Ухвала
іменем україни

16 січня 2017 року м. Київ

Колегія суддів судової палати у кримінальних справах
Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі:

головуючого ОСОБА_1 ,
суддів: ОСОБА_2 та ОСОБА_3 ,

розглянувши касаційну скаргу засудженого ОСОБА_4 на вирок Ленінського районного суду м. Кіровограда Кіровоградської області від 6 червня 2016 року та ухвалу Апеляційного суду Кіровоградської області від 17 листопада 2016 року,

встановила:

вироком Ленінського районного суду м. Кіровограда Кіровоградської області від 6 червня 2016 року

ОСОБА_4 ,
ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянин України,

уродженець та мешканець

АДРЕСА_1 ,

раніше судимий,

засуджений за частиною 2 статті 121 КК України на 8 років позбавлення волі.
На підставі частини 1 статті 71 КК України до призначеного покарання частково приєднано невідбуте покарання за вироком Ленінського районного суду м. Кіровограда від 22 червня 2015 року та ОСОБА_5 остаточно призначено покарання у виді позбавлення волі строком на 8 років 1 місяць.
Ухвалено строк відбування покарання ОСОБА_5 обчислювати з моменту його затримання з 8 серпня 2015 року.
Відповідно до частини 5 статті 72 КК України в строк відбування ОСОБА_5 ухвалено зарахувати час його попереднього ув`язнення в межах даного кримінального провадження з 8 серпня 2015 року до дня набрання вироком законної сили з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.

Ухвалою Апеляційного суд Кіровоградської області від 17 листопада 2016 року вирок Ленінського районного суду м. Кіровограда Кіровоградської області від 6 червня 2016 року щодо засудженого ОСОБА_6 залишено без зміни.

Зі змісту касаційної скарги засудженого вбачається, що він не погоджується з постановленими щодо нього судовими рішеннями.

Відповідно до вимог частин 2, 3 статті 427 КПК України у касаційній скарзі, окрім іншого, наводяться обґрунтування вимог щодо незаконності чи необґрунтованості судових рішень з урахуванням підстав для їх скасування або зміни судом касаційної інстанції, визначених у статті 438 КПК України, а також зазначаються вимоги до суду касаційної інстанції, які б узгоджувалися зі статтею 436 КПК України.

Однак, вказаних вимог кримінального процесуального закону засуджений не дотримався, оскільки касаційна скарга засудженим подана без дотримання зазначених вимог.

Зокрема, засуджений в касаційні скарзі наводить зміст норм кримінального процесуального закону, однак мотивів щодо недопустимості доказів у кримінальному провадженні, відсутності умислу на вчинення кримінальне правопорушення та наявності в його діях ознак кримінального правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 125 КК України, ним не наводиться та його думка щодо цього не розкривається.

Крім того, засудженим не наводиться доводів на необґрунтованість та незаконність вироку суду першої інстанції та ухвали суду апеляційної інстанції, а також ним не зазначається судові рішення, які він вважає такими, що підлягають скасуванню, як то назв судів та дати постановлення рішень.

Таким чином, недодержання засудженим вимог, передбачених статтею 427 КПК України, є підставою для залишення його касаційної скарги без руху.

На підставі викладеного та керуючись частиною 1 статті 429 КПК України, колегія суддів

постановила:

касаційну скаргу засудженого ОСОБА_4 на вирок Ленінського районного суду м. Кіровограда Кіровоградської області від 6 червня 2016 року та ухвалу Апеляційного суду Кіровоградської області від 17 листопада 2016 року щодо нього залишити без руху, надавши йому десятиденний строк для усунення недоліків з дня отримання ним ухвали.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді:

_____________________ _______________________ ____________________

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3