УКРАЇНА
Апеляційний суд Житомирської області

Справа №272/1254/16-к Головуючий у 1-й інст. ОСОБА_1
Категорія ч.4 ст.296 КК Доповідач ОСОБА_2

УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
13 червня 2017 року Апеляційний суд Житомирської області в складі:
головуючого-судді ОСОБА_2 ,
суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
секретар ОСОБА_5 ,
за участю: прокурора ОСОБА_6 ,
захисника ОСОБА_7 ,
обвинуваченого ОСОБА_8 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Житомирі кримінальне провадження №272/1254/16-к за апеляційними скаргами обвинуваченого ОСОБА_8 , його захисника ОСОБА_7 та заступника прокурора Житомирської області ОСОБА_9 на вирок Андрушівського районного суду Житомирської області від 07 березня 2017 року відносно
ІНФОРМАЦІЯ_1 , жителя: АДРЕСА_1 ,
обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.296 КК України,
В апеляційній скарзі з додатками обвинувачений ОСОБА_8 просить скасувати вирок суду, як незаконний, та постановити новий вирок, яким кримінальне провадження відносно нього закрити та звільнити його від призначеного покарання. Наголошує, що судом першої інстанції під час розгляду невірно оцінені докази, при цьому, вважає, що жодних обґрунтованих доказів його вини у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.296 КК України немає, як і відсутні будь-які кваліфікуючі ознаки цього правопорушення. Залишилось не з`ясованим питання кількості пострілів та слідів від пострілів на куртці та ушкоджень потерпілого. Показання цілого ряду свідків є сумнівними, оскільки ці свідки є або родичами або близькими друзями. Звертає увагу і на те, що жодних процесуальних обмежень його пересування слідчим щодо нього не застосувалося, повісток він не отримував, а тому, безпідставно був оголошений у розшук. Наголошує, що діяв в межах необхідної оборони, оскільки потерпілий та його дружина самі спровокували його відповідні дії.
Захисник ОСОБА_7 просить змінити вирок суду першої інстанції та ухвалити новий, яким змінити правову кваліфікацію правопорушення на менш тяжке кримінальне правопорушення за ч.1 ст.125 КК та пом`якшити покарання. Зазначає, що обвинувачений в суді дав показання про те, що 25.03.2016 р. на ґрунті раптово виниклих неприязних відносин з ОСОБА_10 , ним були спричинені тілесні ушкодження останньому, які відповідно до висновку судово-медичного експерта за №142 від 30.03.2016 р. відносяться до категорії легких тілесних ушкоджень без короткочасного розладу здоров`я, тобто умисел ОСОБА_8 не був направлений на хуліганство, а лише на спричинення тілесних ушкоджень потерпілому. Посилаючись на свідчення обвинуваченого та свідків, звертає увагу на те, що ОСОБА_8 не з хуліганських мотивів взяв пневматичний пістолет вдома і пішов в напрямку кафе «Сєван», а по причині ревнощів та неприязних відносин до ОСОБА_11 , а також з метою спричинення тілесних ушкоджень саме ОСОБА_12 . Спричинення ж тілесних ушкоджень потерпілому ОСОБА_10 було не з хуліганських мотивів, а по причині раптово виниклих неприязних відносин, за відсутності будь-яких мотивів явної неповаги до суспільства в Ямкового.
В апеляційній скарзі прокурор, не оспорюючи фактичних обставин вчинення правопорушення, просить скасувати вирок суду в зв`язку з істотними порушеннями вимог кримінального процесуального закону та своїм рішенням призначити новий розгляд кримінального провадження в суді першої інстанції. Наголошує, що розгляд кримінального провадження судом першої інстанції проведено за межами висунутого обвинувачення, при цьому, досліджено обставини, які не зазначено в обвинувальному акті, зокрема - події, що відбувались після вчинення ОСОБА_8 кримінального правопорушення, стосунки обвинуваченого з колишньою дружиною, її колегами та інше. Крім того, прокурор звертає увагу на неправильність кваліфікації дій обвинуваченого
Згідно вироку суду першої інстанції, ОСОБА_8 визнано винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.296 КК України та призначено покарання - 4 роки 5 місяців позбавлення волі.
Строк відбування покарання обчислено з моменту затримання, тобто з 23 листопада 2016 року.
Запобіжний захід у вигляді тримання під вартою-залишено без змін.
Відповідно до Закону України «Про внесення змін до кримінального кодексу України щодо удосконалення порядку зарахування судом строку попереднього ув`язнення у строк покарання» - зараховано ОСОБА_8 , у строк відбування покарання починаючи з часу затримання і до дня набранням вироку законної сили, з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.
Стягнуто з ОСОБА_8 на користь держави судові витрати за проведення експертиз в розмірі 1143,48 грн.
Питання про речові докази вирішено у відповідності до положень ст.100 КПК України.
Відповідно до вироку суду першої інстанції, 25 березня 2016 року приблизно о 15 годині 50 хвилин, ОСОБА_8 , рухаючись по проїжджій частині в АДРЕСА_2 , помітив раніше знайомого ОСОБА_10 , який рухався йому на зустріч разом із своєю дружиною ОСОБА_13 . В цей день та час ОСОБА_8 , з хуліганських спонукань, зневажаючи загальноприйняті правив норми поведінки у суспільстві, бажаючи самоутвердитись за рахунок приниження інших осіб, грубо порушуючи громадський порядок з мотивів явної неповаги суспільства, що супроводжувалось особливою зухвалістю, підійшов до потерпілого ОСОБА_14 , та без будь-яких слів і пояснень наніс удар головою в область обличчя останнього, після чого, діставши з правої кишені куртки належний йому спеціально пристосований предмет для нанесення тілесних ушкоджень - пневматичний Револьвер моделі «Тгоорег-4,5» НОМЕР_1 , який призначений для стрільби патронами Флобера кільцевого запалення калібру 4мм, та безпричинно здійснив один постріл в живіт потерпілого, після чого відійшовши на кілька кроків здійснив 4-5 пострілів по різним частинам тіла ОСОБА_10 тим самим спричинивши останньому тілесні ушкодження у вигляді синців нижніх повік обох очей та синця лівої здухвинної ділянки, які відносяться до легкого тілесного ушкодження без короткочасного розладу здоров`я.
Заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення обвинуваченого та його захисника в підтримку апеляційних вимог та їх заперечення проти апеляції прокурора, думку прокурора в підтримку своїх апеляційних вимог та його позицію відносно апеляційних скарг обвинуваченого та його захисника, перевіривши матеріали кримінального провадження та доводи апеляційних скарг, а також вирок суду першої інстанції в межах, передбачених ст.404 КПК України, апеляційний суд вважає, що апеляційні скарги підлягають частковому задоволенню з таких підстав.
Відповідно до вимог ст.370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим. При цьому, обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до статті 94 цього Кодексу.
Згідно ч.3 ст.373 КПК України обвинувальний вирок не може ґрунтуватися на припущеннях і ухвалюється лише за умови доведення у ході судового розгляду винуватості особи у вчиненні кримінального правопорушення.
Пунктом 2 ч.3 ст.374 КПК України передбачено, що у разі визнання особи винуватою, зміст вироку має містити формулювання обвинувачення, визнаного судом доведеним, із зазначенням місця, часу, способу вчинення та наслідків кримінального правопорушення, форми вини і мотивів кримінального правопорушення.
В ході судового розгляду кримінального провадження, суд першої інстанції вказаних вимог кримінально-процесуального закону не дотримався.
Згідно вироку суду дії обвинуваченого ОСОБА_8 кваліфіковано за ч.4 ст.296 КК України умисні дії, що виразились в хуліганстві, тобто грубому порушенні громадського порядку з мотивів явної неповаги до суспільства, що супроводжувалось особливою зухвалістю, із застосуванням предмета, спеціально пристосованого для нанесення тілесних ушкоджень.
Частина 4 ст.296 КК України передбачає відповідальність за хуліганські дії, визначені в перших трьох частинах цієї статті, якщо вони вчинені із застосуванням вогнепальної або холодної зброї чи іншого предмета, спеціально пристосованого або заздалегідь заготовленого для нанесення тілесних ушкоджень.
Вироком суду першої інстанції встановлено наявність в діях обвинуваченого кваліфікуючої ознаки застосування предмета спеціально пристосованого для нанесення тілесних ушкоджень, яким є пневматичний револьвер моделі «Тгоорег-4,5» 10002732, який призначений для стрільби патронами Флобера кільцевого запалення калібру 4мм.
Відповідно до п.11 роз`яснень постанови Пленуму Верховного Суду України від 22.12.2006 №10 «Про судову практику у справах про хуліганство» спеціально пристосованими для нанесення тілесних ушкоджень слід визнавати предмети, які пристосовані винною особою для цієї мети наперед або під час вчинення хуліганських дій, а заздалегідь заготовленими предмети, які хоч і не зазнали якоїсь попередньої обробки, але ще до початку хуліганства були приготовлені винним для зазначеної мети.
Згідно матеріалів кримінального провадження ОСОБА_8 застосував пневматичний револьвер, який не піддавався будь-якій попередній обробці, та за встановлених судом обставин фактично був заздалегідь заготовленим для заподіяння тілесних ушкоджень.
Суд першої інстанції на зазначені обставини увагу не звернув, безпідставно кваліфікував дії ОСОБА_8 за ознакою застосування предмета спеціально пристосованого для нанесення тілесних ушкоджень, тобто допустив неправильне застосування кримінального закону.
Крім того, суд першої інстанції з недостатньою повнотою встановив фактичні обставини вчинення ОСОБА_8 кримінального правопорушення, висновки суду щодо правильності кваліфікації дій обвинуваченого саме за ч.4 ст.296 КК України не є належно переконливими та потребують додаткового судового дослідження та оцінки.
За вище наведених обставин, на думку апеляційного суду, вирок суду першої інстанції є незаконним та необґрунтованим, підлягає скасуванню на підставі п.3 ч.1 ст.409 КПК України.
Частиною 3 статті 404 КПК України передбачено, що суд апеляційної інстанції зобов`язаний здійснити дослідження доказів виключно за клопотанням учасників судового провадження. Оскільки в ході апеляційного розгляду ніхто з учасників судового провадження з відповідним клопотанням про проведення судового розгляду з повним дослідженням доказів з метою вирішення апеляційних вимог не звертався, то апеляційний не наділений процесуальним правом самостійно, з власної ініціативи здійснити їх дослідження.
З врахуванням того, що такі порушення з вище наведених підстав неможливо усунути в апеляційному порядку, вирок суду першої інстанції у вказаній частині відповідно до вимог ст.ст.9 ч.6, 407, ч.1 ст.412, ст.415 КПК України підлягає скасуванню з направленням провадження на новий судовий розгляд.
Вирішуючи питання запобіжного заходу відносно обвинуваченого ОСОБА_8 , апеляційний суд з врахуванням вимог ст.177 КПК України вважає, що задля забезпечення обвинуваченим процесуальних обов`язків буде достатнім застосування до нього запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту із цілодобовою забороною залишати житло.
Керуючись ст.ст.404, 405, 407 КПК України, апеляційний суд, -
П О С Т А Н О В И В :
Апеляційні скарги обвинуваченого ОСОБА_8 , його захисника ОСОБА_7 та заступника прокурора Житомирської області ОСОБА_9 задовольнити частково.
Вирок Андрушівського районного суду Житомирської області від 07 березня 2017 року щодо обвинуваченого за ч.4 ст.296 КК України ОСОБА_8 скасувати з призначенням нового судового розгляду цього кримінального провадження в Андрушівському районному суді Житомирської області.
Запобіжний захід у вигляді тримання під вартою обвинуваченого ОСОБА_8 змінити на запобіжний захід у вигляді домашнього арешту із цілодобовою забороною ОСОБА_8 залишати житло за адресою: АДРЕСА_1 , на строк до 01 серпня 2017 року.
На підставі ч.5 ст.194 КПК України покласти на обвинуваченого ОСОБА_8 наступні обов`язки: прибувати за кожною вимогою до суду; не відлучатися із місця проживання без дозволу суду.
Ухвала апеляційного суду касаційному оскарженню не підлягає.
Судді :