Справа № 751/7561/16-к провадження № 11-кп/795/248/2017 Категорія - ч.3 ст.15 ч.3 ст.185 КК України Головуючий у 1 інстанції ОСОБА_1 Доповідач ОСОБА_2
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

01 березня 2017 року місто Чернігів

Апеляційний суд Чернігівської області в складі колегії суддів судової палати у кримінальних справах:

головуючого судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

при секретарі ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду кримінальне провадження № 0000668 від 22 січня 2016 року, за апеляційною скаргою обвинуваченого ОСОБА_6 на вирок Новозаводського районного суду міста Чернігова від 29 листопада 2016 року,

про обвинувачення

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця міста Чернігова, громадянина України,

який зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого частиною 3 статті 15, частиною 3 статті 185 КК України

з участю:

прокурора ОСОБА_7

В С Т А Н О В И В:

В поданій апеляційній скарзі обвинувачений ОСОБА_6 , не оспорюючи фактичні обставини кримінального провадження, доведеність своєї вини у вчиненні незакінченого замаху на злочин та кваліфікацію дій, просив вирок місцевого суду змінити та пом`якшити призначене покарання. Відповідно до статті 72 КК України зарахувати у строк відбування покарання строк попереднього ув`язнення.

Вироком Новозаводського районного суду міста Чернігова від

29 листопада 2016 року ОСОБА_6 визнано винуватим у вчиненні незакінченого замаху на злочин та засуджено за частиною 3 статті 15, частиною 3 статті 185 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 3 роки.

На підставі частини 4 статті 71 КК України шляхом часткового складання покарань, призначених за даним вироком та вироком апеляційного суду Чернігівської області від 03 жовтня 2016 року, остаточно призначено покарання у виді позбавлення волі на строк 4 роки.

Строк відбування покарання ОСОБА_6 визначено рахувати з часу його фактичного затримання 28 жовтня 2016 року.

Питання про речові докази вирішено відповідно до статті 100 КПК України.

Постановлено стягнути з обвинуваченого ОСОБА_6 на користь держави процесуальні витрати за проведення експертиз в сумі 352 грн. 40 коп.

В обґрунтування вимог апеляційної скарги, обвинувачений просив врахувати, що на його утриманні знаходяться неповнолітня дитина та хвора мати, які потребують його уваги.

В поданих запереченнях на апеляційну скаргу обвинуваченого прокурор просив залишити вирок місцевого суду без змін за відсутності підстав для пом`якшення, призначеного судом першої інстанції покарання, та застосування статті 72 КК України.

Вироком суду першої інстанції було встановлено, що 21 січня 2016 року, близько 23 години 00 хвилин, ОСОБА_6 , перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння, з корисливих мотивів, діючи повторно, через паркан, потрапив на територію господарства АДРЕСА_2 , де в подальшому розбив вікно та проник до будинку, звідки намагався таємно викрасти електричний кабель: ВВГ 3х2,5 довжиною 12 метрів вартістю 163,02 грн., ВВГ 3х1,5 довжиною 21 метр вартістю 179,55 грн., ВВГ 2х1,5 довжиною 21 метр вартістю 141,25 грн., згідно висновку експерта №1717/16-24 від 19.05.2016, а всього на загальну суму 483,82 грн., що належалиь ОСОБА_8 , однак не довів свій злочинний умисел до кінця з причин, які не залежали від його волі, оскільки був помічений та затриманий в середині будинку працівниками державної служби охорони.

Заслухавши доповідь судді, думку прокурора, яка просив залишити вирок суду першої інстанції без змін, дослідивши матеріали кримінального провадження в межах апеляційної скарги та перевіривши доводи наведені в апеляційній скарзі, колегія суддів вважає, що остання задоволенню не підлягає.

Висновок суду першої інстанції про доведеність винуватості ОСОБА_6 у вчиненні незакінченого замаху на вчинення інкримінованого злочину, за встановлених під час судового розгляду фактичних обставин, ґрунтується на досліджених у порядку, передбаченому статтею 349 КПК України доказами, зокрема показанням обвинуваченого, який повністю визнав себе винним у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення, та не оспорюється в апеляційній скарзі.

Враховуючи, що фактичні обставини справи ніким не оспорювалися і докази щодо них, на підставі статті 349 КПК України, не досліджувалися, висновки суду першої інстанції щодо цих фактичних обставин перевірці апеляційним судом не підлягають.

За встановлених у кримінальному провадженні фактичних обставин, дії обвинуваченого ОСОБА_6 кваліфіковані місцевим судом за частиною 3 статі 15 частиною 3 статті 185 КК України, як незакінчений замах на таємне викрадення чужого майна, вчинений повторно, поєднаний з проникненням у житло, що також не оспорюється в апеляційній скарзі.

Призначаючи покарання ОСОБА_6 , суд першої інстанції у відповідності до вимог статті 65 КК України врахував ступінь тяжкості кримінального правопорушення, особу обвинуваченого, який не працює, його стан здоров`я та вік, позитивні характеристики з місця проживання, обставини, що пом`якшують покарання активне сприяння у розкритті злочину, щире каяття, та обставину, що обтяжує покарання вчинення злочину в стані алкогольного сп`яніння, та обґрунтовано дійшов висновку про призначення ОСОБА_6 покарання у виді позбавлення волі з ізоляцією обвинуваченого та поміщення його до кримінально виконавчої установи закритого типу в межах санкції, яка визначена частиною статті за інкриміноване кримінальне правопорушення.

Остаточне покарання ОСОБА_6 судом першої інстанції призначено у відповідності до вимог частини 4 статті 70 КК України, яке є необхідним і достатнім для його виправлення та попередження вчинення ним нових кримінальних правопорушень.

За таких обставин доводи обвинуваченого ОСОБА_6 про суворість призначеного місцевим судом покарання є необґрунтованими. Підстав для пом`якшення покарання суд не знаходить.

Відповідно до частини п`ятої статті 72 КК України, в редакції Закону України «Про внесення зміни до Кримінального кодексу України щодо удосконалення порядку зарахування судом строку попереднього ув`язнення у строк покарання» від 26 листопада 2015 року, зарахування судом строку попереднього ув`язнення у разі засудження до позбавлення волі в межах того самого кримінального провадження, у межах якого до особи було застосовано попереднє ув`язнення, провадиться з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.

Частиною 1 статті 1 Закону України «Про попереднє ув`язнення» від 30 червня 1993 року, визначено, що попереднє ув`язнення є запобіжним заходом, який у випадках, передбачених Кримінальним процесуальним кодексом України, застосовується щодо підозрюваного, обвинуваченого (підсудного) та засудженого, вирок щодо якого не набрав законної сили.

За повідомленням начальника державної установи «Чернігівський слідчий ізолятор» від 22 лютого 2017 року, ОСОБА_6 ІНФОРМАЦІЯ_1 , прибув до Чернігівського слідчого ізолятора 28 жовтня 2016 року. Був затриманий на підставі вироку Апеляційного суду Чернігівської області від 03 жовтня 2016 року, який набрав законної сили 03 жовтня 2016 року.

Повторно засуджений 29 листопада 2016 року Новозаводським районним судом міста Чернігова. Запобіжний захід в даному кримінальному провадженні не обирався.

Враховуючи, що у межах даного кримінального провадження до ОСОБА_6 запобіжний захід не застосовувався, підстав для зарахування строку попереднього ув`язнення в строк відбуття покарання на підставі частини 5 статті 72 КК України, не вбачається.

Порушень кримінального процесуального та кримінального закону під час встановлення фактичних обставин вчинення кримінального правопорушення, які могли б істотно вплинути на висновки суду про винність обвинуваченого, на кваліфікацію його дій та необґрунтованість призначеного покарання, не вбачається.

Керуючись статтями 404, 405, 407, 419, 532 Кримінального процесуального кодексу України,

У Х В А Л И В:

Апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_6 на вирок Новозаводського районного суду міста Чернігова від 29 листопада 2016 року, залишити без задоволення.

Вирок Новозаводського районного суду міста Чернігова від

29 листопада 2016 року, щодо ОСОБА_6 , залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення.

Ухвала може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ.

Касаційна скарга подається безпосередньо до суду касаційної інстанції протягом трьох місяців з дня проголошення судового рішення, а засудженим, який тримається під вартою, в той самий строк з дня вручення йому копії судового рішення.

СУДДІ:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4