Справа № 127/4300/17
Провадження №11-сс/772/221/2017
Головуючий у суді 1-ї інстанції: ОСОБА_1
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ВІННИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
19 квітня 2017 року м. Вінниця

Колегія суддів Апеляційного суду Вінницької області у складі:
головуючого судді ОСОБА_2

суддів: ОСОБА_3 та ОСОБА_4

секретаря ОСОБА_5

розглянула у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу адвоката ОСОБА_6 , в інтересах ОСОБА_7 та ОСОБА_8 , на ухвалу слідчого судді Вінницького міського суду Вінницької області від 28.02.2017, якою задоволено клопотання слідчого СВ Вінницького ВП ГУ НП у Вінницькій області капітана поліції ОСОБА_9 та накладено арешт на майно, яке перебувало у володінні ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючого АДРЕСА_1 , та вилучене під обшуку на підставі ухвали слідчого судді Вінницького міського суду №127/3231/17 від 14.02.2017, а саме: 13 патронів калібру 5,6 мм куртку темно-синього кольору, шляхом заборони його використання іншими особами, окрім як для цілей кримінального провадження.

Слідчий суддя мотивував прийняте рішення тим, що майно, яке 23.02.2017 було вилучене під час обшуку є предметом кримінального правопорушення, може бути використано як доказ під час досудового розслідування кримінального провадження, з метою з`ясування дійсних обставин події кримінального правопорушення, а також з метою унеможливлення подальшого відчуження вказаного майна на час досудового розслідування та забезпечення схоронності даного майна, тому слідчий суддя дійшов висновку, що клопотання слідчого СВ Вінницького ВП ГУ НП у Вінницькій області капітана поліції ОСОБА_9 , про накладення арешту на майно, яке перебувало у володінні ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючого АДРЕСА_1 . та вилучене під обшуку на підставі ухвали слідчого судді Вінницького міського суду №127/3231/17 від 14.02.2017 року, а саме: 13 патронів калібру 5,6 мм куртку темно-синього кольору, підлягає задоволенню.

Адвокат подав клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження ухвали слідчого судді мотивуючи тим, що ні власника майна ні його захисника не було повідомлено про розгляд клопотання слідчого, а копію отримано 20.03.2017, тобто 5-ти денний строк починається з дня отримання копії ухвали слідчого судді.

В апеляційній скарзі адвокат ОСОБА_6 , в інтересах ОСОБА_7 та ОСОБА_8 , просить скасувати ухвалу слідчого судді про накладення арешту на майно та постановити нову ухвалу про відмову в задоволенні клопотання слідчого про накладення арешту на майно.

На думку скаржника вилучене майно слід повернути власникам, оскільки поняті, залучені під час обшуку та виїмки, є знайомими потерпілого, а отже не можуть бути понятими. Крім того, не відомо на підставі яких доказів суд дійшов висновку, що вилучене майно може бути знаряддям вчинення кримінального правопорушення та зберегли на собі його сліди.

Учасники судового розгляду не з`явилися, хоча про час та дату розгляду були повідомлені належним чином та жодних клопотань про відкладення до Суду не надходило.

Заслухавши доповідача, перевіривши матеріали справи та обговоривши доводи скарги, колегія суддів вважає, що строк на оскарження слід поновити, а апеляційну скаргу залишити без задоволення.

Відповідно до ч. 2 ст. 395 КПК України апеляційна скарга на ухвалу слідчого судді може бути подана протягом п`яти днів з дня її оголошення. Якщо ухвалу було постановлено без виклику особи, яка її оскаржує то строк апеляційного оскарження для такої особи обчислюється з дня отримання нею копії судового рішення.

Оскаржувана ухвала про накладення арешту постановлена 28.02.2017 за відсутності власника вилученого майна, однак в ухвалі слідчого судді зазначено про те, що його було належним чином повідомлено, що не відповідає судовим матеріалам, в яких відсутні дані про повідомлення власника майна. Про прийняте слідчим суддею рішення ОСОБА_7 дізнався 20.03.2017, отримавши копію ухвали. Його захисником подано апеляційну скаргу 24.03.2017, тобто в межах 5-ти денного строку оскарження ухвали слідчого судді.

В зв`язку з викладеним колегія суддів вважає, що строк апеляційного оскарження ухвали слідчого судді від 28.02.2017 слід поновити.

Згідно п. 1 ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів, а згідно ч. 3 ст. 170 КПК України визначено, що у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Частина 10 ст. 170 КПК України передбачає накладення арешту у встановленому цим Кодексом порядку на рухоме чи нерухоме майно, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковій формі, в тому числі кошти та цінності, що знаходяться на банківських рахунках чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах, видаткові операції, цінні папери, майнові, корпоративні права, щодо яких ухвалою чи рішенням слідчого судді, суду визначено необхідність арешту майна.
Вилучене майно визнано речовим доказом, а тому арешт накладено вірно. Враховуючи, що речовий доказ містить сліди кримінального правопорушення, то відповідно до вимог ст. 100 КПК України, передати автомобіль на відповідальне зберігання власнику суд на даний час є неможливим.

Керуючись ст.ст. 405, 407, 422 КПК України, колегія суддів

п о с т а н о в и л а:
ухвалу слідчого судді Вінницького міського суду Вінницької області від 28.02.2017, якою задоволено клопотання слідчого СВ Вінницького ВП ГУ НП у Вінницькій області капітана поліції ОСОБА_9 та накладено арешт на майно, яке перебувало у володінні ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючого АДРЕСА_1 , та вилучене під обшуку на підставі ухвали слідчого судді Вінницького міського суду №127/3231/17 від 14.02.2017, а саме: 13 патронів калібру 5,6 мм куртку темно-синього кольору, шляхом заборони його використання іншими особами, окрім як для цілей кримінального провадження залишити без зміни.

Ухвала оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді:
ОСОБА_2 ОСОБА_4 ОСОБА_3