Миколаївський районний суд Одеської області
Справа № 508/294/17
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 квітня 2017 року Миколаївський районний суд

Одеської області

В складі : головуючого судді ОСОБА_1

Секретаря ОСОБА_2

За участю прокурора ОСОБА_3

Обвинуваченого ОСОБА_4

Захисника ОСОБА_5

Розглянувши у відкритому судовому засіданні в смт. Миколаївка обвинувальний акт та угоду про визнання винуватості у кримінальному провадженні внесеному в Єдиний реєстр досудових розслідувань за № 0000078 від 02.03.2017 року по обвинуваченню ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та жителя АДРЕСА_1 , громадянина України, освіта неповна середня, не одруженого, не працюючого, раніше не судимого відповідно до ст. 89 КК України, у вчиненні злочину, передбаченого ст. 263 ч. 2 КК України,

ВСТАНОВИВ :
26 лютого 2017 року приблизно о 09.00 годині ОСОБА_4 , під час вигону на пасовище корови, поряд з приміщенням ферми, розташованої в с. Ісаєве, Миколаївського району, Одеської області, побачив на землі кастет, усвідомлюючи, що кастет являється холодною зброєю, підняв його та поклавши до кишені своїх штанів з метою використання для самозахисту, направився до місця свого проживання, розташованого за адресою: АДРЕСА_1 , тим самим носив, придбаний таким чином кастет, без передбаченого законом дозволу.

Продовжуючи реалізовуючи свої злочинні дії, 02.03.2017 року приблизно об 11.00 годині ОСОБА_4 , проходячи по вулиці Петра Лещенка в с. Ісаєве, Миколаївського району, Одеської області біля приміщення Ісаївської сільської ради з метою використання для самозахисту, у правій кишені штанів носив кастет без передбаченого законом дозволу, який являється кастетом спрощеної конструкції та відноситься до категорії холодної зброї, виготовлений саморобним способом.

Дії ОСОБА_4 , кваліфіковані за ст. 263 ч. 2 КК України вірно, а саме, носіння кастету без передбаченого законом дозволу.

Як вбачається з обвинувального акту та угоди про визнання винуватості від 30.03.2017 року у кримінальному провадженні внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань № 0000078 від 02.03.2017 року, ОСОБА_4 беззастережно визнав себе винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 263 КК України, щиро розкаявся та активно сприяв розкриттю злочину. Обвинувачений також погодився із прокурором на призначення йому покарання за цей злочин у вигляді громадських робіт на строк 200 ( двісті ) годин.

Обвинувачений ОСОБА_4 суду пояснив, що він підтримує укладену між ним та прокурором угоду про визнання винуватості, вину визнає в повному обсязі, з узгодженою мірою покарання згоден, угода є добровільною, він цілком розуміє свої права та наслідки укладення угоди, що передбачені ч. 4 ст. 474 Кримінального процесуального кодексу України, які йому були роз`яснені прокурором та судом.

Суд, перевіривши умови укладання угоди про визнання винуватості, відповідність угоди за змістом вимогам процесуального законодавства, роз`яснивши та з`ясувавши в обвинувачуваного повне розуміння ним його процесуальних прав, добровільності та відсутності будь-яких обставин, які б примусили ОСОБА_4 погодитися на підписання угоди про визнання винуватості, характеру висунутого щодо нього обвинувачення, виду і розміру покарання та наслідки постановлення вироку на підставі угоди про визнання винуватості, дійшов висновку про те, що у даному провадженні можливо затвердити надану угоду про визнання винуватості. При цьому, суд виходить з того, що угода укладена відповідно до ст. ст. 469 ч. 4 , 472, 473 КПК України.

Суд, також у судовому засіданні переконався в тому, що угоду сторонами підписано добровільно, свідомо, без впливу будь - яких сторонніх обставин чи факторів. Умови укладеної угоди також не суперечать інтересам суспільства, не порушують прав, свобод чи інтересів сторін чи інших осіб. З угоди також не вбачається обставин, які б свідчили про очевидну неможливість виконання обвинуваченим узятих на себе за угодою зобов`язань.

По справі присутні витрати за проведення криміналістичної експертизи холодної зброї в розмірі 351 гривня 84 копійки, які підлягають стягненню з обвинуваченого ОСОБА_4 ..

Долю речових доказів слід вирішити відповідно до вимог ст. 100 КПК України, а саме знищити.

Керуючись ст. ст. 314, 373, 374, 474, 475 КПК України, суд, -

УХВАЛИВ:
Затвердити угоду про визнання винуватості від 30 березня 2017 року у кримінальному провадженні, внесеному в Єдиний реєстр досудових розслідувань за № 0000078 від 02.03.2017 року за обвинуваченням ОСОБА_4 , у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 263 КК України.

Визнати ОСОБА_4 винуватим у вчиненні злочину передбаченого ч. 2 ст. 263 КК України та призначити йому покарання у виді 200 ( двохсот) годин громадських робіт.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь держави витрати за проведення криміналістичної експертизи холодної зброї під час досудового розслідування в сумі 351 ( триста п`ятдесят одну ) гривню 84 копійки.

Арешт накладений ухвалою слідчого судді Миколаївського районного суду Одеської області від 29.03.2017 року на майно ( кастет ), котрий належить ОСОБА_4 - скасувати.

Речовий доказ: металевий кастет, який знаходиться на зберіганні в камері зберігання речових доказів Миколаївського ВП Лиманського ВП ГУНП в Одеській області знищити.

На вирок сторонами може бути подана апеляційна скарга до апеляційного суду Одеської області через Миколаївський районний суд Одеської області протягом тридцяти днів з дня проголошення вироку, але лише у випадках, встановлених ст. ст. 473, 394 КПК України.

Копію вироку після його проголошення негайно вручити засудженому та прокурору, інші учасники судового провадження копію даного вироку мають право отримати в суді.

Суддя ОСОБА_1