УКРАЇНА
Апеляційний суд Житомирської області

Справа №295/74/17 Головуючий у 1-й інст. ОСОБА_1
Категорія ст.309 КПК Доповідач ОСОБА_2

УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
10 січня 2017 року. Апеляційний суд Житомирської області в складі:
головуючого - судді ОСОБА_2
суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4
секретар с/з ОСОБА_5
прокурора ОСОБА_6
захисника-адвоката ОСОБА_7
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Житомирі апеляційну скаргу захисника підозрюваного ОСОБА_8 адвоката ОСОБА_7 на ухвалу слідчого судді Богунського районного суду м. Житомира від 04 січня 2017 року,
Застосовано до підозрюваного ОСОБА_8 . ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у виді тримання під вартою.
Строк дії ухвали до 02 березня 2017 року.
Визначено заставу у розмірі 50 000 гривень, яку має право внести підозрюваний або інша фізична чи юридична особа (заставодавець) на депозитний рахунок Богунського районного суду м. Житомира.
Задовольняючи клопотання, суд мотивував своє рішення тим, що підозрюваний ОСОБА_8 не працює, неодружений, не має зареєстрованого місця проживання, раніше не судимий, неповнолітніх дітей на утриманні не має, підозрюється у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк від трьох до шести років.
ОСОБА_8 обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.185 КК України, що свідчить про існування ризиків, передбачених п.п. 1, 3, 5 ч.1 ст.177 КПК України, а будь-який інший запобіжний захід, передбачений ст.176 КПК України, не може запобігти доведеним під час розгляду клопотання ризикам, тому обрав запобіжний захід у виді тримання під вартою.
Не погоджуючись з прийнятим слідчим суддею рішенням, захисник підозрюваного ОСОБА_8 адвокат ОСОБА_7 подала апеляційну скаргу, в якій просить зазначену ухвалу скасувати та постановити нову, якою відмовити в задоволення клопотання слідчого про застосування до підозрюваного ОСОБА_8 запобіжного заходу у виді тримання під вартою та застосувати до останнього запобіжний захід у виді домашнього арешту за адресою АДРЕСА_1 .
Вважає, що ухвала слідчого судді Богунського районного суду м. Житомира від 04 січня 2017 року постановлена з порушенням норм матеріального права.
Неправильно застосовано ст.177, ст.194 КПК України не було застосовано ст.5 Європейської конвенції з прав людини.
Зазначає, що до ОСОБА_8 можливо застосувати запобіжний захід у виді домашнього арешту.
Вважає, що сам факт підозри ОСОБА_8 у вчиненні тяжкого кримінального правопорушення не може бути безумовною підставою для тримання його під вартою.
Вказує, що ОСОБА_8 раніше несудимий, до кримінальної відповідальності не притягався. В разі застосування до ОСОБА_8 запобіжного заходу у виді домашнього арешту, то останній зможе проживати в м. Житомирі за адресою: АДРЕСА_1 .
На думку захисника відсутні підстави вважати, що, перебуваючи на волі ОСОБА_8 буде займатися злочинною діяльністю, а тримання його під вартою сприятиме встановленню істини по справі, убезпечить від ухилення останнього від слідства та суду.
Заслухавши доповідача, захисника - адвоката ОСОБА_7 , яка підтримала подану апеляційну скаргу з наведених в ній мотивів, прокурора, який заперечував проти задоволення апеляційної скарги адвоката, обговоривши доводи апеляційної скарги, перевіривши матеріали провадження, Апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.
При апеляційному розгляді даної апеляційної скарги встановлено, що рішення слідчим суддею прийнято з дотриманням норм національного та міжнародного законодавства.
Предметом дослідження суду першої інстанції при розгляді вказаного клопотання слідчого про продовження запобіжного заходу були ті обставини, з якими закон пов`язує можливість обрання та продовження запобіжного заходу (ст.177, 178, 182, 183, 194 КПК України).
Згідно ст.177 КПК України, підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений може здійснити дії, передбачені ч.1 ст.177 КПК України.
Відповідно до положень ст.199 КПК України, під час розгляду клопотання про продовження запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи заявлений ризик не зменшився або з`явилися нові ризики, які виправдовують тримання особи під вартою.
Суд першої інстанції при вирішенні питання про застосування до підозрюваного запобіжного заходу, на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів врахував, що підозрюваний ОСОБА_8 не працює, неодружений, не має зареєстрованого місця проживання, раніше несудимий, неповнолітніх дітей на утриманні не має, підозрюється у вчиненні тяжкого злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк від трьох до шести років.
Наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_8 кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.185 КК України, наявність достатніх підстав існування ризиків, передбачених п.п. 1, 3, 5 ч.1 ст.177 КПК України, які не зменшились та існує загроза переховування підозрюваного ОСОБА_8 від органів досудового розслідування та суду, незаконно впливати на свідків та потерпілу чи вчинити інше кримінальне правопорушення, тому суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про неможливість запобігання вказаним ризикам застосувавши більш м`який запобіжний захід.
Апеляційний суд вважає, що слідчим доведено існування ризиків, які є підставою для обрання запобіжного заходу відносно ОСОБА_8 у виді тримання під вартою. Слідчий суддя в достатній мірі проаналізував всі обставини та досить чітко обґрунтував у своїй ухвалі підстави для обрання запобіжного заходу, передбачені ч.1 ст.177 КПК України та дійшов правильного висновку про необхідність обрання запобіжного заходу відносно ОСОБА_8 у виді тримання під вартою.
Слідчий суддя детально дослідив доводи сторони захисту, які також зазначені в апеляційній скарзі та дійшов обґрунтованого висновку про безпідставність доводів сторони захисту про можливість застосування до підозрюваного запобіжного заходу у виді домашнього арешту, які обґрунтовані тим, що підозрюваний ОСОБА_8 раніше несудимий, до кримінальної відповідальності не притягався, а у разі застосування до ОСОБА_8 запобіжного заходу у виді домашнього арешту він зможе проживати в м. Житомирі за адресою: АДРЕСА_1 , з чим погоджується і Апеляційний суд та вважає, що вказані обставини не зменшують суспільну небезпечність вчиненого ОСОБА_8 кримінального діяння та не можуть слугувати безумовною підставою для зміни запобіжного заходу, оскільки домашній арешт не убезпечить ОСОБА_8 від вчинення нових злочинів.
На підставі наведеного, Апеляційний суд дійшов висновку, що доводи апеляційної скарги захисника щодо необґрунтованості ухвали слідчого судді безпідставними, оскільки слідчий суддя при розгляді клопотання дослідив всі обставини, з якими закон пов`язує можливість продовження запобіжного заходу у виді тримання під вартою, а більш м`які запобіжні заходи, у виді домашнього арешту не забезпечать на даному етапі досудового розслідування належного виконання підозрюваним ОСОБА_8 покладених на нього процесуальних обов`язків.
З урахуванням вищевикладеного Апеляційний суд дійшов висновку, що ухвала Богунського районного суду м. Житомира від 04 січня 2017 року законна та обґрунтована і підстав для її скасування не вбачає.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 404, 407, 422 КПК України, Апеляційний суд, -
П О С Т А Н О В И В:
Апеляційну скаргу захисника підозрюваного ОСОБА_8 адвоката ОСОБА_7 залишити без задоволення, а ухвалу слідчого судді Богунського районного суду м. Житомира від 04 січня 2017 року відносно ОСОБА_8 без змін.
Ухвала суду набирає законної сили негайно після її оголошення й оскарженню не підлягає.
Судді: