У х в а л а

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

5 липня 2017 року м. Київ

Колегія суддів Судової палати у кримінальних справах

Верховного Суду України у складі:

головуючого ОСОБА_3.,
суддів ОСОБА_4., ОСОБА_5.,

розглянувши в судовому засіданні заяву засудженого ОСОБА_1 про перегляд вироку Апеляційного суду Хмельницької області від 09 жовтня 2003 року та ухвали колегії суддів Судової палати з кримінальних справ Верховного Суду України від 17 лютого 2004 року щодо нього,

в с т а н о в и л а:

вироком Апеляційного суду Хмельницької області від 09 жовтня 2003 року ОСОБА_1 засуджено за пунктами 4, 6 частини другої статті 115, частиною четвертою статті 187, частиною другою статті 186 та на підставі статті 70 Кримінального кодексу України (далі - КК) до довічного позбавлення волі з конфіскацією майна, яке є його власністю, крім житла.

Ухвалою колегії суддів Судової палати з кримінальних справ Верховного Суду України від 17 лютого 2004 року зазначений вирок щодо ОСОБА_1 змінено. Виключено кваліфікацію його дій за пунктом 4 частини другої статті 115 КК як зайву. В решті вирок залишено без зміни.

Засуджений ОСОБА_1 подав до Верховного Суду України заяву, у якій просить переглянути ухвалені щодо нього судові рішення. Вважає, що під час розгляду справи у Верховному Суді України були порушені його права, оскільки такий розгляд відбувався незаконним, на його думку, складом суду та без участі захисника. Як на підставу для перегляду зазначених судових рішень посилається на пункт 4 частини першої статті 445 Кримінального процесуального кодексу України (далі - КПК). На підтвердження своїх доводів до заяви ОСОБА_1 долучив рішення Європейського суду з прав людини у справі «Ніколаєнко проти України» від 15 листопада 2012 року.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши доводи заяви та додані до неї копії судових рішень, колегія суддів дійшла висновку про таке.

Згідно зі статтями 444, 445 КПК Верховний Суд України переглядає судові рішення у кримінальних справах виключно з підстав і в порядку, встановлених цим Кодексом. Перелік підстав для перегляду судових рішень Верховним Судом України, що набрали законної сили, є вичерпним і розширеному тлумаченню не підлягає.

Частиною четвертою статті 445 КПК визначено, що підставою для перегляду судових рішень є встановлення міжнародною судовою установою, юрисдикція якої визнана Україною, порушення Україною міжнародних зобов'язань при вирішенні справи судом.

Зазначена вимога закону встановлює обов'язкову умову перегляду Верховним Судом України судових рішень з вказаної вище підстави, а саме - наявність рішення міжнародної судової установи, яким встановлено порушення Україною міжнародних зобов'язань при вирішенні національним судом справи щодо певної особи.

Правом подати заяву до Верховного Суду України із зазначеної підстави наділена лише особа, на користь якої ухвалено рішення міжнародною судовою установою, юрисдикція якої визнана Україною, її захисник чи законний представник або представник юридичної особи (частина друга статті 446 КПК).

Як убачається з матеріалів, наданих заявником, судове рішення, яке ОСОБА_1 додав до заяви на підтвердження своїх доводів, ухвалене Європейським судом з прав людини щодо ОСОБА_2

З огляду на викладене, колегія суддів вважає, що заява засудженого ОСОБА_1 є необґрунтованою, і не вбачає підстав для допуску справи до провадження Верховного Суду України.

На підставі наведеного, керуючись статтями 445, 451 Кримінального процесуального кодексу України, колегія суддів

у х в а л и л а:

Відмовити ОСОБА_1 у допуску справи до провадження за його заявою про перегляд Верховним Судом України вироку Апеляційного суду Хмельницької області від 09 жовтня 2003 року та ухвали колегії суддів Судової палати з кримінальних справ Верховного Суду України від 17 лютого 2004 року щодо нього.

Судді:

ОСОБА_4 ОСОБА_5 ОСОБА_3