Справа № 369/3760/17
Провадження № 1-кс/369/853/17
УХВАЛА
Іменем України
07.04.2017 року м. Київ
Києво-Святошинський районний суд Київської області в складі слідчого судді ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві клопотання прокурора Києво-Святошинської місцевої прокуратури Київської області ОСОБА_3 про накладення арешту на майно, за матеріалами досудового розслідування, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000096 від 30 вересня 2016 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 212 КК України, -

В С Т А Н О В И В:
До суду звернувся прокурор Києво-Святошинської місцевої прокуратури Київської області ОСОБА_3 з клопотанням про накладення арешту на майно, за матеріалами досудового розслідування, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000096 від 30 вересня 2016 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 212 КК України.

Свої вимоги прокурор мотивував тим, що досудовим розслідуванням у кримінальному провадженні № 0000096 від 30 вересня 2016 року, розпочатого за повідомленням про злочин від 29 вересня 2016 року № 90/10-13-21-01-11, яке надійшло з оперативного управління Києво-Святошинської ОДПІ ГУ ДФС у Київській області з матеріалами Вишгородської ОДПІ ГУ ДФС у Київській області.

Досудовим розслідуванням встановлено, що ОСОБА_4 та його батько ОСОБА_5 , реалізуючи свій злочинний план із отримання (виведення) кредитних коштів з банківської установи та умисному ухиленні від сплати податків, що входять в систему оподаткування, введених в установленому законом порядку, використали підконтрольне їм підприємство ПП «Оскар», на якому ОСОБА_5 є генеральним директором, з метою отримання в банківській установі ПАТ «АКБ «Київ» за кредитним договором № 34 від 24 червня 2008 року грошових коштів в сумі 14 771 801,24 грн. для чого шляхом надання завідомо неправдивої інформації до банку з метою одержання кредиту, склали та подали довідки від 25.01.2008 року, від 26.01.2009 року на ім`я ОСОБА_4 та довідку б/д на ім`я ОСОБА_5 про знаходження їх на посадах відповідно директора по транспорту та генерального директора із зазначенням неіснуючих сум отриманих доходів (заробітної плати). Однак, проведеним оглядом встановлено, що ОСОБА_4 , в період 3 та 4 кварталів 2007 року, а також 3 та 4 кварталу 2008 року на підприємстві ПП «Оскар» () за поданими службовими особами звітами 1ДФ у штаті ПП «Оскар» взагалі не знаходився, тобто не працював та не отримував будь-яких доходів (заробітної плати), що також не відповідає відомостям, які надавались ОСОБА_4 до ПАТ «АКБ «Київ» для отримання кредиту у вигляді довідок від 25 січня 2008 року та від 26 січня 2009 року.

В ході досудового розслідування було встановлено, що ОСОБА_4 з 01 січня 2014 року по 31 грудня 2014 року отримав дохід в сумі 14 771 801,24 грн., як додаткове благо у вигляді суми анульованого боргу за кредитним договором та ухилився від сплати податків у особливо великих розмірах.

Згідно протоколу обшуку від 06 квітня 2017 року у приміщенні ПАТ «АКБ «Київ» за адресою: м. Київ, пр-т Оболонський, 18 виявлено та вилучено предмети і документи, вказані в ухвалі слідчого судді, а також кредитна справа ОСОБА_4 за кредитним договором № 34 від 24 червня 2008 року про отримання грошових коштів у сумі 14 771 801,24 грн..

Враховуючи викладене, прокурор просив накласти арешт на майно, що є речовим доказом у кримінальному провадженні № 0000096 від 30 вересня 2016 року, а саме на кредитну справу № 34 від 24 червня 2008 року про отримання грошових коштів у сумі 14 771 801,24 грн. на 229 арк.

Відповідно до вимог ст. 107 КПК України, суд вважає за можливе розглянути вказане клопотання без фіксації технічними засобами.

Згідно до вимог ч. 2 ст. 172 КПК України клопотання розглядається за відсутності особи, на майно якої прокурор просить накласти арешт.

Дослідивши клопотання та надані до нього матеріали, суд дійшов висновку, що клопотання підлягає задоволенню, з наступних підстав.

Згідно вимог ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Згідно ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Метою арешту є збереження вказаного майна як речового доказу у даному кримінальному провадженні.

Згідно вимог ч. 2 ст. 173 КПК України при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: 1) правову підставу для арешту майна; 2) можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу); 3) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (якщо арешт майна накладається у випадках, передбачених пунктами 3, 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); 3-1) можливість спеціальної конфіскації майна (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 2 частини другої статті 170 цього Кодексу); 4) розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); 5) розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; 6) наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.

Судом встановлено, що Києво-Святошинською місцевою прокуратурою Київської області здійснюється процесуальне керівництво у кримінальному провадженні № 0000096 від 30 вересня 2016 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 212 КК України.

Згідно ухвали слідчого судді Солом`янського районного суду м. Києва від 21 березня 2017 року в рамках кримінального провадження № 0000096 від 30 вересня 2016 року був проведений обшук, під час якого було вилучено майно, що є речовими доказами в даному кримінальному провадженні.

Відповідно до постанови старшого слідчого Києво-Святошинської ОДПІГУ ДФС у Київській області підполковника податкової міліції ОСОБА_6 від 07 квітня 2017 року кредитну справу ОСОБА_4 за кредитним договором № 34 від 24 червня 2008 року про отримання грошових коштів у сумі 14 771 801,24 грн. на 229 арк., визнано речовим доказом та приєднано до матеріалів кримінального провадження № 0000096 від 30 вересня 2016 року.

За вказаних обставин, суд вважає, що клопотання прокурора підлягає задоволенню.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 170- 173, 309 КПК України, слідчий суддя,-

У Х В А Л И В:
Клопотання задовольнити.

Накласти арешт на майно, а саме на кредитну справу ОСОБА_4 (ІПН НОМЕР_1 ) за Кредитним договором № 34 від 24 червня 2008 року в банківській установі ПАТ «АКБ «Київ» () про отримання грошових коштів у сумі 14 771 801,24 грн. на 229 арк..

Ухвала підлягає негайному виконанню.

Ухвала може бути оскаржена до апеляційного суду Київської області протягом п`яти днів з дня отримання копії ухвали.

Слідчий суддя ОСОБА_1