Дата документу 24.07.2017 Справа № 554/4855/17
Справа № 554/4855/17
Провадження № 1-кп/554/297/2017
У Х В А Л А
24 липня 2017 року Октябрський районний суд м. Полтави у складі:

головуючого судді ОСОБА_1
при секретарі ОСОБА_2
розглянувши у судовому засіданні за участю прокурора ОСОБА_3 , захисників ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 матеріали кримінального провадження № 0002204по обвинуваченню ОСОБА_7 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 121 КК України та ОСОБА_8 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. ч. 1 і 2 ст. 121 КК України,

в с т а н о в и в :
Органами досудового розслідування ОСОБА_7 та ОСОБА_8 обвинувачуються в тому, що 5 квітня 2017 року, близько 20 год. 24 хв., перебуваючи біля будинку № 27 по вул. Соборності в м. Полтава, де діючи спільно групою осіб, умисно, на грунті неприязних відносин, які раптово виникли, нанесли потерпілому ОСОБА_9 не менше ніж вісім ударів колото-ріжучими предметами, а також чисельні удари руками та ногами в область голови і тулубу, чим спричинили останньому згідно висновків судово-медичних експертів № 544 та № 568 від 28 квітня 2017 року тяжкі тілесні ушкодження, середнього ступеню тяжкості та легкі, що спричинили короткочасний розлад здоровя.

ОСОБА_8 обвинувачується також і в тому, що в цей же день, близько 20 год. 25 хв., в тому ж місці, з тих же мотивів, продовжуючи свою злочинну діяльність та діючи умисно, наніс потерпілому ОСОБА_10 не менше ніж два удари колото-ріжучим предметом в лівий бік та ліве передпліччя, а також декілька ударів руками в область голови, чим спричинив йому згідно висновку судово-медичного експерта № 546 від 28 квітня 2017 року як тяжкі тілесні ушкодження, так і легкі, що спричинили короткочасний розлад здоровя.

Під час досудового розслідування щодо обвинуваченого ОСОБА_7 було обрано запобіжний захід у вигляді домашнього арешту, а щодо ОСОБА_8 тримання під вартою, строк дії яких закінчується, в зв`язку з чим прокурор у визначеній законом процедурі звернувся до суду з клопотаннями про їх продовження, в яких вказав на існування ризиків, передбачених ст. 177 КПК України та наголосив, що обидва обвинувачених, в разі зміни запобіжних заходів, можуть переховуватися від суду, незаконно впливати на потерпілих і свідків, які ще не допитані по матеріалах кримінального провадження в суді, а обвинувачений ОСОБА_8 може також вчинити інше кримінальне правопорушення, не навівши при цьому будь-яких об`єктивних даних, які б свідчили про те, що такі дії обвинувачені вже вчинювали або робили спробу їх вчинити.

Захисники обвинувачених ОСОБА_4 , ОСОБА_5 та ОСОБА_6 , в свою чергу, подали клопотання до суду про зміну запобіжних заходів та обрання таких, які б не були пов`язані з ізоляцією обвинувачених від суспільства, наголосивши як на припущення, існування ризиків, на які вказує прокурор в своєму клопотанні, та відсутності обгрунтованої підозри обвинувачених у вчиненні інкримінованих їм злочинів, пославшись при цьому на практику ЄСПЛ, якими визначено, що тільки тяжкість підозри або суворість очікуваного кримінального покарання не може бути підставою для обрання або продовження такого запобіжного заходу, яким є тримання особи під вартою.

В судовому засіданні сторони наполягали на задоволенні своїх клопотань, з мотивів, викладених в них. Обвинувачені також підтримали клопотання своїх захисників, наголосивши при цьому, що крім наведеного захисниками в клопотаннях та відсутності у них наміру ухилятися від суду, впливати на свідків та потерпілих або продовжувати злочинну діяльність, вони зайняті у суспільно-корисній діяльності, обидва працевлаштовані та мають постійну роботу, кожний із них одружений, має дітей та зобов`язаний утримувати сімю, а тому просили суд не ізолювати їх від суспільства, а обрати інший запобіжний захід, виконання якого вони гарантують і який забезпечить їх належну процесуальну поведінку.

Заслухавши клопотання, доводи прокурора, позиції учасників процесу, вивчивши матеріали кримінального провадження, суд приходить приходить до висновку про часткове задоволення заявлених клопотань, виходячи з такого.
Під час судового розгляду суд за клопотанням сторони обвинувачення або захисту має право своєю ухвалою змінити, скасувати або обрати запобіжний захід щодо обвинуваченого.
Матеріали провадження та надані стороною обвинувачення відомості не свідчать про неможливість застосування до обвинувачених альтернативного триманню під вартою запобіжного заходу чи пом`якшити обраний з огляду на таке.
Вирішення питання щодо запобіжного заходу відбувається в порядку, передбаченому главою 18 КПК України з урахуванням практики Європейського суду з прав людини (ст. 8, ч. ч. 1, 2 ст. 331 КПК України).
Системний аналіз цих положень дає підстави для висновку, що тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам: переховування обвинуваченого від суду, перешкоджання встановленню істини у справі, незаконного впливу на учасників процесу, продовження злочинної діяльності.
Хоча ОСОБА_7 та ОСОБА_8 , на думку сторони обвинувачення, причетні до вчинення закінчених тяжких злочинів, їх провина за інкримінованими статтями обвинувачення ще не встановлена судом, тому діє презумпція невинуватості (ст. 62 Конституції України).
Європейський суд з прав людини у рішеннях «Гюсеїн проти Туреччини», від 8 серпня 2006 року, «Биков проти Росії» від 10 березня 2009 року, Мамедова проти Росії», від 1 червня 2006 року, «Каучор проти Польщі» від 3 лютого 2009 року констатував порушення Європейської конвенції з прав людини у разі не наведення доказів наявності підстав тримання особи під вартою, а лише їх перерахування, при цьому ознаки вини особи та серйозність покарання самі по собі не можуть бути достатніми, щоб виправдати продовження позбавлення волі протягом тривалого періоду, мотивування якого з очевидним порушенням презумпції невинуватості за жодної обставини не може слугувати за правомірну підставу для позбавлення волі.
У справі «Клішин проти України» від 23 лютого 2012 року ЄСПЛ указав, що абстрактна можливість перешкоджання кримінальному провадженню є недостатньою для обґрунтування обрання запобіжного заходу у виді тримання під вартою. Порушення вимог п. 3 ст. 5 Конвенції було констатоване і в рішеннях «Боротюк проти України» від 16 грудня 2010 року, «Третьяков проти України» від 29 вересня 2011 року та «Цигоній про України» від 24 листопада 2011 року, оскільки при продовженні термінів тримання під вартою використовувались стереотипні формулювання без розгляду конкретних обставин справи та не було розглянуто можливість застосування альтернативних триманню під вартою запобіжних заходів.
Суд враховує, що обидва обвинувачених мають постійне місце проживання, не судимі, працюють, одружені, характеризуються позитивно, мають на утриманні малолітніх дітей.
Також суд враховує, що відомості про притягнення обвинувачених до кримінальної відповідальності за інші злочини на даний час відсутні, досудове слідство у справі завершено, судом допитані потерпілі, докази впливу на них та свідків, а також знищення чи спотворення доказів, переховування від суду з боку обвинувачених суду не представлені, тому такі ризики видаються абстрактними.
Суд не вважає за можливе, зважаючи на наявність публічного інтересу по даному кримінальному провадженню, допустити його вплив до тієї міри, щоб переважати правила поваги до особистої свободи та презумпції невинуватості на даній стадії процесу.
З огляду на викладені обставини суд вважає за необхідне обраний щодо обвинуваченого ОСОБА_7 запобіжний захід у вигляді арешту продовжити, встановши йому заборону залишати житло на певний час, а не цілодобово, а щодо обвинуваченого ОСОБА_8 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою змінити на домашній арешт з встановленням заборони залишати житло у певний час доби.
Керуючись ст. ст. 177, 178, 181, 183, 194, 199, 195 КПК України, суд, -
у х в а л и в :
Клопотання прокурора, обвинувачених та їх захисників задовольнити частково.
Продовжити обраний щодо обвинуваченого ОСОБА_7 строк дії запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту на два місяці, тобто до 23 вересня 2017 року, заборонивши йому залишати житло за адресою: АДРЕСА_1 в період доби з 22 год. 00 хв. до 06 год. 00 хв.

Обраний щодо обвинуваченого ОСОБА_8 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою змінити на домашній арешт, звільнивши його з-під варти негайно в залі суду.

Обрати щодо обвинуваченого ОСОБА_8 запобіжний захід у вигляді домашнього арешту на два місяці, тобто до 23 вересня 2017 року, заборонивши йому залишати житло за адресою: АДРЕСА_2 в період доби з 22 год. 00 хв. до 06 год. 00 хв.

Роз`яснити обвинуваченим, що відповідно до ч. 5 ст. 181 КПК України, працівники органу внутрішніх справ з метою контролю за їх поведінкою, мають право зявлятися в житло, під арештом в якому вони перебувають, вимагати надання усних чи письмових пояснень з питань, пов`язаних із виконанням покладених на них зобов`язань.

Виконання ухвали доручити Кременчуцькому відділу поліції ГУ НП в Полтавській області.

Ознайомити та вручити обвинуваченим під розписку копію ухвали про обрання запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту.

Ухвала суду підлягає негайному виконанню після її проголошення.

Ухвала оскарженню не підлягає.
Суддя ОСОБА_1