встановивши обставини, передбачені ст.284 КПК України, скасовує обвинувальний вирок і закриває кримінальне провадження.

Враховуючи вищевикладене, апеляційну скаргу прокурора слід задовольнити частково, обвинувальний вирок у відношенні ОСОБА_7 підлягає скасуванню, а кримінальне провадження закриттю, у зв`язку зі звільненням її від кримінальної відповідальності, внаслідок закінчення строків давності.

Відповідно до ч.1 ст. 129 КПК України суд вирішує цивільний позов лише у випадках коли ухвалюється обвинувальний вирок, або ухвала про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру. Вирішення цивільного позову у разі закриття провадження по справі в зв`язку зі звільненням від кримінальної відповідальності законом не передбачено.

Тому цивільний позов потерпілого ОСОБА_8 слід залишити без розгляду , що не позбавляє його права звернутись з позовом до ОСОБА_7 в порядку цивільного судочинства, оскільки кримінальне провадження підлягає закриттю з нереабілітуючих обставин.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 405, 407, 417 КПК України, колегія суддів,-

ПОСТАНОВИЛА:
Апеляційну скаргу прокурора прокуратури Фрунзенського району м. Харкова в редакції змінених доводів задовольнити частково.

Вирок Фрунзенського районного суду м. Харкова від 28 вересня 2015 року відносно ОСОБА_7 скасувати. Кримінальне провадження за обвинуваченням ОСОБА_7 за ч.2 ст. 190 КК України закрити , звільнивши ОСОБА_7 від кримінальної відповідальності на підставі ч.1 ст. 49 КК України в зв`язку зі спливом строків давності притягнення до кримінальної відповідальності.

Ухвала набирає чинності з моменту її проголошення та може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ протягом трьох місяців з дня проголошення, а засудженим, який тримається під вартою, - в той самий строк з дня вручення йому копії судового рішення.

Головуючий

Судді -