АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД м. КИЄВА
У Х В А Л А
Іменем України

8 грудня 2016 року м. Київ

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду м. Києва у складі:

головуючого судді ОСОБА_1

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3

при секретарі судового засідання ОСОБА_4 ,

переглянувши в приміщенні суду у відкритому судовому засіданні матеріали судового провадження за апеляційною скаргою представника власника майна ОСОБА_5 в особі адвоката ОСОБА_6 на ухвалу слідчого судді Подільського районного суду м. Києва від 26 серпня 2016 року,

за участю прокурора ОСОБА_7 ,

представника власника майна адвоката ОСОБА_6 ,

власника майна ОСОБА_5 ,

у с т а н о в и л а:

Ухвалою слідчого судді Подільського районного суду м. Києва від 26 серпня 2016 року у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань під № 0005365 від 24.08.2016 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 187 КК України, задоволено клопотання слідчого Подільського управління поліції ГУ Національної поліції у м. Києві ОСОБА_8 , погоджене прокурором Київської місцевої прокуратури № 7 ОСОБА_9 , про накладення арешту на майно та накладено арешт на майно, вилучене 24.08.2016 р. під час проведення обшуку квартири АДРЕСА_1 за місцем проживання ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зокрема:
- 700 доларів США купюрами номіналом по 100 доларів США серії LE39261157D LE39261155D LE39261156D LE39261116D LE39261117D LE39261118D LE39261119D;
- 1200 гривень купюрами номіналом по 200 гривень серійний номер ЕЕ4429712 ВГ7101901 ТБ2694575 КН7416023 ЕД3523630 ЗД6444400;
- каучуковий шнурок чорного кольору з кулоном з металу жовтого кольору;
- куртка темно-коричневого кольору в якій знаходяться грошові кошти у сумі 14 гривень;
- ланцюжок та медальйон з металу жовтого кольору;
- кобура від пістолета;
- коробка від телефону Айфон ІМЕІ НОМЕР_1 ;
- коробка від телефону Айфон ІМЕІ НОМЕР_2 ;
- наручний годинник з металу сірого кольору;
- три флеш накопичувачі;
- зарядний пристрій моторола;
- навушники чорного кольору; флеш накопичувач трансед 2 Gb;
- наручний годинник сірого кольору EDOX;
- ключі від автомобіля мазда;
- ланцюжок з хрестиком з металу білого кольору;
- монета жовтого кольору;
- каблучка жовтого кольору;
- дві сережки жовтого кольору;
- дві сережки білого кольору з камінням;
- грошові кошти у розмірі 700 доларів США;
- флеш накопичувач ємністю 4 GB;
- три ключі;
- дві сережки жовтого кольору;
- каблучка з металу жовтого кольору з каменем;
- свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_3 ;
- ключі від автомобіля нісан;
- ключі до автомобіля ауді;
- два ключі до дверей та інші різноманітні ключі в кількості 15 штук.

Не погоджуючись з прийнятим рішенням суду першої інстанції, представник власника майна ОСОБА_5 в особі адвоката ОСОБА_6 подала апеляційну скаргу, в якій просить скасувати ухвалу слідчого судді Подільського районного суду м. Києва від 26 серпня 2016 рокув частині арешту майна, вилученого під час обшуку у квартирі АДРЕСА_1 , яке належить на праві власності ОСОБА_5 та її матері ОСОБА_11 .

В своїй апеляційній скарзі вказує на те, що 24.08.2016 група працівників поліції Подільського УП ГУНП в м. Києві, без ухвали слідчого судді, в квартирі АДРЕСА_1 , яка належить на праві власності ОСОБА_11 провели обшук. Вказану слідчу дію проведено, нібито, на підставі постанови про виконання невідкладних слідчих дій від 24.08.16 року, яку виніс начальник відділення СВ Подільського УП ГУНП в м. Києві ОСОБА_12 .

Разом з тим, у порушення вимог ст. 233 КПК України, постанову виніс не слідчий у кримінальному провадженні, а начальник відділення СВ Подільського УП ГУНП в м. Києві ОСОБА_12 , який згідно витягу ЄРДР не є слідчим, і не перебуває у групі слідчих тощо.

Зазначає, що слідчий суддя, прийнявши рішення про накладення арешту на майно, що вилучене в квартирі АДРЕСА_1 , яка належить на праві власності ОСОБА_11 , не дослідив, кому належить вказане майно і дійшов до помилкового висновку, що слідчим доведені підстави, передбачені ст. 170 КПК України. Більше того, слідчий взагалі не доводив будь-які обставини щодо приналежності майна.

Крім того звертає увагу на те, що враховуючи те, що розгляд клопотання слідчого проводився без повідомлення власника майна, то строк на оскарження ухвали слідчого судді відповідно до вимог ч. 3 ст. 395 КПК України апелянтом не пропущено.

Заслухавши доповідь судді, доводи власника майна та представника власника майна, які підтримали апеляційну скаргу та просили її задовольнити, думку прокурора, який заперечував проти задоволення апеляційної скарги, вважає ухвалу слідчого суддя законною та обґрунтованою, обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, при цьому строк на апеляційне оскарження підлягає поновленню, виходячи з наступного.

Згідно з вимогами ч. 2 ст. 395 КПК України ухвала слідчого судді може бути оскаржена протягом п`яти днів з дня її оголошення. Згідно ч. 3 зазначеної статті, якщо ухвалу суду було постановлено без виклику особи, яка її оскаржує, то строк апеляційного оскарження для такої особи обчислюється з дня отримання нею копії судового рішення.

Враховуючи, що ухвалу від 26.08.2016 року було постановлено за відсутності особи, яка її оскаржує, колегія суддів вважає, що строк на апеляційне оскарження має бути поновлений, оскільки він був пропущений з поважних причин.

Що стосується безпосередньо поданої апеляційної скарги, то колегія суддів звертає увагу на наступні обставини.

При застосуванні заходів забезпечення кримінального провадження слідчий суддя повинен діяти у відповідності до вимог КПК України та судовою процедурою гарантувати дотримання прав, свобод та законних інтересів осіб; умов, за яких жодна особа не була б піддана необґрунтованому процесуальному обмеженню.

Зокрема, при вирішенні питання про арешт майна для прийняття законного та обґрунтованого рішення слідчий суддя, згідно ст. 94, ст. 132, ст. 173 КПК України, повинен врахувати: існування обґрунтованої підозри щодо вчинення злочину та достатність доказів, що вказують на вчинення злочину; правову підставу для арешту майна; можливий розмір шкоди, завданої злочином; наслідки арешту майна для третіх осіб; розумність і співмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження.

Відповідні дані мають міститися і у клопотанні слідчого, який звертається з проханням арештувати майно, оскільки згідно ст. 1 Першого протоколу Конвенції про захист прав та основоположних свобод, будь-яке обмеження власності повинно здійснюватися відповідно до закону, а отже суб`єкт, який ініціює таке обмеження повинен обґрунтувати свою ініціативу з посиланням на норми закону.

Однак, зазначених вимог закону слідчий суддя та слідчий не дотрималися.

Як вбачається з матеріалів судового провадження, Подільським УП ГУНП в м. Києві проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні №0005365 від 24.08.2016 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 187 КК України.

26.08.2016 року слідчий Подільського УП ГУ НП у м. Києві ОСОБА_8 , за погодженням із прокурором Київської місцевої прокуратури № 7 ОСОБА_9 , звернувся до слідчого судді Подільського районного суду м. Києва з клопотанням про накладення арешту на перелічене майно, яке було вилучене під час обшуків та оглядів місця події, з посиланням на те, що санкцією ч. 4 ст. 187 КК України, передбачено додаткове покарання у вигляді конфіскації майна.

26.08.2016 року ухвалою слідчого судді Подільського районного суду м. Києва клопотання слідчого задоволено та накладено арешт на перелічене майно.

Разом з тим, виходячи з встановлених органом досудового розслідування обставин кримінального провадження, слідчий суддя дійшов до помилкового та передчасного висновку про необхідність накласти арешт на майно.

Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Згідно до вимог ч. 2 ст. 170 КПК України, арешт майна допускається з метою забезпечення 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Відповідно до ч. 3 ст. 170 КПК України у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Крім того, в ч. 5 ст. 170 КПК України зазначено, що у випадку, передбаченому пунктом 3 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно підозрюваного, обвинуваченого, засудженого або юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, за наявності достатніх підстав вважати, що суд у випадках, передбачених Кримінальним кодексом України, може призначити покарання у виді конфіскації майна або застосувати до юридичної особи захід кримінально-правового характеру у виді конфіскації майна.

Згідно ч. 10 ст. 170 КПК України арешт може бути накладений у встановленому цим Кодексом порядку на рухоме чи нерухоме майно, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковій формі, в тому числі кошти та цінності, що знаходяться на банківських рахунках чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах, видаткові операції, цінні папери, майнові, корпоративні права, щодо яких ухвалою чи рішенням слідчого судді, суду визначено необхідність арешту майна.

При цьому посилання слідчого судді на ч. 1 ст. 170 КПК України, як на підставу для накладення арешту на майно, з огляду на те, що арешт майна необхідний з метою забезпечення можливої конфіскації майна, як виду покарання, не містить під собою правового підґрунтя, оскільки дане твердження належним чином необґрунтовано та невмотивовано, а є тільки звичайним посиланням на відповідну норму закону. Слідчим суддею не дано належну оцінку тому, що клопотання слідчого про арешт майна не відповідає вимогам ст. 171 КПК України.

Окрім цього, слідчий суддя накладаючи арешт на майно залишив поза увагою той факт, що обшук в результаті якого виявлено та вилучено майно проведено на підставі процесуального рішення особи, яка не є суб`єктом ст. 233 КПК України, крім того, належним чином не встановлено статус та приналежність даного майна, отже на час розгляду клопотання слідчого та накладення арешту на майно у слідчого судді були відсутні правові підстави для накладення арешту на майно.

Отже, на думку колегії суддів апеляційної інстанції, ухвала слідчого судді щодо накладення арешту на майно винесена без належного об`єктивного з`ясування обставин кримінального провадження.

Відповідно до п. п. 7 ч. 2 ст. 131 КПК України, арешт майна є одним із видів заходів забезпечення кримінального провадження. Відповідно до п. п. 1 ч. 3 ст. 132 КПК України, застосування заходів забезпечення кримінального провадження не допускається, якщо слідчий, прокурор не доведе, що існує обґрунтована підозра щодо вчинення кримінального правопорушення такого ступеня тяжкості, що може бути підставою для застосування заходів забезпечення кримінального провадження.
Враховуючи викладене мотивування клопотання, слідчий в розумінні вимог ст. 132 КПК України не надав достатніх і належних доказів тих обставин, на які послався у клопотанні в частині накладення арешту на майно, вилучене під час обшуку у квартирі АДРЕСА_1 , яке належить на праві власності ОСОБА_5 та її матері ОСОБА_11 , а слідчий суддя у відповідності до ст. 94 КПК України, належним чином не оцінив ці докази, з точки зору їх достатності та взаємозв`язку для прийняття рішення. Апеляційний суд наявності таких доказів не вбачає.

Вказані обставини вплинули і на те, що належним чином не було встановлено, як в ухвалі слідчого судді, так і в клопотанні слідчого, правової підстави для накладення арешту на майно.

Так, визначаючи правову підставу для накладення арешту, слідчий суддя суду першої інстанції, в постановленій ним ухвалі, вказав, що майно може бути конфісковано, що відповідно до ч. 5 ст. 170 КПК України дає підстави для його арешту.

Разом з тим, згідно норм Глави 10 та Глави 17 КПК України, правові підстави, з яких слідчим вноситься клопотання про накладення арешту та, відповідно, накладається арешт слідчим суддею, мають співвідноситися з обставинами кримінального провадження.

Однак, в ухвалі слідчий суддя, взагалі не обґрунтував, яким саме чином існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що майно, яке належить на праві власності ОСОБА_5 та її матері ОСОБА_11 , є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна.

З урахуванням викладеного, а саме того, що за матеріалами клопотання неможливо чітко встановити тих обставин, яке відношення майно має до розслідуваних кримінальних правопорушень, апеляційний суд вважає, що у даному кримінальному провадженні орган досудового розслідування не довів необхідності у накладенні арешту на майно, яке вилучене під час обшуку у квартирі АДРЕСА_1 , яке належить на праві власності ОСОБА_5 та її матері ОСОБА_11 , що відповідно до вимог ч. 1 ст. 173 КПК України мало стати підставою для відмови у задоволенні клопотання, однак безпідставно не було зроблено слідчим суддею.

Отже, враховуючи, що за матеріалами клопотання відсутні достатні підстави, передбачені ст. 170 КПК України, то наявність підстав вважати, що існує правова підстава для арешту майна, взагалі спростовується. Зокрема, слід зазначити, що слідчий суддя жодним чином не проаналізував підстав арешту майна, його завдань та наслідків для конкретної особи, обмежившись лише посиланням на норми КПК України, що є грубим порушенням процесуальних норм та прав власності гарантованих законом.

Крім того, колегія суддів вважає, що слідчий суддя, в порушення вимог ст. 173 КПК України, не врахував співрозмірність обмеження права особи користуватися майном, що на думку колегії суддів, призвело до надмірного та необґрунтованого обмеження прав власності.

Крім цього, слід наголосити, що мали місце й інші істотні порушення кримінального процесуального закону слідчим суддею при розгляді клопотання слідчого.

Так, відповідно до вимог ч. ч. 1, 2 ст. 172 КПК України, клопотання слідчого про арешт майна розглядається за участю власника майна. Клопотання слідчого може бути розглянуто без повідомлення власника майна, якщо це є необхідним з метою забезпечення арешту майна.

Така необхідність завжди має бути об`єктивно обґрунтована з метою недопущення порушення права на захист особи та забезпечення змагальності, всебічності судового розгляду.

Зокрема відповідна необхідність може обумовлюватися наявністю обґрунтованої підозри, що власник майна в разі повідомлення про наміри накласти арешт на його майно може сховати, знищити чи пошкодити майно.

В будь-якому випадку слідчий повинен мотивувати необхідність розгляду клопотання без повідомлення власника майна, а слідчий суддя переконатися, що таке мотивування є обґрунтованим.

Однак, слідчий суддя прийняв рішення про необхідність розгляду клопотання слідчого про арешт майна без повідомлення власника майна, жодним чином не мотивував своє рішення наявністю об`єктивних для цього підстав.

Таким чином, як вважає колегія суддів, розгляд клопотання слідчого було проведено з порушенням права власника майна на захист.

На підставі викладених обставин, які свідчать про однобічність і необ`єктивність судового розгляду, ухвала слідчого судді місцевого суду підлягає скасуванню, а апеляційна скарга - задоволенню з постановленням апеляційним судом нової ухвали про відмову у задоволенні клопотання слідчого в частині накладення арешту на майно, вилучене 24.08.2016 р. під час проведення обшуку квартири АДРЕСА_1 за місцем проживання ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , як такого, що внесено до суду з порушенням вимог КПК України та за недоведеності необхідності арешту майна, який при викладених у клопотанні обставинах, явно порушуватиме справедливий баланс між інтересами власника, гарантованими законом, і завданням цього кримінального провадження.

Керуючись ст. ст. 117, 170-173, 309, 404, 405, 407 ч. 3 п. 2, 418 ч. 1, 422 КПК України, колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду м. Києва
п о с т а н о в и л а:

Поновити представнику власника майна ОСОБА_5 в особі адвоката ОСОБА_6 строк на апеляційне оскарження ухвали слідчого судді Подільського районного суду м. Києва від 26 серпня 2016 року.

Апеляційну скаргу представника власника майна ОСОБА_5 в особі адвоката ОСОБА_6 задовольнити.

Ухвалу слідчого судді Подільського районного суду м. Києва від 26 серпня 2016 року у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань під № 0005365 від 24.08.2016 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 187 КК України, якою задоволено клопотання слідчого Подільського управління поліції ГУ Національної поліції у м. Києві ОСОБА_8 , погоджене прокурором Київської місцевої прокуратури № 7 ОСОБА_9 , про накладення арешту на майно та накладено арешт на майно, вилучене 24.08.2016 р. під час проведення обшуку квартири АДРЕСА_1 за місцем проживання ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зокрема:
- 700 доларів США купюрами номіналом по 100 доларів США серії LE39261157D LE39261155D LE39261156D LE39261116D LE39261117D LE39261118D LE39261119D;
- 1200 гривень купюрами номіналом по 200 гривень серійний номер ЕЕ4429712 ВГ7101901 ТБ2694575 КН7416023 ЕД3523630 ЗД6444400;
- каучуковий шнурок чорного кольору з кулоном з металу жовтого кольору;
- куртка темно-коричневого кольору в якій знаходяться грошові кошти у сумі 14 гривень;
- ланцюжок та медальйон з металу жовтого кольору;
- кобура від пістолета;
- коробка від телефону Айфон ІМЕІ НОМЕР_1 ;
- коробка від телефону Айфон ІМЕІ НОМЕР_2 ;
- наручний годинник з металу сірого кольору;
- три флеш накопичувачі;
- зарядний пристрій моторола;
- навушники чорного кольору; флеш накопичувач трансед 2 Gb;
- наручний годинник сірого кольору EDOX;
- ключі від автомобіля мазда;
- ланцюжок з хрестиком з металу білого кольору;
- монета жовтого кольору;
- каблучка жовтого кольору;
- дві сережки жовтого кольору;
- дві сережки білого кольору з камінням;
- грошові кошти у розмірі 700 доларів США;
- флеш накопичувач ємністю 4 GB;
- три ключі;
- дві сережки жовтого кольору;
- каблучка з металу жовтого кольору з каменем;
- свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_3 ;
- ключі від автомобіля нісан;
- ключі до автомобіля ауді;
- два ключі до дверей та інші різноманітні ключі в кількості 15 штук скасувати.

Постановити нову ухвалу, якою в задоволенні клопотання слідчого Подільського управління поліції Головного управління Національної поліції у м. Києві ОСОБА_8 , погодженого прокурором Київської місцевої прокуратури № 7 ОСОБА_9 , в частині накладення арешту на майно, яке вилучене 24.08.2016 р. під час проведення обшуку квартири АДРЕСА_1 за місцем проживання ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зокрема:
- 700 доларів США купюрами номіналом по 100 доларів США серії LE39261157D LE39261155D LE39261156D LE39261116D LE39261117D LE39261118D LE39261119D;
- 1200 гривень купюрами номіналом по 200 гривень серійний номер ЕЕ4429712 ВГ7101901 ТБ2694575 КН7416023 ЕД3523630 ЗД6444400;
- каучуковий шнурок чорного кольору з кулоном з металу жовтого кольору;
- куртка темно-коричневого кольору в якій знаходяться грошові кошти у сумі 14 гривень;
- ланцюжок та медальйон з металу жовтого кольору;
- кобура від пістолета;
- коробка від телефону Айфон ІМЕІ НОМЕР_1 ;
- коробка від телефону Айфон ІМЕІ НОМЕР_2 ;
- наручний годинник з металу сірого кольору;
- три флеш накопичувачі;
- зарядний пристрій моторола;
- навушники чорного кольору; флеш накопичувач трансед 2 Gb;
- наручний годинник сірого кольору EDOX;
- ключі від автомобіля мазда;
- ланцюжок з хрестиком з металу білого кольору;
- монета жовтого кольору;
- каблучка жовтого кольору;
- дві сережки жовтого кольору;
- дві сережки білого кольору з камінням;
- грошові кошти у розмірі 700 доларів США;
- флеш накопичувач ємністю 4 GB;
- три ключі;
- дві сережки жовтого кольору;
- каблучка з металу жовтого кольору з каменем;
- свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_3 ;
- ключі від автомобіля нісан;
- ключі до автомобіля ауді;
- два ключі до дверей та інші різноманітні ключі в кількості 15 штук відмовити.

Ухвала апеляційного суду відповідно до правил, визначених ч. 4 ст. 424 КПК України, є остаточною й оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

С У Д Д І:

ОСОБА_13 ОСОБА_14 ОСОБА_15 и б а к