АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ПОЛТАВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 554/8437/15-к Номер провадження 11-кп/786/180/16Головуючий у 1-й інстанції ОСОБА_1 Доповідач ап. інст. ОСОБА_2
Категорія: ч. 2 ст. 289; т.з.
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
19 грудня 2016 року м. Полтава

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду Полтавської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_2

суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4

при секретарі ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Полтава кримінальне провадження № 0001282 за апеляційною скаргою прокурора прокуратури Октябрського району м. Полтава, що приймав участь у розгляді провадження в суді першої інстанції, на вирок Октябрського районного суду м. Полтава від 24 листопада 2015 рокущодо

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця і мешканця АДРЕСА_1 ,
обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст.289 ч.2 КК України,

за участю прокурора ОСОБА_7

обвинуваченого ОСОБА_6

захисника обвинуваченого адвоката ОСОБА_8

в с т а н о в и л а:
До Апеляційного суду Полтавської області надійшла апеляційна скарга прокурора, що приймав участь у розгляді справи в суді першої інстанції на вирок Октябрського районного суду м. Полтава від 24 листопада 2015 року, яким обвинуваченого виправдано за ст.289 ч.2 КК України у зв`язку із недоведеністю його участі у вчиненні злочину.
Ухвалою Октябрського районного суду м. Полтава від 02 грудня 2015 року було уточнено вирок суду та вказане в мотивувальній частині правильне прізвище свідка як « ОСОБА_9 » замість « ОСОБА_10 ».
Прокурор, що приймав участь у розгляді справи в суді першої інстанції не погодившись із вироком суду просив його скасувати у зв`язку з неповною судового розгляду та істотним порушенням вимог кримінального процесуального закону та постановити новий вирок, яким визнати ОСОБА_6 винним у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч.2 ст. 289 КК України та призначити йому покарання у виді 5 років позбавлення волі. Просить також на підставі ст. 71 КК України, за сукупністю вироків, до призначеного покарання частково приєднати не відбути частину покарання за вироком Октябрського районного суду м. Полтава від 07 червня 2011 року та остаточно призначити покарання у виді 5 років 3 місяців позбавлення волі, обравши запобіжний захід у виді тримання під вартою, взявши під варту в залі суду, негайно.

Апеляцію обґрунтовує тим, що в ході судового розгляду було допитано свідка ОСОБА_11 , про якого не повідомлялось стороні обвинувачення ні під час досудового розслідування, ні на початку розгляду справи в суді. Судом не було задоволено клопотання сторони обвинувачення щодо встановлення та допиту особи «Девісон» з метою перевірки показань свідка ОСОБА_11 , виходячи з того, що судом в основу виправдувального вироку покладені свідчення саме ОСОБА_11 . Посилається також на те, що суд вибірково віднісся до надання доказів, а також, не повно дослідив усі обставини по справі. Вважає також, що судом не в повній мірі враховано дані щодо особи обвинуваченого.

Органом досудового розслідування ОСОБА_6 обвинувачується в тому, що він в період часу з 23-ї години 00 хвилин 14 травня 2015 року до 07?ї години 00 хвилин 15 травня 2015 року, перебуваючи по АДРЕСА_2 , діючи умисно, повторно, шляхом вільного доступу проник на подвір`я вказаного будинку, звідки таємно, незаконно заволодів транспортним засобом скутером «Хонда Діо» (рама АР-27-1141178) чорного кольору, вартістю 4396,49 грн., який належить потерпілому ОСОБА_12 , внаслідок чого йому було спричинено матеріального збитку на вказану суму.

Заслухавши суддю-доповідача, прокурора, який просив задовольнити його апеляційну скаргу, обвинуваченого та його захисника, які вважали вирок суду законним і обґрунтованим та просили відмовити у задоволенні апеляційної скарги прокурора, провівши судові дебати, заслухавши останнє слово обвинуваченого, проаналізувавши матеріали кримінального провадження, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав:

Відповідно до статті 370 КПК України, судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим. Законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до статті 94 цього Кодексу. Вмотивованим є рішення, в якому наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення.

Колегія суддів вважає, що суд першої інстанції в повній мірі дотримався зазначених положень закону, правильно встановивши фактичні обставини по справі та давши їм вірну юридичну оцінку, постановив законне, обґрунтоване та вмотивоване судове рішення.

Так, за нормативним визначенням, стаття 289 КК передбачає відповідальність за незаконне заволодіння транспортним засобом з будь-якою метою.

Виходячи з цього, суб`єктивна сторона цього злочину полягає у прямому умислі, а заволодіння може бути здійснене лише поза волею власника транспортного засобу.

Як вбачається із змісту вироку, виправдовуючи обвинуваченого у вчиненні інкримінованого злочину за частиною другою статті 289 КК України, суд першої інстанції послався на свідчення потерпілого ОСОБА_12 , свідків ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , ОСОБА_16 , які підтвердили лише факт вибуття скутера із володіння потерпілого і жодним чином не вказували на особу, яка могла б вчинити вказаний злочин. Суд також послався на показання свідка ОСОБА_17 , який повідомив, що йому був проданий скутер обвинуваченим як такий, що належить знайомому останнього, свідків ОСОБА_18 , ОСОБА_19 , які мають відношення лише до придбання-збуту скутера і жодним чином не обізнані про обставини його вилучення від власника. Зазначив суд також і свідчення ОСОБА_11 як такі, що виправдовують обвинуваченого. Так вказаний свідок пояснював, що до нього звернувся його знайомий « ОСОБА_20 » та попросив здати йому в оренду гараж, який є у власності його сестри, для зберігання скутера.

Колегія суддів апеляційного суду повністю погоджується із зазначеними висновками суду першої інстанції.

Аналізуючи зазначені висновки суду першої інстанції, колегія суддів звертає увагу, що фактично основною підставою виправдання обвинуваченого є не доведення стороною обвинувачення того факту, що саме обвинуваченим були вчинені умисні дії по вилученню транспортного засобу із володіння потерпілого.

При цьому колегія суддів вважає, що не є переконливими, в плані доведення вини обвинуваченого, посилання в апеляції прокурора на те, що в ході розгляду в суді першої інстанції був допитаний свідок ОСОБА_11 , про якого не повідомлялось стороні обвинувачення, не було встановлено особу « ОСОБА_20 » та неповне дослідження обставин по справі.

Так в ході апеляційного розгляду, за клопотанням сторін кримінального провадження, колегією суддів були вжиті заходи щодо перевірки доводів апеляції прокурора.

Проте за результатами цієї перевірки не було встановлено фактів, які б спростували висновки суду першої інстанції щодо невинуватості обвинуваченого.

Зокрема була встановлена особа громадянина « ОСОБА_20 », який на час розгляду справи в суді апеляційної інстанції помер, були допитані в ході апеляційного розгляду свідки ОСОБА_21 , ОСОБА_22 , ОСОБА_17 , ОСОБА_23 , які у своїх свідченнях не навели жодного доказу, який би беззаперечно свідчив про винуватість обвинуваченого у вчиненні злочину, а саме, що він безпосередньо заволодів скутером потерпілого. Жодний із вказаних свідків не вказав, що громадянин на прізвище « ОСОБА_20 » не був здатний вчиняти активних дій і в тому числі щодо заволодіння чужим майном, спілкуватись із обвинуваченим, домовлятись із ним, на чому наполягає сторона обвинувачення спростовуючи свідчення свідка ОСОБА_9 .

Таким чином версія сторони захисту, яка була підкріплена в суді першої інстанції свідченнями свідка ОСОБА_9 , залишилась не спростованою і в ході апеляційного розгляду.

Підсумовуючи викладене та враховуючи положення ст.62 Конституції України, за якою ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні злочину, а обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь, колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції про недоведеність винуватості ОСОБА_24 в інкримінованому йому кримінальному правопорушенні.

Виправдувальний вирок суду стосовно ОСОБА_6 є обґрунтованим та законним.

Керуючись ст.ст.404,405,407,419 КПК України, колегія суддів Апеляційного суду Полтавської області,
у х в а л и л а:
Апеляційну скаргу прокурора прокуратури Октябрського району м. Полтава залишити без задоволення, а вирок Октябрського районного суду м. Полтава від 24 листопада 2015 року відносно ОСОБА_6 без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення і може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом трьох місяців з дня її проголошення.

С у д д і :

____________ __________ ___________
ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4