Справа № 639/483/17-к
Провадження №1-кп/639/207/17
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
07 квітня 2017 року суд Жовтневого району м. Харкова у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря- ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинувачених ОСОБА_4 , ОСОБА_5 ,

представника потерпілого ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Харкові кримінальне провадження №0002689 внесене в ЄРДР 01.11.2016 р. за обвинуваченням:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Харкова, українця, громадянина України, з неповною середньою освітою, не працюючого, не одруженого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,раніше судимого 28.05.2004р. Червонозаводським райсудом м.Харкова за ст.185 ч.3 КК України до 1 року позбавлення волі,із застосуванням ст.75,104 КК України на 1 рік; 23.12.2005 Жовтневим районним судом м. Харкова за ч. 3, 4 ст. 185,ст.ст. 69,70,71 КК України до 3 років і 6 місяців позбавлення волі, звільнився 08.08.2009 у зв`язку з відбуттям строку покарання, 21.11.2011 Жовтневим районним судом м. Харкова за ч. 3 ст. 185 КК України до 5 років позбавлення волі, із застосуванням ст. 75 КК України звільнений з іспитовим строком на 3 роки, 26.03.2015р. Комінтернівським райсудом м.Харкова за ч.1 ст.309 КК України до штрафу у розмірі 850 грн., штраф сплачено,

у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України,

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця с.Костянтинівка Єдинецького району Молдова, молдованина, громадянина України, з середньою освітою, не працюючого, не одруженого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого в силу ст.89 КК України,

у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_4 , повторно, 28.10.2016 приблизно о 03 годині, перебуваючи за місцем проживання свого знайомого ОСОБА_5 за адресою: АДРЕСА_2 , вступив у злочинну змову з останнім щодо таємного викрадення чужого майна, а саме металевих віконних решіток зі складського приміщення, розташованого за адресою: АДРЕСА_3 .

Надалі, ОСОБА_4 та ОСОБА_5 , того ж дня приблизно о 03 годині 20 хвилин цілеспрямовано прибули до складського приміщення КП «Міськелектротранссервіс» за вищевказаною адресою.

Реалізуючи свій спільний злочинний умисел, ОСОБА_4 , діючи з корисливих мотивів, узгоджено в групі з ОСОБА_5 , упевнившись, що за їх діями ніхто не спостерігає, шляхом вільного доступу заволоділи двома металевими віконними решітками, загальною вагою 76 кг, вартістю 212 грн. 80 коп., знявши їх з вікон.

Після цього, ОСОБА_4 та ОСОБА_5 , звернувши на свою користь викрадене майно, належне КП «Міськелектротранссервіс», з місця скоєння злочину зникли, розпорядившись ним в подальшому на власний розсуд.

Надалі ОСОБА_4 , узгоджено в групі з ОСОБА_5 ,продовжуючи свої злочинні дії, охоплені єдиним умислом, того ж дня, приблизно о 04 годині , повернулися до вищезазначеного складського приміщення з метою таємного викрадення ще двох металевих віконних решіток, та діючи узгоджено між собою, шляхом вільного доступу знову заволоділи двома металевими віконними решітками, загальною вагою 76 кг, вартістю 212 грн. 80 коп., знявши їх з вікон.

Після цього, ОСОБА_4 та ОСОБА_5 , звернувши на свою користь викрадене майно, належне КП «Міськелектротранссервіс»,з місця скоєння злочину зникли, розпорядившись ним в подальшому на власний розсуд.

Потім ОСОБА_4 , узгоджено в групі з ОСОБА_5 , продовжуючи свої злочинні дії, охоплені єдиним умислом, того ж дня, приблизно о 05 годині 30 хвилин повернулися до вищезазначеного складського приміщення з метою таємного викрадення однієї металевої віконної решітки, та діючи узгоджено між собою шляхом вільного доступу знов заволоділи металевою віконною решіткою, вагою 38 кг, вартістю 106 грн. 40 коп., знявши її з вікна.

Після цього, ОСОБА_4 та ОСОБА_5 , звернувши на свою користь викрадене майно, належне КП «Міськелектротранссервіс»,з місця скоєння злочину зникли, розпорядившись ним в подальшому на власний розсуд.

В результаті протиправного діяння ОСОБА_4 та ОСОБА_5 завдали КП «Міськелектротранссервіс» матеріальної шкоди на загальну суму 532 гривні, що підтверджено висновком судово-товарознавчої експертизи № 6242 від 13 грудня 2016 року.

Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 свою вину у скоєнні кримінального правопорушення визнав повністю, суду пояснив, що дійсно 28 жовтня 2016 року приблизно о 3 годині ночі він зустрівся із ОСОБА_5 , якому запропонував піти та вчинити крадіжку металевих решіток в КП «Міськелектротранссервіс» ,розташованого по вул.Москалівській,199А у м.Харкові. ОСОБА_5 погодився та вони разом вночі, того ж дня, тричі ходили на підприємство, звідки викрали 5 металевих решіток, які знімали по черзі та здавали у пункт прийому металу. Злочин вчинив через скрутне матеріальне становище. Фактичні обставини, викладені у обвинувальному акті,кількість та вартість викраденого не оспорює. У вчиненому щиро розкаюється.

Аналогічними показами в суді обвинуваченого ОСОБА_5 , який також визнав себе винним, просив суворо не наказувати. У вчиненому щиро розкаюється.

Представник потерпілого КП «Міськелектротранссервіс» ОСОБА_6 суду показав, що наприкінці жовтня 2016 року, на одному із об`єктів підприємства за адресою вул.Москалівська,199А у м.Харкові була вчинена крадіжка металевих решіток ,з приводу чого представник підприємства звернувся із заявою про злочин до відділення поліції. Під час проведення досудового розслідування 5 металевих решіток були повернуті підприємству, цивільний позов не заявляє, просив суворо не наказувати обвинувачених.

Обвинувачені ОСОБА_5 , ОСОБА_4 вважали недоцільним дослідження доказів стосовно тих фактичних обставин справи, які ними не оспорюються. Цю позицію підтримала і сторона обвинувачення та представник потерпілого .

Беручи до уваги повне визнання обвинуваченими ОСОБА_5 , ОСОБА_4 своєї вини, а також те, що вони не піддають сумніву фактичні обставини справи, відсутність у суду сумніву в правильності розуміння обвинуваченими змісту цих обставин, добровільності та істинності позиції обвинувачених, суд, заслухавши думку учасників судового розгляду, які не заперечували проти недоцільності дослідження всіх доказів щодо тих обставин, які ними не оспорюються, розглянув дане кримінальне провадження в порядку ч. 3 ст. 349 КПК України, попередньо роз`яснивши наслідки такого порядку дослідження доказів, обмежившись допитом обвинувачених ,представника потерпілого та дослідженням даних, що характеризують їх особи .

Аналізуючи обставини, що визнаються учасниками судового провадження, суд дійшов висновку, що вина обвинувачених ОСОБА_5 та ОСОБА_4 в обсязі пред`явленого обвинувачення, є доведеною. Дії ОСОБА_5 та ОСОБА_4 органом досудового розслідування кваліфіковані правильно за ч. 2 ст. 185 КК України - таємне викрадення чужого майна (крадіжка), за попередньою змовою групою осіб, а ОСОБА_4 вчинене повторно.

Перевіркою даних про особу обвинуваченого ОСОБА_4 встановлено, що він на обліку у лікарів нарколога та психіатра не перебуває, не одружений, працює неофіційно, має постійне місце реєстрації та проживання, раніше судимий, по місту проживання характеризується задовільно.

Перевіркою даних про особу обвинуваченого ОСОБА_5 встановлено, що він на обліку у лікарів нарколога та психіатра не перебуває, не одружений, працює неофіційно, має постійне місце реєстрації та проживання, раніше не судимий в силу ст.89 КК України.

Обставинами, що пом`якшують покарання обвинувачених ОСОБА_5 та ОСОБА_4 відповідно до ст. 66 КК України, суд вважає повне визнання вини та щире каяття.

Обставин, що обтяжують покарання обвинувачених ОСОБА_5 та ОСОБА_4 передбачених ст. 67 КК України, судом не встановлено.

Призначаючи покарання ОСОБА_5 та ОСОБА_4 суд враховує ступінь тяжкості вчиненого ними злочину , яке відноситься до злочину середньої тяжкості, особи винних, наведені вище, характер та ступінь участі кожного з них у вчиненні злочину, думку представника потерпілого щодо призначення несуворого покарання обвинуваченим та вважає необхідним призначити їм покарання необхідне і достатнє для їх виправлення та попередження нових злочинів у вигляді позбавлення волі, із застосуванням ст.75 КК України, з випробуванням, з покладенням на них обов`язків, передбачених п. п. 1, 2 ч. 1 ст. 76 КК України .

Процесуальні витрати підлягають стягненню з обвинувачених по справі в порядку ст.124 КПК України. Долю речових доказів необхідно вирішити в порядку ст.100 КПК України. Цивільний позов не заявлений.

Керуючись ст.ст.370,374,377 КПК України, суд,-

у х в а л и в :

ОСОБА_4 визнати винним у скоєнні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України та призначити йому покарання у виді 4 (чотирьох) років позбавлення волі.

На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбування покарання у виді позбавлення волі з іспитовим строком на 3 (три) роки, якщо він протягом іспитового строку не скоїть нового злочину та виконає покладені на нього судом обов`язки.

На підставі п. п. 1, 2 ч. 1 ст. 76 КК України покласти на ОСОБА_4 наступні обов`язки, а саме: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації та повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи.

ОСОБА_5 визнати винним у скоєнні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України та призначити йому покарання у виді 3 (трьох) років позбавлення волі.

На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_5 від відбування покарання у виді позбавлення волі з іспитовим строком на 2 (два) роки, якщо він протягом іспитового строку не скоїть нового злочину та виконає покладені на нього судом обов`язки.

На підставі п. п. 1, 2 ч. 1 ст. 76 КК України покласти на ОСОБА_5 наступні обов`язки, а саме: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації та повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи.

Речові докази- 5 металевих решіток, які передані на відповідальне зберігання представнику КП «Міськелектротранссервіс»,залишити підприємству як законному власнику.

Стягнути з ОСОБА_5 та ОСОБА_4 у дольовому порядку процесуальні витрати за проведену експертизу на суму 175 грн.92 коп., по 87 грн.96 коп. з кожного з них, на користь держави з перерахуванням зазначених коштів на р/р 0005, код доходів 24060300, код банку 37999680, МФО 851011 УДКСУ в Комінтернівському районі м.Харкова(а.с.48 к/п)

Вирок може бути оскаржений в порядку статті 394 КПК України до апеляційного суду Харківської області через Жовтневий районний суд м. Харкова протягом 30 (тридцяти) днів з дня його проголошення.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченим, представнику потерпілого та прокурору.

Суддя ОСОБА_1