Справа № 761/8682/17
Провадження № 1-кс/761/5441/2017
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 травня 2017 року слідчий суддя Шевченківського районного суду м.Києва ОСОБА_1 , за участю секретаря ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду скаргу адвоката ОСОБА_3 в інтересах ОСОБА_4 на бездіяльність слідчого СВ Шевченківського УП ГУНП в м. Києві ОСОБА_5 про скасування постанови та зобов`язання вчинити певні дії, -

ВСТАНОВИВ:
До Шевченківського районного суду м. Києва надійшла скарга адвокат ОСОБА_3 в інтересах ОСОБА_6 про скасування постанови слідчого Шевченківського УП ГУНП у м.Києві ОСОБА_5 №2068/125/5617 від 06.03.2017 про відмову в задоволенні клопотання та зобов`язання вчинити певні дії.

Обґрунтовуючи доводи скарги, заявник зазначає, що слідчим СВ Шевченківського УП ГУНП у м.Києві ОСОБА_5 проводиться досудове розслідування кримінального правопорушення, внесеного до ЄРДР за №0013002 від 15.10.2016 року за ознаками вчинення злочину, передбаченого ч.3 ст. 289 КК України.

В ході досудового слідства за вказаним провадженням встановлено, що 14.10.2016 року приблизно о 13:00 ОСОБА_7 та ОСОБА_8 незаконно заволоділи автомобілями, в тому числі «Toyota Camry» номер кузова: НОМЕР_1 , який станом на сьогоднішній день належить ОСОБА_4 .

Ухвалою Шевченківського районного суду м. Києва від 16.10.2016 року накладено арешт на майно, а саме заборонено використання та розпорядження транспортним засобом «Toyota Camry» номер кузова: НОМЕР_1 .

Ухвалою Апеляційного суду м. Києва від 19.01.2017 року скасовано арешт в частині використання транспортного засобу «Toyota Camry» номер кузова: НОМЕР_1 .

27.02.2017 року заявник звернувся до слідчого з клопотанням про повернення транспортного засобу «Toyota Camry» номер кузова: НОМЕР_1 та ключа від нього на відповідальне зберігання власнику, а саме ОСОБА_4 . Постановою слідчого №2068/125/5617 від 06.03.2017 відмовлено в задоволенні клопотання.

Вважаючи дану постанову незаконною, не мотивованою та такою, що винесена без перевірки усіх обставин справи, необ`єктивною та передчасною, у зв`язку з чим просив слідчого суддю скасувати постанову слідчого та зобов`язати слідчого передати транспортний засіб «Toyota Camry» номер кузова: НОМЕР_1 та ключа від нього на відповідальне зберігання власнику.

У судовому засіданні представник ОСОБА_4 підтримав вимоги та доводи, викладені у скарзі.

Слідчий у судове засідання не з`явився, його неявка не є перешкодою для розгляду скарги по суті у відповідності до вимог, визначених ч.2 ст.306 КПК України.

Слідчий суддя, заслухавши представника ОСОБА_4 адвоката ОСОБА_3 , дослідивши надані заявником матеріали, прийшов до висновку, що скарга є необґрунтованою, а тому не підлягає задоволенню.

06.03.2017 слідчим Шевченківського УП ГУ НП в м.Києві ОСОБА_5 винесено постанову про відмову у задоволенні клопотання про повернення транспортного засобу автомобіля «Тойота Камри» д.н.з. НОМЕР_2 з тих підстав, що на вказаний автомобіль накладено арешт з забороною користування, розпорядження та відчуження.

Доводи слідчого знайшли своє підтвердження у судовому засіданні, оскільки ухвалою колегії суддів Апеляційного суду м.Києва від 19.01.2017 накладено арешт на спірний автомобіль із забороною його відчуження.

Отже в контексті вимог ст.169 КПК України спірний автомобіль не має статусу тимчасово вилучено майна, оскільки на законній підставі утримується слідчим та не повертається заявнику.

У відповідності до пункту 1 частини 1 статті 303 КПК України на досудовому провадженні можуть бути оскаржені рішення, дії чи бездіяльність слідчого або прокурора, які в тому числі полягають у неповернені тимчасово вилученого майна згідно з вимогами статті 169 цього Кодексу, володільцем тимчасово вилученого майна.

Відповідно до ч.7 та 8 ст. 236 КПК України при обшуку слідчий, прокурор мають, зокрема оглядати і вилучати речі і документи, які мають значення для кримінального провадження. Вилучені речі та документи, які не входять до переліку, щодо якого прямо надано дозвіл на відшукування в ухвалі про дозвіл на проведення обшуку, та не відносяться до предметів, які вилучені законом з обігу, вважаються тимчасово вилученим майном.

Частиною 5 ст.171 КПК України визначено, що клопотання слідчого, прокурора про арешт тимчасово вилученого майна повинну бути подано не пізніше наступного робочого дня після вилучення майна, інакше майно має бути повернуто особі, у якої воно було вилучено.

З врахуванням того, що слідчим дотримані вимоги кримінального процесуального закону, своєчасно вжиті заходи та накладено арешт на майно, отже відсутні підстави для задоволення скарги.

У відповідності до ст.. 22 КПК України кримінальне провадження здійснюється на основі змагальності, що передбачає самостійне обстоювання стороною обвинувачення і стороною захисту їхніх правових позицій.

Принцип диспозитивності передбачає, що слідчий суддя, суд у кримінальному провадженні вирішують лише ті питання, що винесені на їх розгляд сторонами та віднесені до їх повноважень.

Сторони кримінального провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та у спосіб, передбачених цим Кодексом.

З врахуванням того, що доводи заявника не знайшли свого підтвердження у судовому засідання у задоволенні скарги належить відмовити.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 22,26, 303, 306, 169, 171, 309, 395 КПК України, слідчий суддя, -

У Х В А Л И В:
Відмовити адвокату ОСОБА_3 у задоволенні скарги щодо скасування постанови слідчого СВ Шевченківського УП ГУ НП в м.Києві ОСОБА_5 від 06.03.2017 та щодо зобов`язання слідчого передати транспортний засіб «Тойота Камрі» та ключ від нього на відповідальне зберігання ОСОБА_4 .
Повний текст ухвали виготовлено 22.05.2017
Ухвала оскарженню не підлягає.
Слідчий суддя ОСОБА_9