Вирок
Іменем України
23.12.2016 Франківський районний суд м. Львова

у складі: головуючого-судді ОСОБА_1

секретаря судових засідань- ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у м. Львові обвинувальний акт у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0003086 від 20.10.2015 року, відносно:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Новий Розділ, Миколаївського району, Львівської області, українця, громадянина України, з середньою освітою, не одруженого, не працюючого, згідно ст.89 КК України раніше не судженого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.185 КК України,

участю сторін кримінального провадження:
сторона обвинувачення прокурор- ОСОБА_4
захисник- ОСОБА_5
обвинувачений- ОСОБА_3 , суд,-
в с т а н о в и в:
ОСОБА_3 в період часу з 24.09.2014 по 17.11.2014, у невстановленому слідством час, перебуваючи в квартирі АДРЕСА_2 , маючи умисел на таємне викрадення чужого майна, переслідуючи корисливу зацікавленість, шляхом вільного доступу, таємно викрав особисте майно ОСОБА_6 , а саме: WiFi-ройтер марки «TP-LINK», зі слів потерпілої, вартістю 350 гривень, покривало матерчате, зі слів потерпілої, вартістю 150 гривень, посуд (каструлі, сковорідки, вилки, ложки, форми для випікання), зі слів потерпілої вартістю 650 гривень, праску, зі слів потерпілої вартістю 100 гривень, книжки з домашньої бібліотеки, зі слів потерпілої вартістю 500 гривень, кольорові метали (близько 3-ох кілограмів міді), зі слів потерпілої вартістю 200 гривень, чим завдав матеріальну шкоду на загальну суму 1950 гривень.

Допитаний в ході судового розгляду обвинувачений свою вину в інкримінованому йому кримінальному правопорушенні, передбаченому ч. ст. 185 КК України визнав повністю, підтвердивши обставини викладені в обвинувальному акті. Щиро розкаявся у вчиненому, просив суд не карати його суворо.

Враховуючи те, що учасниками процесу не оспорювались фактичні обставини справи і судом встановлено, що учасники процесу правильно розуміють зміст цих обставин та відсутні сумніви щодо добровільності їх позицій, а тому вислухавши думку учасників судового розгляду та роз`яснивши їм положення ст. 349 КПК України, суд визнає недоцільним дослідження інших доказів по справі.

Аналізуючи зібрані матеріали в їх сукупності, суд дійшов висновку, що вина обвинуваченого ОСОБА_3 доведена повністю та кваліфікація його дій, передбачених ч. 2 ст. 185 КК України вірна, оскільки своїми умисними діями вчинив таємне викрадення чужого майна (крадіжку), вчиненого повторно.

Обставиною, яка відповідно до ст.66 КК України, що пом`якшує покарання обвинуваченого ОСОБА_3 , є щире каяття у вчиненому кримінальному правопорушенні.

Обставини, які згідно з ст.67 КК України, що обтяжують покарання обвинуваченого ОСОБА_3 , судом не встановлено.

Вирішуючи питання про вид покарання обвинуваченому ОСОБА_3 суд враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, відношення до вчиненого, особу обвинуваченого, який раніше згідно вимог ст.89 КК України не суджений, обставину, що пом`якшує покарання та дійшов висновку про можливість виправлення ОСОБА_3 лише в умовах його ізоляції від суспільства, призначивши йому покарання у виді арешту.
Цивільний позов у кримінальному провадженні не заявлявся, процесуальні витрати - відсутні, заходи забезпечення кримінального провадження - не застосовувались.

Керуючись ст. ст. 368, 369 370, 371, 373, 374, 376 КПК України, суд,-

у х в а л и в :
ОСОБА_3 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.185 КК України та призначити покарання у виді арешту строком на 4 (чотири) місяці.

Строк відбування покарання засудженому рахувати з моменту вступу вироку в законну силу.

Вирок може бути оскаржений до апеляційного суду Львівської області через Франківський районний суд міста Львова протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок виготовлено в нарадчій кімнаті в єдиному примірнику.

Суддя Франківського

районного суду м. Львова: ОСОБА_1