Справа № 214/4426/16-к
1-кп/214/631/16
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 грудня 2016 року Саксаганський районний суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області у складі:
головуючого судді ОСОБА_1 ,
при секретарі ОСОБА_2 ,
розглянув у відкритому судовому засіданні у м. Кривому Розі кримінальне провадження №0001990 від 21.07.2016 року відносно:
ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця міста Кривого Рогу Дніпропетровської області, громадянина України, українця, з середньою освітою, не одруженого, не працюючого, раніше не судимого, мешкає та зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 ,
обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 190 КК України,
за участю:
прокурора ОСОБА_4 ,
обвинуваченого ОСОБА_3 ,
захисника ОСОБА_5 ,
ВСТАНОВИВ:
05.07.2016 року, приблизно о 13-00 год., ОСОБА_3 знаходячись біля «Будинку Мод» по вул. Космонавтів в Саксаганському районі м. Кривого Рогу, реалізуючи умисел, спрямований на заволодіння чужим майном та обернення його на свою користь, діючи з корисливих мотивів, шляхом зловживання довірою ОСОБА_6 , під приводом допомоги в переплавці належного останньому золотого ланцюга, 585 проби, вагою 56,18 грам у інші вироби, заволодів ним, після чого з місця скоєння злочину зник та розпорядився зазначеним золотим ланцюгом на власний розсуд, тим самим спричинивши потерпілому ОСОБА_6 матеріального збитку на суму 34 714 грн. 19 коп.
Дії обвинуваченого ОСОБА_3 належить кваліфікувати за ч. 1 ст. 190 КК України, за ознаками: заволодіння чужим майном шляхом зловживання довірою (шахрайство).
Судом враховані наступні докази на підтвердження встановлених обставин.
Так, в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 вину у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 190 КК України визнав в повному обсязі за обставинами значеними в обвинувальному акті та пояснив, що він зустрів свого знайомого ОСОБА_7 , який бажав переробити свій ланцюжок з золота на інший виріб. Коли саме це було, не пам`ятає. У нього виник умисел на заволодіння цим золотим виробом шляхом обману. Він запропонував ОСОБА_6 допомогу та повідомив останньому, що у нього є знайомий ювелір, який може допомогти. Насправді ніякого знайомого ювеліра у нього не було і не має. Під приводом допомоги він взяв у ОСОБА_6 золотий ланцюжок, вагою приблизно 56 грам, написавши розписку про це. Повертати цей золотий виріб останньому він не збирався, а одразу заклав ланцюжок до ломбарду, отримані кошти витратив на свої потреби. Він визнає розмір матеріального збитку завданого потерпілому, який зазначений в обвинувальному акті. Щиро розкаюється у вчиненому та просить його суворо не карати.
Суд, враховуючи думку учасників судового провадження, визнання обвинуваченим ОСОБА_3 вини у вчиненому злочині, відповідно до ч. 3 ст. 349 КПК України, визнає недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким неоспорюються. При цьому суд з`ясував у учасників судового провадження, чи правильно вони розуміють зміст цих обставин та чи немає сумнівів у добровільності їх позиції, а також роз`яснив їм, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.
При призначенні покарання суд, у відповідності до положень ст. ст. 65-67 КК України, враховує ступінь тяжкості та конкретні обставини вчинення кримінального правопорушення, зокрема дані, які характеризують особу обвинуваченого, наявність обставин, що пом`якшують та обтяжують покарання.
Відповідно до ч.1 ст. 66 КК України обставиною, яка пом`якшує покарання обвинуваченому ОСОБА_3 визначається щире каяття та активне сприяння розкриттю злочину.

Обставин, відповідно до ст. 67 КК України, які обтяжують покарання обвинуваченому ОСОБА_3 , судом не встановлено.

Обвинувачений ОСОБА_3 по відношенню до інкримінованого йому кримінального правопорушення підпадає під дію ч. 1 ст. 19 КК України.

Вирішуючи питання про призначення покарання обвинуваченому ОСОБА_3 , суд враховуючи ступінь тяжкості скоєного злочину, який відноситься до злочинів невеликої тяжкості, особистість обвинуваченого, який за місцем мешкання характеризується задовільно (Т.1 а.с. 58), раніше не судимий (Т.1, а.с. 48), на обліку у лікаря-психіатра не перебуває, однак перебуває на обліку в ОКЗ «Психоневрологічний диспансер» у лікаря-нарколога з приводу психічних поведінкових розладів внаслідок вживання декількох психоактивних речовин, синдром залежності (Т.1 а.с. 55-56).

Таким чином, суд, враховуючи вищевикладені обставини у своїй сукупності вважає, що обвинуваченому ОСОБА_3 , повинно бути призначено покарання у виді обмеження волі, однак із застосуванням ст. 75 КК України, без ізоляції від суспільства, оскільки маються всі підстави вважати, що таке покарання буде достатнім для його виправлення та попередження нових злочинів.
Виходячи із всіх встановлених по справі обставин, керуючись ст. 75 КК України, суд вважає за доцільне встановити обвинуваченому ОСОБА_3 випробувальний термін, при цьому покласти на останнього обов`язки передбачені п.п. 1, 2 ч. 1 та п. 2 ч. 2 ст. 76 КК України.
Суд, переконаний, що таке покарання буде справедливим, необхідним і достатнім для виправлення ОСОБА_3 та запобігання вчиненню ним нових злочинів.
Потерпілим цивільного позову не заявлено, однак за ним зберігається право на звернення до суду за відшкодування матеріальної та моральної шкоди в порядку цивільного судочинства.
Питання речових доказів судом вирішується в порядку, передбаченому ст.100 КПК України.
Керуючись ст.ст. 349 ч. 3, 369, 370, 373, 374 КПК України, суд,
ЗАСУДИВ:
ОСОБА_3 визнати винуватим у пред`явленому обвинуваченні за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 190 КК України.
Призначити ОСОБА_3 покарання за ч.1 ст. 190 КК України у виді обмеження волі строком на 1 (один) рік.
На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_3 від відбування покарання у виді обмеження волі з випробуванням строком на 1 (один) рік.
Відповідно до п.п. 1, 2 ч. 1 та п. 2 ч. 2 ст. 76 КК України покласти на ОСОБА_3 наступні обов`язки:
- періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;
- повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання;
- не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.
Речові докази:
золотий ланцюг, 585 проби, вагою 56,18 грам, який знаходиться на зберіганні у потерпілого ОСОБА_8 - залишити в розпорядженні останнього (Т.1, а.с. 23);
чек на отримання фінансового кредиту №36060 від 19.07.2016 року та специфікацію №1 до договору про надання фінансового кредиту №212-000039617 від 19.07.2016 року залишити в матеріалах кримінального провадження (Т.1, а.с. 16).
На вирок можуть бути подані апеляційні скарги протягом 30 днів з дня його проголошення до судової палати у кримінальних справах апеляційного суду Дніпропетровської області через Саксаганський районний суд міста Кривого Рогу.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення апеляційним судом.
Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Суддя ОСОБА_1