Справа № 128/3828/15-к
ВИРОК
Іменем України
20 липня 2017 року Вінницький районний суд Вінницької області
в складі: головуючого судді ОСОБА_1
секретаря судового засідання: ОСОБА_2
прокурора: ОСОБА_3
адвоката: ОСОБА_4
за участю обвинуваченого: ОСОБА_5
за ч.2 ст. 345 КК України, -
17.08.2015 року, приблизно о 17 год. 20 хв., працівник СДІМ Вінницького РВ УМВС України у Вінницькій області старший дільничний інспектор капітан міліції ОСОБА_6 , знаходячись на робочому місці, у робочий час, виконуючи свої службові обов`язки, отримав від оперативного чергового повідомлення про сімейну сварку на території домогосподарства, яке розташоване за адресою: АДРЕСА_1 від громадянина ОСОБА_7 про те, щоб прийняти міри до його сина ОСОБА_5 , яке було зареєстровано у ЖЄО Вінницького РВ № 4660 від 17.08.2015 року. Прибувши на місце пригоди, ОСОБА_6 розпочав опитування учасників події, однак ОСОБА_5 , який знаходився у нетверезому стані, не зважаючи на присутність працівника міліції, який знаходився у форменому одязі, продовжував вести себе неадекватно та на зауваження ОСОБА_6 не реагував. Більше того, в ході суперечки висловлювався в сторону працівника міліції нецензурними словами, після чого наніс два удари правою ногою в область лівої ноги ОСОБА_6 , в результаті чого спричинив останньому тілесні ушкодження у вигляді двох синців на лівій гомілці по передній поверхні в середній третині неправильно - овальної форми, що зливаються на ділянці розмірами 6,5x10,0 см, блідо - синього кольору та чотири садна смуго - подібної форми, які згідно висновку експертів Вінницького обласного бюро судово-медичної експертизи №1160 від 18.08.2015 року належать до легких тілесних ушкоджень, що виникли від дії тупого предмету та по давності утворення можуть відповідати строку - 17.08.2015 року.
В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_5 свою вину в інкримінованому правопорушенні визнав повністю, пояснивши, що в середині серпня 2015 року, в вечірній час, коли він повернувся додому після розпиття спиртних напоїв з друзями, між ним та батьками виникла сварка; хтось з них викликав поліцію. Коли приїхав дільничний, він почав сваритися з ним та під час цієї сварки наніс декілька ударів ногою по нозі ОСОБА_6 . Про скоєне ним, на даний час, він жалкує, просить суд його суворо не карати, запевняючи у неповторенні подібного, оскільки це сталося на грунті вживання алкоголю.
Враховуючи клопотання учасників судового провадження про недоцільність дослідження тих обставин, які ніким не оспорюються, на підставі ч. 3 ст. 349 КПК України, суд визнав за необхідне обмежитися допитом обвинуваченого та дослідженням доказів, характеризуючих його особу і при цьому судом з`ясовано, що ОСОБА_5 правильно розуміє зміст цих обставин, у суду немає сумнівів у добровільності його позиції, а також роз`яснено, що в такому випадку він буде позбавлений можливості оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.
На думку суду дії обвинуваченого ОСОБА_5 слід кваліфікувати за ст. 345 ч.2 КК України, як умисне заподіяння працівникові правоохоронного органу легких тілесних ушкоджень в зв`язку з виконанням цим працівником службових обов`язків та дана кваліфікація знайшла своє підтвердження в ході досудового та судового слідства.
При призначенні виду та розміру покарання обвинуваченому суд враховує характер та ступінь суспільної небезпечності вчиненого правопорушення, що відповідно до ст. 12 КК України воно віднесено до категорії середньої тяжкості, особу винного, те що він раніше в силу ст. 89 КК України несудимий, на обліку у лікаря психіатра не перебуває, однак перебуває на диспансерному наркологічному обліку в КЗ «ВОНД «Соціотерапія»» з 04.11.2007 року з діагнозом: розлади психіки та поведінки внаслідок вживання алкоголю та опіоїдів, негативно характеризується за місцем проживання, на утриманні має малолітню дитину ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , хворобливий стан здоров`я, думку потерпілого щодо міри покарання обвинуваченому, згідно якої він просить суворо не карати ОСОБА_5 .
Обставинами, що відповідно до ст.66 КК України пом`якшують покарання обвинуваченого, суд встановив: визнання вини та активне сприяння розкриттю правопорушення.
Обставиною, що відповідно до ст. 67 КК України обтяжує покарання обвинуваченого, суд встановив: вчинення злочину особою, що перебуває в стані алкогольного сп`яніння.
Сукупність даних про обставини вчинення правопорушення та особу винного дають суду підстави вважати, що виправлення та перевиховання ОСОБА_5 можливе без ізоляції від суспільства і йому необхідно призначити покарання в межах санкції статті обвинувачення у виді обмеження волі.
При цьому також суд враховує, що відповідно до ст. 50 КК України покарання є заходом примусу та полягає в передбаченому законом обмеженні прав та свобод засудженого та у відповідності до ч. 2 ст. 50 КК України має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, запобігання вчиненню нових злочинів.
Керуючись ст. ст. 370, 373, 374, 376 КПК України, суд
ЗАСУДИВ:
Визнати винним ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 345 ч.2 КК України та призначити йому покарання у вигляді 2 х (двох) років обмеження волі.
На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_5 від відбування призначеного покарання з випробовуванням з іспитовим строком на 1 (один) рік.
Відповідно до п. п. 1, 2 ч.1 ст. 76 КК України зобов`язати ОСОБА_5 :
періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;
повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання чи роботи.
Вирок може бути оскаржений з підстав, передбачених ст. 394 КПК України, до апеляційного суду Вінницької області через Вінницький районний суд Вінницької області шляхом подачі апеляції протягом 30 днів з дня його проголошення.

З підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювалися під час судового розгляду і дослідження яких було визнано судом недоцільним, відповідно до положень ч.3 ст. 349 КПК України вирок суду не може бути оскаржений в апеляційному порядку.
Суддя: