Дата документу 22.02.2017 Справа № 554/1345/17
Провадження № 1-кс/554/1550/2017

У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
22 лютого 2017 року м. Полтава
В С Т А Н О В И В:
Слідчий Полтавського РВП ПВП ГУ НП в Полтавській області ОСОБА_3 звернувся до Октябрського районного суду м. Полтави з клопотанням, погодженим з прокурором Полтавської місцевої прокуратури, у якому просив накласти арешт на автомобіль «ДЕО Нексія», д.н.з. НОМЕР_1 , 1997 р.в. згідно свідоцтва про реєстрацію ТЗ серії НОМЕР_2 , виданого 1998 року, що належить ОСОБА_5 , яка зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 , під керуванням ОСОБА_4 , мешканця АДРЕСА_2 , який буде зберігатися на території штраф майданчика для тимчасового тримання транспортних засобів ГУ НП в Полтавській області та свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу № НОМЕР_2 , яке буде зберігатися при матеріалах кримінального провадження, до скасування арешту майна у встановленому КПК України порядку.
17.02.2017 року до чергової частини Полтавського РВП Полтавського ВП ГУ НП в Полтавській області надійшло повідомлення старшого судового експерта Полтавського НДЕКЦ МВС України ОСОБА_6 , що в результаті дослідження ідентифікаційних номерних позначень та супроводжуючих документів автомобіля «ДЕО Нексія», д.н.з. НОМЕР_1 , жовтого кольору, що належить ОСОБА_5 , було встановлено, що ідентифікаційне номерне позначення кузова піддавалось зміні, шляхом вирізання фрагменту номерної деталі з первинним номерним позначенням кузова та вварюванням в це місце металевої пластини з нанесенням на ній номерним позначенням НОМЕР_3 .
При виїзді 17.02.2017 року слідчо-оперативної групи Полтавського РВП ПВП ГУ НП в Полтавській області до місця пригоди встановлено, що на ділянці місцевості що знаходиться по вул. Європейська, 146 в с. Розсошенці, Полтавського району, виявлено автомобіль «ДЕО Нексія», д.н.з. НОМЕР_1 , жовтого кольору, під час перевірки по базі даних Полтавського ВРЕР якого було виявлено, що номерне позначення кузова піддавалось зміні шляхом вирізання фрагменту номерної деталі з первинним номерним позначенням кузова та вварюванням в це місце металевої пластини з нанесенням на ній номерним позначенням НОМЕР_3 . Автомобіль перебував під керування ОСОБА_4 , мешканця АДРЕСА_2 ., що підтверджується його поясненням.
Автомобіль «ДЕО Нексія», д.н.з. НОМЕР_1 , 1997 року випуску згідно свідоцтва про реєстрацію НОМЕР_2 , виданого 16.12.1998 року, що належить ОСОБА_5 . Згідно довіреності від 19.08.2014 року ОСОБА_5 уповноважила ОСОБА_7 , продати вказаний автомобіль, який в свою чергу 14.09.2014 року уповноважив ОСОБА_4 , та ОСОБА_8 на право користування та продажу даного автомобіля.
Даний транспортний засіб вилучено і поміщено до майданчику тимчасового тримання транспортних засобів ГУ НП в Полтавській області за адресою: Полтавський р-н, с. Тахтаулово, вул. Перемоги, 9.
20.02.2017 року автомобіль «ДЕО Нексія», д.н.з. НОМЕР_1 , жовтого кольору та свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_2 було визнано речовими доказами про що складено відповідну постанову.
20.02.2017 року в ході розслідування кримінального провадження до Полтавського НДЕКЦ МВС України було призначено експертизу комплексного дослідження транспортного засобу по вилученому автомобілю «ДЕО Нексія», д.н.з. НОМЕР_1 , жовтого кольору та техніко-криміналістичну експертизу по свідоцтву про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_2 .
У судовому засіданні слідчий клопотання підтримав, просив задовольнити.
Володілець майна ОСОБА_4 просив повернути йому автомобіль, який він зобов`язується при необхідності надавати правоохоронним органам.
Суд, заслухавши учасників процесу, дослідивши матеріали клопотання, приходить до наступного.
Згідно п. 7 ч. 2 ст. 131 КПК України, заходом забезпечення кримінального провадження є арешт майна. Відповідно до ч. 5 ст. 132 КПК України, під час розгляду питання про застосування заходів забезпечення кримінального провадження сторони кримінального провадження повинні подати слідчому судді докази обставин, на які вони посилаються.
Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження.
Згідно вимог п. 1 ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів.
За змістом ч. 3 ст. 170 КПК України, у випадку, передбаченому п. 1 ч. 2 цього Кодексу, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у ст. 98 цього Кодексу.
Згідно ч. 1 ст. 98 КПК України, речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.
Відповідно до ч. 2 ст. 98 КПК України, документи є речовими доказами, якщо вони містять ознаки, зазначені в частині першій цієї статті.
Відповідно до ч.2 ст.173 КПК України, при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: 1) правову підставу для арешту майна; 2) можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу).
Згідно ч. 11 ст. 170 КПК України, заборона на використання майна, а також заборона розпоряджатися таким майном можуть бути застосовані лише у випадках, коли їх незастосування може призвести до зникнення, втрати або пошкодження відповідного майна або настання інших наслідків, які можуть перешкодити кримінальному провадженню.
Слідчий суддя, суд відмовляють у задоволенні клопотання про арешт майна, якщо особа, що його подала, не доведе необхідність такого арешту, а також наявність ризиків, передбачених абзацом другим частини першої статті 170 цього Кодексу (ч. 1 ст. 173 КПК України).
Слідчим доведено, що вищевказане майно, має значення для забезпечення даного кримінального провадження, за існування розумних підозр вважати, що це майно є доказом злочину, за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у ст. 98 КПК України.
Вилучений, відповідно до протоколу огляду від 17.02.2017 року, автомобіль «ДЕО Нексія», д.н.з. НОМЕР_1 , 1997 р.в. згідно свідоцтва про реєстрацію ТЗ серії НОМЕР_2 , виданого 1998 року, що належить ОСОБА_5 , яка зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 , під керуванням ОСОБА_4 , мешканця АДРЕСА_2 , підлягає арешту, оскільки не застосування такого заходу забезпечення кримінального провадження як арешт майна може в подальшому перешкодити кримінальному провадженню. На виконання вимог ч.1 ст.173 КПК України слідчий довів необхідність арешту майна, а також наявність ризиків, передбачених ч.1 ст.170 КПК України.
Враховуючи викладене, суд приходить до висновку про наявність правових підстав для арешту майна, враховує можливість використання його як доказу у даному кримінальному провадженні, наслідки арешту майна, розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження, а тому клопотання про арешт майна підлягає задоволенню.
На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 2, 7, 132, 98, 167, 170-173, 309, 372 КПК України, слідчий суддя,-

У Х В А Л И В:
Накласти арешт на автомобіль марки «ДЕО Нексія», д.н.з. НОМЕР_1 , 1997 року випуску, згідно свідоцтва про реєстрацію ТЗ серії НОМЕР_2 , виданого 1998 року, що належить ОСОБА_5 , яка зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 , під керуванням ОСОБА_4 , мешканця АДРЕСА_2 до скасування арешту майна у встановленому нормами КПК України порядку.
Виконання зазначеної ухвали покласти на слідчого в провадженні якого знаходиться кримінальне провадження.
Ухвала про арешт майна підлягає негайному виконанню.

Подання апеляційної скарги на ухвалу слідчого судді зупиняє набрання нею законної сили, але не зупиняє її виконання, крім випадків, встановлених КПК України.

Ухвала може бути оскаржена до апеляційного суду Полтавської області на протязі 5 днів з моменту проголошення.

Слідчий суддя: ОСОБА_1