ОСОБА_1 Лебединський районний суд Сумської області
Справа № 580/1384/14-к
Номер провадження 1-в/580/21/17
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
13 березня 2017 року Лебединський районний суд Сумської області

в складі: головуючого судді - ОСОБА_2 ,

з участю: секретаря судового засідання ОСОБА_3 ,
прокурора ОСОБА_4 ,
представника РВ з питань пробації ОСОБА_5 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Лебедині подання начальника Лебединського РВ з питань пробації Північно-Східного міжрегіонального управління з питань виконання кримінальних покарань та пробації Міністерства юстиції капітана внутрішньої служби ОСОБА_6 відносно:
ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Василівка Лебединського району Сумської області, проживаючого в АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, освіта середня, не одруженого, не працюючого, код платника податків НОМЕР_1 , раніше судимого:

- 25.04.2013 року за ч. 1 та 2 ст. 190 КК України до 2 років обмеження волі, на підставі ст.. 75 КК України звільнений від відбування покарання з іспитовим строком на 1 рік;

-10 червня 2013 року за ч. 1 ст. 125, ч. 2 ст. 185, ч.4 ст. 70 КК України до 3 років позбавлення волі, на підставі ст. 75 КК України звільнений від відбування покарання з іспитовим строком 2 роки,

-20.08.2014 року Лебединським районним судом Сумської області по ч. 2 ст. 289 КК України до 5 років позбавлення волі з випробуванням на 2 роки 6 місяців, відповідно до п. 2,3 ч. 1 ст. 76 КК України зобов`язаний повідомляти органи кримінально-виконавчої системи про зміну місця проживання, навчання і роботи,

В С Т А Н О В И В:
ОСОБА_1 20.08.2014 року був засуджений Лебединським районним судом Сумської області по ч. 2 ст. 289 КК України до 5 років позбавлення волі з застосуванням ст. 75 КК України, від відбуття покарання звільнений з випробуванням на 2 роки 6 місяців, відповідно до п. 2,3 ч. 1 ст. 76 КК України зобов`язаний не виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу органу кримінально-виконавчої системи та повідомляти органи кримінально-виконавчої системи про зміну місця проживання, навчання і роботи.
30.09.2014 року ОСОБА_1 вчинив новий злочин, передбачений ч. 3 ст. 185 КК України. 25.12.2014 року відносно нього відкрите кримінальне провадження за ч. 2 ст. 185 КК України та 14.02.2015 року Лебединським міським відділом управління міністерства внутрішніх справ України в Сумській області винесена постанова про оголошення розшуку підозрюваного. Обвинувальний акт ОСОБА_1 вручено не було, матеріали до Лебединського районного суду не направлялись.

Відповідно до наказу Державного департаменту України з питань виконання покарань Міністерства внутрішніх справ України № 270/1560 «Про затвердження Інструкції про порядок виконання покарань, не пов`язаних з позбавленням волі, та здійснення контролю щодо осіб, засуджених до таких покарань» від 19.12.2003 року, якщо засуджена особа зникла з метою ухилення від контролю за її поведінкою з постійного місця проживання, то інспекція вносить до суду подання про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням і направлення засудженої особи для відбування призначеного судом покарання.

Вказані факти свідчать про небажання ОСОБА_1 стати на шлях виправлення, тому начальник Лебединського РВ з питань пробації Північно-Східного міжрегіонального управління з питань виконання кримінальних покарань та пробації Міністерства юстиції капітана внутрішньої служби ОСОБА_6 звернувся до суду з клопотанням про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням та направлення засудженого для відбування призначеного судом покарання.
В судовому засіданні представник Лебединського РВ з питань пробації підтримав подання.
Засуджений ОСОБА_1 в судові засідання не з`явився, направлені на адресу його проживання рекомендовані повістки з повідомленнями на 27.02.2017 року та 13.03.2017 року повернулися до суду з відміткою про те, що останній за вказаною адресою не проживає.

Прокурор вважає не необхідне відмовити у поданні інспектора Лебединського РВ з питань пробації про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням і направлення особи для відбування призначеного судом покарання відносно ОСОБА_1 , так як закінчився іспитовий строк, встановлений йому судом.
З матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_1 після набрання вироку Лебединського районного суду від 20.08.2014 року був поставлений на облік до Лебединського РВ з питань пробації, де належним чином був ознайомлений із умовами та порядком відбуття іспитового строку. Для проведення профілактичних бесід до інспекції з`являвся за викликом 20.10.2014 року, 17.11.2014 року та 18.11.2014 року. В грудні 2014 року до інспекції надійшло повідомлення, що ОСОБА_1 в вересні 2014 року вчинив правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 185 КК України, і відносно нього внесені відомості до ЄРДР, але обвинувальний акт ОСОБА_1 не вручено, матеріали по справі до Лебединського районного суду не направлялись.
Тобто, контролю зі сторони Лебединського РВ з питань пробації Північно-Східного міжрегіонального управління з питань виконання кримінальних покарань та пробації Міністерства юстиції відносно ОСОБА_1 з грудня 2014 року не було, і відповідне попередження про можливість скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням і направлення ОСОБА_1 для відбування призначеного судом покарання не виносилось.

З постанови Лебединського міського відділу управління міністерства внутрішніх справи України від 14.02.2015 року (а.с.7) вбачається, що ОСОБА_1 оголошений в розшук.

Заслухавши пояснення представника Лебединського РВ з питань пробації, думку прокурора, дослідивши матеріали справи, суд дійшов до наступного :
Пунктом 8 ч. 1 ст. 537 КПК України передбачено, що під час виконання вироків суд, відповідно до ч. 2 ст. 539 цього кодексу, має право вирішувати питання про направлення засудженого, звільненого від покарання з випробуванням, для відбування покарання, призначеного вироком.
Відповідно до вимог ч.2 ст.78 КК України, якщо засуджений не виконує покладені на нього судом обов`язки або систематично вчиняє правопорушення, що потягли за собою адміністративні стягнення і свідчать про його небажання стати на шлях виправлення, суд направляє засудженого для відбування призначеного покарання.
Згідно з ч. 2 ст. 166 КВК України подання про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням і направлення засудженого для відбування призначеного покарання вноситься до суду після застосування уповноваженим органом з питань пробації до засудженого письмового попередження про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням і направлення для відбування призначеного покарання.
Відповідно до ч. 3 ст.166 КВК України, у разі невиконання засудженим, звільненим від відбування покарання з випробуванням, обов`язків, визначених законом та покладених на нього судом, систематичного вчинення правопорушень, що тягнуть за собою адміністративні стягнення і свідчать про його небажання стати на шлях виправлення, уповноважений орган з питань пробації застосовує до нього письмове попередження про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням і направлення для відбування призначеного покарання.
Враховуючи обставини справи, відсутність попереджень про можливість скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням і направлення ОСОБА_1 для відбування призначеного судом покарання, фактів систематичного вчинення правопорушень, а також те, що на даний час закінчився іспитовий строк встановлений вироком Лебединського районного суду відносно ОСОБА_1 . Останній знаходиться в розшуку, тому суд вважає, що підстави для задоволення клопотання відсутні.

Систематичним вчиненням правопорушень, що тягнуть за собою адміністративні стягнення і свідчать про небажання стати на шлях виправлення, є вчинення засудженим протягом іспитового строку трьох і більше таких правопорушень.
На підставі наведеного та керуючись ст. 166 КВК, ст.539 КПК України, ч.2 ст.78 КК України, суд
У Х В А Л И В :
В задоволенні подання начальника Лебединського РВ з питань пробації Північно-Східного міжрегіонального управління з питань виконання кримінальних покарань та пробації Міністерства юстиції капітана внутрішньої служби ОСОБА_6 відмовити.
Ухвала може бути оскаржена до Апеляційного суду Сумської області протягом семи днів з дня її проголошення.
Суддя ОСОБА_2