Центральний районний суд м. Миколаєва
__________________________________________________
Справа № 490/6819/13 к
Провадження № 1-в/490/120/2017
У Х В А Л А
23 червня 2017 року

Центральний районний суд міста Миколаєва

У складі : головуючого - судді ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2

за участі прокурора ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Миколаєві подання про вирішення питання про застосування покарання при наявності кількох вироків відносно
ОСОБА_4 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 у м. Первомайську Миколаївської області, є українцем, громадянином України, здобув середню освіту, мешкає за адресою: АДРЕСА_1
В С Т А Н О В И В :
17 січня 2017 року начальник Вознесенської виправної колонії Управління державної пенітенціарної служби України в Миколаївській області (№ 72) надіслав до суду подання, у якому просив вирішити питання про застосування покарання відносно ОСОБА_5 .

У поданні зазначив, що відносно цього засудженого підлягають виконанню як вирок Центрального районного суду міста Миколаєва від 18 липня 2016 року /в редакції Ухвали апеляційного суду Миколаївської області від 01 грудня 2016 року/, так й вирок Первомайського міськрайонного суду Миколаївської області від 23 вересня 2014 року, питання про їх одночасне виконання судами не вирішене.

Після вислуховування прокурора та дослідження матеріалів справи суд дійшов такого.

1. Вироком Первомайського міськрайонного суду Миколаївської області від 23 квітня 2010 року ОСОБА_5 визнаний винуватим у вчиненні злочину, передбаченого частиною 2 статті 190 Кримінального Кодексу України та засуджений до 2 років позбавлення волі. Цим же вироком на підставі статті 75 Кримінального Кодексу України він був звільнений від відбуття покарання з іспитовим строком в 2 роки.

2. 6 грудня 2010 року, а також протягом періоду з 15 по 20 березня 2011 року ОСОБА_5 вчинив нові злочини, за які був засуджений вироком Первомайського міськрайонного суду Миколаївської області від 05 жовтня 2011 року за частиною 3 статті 185, частиною 1 статті 187 Кримінального Кодексу України до 3 років 5 днів позбавлення волі.

3. Окрім того, 1 березня 2011 року він же вчинив злочин, передбачений частиною 3 статті 187 Кримінального Кодексу України, за вчинення якого був засуджений вироком Центрального районного суду міста Миколаєва від 18 липня 2016 року /в редакції ухвали апеляційного суду Миколаївської області від 01 грудня 2016 року/ до 8 років позбавлення волі з конфіскацією 1/2 частини належного йому майна.

5. Вироком Центрального районного суду міста Миколаєва від 18 липня 2016 року ОСОБА_5 було визначене остаточне покарання за переліченими вище вироками.

4. Наразі встановлено, що 25 червня 2014 року ОСОБА_5 вчинив ще один злочин, за який був засуджений вироком Первомайського міськрайонного суду Миколаївської області від 23 вересня 2014 року до 2 років позбавлення волі. Цим же вироком ухвалено про звільнення ОСОБА_5 від відбування покарання на підставі статті 75 Кримінального Кодексу України з випробуванням з встановленням випробувального терміну в 2 роки.

Цей вирок під час визначення остаточного покарання 18 липня 2016 року врахований не був.

В зв`язку із цим суд відзначає, що відповідно до пункту 26 Постанови № 7 Пленуму Верховного Суду України від 24 жовтня 2003 року "Про практику призначення судами кримінального покарання" у такому випадку необхідно:
-спочатку - на підставі частини 4 статті 70 Кримінального Кодексу України визначити покарання за сукупністю злочинів, за які ОСОБА_5 був засуджений вироком Центрального районного суду міста Миколаєва від 18 липня 2016 року, а також вироками Первомайського міськрайонного суду Миколаївської області від 5 жовтня 2011 року та від 23 вересня 2014 року;
-потім - на підставі частини 1 статті 71 Кримінального до визначеного таким чином покарання частково приєднати не відбуту частину покарання, визначеного вироком Первомайського міськрайонного суду від 23 квітня 2010 року.
При цьому покарання за сукупністю злочинів, за які ОСОБА_5 був засуджений вироком Центрального районного суду міста Миколаєва від 18 липня 2016 року, а також вироками Первомайського міськрайонного суду Миколаївської області від 5 жовтня 2011 року є визначеним вироком Центрального районного суду міста Миколаєва від 18 липня 2016 року. При цьому вироком від 18 липня 2016 року ОСОБА_5 засуджений за вчинення встановленого цим вироком злочину до покарання, яке належить відбувати реально.
Відповідно ж до пункту 23 Постанови № 7 Пленуму Верховного Суду України від 24 жовтня 2003 року "Про практику призначення судами кримінального покарання" за таких обставин та враховуючи, що вироком від 23 вересня 2014 року до його було застосоване звільнення від покарання, відповідно до частини 4 статті 70 Кримінального Кодексу України вирок від 23 вересня 2014 року слід виконувати самостійно.
За такого до цього вироку не може бути приєднана й не відбута частина покарання, визначеного вироком Первомайського міськрайонного суду від 23 квітня 2010 року.
Отже, вирок Первомайського міськрайонного суду Миколаївської області від 23 вересня 2014 року слід виконувати самостійно.

Керуючись ст.ст. 7, 9, ч.2 ст. 376 КПК України, суд, -

У Х В А Л И В :
Подання - задовольнити.
На підставі частини 4 статті 70 Кримінального Кодексу України вирок Первомайського міськрайонного суду Миколаївської області від 23 вересня 2014 року, яким ОСОБА_6 засуджений за вчинення злочину, передбаченого частиною 2 статті 185 Кримінального Кодексу України до 2 років позбавлення волі та на підставі статті 75 цього Кодексу звільнений від відбування покарання з випробуванням - виконувати самостійно.
Ухвала може бути оскарженою до Апеляційного суду Миколаївської області через Центральний районний суд міста Миколаєва протягом 7 днів.

СУДДЯ = ОСОБА_7 =

27.06.2017