Справа № 745/398/16-к Головуючий у І інстанції ОСОБА_1
Провадження № 11-кп/795/701/2017 Доповідач ОСОБА_2
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
30 червня 2017 рокум. Чернігів

Апеляційний суд Чернігівської області в складі колегії суддів судової палати у кримінальних справах:

головуючого судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4

при секретарі ОСОБА_5

розглянувши, у відкритому судовому засіданні в залі суду кримінальне провадження № 0000085 від 12 квітня 2016 року за апеляційною скаргою прокурора на вирок Сосницького районного суду Чернігівської області від 17 серпня 2016 року,

про обвинувачення

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Полісся, Сосницького району, Чернігівської області,

який проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,

та зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2 ,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого частиною 3 статті 185 КК України,

з участю:

прокурора ОСОБА_7

захисника ОСОБА_8

обвинуваченого ОСОБА_6

В С Т А Н О В И В:

В поданій апеляційній скарзі прокурор, не оспорюючи фактичні обставини кримінального провадження, доведеності вини ОСОБА_6 та кваліфікацію його дій, порушив питання про скасування вироку суду першої інстанції у зв`язку з невідповідністю призначеного покарання ступеню тяжкості вчиненого кримінального правопорушення та особі обвинуваченого через м`якість та ухвалення нового вироку, яким ОСОБА_6 призначити покарання у вигляді 3 років позбавлення волі.

Вироком Сосницького районного суду Чернігівської області від

17 серпня 2016 року ОСОБА_6 визнано винуватим та засуджено за частиною 3 статті 185 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 3 роки.

На підставі статті 75 КК України ОСОБА_6 звільнений від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком один рік.

Відповідно до статті 76 КК України на ОСОБА_6 покладено обов`язок повідомляти органи кримінально-виконавчої інспекції про зміну місця проживання.

Питання про речові докази вирішено відповідно до статті 100 КПК України.

В обґрунтування вимог апеляційної скарги, прокурор зазначив, що при призначенні покарання із застосуванням статті 75 КК України, судом недостатньо враховано, що обвинувачений ОСОБА_6 є особою молодого віку, працездатний, однак ніде не працює та негативно характеризується за місцем проживання. Завдані збитки в повному обсязі не відшкодував. Також місцевий суд не звернув увагу на те, що обвинувачений ОСОБА_6 раніше притягувався до кримінальної відповідальності за умисні корисливі злочини проти власності і двічі до нього вже застосовувалось звільнення від відбування покарання з випробовуванням, однак належних висновків він не зробив та вкотре вчинив новий майновий злочин.

Вироком суду першої інстанції було встановлено, що 04 квітня 2016 року близько 14 годині 00 хвилин ОСОБА_6 з метою вчинення крадіжки чужого майна, шляхом вільного доступу через незамкнені двері, проник до приміщення будинку ОСОБА_9 , розташованого за адресою: АДРЕСА_2 , де зі скрині, розміщеної в коморі вказаного будинку, умисно, таємно вчинив крадіжку грошових коштів у сумі 2020 (дві тисячі двадцять) доларів США, що згідно офіційного курсу, встановленого Національним банком України станом на 04.04.2016 становить 52 722 (п`ятдесят дві тисячі сімсот двадцять дві) гривні, та 80000 (вісімдесят тисяч) гривень, чим спричинив ОСОБА_9 матеріального збитку на загальну суму 132 722 (сто тридцять дві тисячі сімсот двадцять дві) гривні та завдав їй значної шкоди.

Заслухавши доповідь судді, обвинуваченого, який просив залишити вирок суду першої інстанції без змін, думку прокурора, який підтримав подану апеляційну скаргу з викладених в ній підстав, дослідивши матеріали кримінального провадження в межах апеляційної скарги та перевіривши доводи наведені в апеляційній скарзі, колегія суддів вважає, що остання підлягає частковому задоволенню.

Статтею 370 КПК України, визначено, що законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до статті 94 цього Кодексу.

Вмотивованим є рішення, в якому наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення.

Висновок про доведеність винуватості ОСОБА_6 у вчиненні інкримінованого злочину, за встановлених під час судового розгляду фактичних обставин, суд першої інстанції обґрунтував дослідженими в порядку, передбаченому статтею 349 КПК України, доказами, що не оспорюється в апеляційній скарзі.

Враховуючи, що фактичні обставини справи ніким не оспорювались і докази щодо них, на підставі статті 349 КПК України, не досліджувалися, висновки суду першої інстанції щодо цих фактичних обставин перевірці апеляційним судом не підлягають.

За встановлених у кримінальному провадженні фактичних обставин, дії обвинуваченого ОСОБА_6 , що виразились у таємному викраденні чужого майна, поєднаному з проникненням у житло, що завдало значної шкоди потерпілій, кваліфіковані місцевим судом за частиною 3 статті 185 КК України, що також не оспорюється в апеляційній скарзі.

Відповідно до вимог статті 65 КК України, призначаючи покарання, суд враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного та обставини, що пом`якшують і обтяжують покарання.

Особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів.

За змістом частини 1 статті 75 КК України, якщо суд, крім випадків засудження за корупційні злочини, при призначенні покарання у виді позбавлення волі на строк не більше п`яти років, враховуючи тяжкість злочину, особу винного та інші обставини справи, дійде висновку про можливість виправлення засудженого без відбування покарання, він може прийняти рішення про звільнення від відбування покарання з випробуванням.

Вирішуючи питання про міру покарання обвинуваченому, суд першої інстанції належним чином не оцінивши і не врахувавши ступінь тяжкості вчиненого обвинуваченим злочину, особу винного, призначив покарання, із застосуванням статті 75 КК України, яке є несправедливим через м`якість, що тягне за собою скасування вироку місцевого суду в цій частині.

З наданих стороною захисту копій документів вбачається, що ОСОБА_6 працює за цивільно-правовою угодою у ФОП ОСОБА_10 та згідно наданої довідки-характеристики за місцем роботи зарекомендував себе з позитивної сторони, добросовісно та сумлінно виконує свої обов`язки. Відповідно до довідки-характеристики, наданої головою Сосницької селищної ради, обвинувачений також займається вихованням позашлюбної дитини та має на утриманні малолітню дитину, 2017 року народження.

Відповідно до статті 69 КК України, за наявності кількох обставин, що пом`якшують покарання та істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого злочину, з урахуванням особи винного суд, умотивувавши своє рішення, може, крім випадків засудження за корупційний злочин, призначити основне покарання, нижче від найнижчої межі, встановленої в санкції статті (санкції частини статті) Особливої частини цього Кодексу, або перейти до іншого, більш м`якого виду основного покарання, не зазначеного в санкції статті (санкції частини статті) Особливої частини цього Кодексу за цей злочин.

Обставинами, які пом`якшують покарання ОСОБА_6 , апеляційний суд визнає щире каяття, активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення, наявність на утриманні малолітньої дитини.

Дані обставини суд вважає такими, що істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого ОСОБА_6 кримінального правопорушення.

Обставин, які обтяжують покарання ОСОБА_6 апеляційним судом не встановлено.

Вирішуючи питання про міру покарання ОСОБА_6 у відповідності до вимог статті 65 КК України, суд враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу обвинуваченого, наявність кількох обставин, що пом`якшують покарання та істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого злочину, відсутність обставин, які обтяжують покарання, і вважає, що ОСОБА_6 можливо обрати покарання за частиною 3 статті 185 КК України, із застосуванням статтю 69 КК України, у виді іншого більш м`якого, не зазначеного в санкції частини статті інкримінованого злочину,- арешту.

Строк відбування покарання обвинуваченому ОСОБА_6 слід рахувати з часу затримання.

Керуючись статтями 404, 405, 407, 414, 532 Кримінального процесуального кодексу України,

У Х В А Л И В:

Апеляційну скаргу прокурора на вирок Сосницького районного суду Чернігівської області від 17 серпня 2016 року, задовольнити частково .

Вирок Сосницького районного суду Чернігівської області від 17 серпня 2016 року, щодо ОСОБА_6 , скасувати в частині призначеного покарання.

Призначити ОСОБА_6 покарання за частиною 3 статті 185 КК України із застосуванням статті 69 КК України у виді арешту на строк шість місяців.

Строк відбування покарання обвинуваченому ОСОБА_6 рахувати з часу його затримання.

В решті вирок Сосницького районного суду Чернігівської області від 17 серпня 2016 року, щодо ОСОБА_6 , залишити без змін.

Вирок набирає законної сили з моменту його проголошення.

Вирок може бути оскаржений в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ.

Касаційна скарга подається безпосередньо до суду касаційної інстанції протягом трьох місяців з дня проголошення судового рішення, а засудженим, який тримається під вартою, - в той самий строк з дня вручення йому копії судового рішення.

СУДДІ:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4