Справа № 299/595/16
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
01.02.2017 м. Ужгород

Апеляційний суд Закарпатської області в складі суддів: ОСОБА_1 (головуючого), ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , при секретарі ОСОБА_4 , за участю прокурора ОСОБА_5 , захисника адвоката ОСОБА_6 , розглянув у відкритому судовому засіданні в м. Ужгороді кримінальне провадження №11-кп/777/62/17 за апеляційними скаргами обвинуваченого ОСОБА_7 та його захисника адвоката ОСОБА_6 на вирок Виноградівського районного суду Закарпатської області від 15.09. 2016.
ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець та мешканець АДРЕСА_1 , громадянин України, із середньою освітою, непрацюючий, не одружений, судимий Виноградівським районним судом Закарпатської області 12.06.2014 за ч. ч. 2, 3 ст.185 КК України до покарання у виді 03 (три) роки позбавлення волі з іспитовим строком на 02(два) роки, засуджений:
-за ч.2 ст.185 КК України на 03 (три) роки позбавлення волі.
На підставі ст.71 КК України до призначеного покарання за цим вироком частково приєднано невідбуту частину покарання за вироком Виноградівського районного суду Закарпатської області від 12.06.2014 -01 (один) рік позбавлення волі, і остаточно до відбуття покарання ОСОБА_7 призначено 04 (чотири) роки позбавлення волі.
Обраний 13.08.2016 до обвинуваченого ОСОБА_7 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою до набрання вироком законної сили залишено без змін.
Речові докази по справі, а саме: мобільний телефон марки «Нокіа х2», який знаходиться на відповідальному збереженні в потерпілого ОСОБА_9 - залишено йому, як законному володільцю; ДВД диски із записом з камер відео спостереження ресторану «Таш Далі» в м. Виноградів по вул. Миру-4 та ДВД диски із записом із камер відео спостереження ДП Виноградівський держлісгосп у м. Виноградів по вул.Копанська,178 - залишено при справі.
Судові витрати по справі відсутні, цивільний позов не заявлений.
Згідно вироку ОСОБА_7 визнаний винним у вчиненні кримінального правопорушення за таких обставинах.
Так, 25.12.2015, ОСОБА_7 , близько 16 год., з метою особистого збагачення за рахунок крадіжки чужого майна, діючи умисно, усвідомлюючи протиправний характер своїх дій та їх карність, впевнившись у відсутності сторонніх осіб, які б могли викрити його протиправні дії, знаходячись на подвір`ї ресторану «Таш Далі», яке розташоване в м. Виноградів по вул. Миру, 4, діючи умисно, таємно, викрав велосипед марки «Десна», чорного кольору, який знаходився на даному подвір`ї вартістю 100 грн., чим заподіяв потерпілому ОСОБА_10 матеріальних збитків на вищевказану суму.
Крім того, ОСОБА_7 , 04.01.2016, близько 18 год., з метою особистого збагачення за рахунок крадіжки чужого майна, діючи умисно, усвідомлюючи протиправний характер своїх дій та їх карність, впевнившись у відсутності сторонніх осіб, які б могли викрити його протиправні дії, перебуваючи у приміщенні ДП «Виноградівське лісове господарство», що знаходиться за адресою м. Виноградів вул. Копанська, 178, звідки із приміщення кабінету охорони праці, викрав мобільний телефон марки «Нокіа х2», червоно-чорного кольору, який знаходився на столі в даному приміщенні вартістю 800 грн., чим заподіяв потерпілому ОСОБА_9 матеріальних збитків на вищевказану суму.
В апеляційній скарзі обвинувачений ОСОБА_7 не оскаржуючи фактичні обставини справи та правильність кваліфікації своїх діянь, просить змінити вирок, призначити йому більш м`яке покарання. Указує на те, що повністю визнає свою вину, розкаюється у вчиненому, обтяжуючі обставини відсутні, а в потерпілих до нього немає претензій. Обіцяє більше не порушувати закон.
В апеляційній скарзі захисник - адвокат ОСОБА_6 не оспорюючи фактичні обставини кримінального провадження та правильність кваліфікації діянь ОСОБА_7 , просить змінити вирок суду першої інстанції щодо ОСОБА_7 та призначити останньому остаточне покарання у виді трьох років і одного місяця позбавлення волі, при цьому зарахувати йому термін перебування під вартою, у відповідності до вимог ст. 72 КК України, у зв`язку з тим що призначене судом першої інстанції покарання є занадто суворим. При призначенні покарання ОСОБА_7 суд першої інстанції в повній мірі не врахував наявність двох пом`якшуючих обставин, а саме: щире каяття та активне сприяння розкриттю злочину, а також відсутність обтяжуючих обставин. Також, не в повній мірі враховано те, що обвинувачений на ОСОБА_11 обліку в лікаря-нарколога та лікаря-психіатра не перебуває, синдромом алкогольної чи наркотичної залежності не страждає, має постійне місце проживання.
Заслухавши доповідь судді про суть вироку, повідомлення про те, ким і в якому обсязі він оскаржений, основні доводи апеляційних скарг, пояснення захисника адвоката ОСОБА_6 , який підтримав апеляційні скарги, думку прокурора, яка заперечила апеляційні скарги, просила вирок суду залишити без змін, дослідивши матеріали кримінального провадження та доводи апеляційних скарг, колегія суддів уважає, що апеляційні скарги обвинуваченого ОСОБА_7 та його захисника адвоката ОСОБА_6 не підлягають до задоволення з таких підстав.
Відповідно до вимог ч.1 ст.404 КПК України вирок суду першої інстанції перевіряється апеляційним судом в межах апеляційних скарг.
Як установлено матеріалами кримінального провадження, досудове розслідування й судовий розгляд по ньому проведені з дотриманням вимог розділів ІІІ, ІV КПК України. Викладені у вироку висновки про винуватість обвинуваченого ОСОБА_7 у вчиненні злочинів, передбачених ч.2 ст.185 КК України при обставинах викладених у вироку суду, ґрунтуються на зібраних доказах, відповідають фактичним обставинам кримінального провадження, та ніким із учасників судового розгляду не оспорюються.
Кваліфікація судом першої інстанції діяння, вчиненого обвинуваченим ОСОБА_7 за ч.2 ст.185 КК України є правильною.
Відповідно до ст. 65 КК України суд призначає покарання у межах, установлених у санкції частини статті (санкції частини статті) Особливої частини цього Кодексу, що передбачає відповідальність за вчинений злочин з урахуванням ступеня тяжкості вчиненого злочину, особи винного, обставин, що пом`якшують та обтяжують покарання. Особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів.
Ці вимоги закону судом першої інстанції належним чином дотримані.
Покарання обвинуваченому ОСОБА_7 призначено у відповідності з вимогами ст.ст. 65, 71 КК України, у межах санкції ч.2 ст.185 цього Кодексу, з урахуванням тяжкості вчинених кримінальних правопорушень, обставин, що пом`якшують покарання, даних, що характеризують його особу, і таке покарання є справедливим, достатнім для його виправлення, і попередження вчинення ним нових кримінальних правопорушень.
Призначаючи обвинуваченому ОСОБА_7 покарання, суд першої інстанції врахував ступінь тяжкості вчинених ним злочинів, його особу, визнання ним вини, як обставину, що пом`якшує покарання, а також те, що до скоєння злочину по місцю проживання характеризувався посередньо, на обліку в лікаря-психіатра не перебуває, і належним чином умотивував у цій частині своє рішення.
На підставі вищенаведеного колегія суддів відхиляє доводи обвинуваченого ОСОБА_7 та його захисника адвоката ОСОБА_6 щодо суворості призначеного покарання.
З урахуванням того, що ОСОБА_7 вчинив новий злочин під час іспитового строку за попереднім вироком від 12.06.2014, судом першої інстанції вірно застосовано вимоги ст.71 КК України та призначено за сукупністю вироків покарання пов`язане з ізоляцією його від суспільства в місцях позбавлення волі.
Крім того, відповідно до ч.4 ст.71 КК України остаточне покарання за сукупністю вироків, крім випадків, коли воно визначається шляхом поглинення одного покарання іншим, призначеним у максимальному розмірі, має бути більшим від покарання, призначеного за новий злочин, а також від невідбутої частини покарання за попереднім вироком.
Як убачається з вироку суду першої інстанції від 15.09.2016, обвинуваченому ОСОБА_7 призначено покарання за вчинення злочинів, передбачених ч.2 ст.185 КК України у виді 03 (трьох) років позбавлення волі. На підставі ст.71 КК України до призначеного покарання за цим вироком частково приєднано невідбуту частину покарання за вироком Виноградівського районного суду Закарпатської області від 12.06.2014, а саме один рік, і остаточно до відбуття покарання ОСОБА_7 призначено 04 (чотири) роки позбавлення волі.
Таким чином, ураховуючи вищенаведене, прохання обвинуваченого ОСОБА_7 та його захисника адвоката ОСОБА_6 про застосування до обвинуваченого більш м`якого покарання не заслуговує на увагу.
Істотних порушень вимог кримінального процесуального закону, які давали б підстави для зміни чи скасування вироку, перевіркою матеріалів кримінального провадження не встановлено.
На підставі вищенаведеного колегія суддів уважає, що призначене покарання обвинуваченому ОСОБА_7 є справедливим, необхідним та достатнім для його виправлення, попередження вчинення ним нових злочинів і не вбачає правових підстав для його пом`якшення.
Із цих підстав апеляційний суд відхиляє доводи апеляційних скарг, як безпідставні та необґрунтовані.
Керуючись ст. ст.404, 405, 407, 419 КПК України, апеляційний суд,-
П О С Т А Н О В И В:
апеляційні скарги обвинуваченого ОСОБА_7 та його захисника адвоката ОСОБА_6 залишити без задоволення, а вирок Виноградівського районного суду Закарпатської області від 15.09. 2016 щодо ОСОБА_7 - без змін.
На підставі ч.5 ст.72 КК України обвинуваченому ОСОБА_7 у строк відбування покарання зарахувати час перебування його під вартою з 13.08.2016 до 01.02.2017 - включно, з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.
На ухвалу Апеляційного суду Закарпатської області безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ може бути подана касаційна скарга протягом трьох місяців з дня проголошення судового рішення судом апеляційної інстанції, а засудженим, який тримається під вартою,- в той самий строк з дня вручення йому копії судового рішення.
Судді: