Справа № 446/454/16-к
УХВАЛА
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
Кам`янка-Бузький районний суд Львівської області
ВСТАНОВИВ:
В обґрунтування своєї скарги посилається на те, що висновки слідчого у постанові про закриття кримінального провадження зроблені на основі неповного дослідження обставин справи та фактів, якими підтверджується, що ОСОБА_6 викрав у неї правовстановлюючі документи. Крім того, постанова містить ряд неточностей, а також у постанові відсутні надані нею по суті пояснення деяких обставин справи. Зазначає, що 1979 р. помер її батько ОСОБА_7 , 1983 р. померла її мати ОСОБА_8 , після їх смерті відкрилась спадщина, зокрема на Уг частину будинку, що знаходиться по АДРЕСА_1 . Вона звернулась до нотаріальної контори для оформлення своїх спадкових прав та 24.01.1987 р. нею було отримано свідоцтво про право на спадщину, яке в подальшому в неї було викрадено.
В судовому засіданні, ОСОБА_3 свою скаргу підтримала та надала пояснення аналогічні тим, які вказані у скарзі. Також пояснила, що після оформлення спадкових прав, всі правовстановлюючі документи, в тому числі й свідоцтво про право на спадщину, постійно зберігались в неї, вона не ніколи не передавала на зберігання ОСОБА_9 , як зазначив ОСОБА_10 , оскільки були її особистими документами. Вважає, що слідчий не дослідив всіх обставин справи та передчасно прийшов до висновку про необхідність закриття провадження.
В судовому засіданні прокурор ОСОБА_4 просив у скарзі відмовити, а оскаржувану постанову не скасовувати
Заслухавши пояснення осіб, які беруть участь у справі, дослідивши додані до скарги матеріали, суд дійшов до наступних висновків.
Постановою слідчого від 28.01.2015 р. дане кримінальне провадження було закрито у зв`язку із відсутністю складу кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.357 КК України.
Закриваючи провадження, слідчий виходив з того, що із зібраних матеріалів кримінального провадження вбачається, що факт викрадення свідоцтва про право на спадщину ОСОБА_6 не знайшов свого підтвердження, та ОСОБА_6 не викрадав у ОСОБА_3 жодних документів, оскільки вони на протязі багатьох років зберігалися у його матері . Згідно копії витягу про державну реєстрацію від 22.12.2012 р., вбачається, що ? будинку по АДРЕСА_1 належить ОСОБА_6 .
Однак, такі висновки слідчого, на думку суду, є невірними, а закриття провадження здійснено без достатніх для цього правових підстав.
По справі проведено ряд слідчий дій, але як вбачається з матеріалів скарги, слідчий при винесенні постанови про закриття кримінального провадження не вжив всіх заходів, щодо об`єктивного та всебічного проведення досудового розслідування і на думку суду передчасно виніс постанову про закриття кримінального провадження.
За таких обставин, суд керуючись п. 1 ч. 2 ст. 307 КПК України, дійшов до висновку про необхідність скасування оскаржуваної постанови слідчого про закриття кримінального провадження.
Щодо вимог скаржника про поновлення строку на оскарження постанови, то суд з цього приводу відзначає, що як видно із розписки на повідомленні, така постанова отримана ОСОБА_3 26.02.2016., а скаргу вона до суду подала 02.03.2016р., тобто в межах десятиденного строку визначеного ч. 1 ст. 304 КПК України. Так, відповідно до цієї норми закону, якщо рішення слідчого чи прокурора оформлюється постановою, строк подання скарги починається з дня отримання особою її копії.
Керуючись ст. ст. 303,304,306,307,376 Кримінального процесуального кодексу України,
УХВАЛИВ:
Скаргу ОСОБА_3 задовольнити.
Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1