Справа №489/3544/16-к 05.12.2016
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
5 грудня 2016 року м. Миколаїв
Апеляційний суд Миколаївської області у складі колегії суддів судової палати у кримінальних справах:
ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3
за участю секретаря ОСОБА_4 ,
розглянув у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу захисника підозрюваної ОСОБА_5 ОСОБА_6 на ухвалу слідчого судді Ленінського районного суду м. Миколаєва від 14 листопада 2016 року про накладення арешту на майно в кримінальному провадженні, внесеного до ЄРДР № 0005222.
Учасники судового провадження:
прокурор ОСОБА_7 ,
підозрювана ОСОБА_5 ,
захисник ОСОБА_6 .
Короткий зміст судового рішення суду першої інстанції.
Ухвалою слідчого судді Ленінського районного суду м. Миколаєва від 14.11.2016 р. частково задоволено клопотання начальника СВ Інгульського ВП ГУНП в Миколаївській області накладено арешт на певне майно, вилучене 08.11.2016 р. в ході обшуку домоволодіння по АДРЕСА_1 за місцем мешкання ОСОБА_5 .
Короткий зміст вимог апеляційної скарги.
В апеляційній скарзі та змінах до неї захисник ОСОБА_6 просить ухвалу слідчого судді скасувати та постановити нову ухвалу, якою відмовити в задоволенні клопотання слідчого про накладення арешту на 2 590 доларів США, які належать ОСОБА_8 та 200 доларів США, які належать ОСОБА_9 .
Узагальнені доводи особи, що подала апеляційну скаргу.
На обґрунтування апеляційних вимог захисник зазначає, що судом не перевірено та не встановлено належних підстав для арешту 2 590 доларів США, відсутні докази вчинення кримінального правопорушення особою, на майно якої слідчий просить накласти арешт, не надано доказів отримання вказаної валюти злочинним шляхом, не встановлений розмір шкоди, заподіяної злочином, не враховано співрозмірність можливого цивільного позову та обмеження права власності, оскільки арешт накладено на грошові кошти, що більш ніж у 2 рази перевищує гіпотетичну шкоду, завдану діями ОСОБА_5 . Також вважає, що арешт накладений на майно особи, яка не є підозрюваною у кримінальному провадженні оскільки дані гроші належать ОСОБА_8 .
Крім цього вказаною ухвалою, певні речі були повернені власнику ОСОБА_9 , проте долю 200 доларів США, які також належать ОСОБА_9 та знайдені окремо не вирішено.
Обставини, встановлені судом першої інстанції.
СВ Інгульського ВП ГУНП України в Миколаївській області проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0005222 за фактом вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 190, ч. 1 ст. 358 КК України, а саме заволодіння невстановленими особами за період часу з квітня по серпень 2015 року грошовими коштами ПАТ «Акцент-Банк», шляхом оформлення кредитів з використанням підроблених документів, із заподіянням значної майнової шкоди, підробки та готування до використання ОСОБА_5 паспорту на ім`я ОСОБА_10 та заволодіння, шляхом надання цього паспорту, грошовими коштами ПАТ «УкрСиббанк».
11.11.2016 р. начальник відділення СВ Інгульського ВП ГУНП в Миколаївській області ОСОБА_11 звернувся до суду з клопотанням про накладення арешту на майно, вилучене 08.11.2016 р. в ході обшуку домоволодіння по АДРЕСА_1 за місцем мешкання ОСОБА_5 , оскільки вказане майно є речовим доказом, підлягає конфіскації та його арешт необхідний з метою відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення.
З урахуванням вимог ч. ч. 1, 2, 3 ст. 170 КПК України, слідчий суддя дійшов висновку про те, що грошові кошти, на які слідчий просив накласти арешт 2 590 доларів США, є цінностями, здобутими злочинним шляхом, оскільки правомірність їх здобуття не доведена.
Заслухавши доповідь судді, підозрювану ОСОБА_5 та її захисника ОСОБА_6 на підтримку апеляційної скарги захисника, думку прокурора, який вважав ухвалу слідчого судді законною та обґрунтованою, вивчивши матеріали надані судом, обговоривши доводи апеляційної скарги, апеляційний суд доходить наступного.
Обставини, встановлені судом апеляційної інстанції. Мотиви, з яких суд апеляційної інстанції виходив при постановленні ухвали, і положення закону, яким він керувався.
Відповідно до вимог ч. 3 ст. 170 КПК України, у випадку, передбаченому п. 1 ч. 2 цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у ст. 98 цього Кодексу.
Відповідно до п. 1, 3, 4 ч. 2 ст.170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення: збереження речових доказів, конфіскації майна як виду покарання, відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення.
Згідно вимог ч. 5 ст. 170 КПК України, у випадках, передбаченому п. 3 та п. 4 ч. 2 цієї статті, арешт накладається на майно підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, щодо якого здійснюється провадження, за наявності достатніх підстав вважати, що суд у випадках, передбачених Кримінальним кодексом України, може призначити покарання у виді конфіскації майна.
Ст. 98 КПК України передбачено, що речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.
Як встановлено слідчим суддею, в провадженні СВ Інгульського ВП ГУНП України в Миколаївській області проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні внесеного до ЄРДР за № 0005222, за ознаками злочину, передбаченого ч. 3 ст. 190, ч. 3 ст. 358 КК України.
08.11.2016 р. ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 358 та ч. 3 ст. 190 КК України.
Досудовим слідством ОСОБА_5 підозрюється у тому, що в невстановленому місці, в невстановлений день та час, за попередньою змовою з невстановленими в ході досудового розслідування особами з метою подальшого використання, підробили паспорт серії НОМЕР_1 , вклеївши на першу сторінку паспорту серії НОМЕР_2 на ім`я ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_1 фотографією. 05.11.2016 р. ОСОБА_5 , діючи за попередньою змовою з невстановленими в ході досудового розслідування особами, шляхом обману, надали до відділення ПАТ «УкрСибБанку» зазначений підроблений паспорт та шляхом незаконної операції з використанням електронно-обчислювальної техніки, оформили договір про надання споживчого кредиту з можливістю відкриття карткового рахунку на ім`я ОСОБА_10 , отримавши кредит, предметом застави якого був мобільний телефон «IPhone», чим заволоділа грошовими коштами ПАТ «УкрСибБанку» в сумі 18 297 грн.
Перевіркою матеріалів встановлено, що обшук домоволодіння проводився за місцем мешкання ОСОБА_5 , на підставі ухвали слідчого судді Ленінського районного суду м. Миколаєва від 07.11.2016 р. з метою відшукання майна, яке може містити інформацію щодо оформлення кредитів, в тому числі грошових коштів, які були здобуті злочинним шляхом.
За результатом обшуку виявлено та вилучено певне майно, в тому числі грошові кошти в сумі 2 590 доларів США, які, відповідно даним протоколу обшуку знаходились в сумці на стільці в спальній кімнаті. За даними протоколу обшуку, обшук проводився у присутності ОСОБА_5 та ОСОБА_12 , зауважень чи заяв з приводу належності коштів або будь яких інших заяв від присутніх не надходило.
Слідчий суддя зазначив, що вилучене майно є речовими доказами, оскільки вилучено під час обшуку помешкання ОСОБА_5 за наявністю розумних підозр вважати, що воно зберегло на собі сліди правопорушення, містить інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження та з урахуванням відомостей, здобутих шляхом зняття інформації з транспортних телекомунікаційних мереж, при обговоренні ОСОБА_5 обставин вчинення злочинів, що встановлено ухвалою слідчого судді від 21.10.2016 р. про надання дозволу на обшук, гроші в сумі 2590 доларів США є цінностями, здобутими злочинним шляхом, оскільки правомірність їх здобуття не доведена.
Враховуючи, що протокол обшуку місця мешкання ОСОБА_5 не містить будь-яких заяв з приводу належності 2590 доларів США, а суду переконливих даних їх законного здобуття не надано, апеляційний суд вважає, що слідчий суддя навів переконливі мотиви, з яких дійшов висновку про накладення арешту на 2590 доларів США.
Доводи апеляційної скарги захисника ОСОБА_6 щодо повернення 200 доларів США, які, на його думку, належать ОСОБА_9 є безпідставними, оскільки матеріали клопотання про арешт майна від 11.11.2016 р., як і протокол обшуку домоволодіння за місцем мешкання ОСОБА_5 від 08.11.2016 р., не містить будь-яких даних про окреме виявлення або вилучення грошових коштів в сумі 200 доларів США.
Отже, апеляційну скаргу захисника ОСОБА_6 слід залишити без задоволення, а ухвалу слідчого судді без змін.
Керуючись ст. ст. 404, 405, 407, 424, 532 КПК України, апеляційний суд,
п о с т а н о в и в :
Ухвалу слідчого судді Ленінського районного суду м. Миколаєва від 14.11.2016 р. про накладення арешту на певне майно, вилучене 08.11.2016 р. в ході обшуку домоволодіння по АДРЕСА_1 за місцем мешкання ОСОБА_5 залишити без змін, а апеляційну скаргу захисника ОСОБА_6 без задоволення.
Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення і оскарженню в касаційному порядку не підлягає.
Судді
_____________________ ________________ ______________
ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3