Справа №573/2393/16-к Головуючий у суді у 1 інстанції - ОСОБА_1
Номер провадження 11-кп/788/232/17 Суддя-доповідач - ОСОБА_2
Категорія - Крадіжка
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
06 квітня 2017 року колегія суддів з розгляду справ та матеріалів кримінального судочинства Апеляційного суду Сумської області в складі:

головуючого-судді - ОСОБА_2 ,

суддів - ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

з участю секретаря судового засідання - ОСОБА_5

прокурора ОСОБА_6

захисника ОСОБА_7 ,

обвинуваченого ОСОБА_8 ,

розглянула у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Суми кримінальне провадження за апеляційною скаргою обвинуваченого ОСОБА_8 на вирок Білопільського районного суду Сумської області від 28 грудня 2016 року, відносно

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Білопілля, Сумської області, українця, громадянина України, не одруженого, не працюючого, з професійно-технічною освітою, мешканця АДРЕСА_1 , раніше судимого:

1) 01.04.2016 Білопільським районним судом Сумської області за ч. 2 ст. 185 КК України до 1 року обмеження волі, на підставі ст. 75 КК України звільненого від відбуття покарання з випробуванням з відстрочкою на 1 рік;

2) 07.11.2016 Білопільським районним судом Сумської області за ч. 3 ст. 15, ч. 3 ст. 185 КК України до 1 року 6 місяців позбавлення волі,

обвинуваченого у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.3 ст.15 ч.2 ст.185, ч.3 ст.185 КК України, -

ВСТАНОВИЛА:
До Апеляційного суду Сумської області надійшла апеляційна скарга обвинуваченого ОСОБА_8 , за змістом якої останній просить пом`якшити призначене йому покарання.

Даним вироком суду ОСОБА_8 визнаний винним вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.3 ст.15 ч.2 ст.185, ч.3 ст.185 КК України і йому призначено покарання:

- за ч.3 ст. 15 ч.2 ст. 185 КК України у виді 1 року позбавлення волі;

- за ч.3 ст. 185 КК України у виді 3 років позбавлення волі.

На підставі ч.1 ст. 70 КК України за сукупністю злочинів шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим остаточно призначено покарання у виді 3 років позбавлення волі.

На підставі ч.4 ст. 70 КК України за сукупністю злочинів, передбачених ч.3 ст.15 ч.2 ст. 185 та ч.3 ст. 185 КК України за цим вироком та за вироком Білопільського районного суду Сумської області від 07.11.2016 року шляхом часткового складання покарань призначено ОСОБА_8 до відбування покарання у виді 3 років 3 місяців позбавлення волі.

Строк відбування покарання визначено відраховувати з 26 вересня 2016 року.

До набрання вироком законної сили ОСОБА_8 обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

Зараховано ОСОБА_8 в строк призначеного покарання, відповідно до ч.5 ст. 72 КК України строк попереднього ув`язнення з 28.12.2016 року, - з дня обрання Білопільським районним судом Сумської області запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, по день набрання вироком законної сили з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.

Стягнуто з ОСОБА_8 в дохід держави витрати за проведення експертиз у загальній сумі сумі 791 грн. 64 коп.

Долю речових доказів вирішено в порядку ст.100 КПК України.

В обґрунтування вимог поданої апеляційної скарги обвинувачений ОСОБА_8 зазначає, що являється інвалідом та сиротою, через проблеми із здоров`ям потребує операцію, та, крім цього, перебуває на обліку у психіатра.

Інші учасники кримінального провадження апеляційні скарги на вирок суду не подавали.

Згідно вироку суду, 23 квітня 2016 року, близько 07.00 год., ОСОБА_8 , перебуваючи поблизу домогосподарства, належного ОСОБА_9 , що розташоване за адресою: АДРЕСА_2 , біля присадибної ділянки вищевказаного домогосподарства, побачив закопані у землю металеві стовпчики в кількості 6 штук, які вирішив викрасти, та, діючи повторно, розхитавши їх по одному, витягнув із землі 4 металевих стовпчика, довжиною 2,33 м. кожен та діаметром 11 см., вартістю 303 грн. 60 коп.

Продовжуючи свої злочинні дії, 24 квітня 2016 року, близько 07.00 год., ОСОБА_8 , повернувся до присадибної ділянки розташованої за адресою: АДРЕСА_2 , належної ОСОБА_9 , де розхитав руками та витягнув із землі 1 металевий стовпчик, довжиною 2,33 м, діаметром 11 см. та відніс його від присадибної ділянки. Продовжуючи свої злочинні дії, ОСОБА_8 повернувся до присадибної ділянки, з метою викрадення останнього шостого стовпчика, але свій злочинний намір не довів до кінця з причин, що не залежали від його волі, не вчинивши усіх дій, які вважав необхідними для доведення злочину до кінця, оскільки був помічений власником земельної ділянки ОСОБА_9 . Вартість майна, яке ОСОБА_8 намагався викрасти становить 151 грн. 80 коп.

Крім того, ОСОБА_8 , діючи повторно, за попередньою змовою з особою, відносно якої кримінальне провадження закрито у зв`язку зі смертю, на початку липня 2016 року в різні дні, неодноразово проникали до магазину « ІНФОРМАЦІЯ_2 », який розташований за адресою: АДРЕСА_3 , звідки вчинили крадіжку різноманітного майна належного ФОП ОСОБА_10 , заподіявши шкоди на загальну суму 39 459 грн.

Заслухавши доповідь судді, пояснення обвинуваченого ОСОБА_8 та його захисника ОСОБА_7 , які підтримали подану апеляційну скаргу та просили пом`якшити призначене обвинуваченому покарання, думку прокурора ОСОБА_6 , яка заперечила проти задоволення апеляційної скарги, перевіривши матеріали кримінального провадження та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга обвинуваченого ОСОБА_8 задоволенню не підлягає.

Відповідно до ст. 404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Судом правильно встановлені фактичні обставини кримінального провадження та зроблений обґрунтований висновок про доведеність вини ОСОБА_8 у вчиненні інкримінованих йому кримінальних правопорушень.

Кваліфікація дій обвинуваченого за ч.3 ст.15 ч.2 ст.185, ч.3 ст.185 КК України, не оспорюється.

Що стосується призначеного обвинуваченому покарання у виді позбавлення волі, то колегія суддів зазначає наступне.

Відповідно до вимог ч.2 ст.65 КК України особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів, суд призначає покарання, враховуючи ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного і обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Як убачається з вироку, ці вимоги кримінального закону судом дотримані.

Так, при призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_8 , суд першої інстанції врахував ступінь тяжкості вчинених злочинів, які відповідно до ст. 12 КК України є середньої та тяжким злочинами, особу обвинуваченого, який ніде не працює, стан його здоров`я, який знаходиться на обліку у лікаря уролога та на обліку у лікаря психіатра, задовільні характеристики за місцем проживання, на обліку у лікаря нарколога не перебуває. Обставинами, що пом`якшують покарання ОСОБА_8 , суд визнав щире каяття, повне визнання вини, активне сприяння розкриттю злочинів. Обставин, що обтяжують покарання встановлено не було.

Враховуючи викладене, а також те, що ОСОБА_8 раніше судимий, скоїв тяжкий злочин, але він повністю визнав свою вину, щиро розкаявся у скоєному, сприяв розкриттю злочину, задовільно характеризується за місцем проживання, претензій до нього потерпілі ОСОБА_9 та ОСОБА_10 не мають, вік обвинуваченого та стан його здоров`я, суд дійшов висновку про можливість виправлення обвинуваченого в умовах ізоляції від суспільства та призначив йому покарання в межах санкції ч.3 ст.185 КК України у виді позбавлення волі, однак в мінімальному розмірі, з чим, за встановлених в суді апеляційної інстанції обставин, погоджується й колегія суддів.

Що стосується доводів апеляційної скарги обвинуваченого з приводу не врахування судом першої інстанції його стану здоров`я та необхідності хірургічного втручання, то колегія суддів вважає такі доводи безпідставними, оскільки суд прямо у вироку зазначив про врахування стану здоров`я обвинуваченого при призначенні йому покарання.

Оскільки обвинувачений та його захисник не надали жодного доказу на підтвердження доводів апеляційної скарги, зокрема щодо погіршення стану здоров`я та необхідності оперативного втручання, тому колегія судів не вбачає підстав для пом`якшення покарання, яка про це просить обвинувачений.

Інші доводи обвинуваченого, на переконання колегії суддів, також не можуть слугувати беззаперечними підставами для призначення йому більш м`якого покарання.

Таким чином, колегія суддів вважає, що призначене ОСОБА_8 покарання є справедливим, необхідним і достатнім для його виправлення та попередження вчинення ним нових кримінальних правопорушень. Воно відповідає загальним засадам призначення покарання, визначеним ст. 65 КК України, у зв`язку з чим вважати його надто суворим, за доводами апеляційної скарги обвинуваченого, підстав не вбачається.

Істотних порушень вимог кримінального процесуального закону, що тягнуть зміну чи скасування оскаржуваного вироку, при апеляційному розгляді кримінального провадження не встановлено.

З огляду на викладене, апеляційна скарга обвинуваченого ОСОБА_8 задоволенню не підлягає.

На підставі викладеного, керуючись ст. 404, 405, 407, 419 КПК України, колегія суддів, -

ПОСТАНОВИЛА:
Вирок Білопільського районного суду Сумської області від 28 грудня 2016 року відносно ОСОБА_8 , залишити без зміни, а його апеляційну скаргу без задоволення.

Ухвала набирає законної сили негайно та може бути оскаржена до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом трьох місяців з дня її проголошення, а засудженим, який тримається під вартою, - в той самий строк з дня вручення йому копії судового рішення.

СУДДІ:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4

.