Справа № 640/6004/17
н/п 1-кс/640/3127/17
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
"20" квітня 2017 р. м. Харків
Київський районний суд м. Харкова у складі:
слідчого судді - ОСОБА_1 ,
при секретарі - ОСОБА_2 ,
за участю прокурора - ОСОБА_3 ,
слідчого - ОСОБА_4 ,
власника майна - підозрюваної ОСОБА_5 ,
Процесуальне керівництво досудовим розслідуванням у вказаному кримінальному провадженні здійснює Харківська місцева прокуратура №2 Харківської області.
У ході досудового розслідування встановлено, що до т.в.о. керівника одного з відділень АТ «Ощадбанк» у м. Харкові звернулась громадянка України ОСОБА_55 , ІНФОРМАЦІЯ_24 , яка усвідомлюючи, що остання є службовою особою АТ «Ощадбанк» та має відповідні повноваження, з пропозицією видати їй, в порушення посадових інструкцій, банківські картки на осіб, які знаходяться на тимчасово окупованій території Луганської області за відсутності власників зазначених карток. Вказані дії ОСОБА_55 запропонувала вчинити посадовій особі за певну грошову винагороду.
18.04.2017 Харківською місцевою прокуратурою №2 Харківської області спільно з УСБУ в Харківській області, УЗЕ в Харківській області ДЗЕ НП України та слідчим відділом Київського ВП ГУНП в Харківській області викрито вищевказану громадянку при передачі грошових коштів у сумі 7800 грн., списку з 30 осіб, які перебувають на тимчасово окупованій території, копій паспортів, ідентифікаційних податкових номерів та пенсійних посвідчень вказаних осіб.
Досудовим розслідуванням встановлено, що у ОСОБА_5 виник єдиний продовжений корисливий злочинний умисел на незаконне за винагороду оформлення банківських карток та їх ідентифікацію в АТ «Ощадбанк» на ім`я мешканців тимчасово окупованої території Луганської області без посередньої відсутності останніх всупереч «Порядку емісії та обслуговування платіжних карток міжнародних платіжних систем в установах Акціонерного Товариства Ощадбанк» від 28.03.2012 № 196 та Постанови НБУ № 492 від 12.01.2003 та шляхом надання неправомірної вигоди посадові особі виконуючою обов`язки начальника відділення АТ «Ощадбанк» ОСОБА_56 .
Так, ОСОБА_57 є службовою особою та виконуючою обов`язки начальника відділення № НОМЕР_69 «Ощадбанк», до обов`язків якої згідно посадової інструкції «Ощадбанк» входить здійснення керівництва всієї діяльності відділення банку та забезпечення виконання нормативно правових актів в тому числі керівництва банку.
В ході попередньої домовленості ОСОБА_5 та ОСОБА_57 , остання мала всупереч «Порядку емісії та обслуговування платіжних карток міжнародних платіжних систем в установах Акціонерного Товариства Ощадбанк» від 28.03.2012 № 196, а саме пункту 3.8 «Видача карти і пін коду одержувачу», організувати видачу банківських карток та їх активізацію за відсутності осіб, на ім`я яких надавались дані та необхідні документи, попередньо надавались ОСОБА_5 , за неправомірну вигоду в розмірі 150 гривень за одну картку до її оформлення. Крім того, в ході попередньої домовленості ОСОБА_5 та ОСОБА_57 , остання мала всупереч листа № 118.14-14/154 від 01.02.2017 «Щодо випуску ЕПП та обслуговування внутрішньо переміщених осіб», та Постанови НБУ № 492 від 12.01.2003 проводити ідентифікацію за відсутності осіб на ім`я яких надавались дані та необхідні документи, попередньо надавались ОСОБА_5 , за неправомірну вигоду в розмірі 150 гривень за одну картку після здійснення операції.
Крім того, 20.03.2017, приблизно о 14-45 годин, ОСОБА_5 використовуючи електронний засіб зв`язку «Вайбер» надіслала ОСОБА_57 копії паспорта, ідентифікаційного коду та пенсійного посвідчення ОСОБА_80 і запропонувала останній видати картку на її ім`я без присутності ОСОБА_81 , та сплатити ОСОБА_57 грошову винагороду в сумі 150 гривень.
27.03.2017 о 09:40 годин, ОСОБА_5 використовуючи електронний засіб зв`язку «Вайбер» надіслала ОСОБА_57 копії паспорта, ідентифікаційного коду та пенсійного посвідчення ОСОБА_72 ; ОСОБА_73 ; ОСОБА_64 ; ОСОБА_82 для проведення процедури ідентифікації карток останніх.
Продовжуючи злочинний умисел 27.03.2017 за попередньою домовленістю ОСОБА_5 та ОСОБА_57 в заздалегідь обумовленому місці, а саме біля входу у відділення «Ощадбанк» по вул. Героїв Праці, 6, в м. Харкові, де ОСОБА_5 передала ОСОБА_57 згонутий аркуш формату А4 всередині якого знаходилась неправомірна вигода у сумі 3300 гривень, згорнутий аркуш формату А4 середині знаходились грошові кошти в сумі 2700 гривень разом з копіями документами необхідними на оформлення банківської картки: паспорту, ідентифікаційного коду, пенсійного посвідчення на двадцять двох осіб, а саме: ОСОБА_83 , ОСОБА_84 , ОСОБА_85 , ОСОБА_86 , ОСОБА_87 , ОСОБА_88 , ОСОБА_89 , ОСОБА_90 , ОСОБА_91 , ОСОБА_92 , ОСОБА_93 , ОСОБА_94 , ОСОБА_95 , ОСОБА_96 , ОСОБА_97 , ОСОБА_98 , ОСОБА_99 , ОСОБА_100 , ОСОБА_101 , ОСОБА_102 , ОСОБА_103 , ОСОБА_104 . При цьому ОСОБА_57 повинна була провести процедуру ідентифікації.
При цьому ОСОБА_57 організувала ідентифікацію банківських карток на ім`я зазначених осіб за їх відсутності та видала їх ОСОБА_5 .
При цьому ОСОБА_57 мала організувати активізацію банківських карток на ім`я зазначених осіб за їх відсутності та видати їх ОСОБА_5 . Крім того, ОСОБА_5 передала ОСОБА_57 неправомірну вигоду останній у сумі 3300 гривень за проведення процедури ідентифікації частини осіб вказаних в списку за 27.03.2017, а саме двадцять двох осіб: ОСОБА_111 ; ОСОБА_59 ; ОСОБА_112 ; ОСОБА_113 ; ОСОБА_114 ; ОСОБА_115 ; ОСОБА_64 ; ОСОБА_65 ; ОСОБА_116 ; ОСОБА_113 ; ОСОБА_68 ; ОСОБА_117 ; ОСОБА_70 ; ОСОБА_118 ; ОСОБА_72 ; ОСОБА_73 ; ОСОБА_119 ; ОСОБА_75 ; ОСОБА_120 ; ОСОБА_77 ; ОСОБА_121 ; ОСОБА_79 .
При цьому ОСОБА_57 організувала ідентифікацію банківських карток на ім`я зазначених осіб за їх відсутності та видала їх ОСОБА_5 .
18.04.2017 ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_24 , згідно вимог ст. ст. 42, 276-278 КПК України вручено повідомлення про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 369КК України.
18.04.2017 на місці скоєння злочину за адресою: АДРЕСА_1 , слідчим в порядку ст. 237 КПК України переведено огляд місця події.
Вилучене у ході огляду майно оглянуто слідчим, встановлено, що воно у тому числі є знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегло на собі його сліди та містить інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту та обставин, що встановлюються під час вищевказаного кримінального провадження. У зв`язку з чим 18.04.2017 слідчим у кримінальному провадженні зазначене майно визнано речовими доказами, про що винесено відповідну постанову.
Власником та користувачем виявленого та вилученого майна є ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_24 .
На підставі вищевикладеного, у органу досудового розслідування виникла необхідність у накладенні арешту, а саме позбавлення осіб права на володіння, користування, відчуження та розпорядження зазначеним майном, оскільки існує сукупність підстав та розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, передбаченого ч.1 ст.369 КК України. Встановлені достатні підстави вважати, що вказане майно відповідає наступним критеріям доказу: зберегло на собі сліди кримінального правопорушення; містить інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту та обставин, що встановлюються під час вказаного кримінального провадження; набуті кримінально протиправним шляхом.
Сторона обвинувачення зазначає, що з метою повного, об`єктивного та всебічного розслідування всіх обставин вчиненого кримінального правопорушення, проведення судових експертиз, забезпечення в якості речових доказів вказаного майна, яке вилучене 18.04.2017 в ході огляду виникла необхідність в накладенні арешту на вказане майно.
В судовому засіданні прокурор, слідчий підтримали подане клопотання.
Власник майна підозрювана ОСОБА_5 в судовому засіданні не заперечувала проти задоволення клопотання сторони обвинувачення.
Клопотання про арешт вилученого 18.04.2017 в ході огляду місця події майна подано до Київського районного суду м. Харкова 19.04.2017, тобто з дотриманням строку, передбаченого абз. 1 ч. 5 ст. 171 КПК України.
Згідно п. 7 ч. 2 ст. 131 КПК України, заходом забезпечення кримінального провадження є арешт майна. Відповідно до ч. 5 ст. 132 КПК України, під час розгляду питання про застосування заходів забезпечення кримінального провадження сторони кримінального провадження повинні подати слідчому судді докази обставин, на які вони посилаються.
Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження.
Згідно вимог п. 1 ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів.
За змістом ч. 3 ст. 170 КПК України, у випадку, передбаченому п. 1 ч. 2 цього Кодексу, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у ст. 98 цього Кодексу.
Згідно ч. 1 ст. 98 КПК України, речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.
Відповідно ч.2 ст.173 КПК України, при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: 1) правову підставу для арешту майна; 2) можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу).
Слідчий суддя, суд відмовляють у задоволенні клопотання про арешт майна, якщо особа, що його подала, не доведе необхідність такого арешту, а також наявність ризиків, передбачених абзацом другим частини першої статті 170 цього Кодексу (ч. 1 ст. 173 КПК України).
Стороною обвинувачення доведено, що вищевказане майно, вилучене під час проведення огляду місця події, має значення для забезпечення даного кримінального провадження, за існування розумних підозр вважати, що це майно є доказом злочину, за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у ст. 98 КПК України.
Вилучене відповідно до протоколу огляду місця події майно підлягає арешту, оскільки не застосування такого заходу забезпечення кримінального провадження як арешт майна може в подальшому перешкодити кримінальному провадженню. На виконання вимог ч.1 ст.173 КПК України слідчий, прокурор довели слідчому судді необхідність арешту майна, а також наявність ризиків, передбачених ч.1 ст.170 КПК України.
Враховуючи викладене, слідчий суддя приходить до висновку про наявність правових підстав до арешту майна, вказаного в клопотанні сторони обвинувачення, враховує можливість використання його як доказу у даному кримінальному провадженні, наслідки арешту майна, розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження, а тому клопотання про арешт майна підлягають задоволенню.
Застосування заходу забезпечення у вигляді арешту майна у вказаний спосіб відповідає належній правовій процедурі та завданням кримінального провадження.
Клопотання про фіксацію процесуальної дії за допомогою технічних засобів під час розгляду питання слідчим суддею від учасників процесуальної дії не надійшло, за ініціативою суду не здійснюється, що відповідає положенням ст.107 КПК України.
На підстав викладеного, керуючись ст. ст. 170-173, 309, 372 КПК України, слідчий суддя, -
УХВАЛИВ:
Визначити місцем зберігання речей та документів камеру схову Київського ВП ГУНП в Харківській області за адресою: м. Харків, вул. Алчевських, 49.
Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Апеляційного суду Харківської області протягом п`яти днів з дня її проголошення.
Ухвала виготовлена в нарадчій кімнаті, є оригіналом.

Слідчий суддя ОСОБА_1