Справа № 191/1621/17
Провадження № 1-в/191/559/17
У Х В А Л А
іменем України
13 липня 2017 року м. Синельникове

Синельниківський міськрайонний суд Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1

за участю секретаря ОСОБА_2

прокурора ОСОБА_3

представника адміністрації СВК № 94 ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м.Синельникове Дніпропетровської області в режимі відеоконференції з приміщення СВК № 94 с. Шахтарське клопотання засудженого ОСОБА_5 про умовно-дострокове звільнення, -

ВСТАНОВИВ:

Засуджений ОСОБА_5 звернувся до суду з вищевказаним клопотанням, яким просить суд застосувати відносно нього положення ст. 81 КК України.

Засуджений своє клопотання підтримав та просив суд його задовольнити.

Представник адміністрації СВК № 94 пояснив, що засуджений має одне заохочення за сумлінну поведінку та ставлення до праці, яке він отримав 12.07.2017 року. Вважає, що засуджений став на шлях виправлення, але дане клопотання не підтримав.

Суд, заслухавши пояснення учасників процесу, думку прокурора, дослідивши матеріали клопотання, дійшов такого висновку.

Відповідно ст. 81 КК України до осіб, що відбувають покарання у вигляді позбавлення волі, може бути застосоване умовно-дострокове звільнення від відбування покарання. Умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосоване, якщо засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення. Умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосоване після фактичного відбуття засудженим не менше двох третин строку покарання, якщо особа раніше відбувала покарання у виді позбавлення волі за умисний злочин і до погашення або зняття судимості знову вчинила умисний злочин, за який вона засуджена до позбавлення волі.

В розумінні правил ст. 81 КК України підстава умовно-дострокового звільнення від відбування покарання складається з двох обов`язкових елементів: доведення засудженим свого виправлення та фактичне відбуття засудженим певної частини призначеного йому строку покарання. Доведення засудженим свого виправлення означає досягнення ним такого стану, за якого від даної особи не доводиться очікувати вчинення в майбутньому нових злочинів. Виправлення засудженого має бути підтверджене його сумлінною поведінкою і ставленням до праці. Сумлінна поведінка і ставлення до праці є необхідним і достатнім доказом виправлення засудженого. При цьому висновок суду про виправлення засудженого повинен грунтуватися на всебічному врахуванні даних про його поведінку і ставлення до праці за весь час відбування покарання, а не за час, який безпосередньо передує настанню строку, після відбування якого можливе умовно-дострокове звільнення.

Згідно п. 2, п. 17 Постанови Пленуму ВСУ № 2 від 26.04.2002 року «Про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміну невідбутої частини покарання більш м`яким» умовно-дострокове звільнення від відбування покарання можливе лише після повного та всебічного вивчення даних про особу засудженого. При цьому головною умовою прийняття такого рішення є доведеність того, що засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення. Оскільки судовий розгляд питання про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання справляє великий виховний і запобіжний вплив як на самого засудженого, так і на інших осіб, суди під час судового засідання у справах цієї категорії повинні приділяти особливу увагу поясненням засудженого, представників органу, який відає виконанням покарання, спостережної комісії по суті внесеного подання. Зокрема, слід ретельно з`ясовувати ставлення засудженого до вчиненого злочину, праці та навчання, додержання ним вимог режиму, участь у самодіяльних організаціях засуджених виправно-трудової установи, а також його наміри щодо прилучення до суспільно корисної праці та потребу в наданні допомоги при обранні місця проживання і працевлаштування.

З матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_5 раніше засуджений тричі. По даній справі засуджений 02.03.2016 року Інгулецьким районним судом м. Кривого Рогу за ч. 3 ст. 15 ч. 1 ст. 185, ст.. 75 КК України до 1 року позбавлення волі з іспитовим строком 1 рік, ухвалою Інгулецького районного суду м. Кривого Рогу від 08.11.2016 року відмінено іспитовий строк та направлено в місця позбавлення волі строком на 1 рік. Початок строку: 08.11.2016 року, кінець строку: 08.11.2017 року. В СВК № 94 перебуває з 23.11.2016 року, на теперішній час працевлаштований в котельній установі, характеризується посередньо, має одне заохочення, порушень встановленого порядку відбування покарання не допускає, виконує передбачені законом вимоги персоналу установи, до підвищення наявного загальноосвітнього рівня та вдосконалення наявних професійно-технічних навичок не прагне, участі у роботі самодіяльних організацій не бере, уникає виконання робіт із самообслуговування, не бачить необхідності у самостійному їх виконанні, уникає виконання робіт із благоустрою установи, або перекладає їх виконання на інших засуджених, участь в організації виховних заходів, які проводяться в установі не приймає, участь у реалізації програм диференційованого виховного впливу не приймає, соціально корисні зв`язки задовільні, на профілактичному обліку не перебуває, вину у скоєному злочині визнає, але розкаюється не щиро. УДО на підставі ст.. 81 КК України підлягає по відбуттю 2/3 строку, тобто з 08.07.2017 року, станом на 13.07.2017 року не відбута частина строку покарання становить 3 місяці 25 днів.

Вивчивши відомості про особу засудженого, характеристика якого не є позитивною, його поведінку протягом всього строку відбування покарання, а саме, наявність лише одного заохочення, а також враховуючи те, що умовно-дострокове звільнення застосовується в кожному конкретному випадку індивідуально з урахуванням усіх даних в їх сукупності, вирішується на розсуд суду і відноситься до його дискреційних повноважень, суд не вбачає сумлінної поведінки засудженого та доведення ним свого виправлення.

Один лише факт працевлаштування засудженого не свідчить про те, що протягом всього строку відбування покарання поведінка засудженого була сумлінною та він довів своє виправлення.

Таким чином, клопотання засудженого задоволенню не підлягає.

На підставі викладеного, ст. 81 КК України, Постанови Пленуму ВСУ № 2 від 26.04.2002 року «Про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміну невідбутої частини покарання більш м`яким», керуючись ст. ст. 537, 539, 392 КПК України, суд, -

УХВАЛИВ:
В задоволенні клопотання засудженого ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , про умовно-дострокове звільнення, відмовити.

Копію ухвали направити начальнику СВК № 94, засудженому ОСОБА_5 .

Ухвалу може бути оскаржено до апеляційного суду Дніпропетровської області через Синельниківський міськрайонний суд протягом семи діб з дня її оголошення.

Головуючий суддя: ОСОБА_1