Справа № 367/617/17
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
13 лютого 2017 року Ірпінський міський суд Київської області в складі:

головуючого слідчого судді ОСОБА_1 ,

з участю секретаря ОСОБА_2 ,

заявника ОСОБА_3 ,

слідчого ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Ірпінського міського суду Київської області клопотання адвоката ОСОБА_3 , що діє в інтересах ОСОБА_5 про скасування арешту майна у кримінальному провадженні № 0004110 ,

в с т а н о в и в:
До Ірпінського міського суду Київської області надійшло зазначене вище клопотання, в якому заявник посилається на те, що 20 грудня 2016 року слідчим суддею Ірпінського міського суду Київської області у кримінальному провадженні № 0004110 накладено арешт на земельну ділянку площею 0,1500 га, кадастровий номер :01:046:0176, що розташована за адресою АДРЕСА_1 ; земельну ділянку площею 0,0054 га, кадастровий номер :01:046:0177, що розташована за адресою АДРЕСА_1 ; нерухоме майно, яким є квартира АДРЕСА_2 та нерухоме майно, яким є квартира АДРЕСА_3 , власником яких є ОСОБА_5 , шляхом заборони відчуження. Однак, власник майна вважає, що арешт має бути скасовано з огляду на наступне.

Так, досудове розслідування здійснюється за ознаками злочину, передбаченого ч.3 ст. 190 КК України (шахрайство); обовязковою ознакою шахрайства є те, що заволодіння чужим майном або придбання права на майно здійснюється шляхом обману чи зловживання довірою.

В ухвалі слідчого судді зазначено: Досудовим розслідуванням встановлено, що у жовтні 2016 року невідома особа, шляхом обману та використовуючи підроблений документ, а саме паспорт громадянина України на імя ОСОБА_6 , здійснила продаж її домоволодіння та земельної ділянки…В подальшому допитано як потерпілого ОСОБА_6 та як свідка ОСОБА_7 , які пояснили, що до вчинення незаконного заволодіння та відчуження земельної ділянки та будинку причетна дочка ОСОБА_6 ОСОБА_7 , яка шляхом переклеювання фотографії в паспорті потерпілої залучила до вказаних дій іншу невстановлену на даний час особу, яка видаючи себе за ОСОБА_6 продала земельну ділянку та будинок…Грошові кошти за вказані обєкти нерухомості отримала ОСОБА_7 , а за послуги невідомої жінки, яка видавала себе за ОСОБА_6 заплатила 500 доларів США.
Враховуючи положення статті КК України, за якою здійснюється розслідування, а також конкретні обставини вчиненого злочину (про те, що порушення відбулося не на стороні покупця, а на стороні продавця), обєктом кримінально протиправних дій були саме грошові кошти ОСОБА_5 , оскільки саме вона була введена в оману під час укладення договорів купівлі-продажу, спатила кошти неналежній особі.

Слідчий безпідставно підмінив факт незаконного заволодіння грошовими коштами ОСОБА_5 , фактом незаконного відчуження нерухомого майна ОСОБА_6 .

З огляду на це вважає, що нерухоме майно, на яке було накладено арешт, не є обєктом кримінально протиправних дій, а використання його як доказу позбавлено будь-якого сенсу, оскільки факт переоформлення права власності вже відбувся і відомості про це вже закріплені у відповідних документах. На сьогодні, ці документи та інформація знаходяться у розпорядження слідчого, а тому у застосуванні вказаного заходу жодної потреби не має.

Відповідно до п. 5 ч.5 ст. 173 КПК України ухвала слідчого судді про накладення арешту повинна містити порядок її виконання із зазначенням способу інформування заінтересованих осіб, але, зазначений документ такої інформації не містить, а тому не може вважатися ухвалою в процесуальному розумінні.

Клопотання слідчого було подано на підставі п.1 ч.2 ст. 170 КПК України, який передбачає можливість накладення арешту на майно з метою забезпечення збереження речових доказів. Можливість накладення арешту з інших підстав не порушувалося.

Стаття 100 КПК України встановлює, що речові докази, які отримані або вилучені слідчим, прокурором, оглядаються, фотографуються та докладно описуються в протоколі огляду. Жодних даних про виконання слідчим вказаних вимог не має, відтак немає і доказів виникнення за майном статусу речових доказів.

Особливу увагу звертає на те, що слідчий просив накласти арешт на підставі п.1 ч.2 ст. 170 КПК України ( з метою збереження речових доказів). Натомість, слідчий суддя вийшов за межі даного клопотання, наклав арешт на зовсім іншій правовій підставі, - згідно п.4 ч.2 ст. 170 КПК України (з метою відшкодування завданої шкоди). Викладене підтверджується наступним записом:…тому, з метою забезпечення…відшкодування заподіяних кримінальним правопорушенням збитків, слідчий суддя вважає, що слід накласти арешт…задовольнивши клопотання слідчого.

При цьому, слідчий суддя нічого не зазначив про закон, у відповідності до якого ОСОБА_5 зобовязана нести цивільну відповідальність за шкоду завдану діями (бездіяльністю) підозрюваного, а також про обґрунтований розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, як того вимагає абз.1 ч. 6 ст. 170 КПК України.

Більше того, слідчим суддею не було враховано абз. 2 п. 10 ст. 170 КПК України, яким прямо заборонено накладати арешт на майно, яке перебуває у власності добросовісного набувача. Добросовісність набувача презюмується ст. 12 ЦК України, доказів зворотного відносно ОСОБА_5 не надано.

Таким чином, накладений на нерухоме майно ОСОБА_5 арешт підлягає скасуванню.

Згідно ч.1 ст. 174 КПК України власник або володілець майна, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Арешт майна, також може бути скасовано, якщо власник або володілець майна доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

У звязку із викладеними обставинами заявник просив скасувати повністю арешт на земельну ділянку площею 0,1500 га, кадастровий номер :01:046:0176, що розташована за адресою АДРЕСА_1 ; земельну ділянку площею 0,0054 га, кадастровий номер :01:046:0177, що розташована за адресою АДРЕСА_1 ; нерухоме майно, яким є квартира АДРЕСА_2 та нерухоме майно, яким є квартира АДРЕСА_3 , власником яких є ОСОБА_5 , шляхом заборони відчуження; зобовязати слідчого, який проводить досудове розслідування і прокурора, який здійснює нагляд за додержанням законів під час проведення досудового розслідування у формі процесуального керівництва досудовим розслідуванням у кримінальному провадженні № 0004110 вчинити дії повязані з відповідним інформуванням реєстраційних органів про прийняте рішення.

В судовому засіданні заявник ОСОБА_3 клопотання про скасування арешту підтримав, підтвердив обставини, викладені у клопотанні, просив клопотання задовольнити.

Слідчий ОСОБА_4 в судовому засіданні заперечував проти задоволення клопотання, вважав, що арешт на нерухоме майно накладений обґрунтовано, пояснив, що необхідність накладення арешту вирішує слідчий, в законній ухвалі про накладення арешту апеляційний суд не побачив незаконних підстав для накладення арешту і залишив арешт майна в силі. Майно, на яке накладено арешт, є речовим доказом, про що зазначено в ухвалі, квартири та земельні ділянки є обєктом кримінально протиправних дій. Просив відмовити у задоволенні клопотання.

Заслухавши пояснення учасників процесу, вивчивши клопотання та додані до нього копії документів, оглянувши матеріали кримінального провадження № 0004110, слідчий суддя прийшов до висновку, що клопотання не підлягає до задоволення, виходячи із наступного.

У відповідності до ст. 174 КПК України підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження - судом. Арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

Так, в судовому засіданні встановлено, що в провадженні Ірпінського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Київській області знаходиться кримінальне провадження, відомості відносно якого внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0004110 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 190 КК України.

У відповідності до ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження.

Згідно ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення, зокрема, збереження речових доказів.

Згідно ч. 3 ст. 170 КПК України у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Ухвалою слідчого судді Ірпінського міського суду Київської області від 20 грудня 2016 року № 367/9218/16-к клопотання слідчого Ірпінського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Київській області ОСОБА_4 про арешт майно задоволено, накладено арешт на земельну ділянку площею 0,1500 га, кадастровий номер :01:046:0176, що розташована за адресою АДРЕСА_1 ; земельну ділянку площею 0,0054 га, кадастровий номер :01:046:0177, що розташована за адресою АДРЕСА_1 ; нерухоме майно, яким є квартира АДРЕСА_2 та нерухоме майно, яким є квартира АДРЕСА_3 , власником яких є ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 шляхом заборони відчуження. У даній ухвалі суду зазначено, що Крім того, з клопотання та додатків до нього вбачається, що майно, на яке слідчий просить накласти арешт відповідає критеріям зазначеним у ст. 98 КПК України. Також вказано, що Слідчим доведено, що є достатні підстави вважати, що майно, на яке він просить накласти арешт, відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу, а тому з метою забезпечення припинення незаконної діяльності та відшкодування заподіяних кримінальним правопорушенням збитків, слідчий суддя вважає, що слід накласти арешт на дане майно, задовольниши клопотання слідчого.

Ухвалою колегії суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду Київської області від 11 січня 2017 року ухвалу слідчого судді Ірпінського міського суду від 20 грудня 2016 року залишено без змін. У даній ухвалі зазначено, що З матеріалів клопотання встановлено, що Ірпінським ВП ГУ НП в Київській області проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0004110 за ознаками злочину, передбаченого ч. 3 ст. 190 КК України. Майно, на яке слідчий просив накласти арешт відповідає критеріям зазначеним у ст. 98 КПК України, а тому колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції, про те, з метою забезпечення припинення незаконної діяльності та відшкодування заподіяних кримінальним правопорушенням збитків необхідно накласти арешт на дане майно.

Ухвалою слідчого судді Ірпінського міського суду Київської області від 09 лютого 2017 року у справі № 367/612/17 за скаргою адвоката ОСОБА_3 , що діє в інтересах ОСОБА_5 на постанову слідчого Ірпінського ВП ГУ НП в Київській області ОСОБА_4 від 23.01.2017 року про відмову у визнанні потерпілим скаргу задоволено, постанову слідчого Ірпінського ВП ГУ НП в Київській області ОСОБА_4 від 23.01.2017 року про відмову у визнанні ОСОБА_5 потерпілим в кримінальному провадженні № 0004110 від 12.12.2016 року скасовано.

Наведені обставини підтверджуються поясненнями заявника ОСОБА_3 , слідчого ОСОБА_4 , матеріалами клопотання та оглянутими в судовому засіданні матеріалами кримінального провадження № 0004110.

Враховуючи вищевикладене, слідчий суддя прийшов до висновку, що оскільки досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0004110 триває та у даному кримінальному провадженні проводяться необхідні слідчі дії, а тому в судовому засіданні не встановлено беззаперечних обставин, які б свідчили про те, що у подальшому застосуванні арешту майна відпала потреба або арешт накладено необгрунтовано, у звязку із чим клопотання про скасування арешту майна не підлягає до задоволення .

Керуючись ст. ст. 2, 9, 170, 171, 173, 174, 309 КПК України слідчий суддя
п о с т а н о в и в:
Клопотання адвоката ОСОБА_3 , що діє в інтересах ОСОБА_5 про скасування арешту майна у кримінальному провадженні № 0004110 залишити без задоволення.
Ухвала відповідно до ст. 309 КПК України оскарженню не підлягає.
Суддя: ОСОБА_1