Справа № 761/1800/16-к
Провадження №1-кп/761/265/2017
В И Р О К
іменем України
10 липня 2017 року Шевченківський районний суд м. Києва в складі:
головуючого судді ОСОБА_1

секретарів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві кримінальні провадження № 0013589 від 13.11.2015 року, № 0003486 від 18.03.2016 року, № 0002626 від 28.02.2016 року за обвинуваченням

ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Боярки, Києво-Святошинського району, Київської області, громадянина України, з середньою освітою, непрацюючого, неодруженого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.186; ч.2 ст.190 КК України,

за участю прокурорів ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14

обвинуваченого ОСОБА_10

захисника ОСОБА_15

потерпілого ОСОБА_16

законних представників ОСОБА_17 , ОСОБА_18 ,

в с т а н о в и в:
13 листопада 2015 року, приблизно о 00 год. 15 хв. ОСОБА_10 , будучи притягнутим 28 вересня 2015 року до кримінальної відповідальності Києво-Святошинським РВ ГУ МВС України у Київській області у кримінальному провадженні № 0002388 від 01.07.2015 року за ч.2 ст.15, ч.2 ст.186; ч.2 ст.186; ч.1 ст.304 КК України та невстановлена особа, маючи на меті злочинний умисел направлений на відкрите викрадення чужого майна у поодиноких перехожих в парку, розробили з цією метою злочинний план, згідно з яким, ОСОБА_10 повинен був підходити до незнайомих людей та відбирати у них майно, а невстановлена особа повинна була спостерігати за навколишньою обстановкою та в разі чого допомагати.

Реалізуючи спільний злочинний план, 13 листопада 2015 року, приблизно о 00 год. 15 хв., ОСОБА_10 та невстановлена особа, перебуваючи у парку імені Шевченка, що по вул. Терещенківській, 25 у м.Києві, звернули увагу на ОСОБА_19 , який сам ішов алеєю парку та, діючи відповідно до раніше розробленого плану, маючи злочинний умисел на відкрите викрадення чужого майна, підійшли до потерпілого ОСОБА_19 , після чого ОСОБА_10 витягнув із переднього карману джинсів потерпілого мобільний телефон марки «Iphone 5S» сірого кольору IMEI: НОМЕР_1 вартістю 9700 грн., з сім картою мобільного оператора МТС НОМЕР_2 вартістю 25 грн., на рахунку якого знаходилось 10 грн.. Продовжуючи протиправні дії, ОСОБА_10 витягнув із лівої передньої кишені джинсів ОСОБА_19 , грошові кошти в сумі 100 грн., а невстановлена особа, висловила вимогу віддати добровільно його куртку «Pull and Bear», білого кольору, вартістю, приблизно 1000 грн. Після цього ОСОБА_10 та невстановлена особа з місця вчинення кримінального правопорушення зникли.

Таким чином ОСОБА_10 повторно, за попередньою змовою з невстановленою особою відкрито викрали приватне майно ОСОБА_19 загальною вартістю 11035 грн.

28 лютого 2016 року приблизно о 21 год. 45 хв., ОСОБА_10 , перебуваючи в приміщенні кафе «Сіли З`їли», за адресою: м.Київ, вул. Старовокзальна, 26, помітив раніше йому незнайомого ОСОБА_16 , який сидів з друзями за столиком неподалік. В цей момент, у ОСОБА_10 виник злочинний умисел, направлений на заволодіння мобільним телефоном ОСОБА_16 шахрайським шляхом.

Реалізуючи свій злочинний умисел, направлений на заволодіння чужим майном шахрайським шляхом, ОСОБА_10 , перебуваючи за вищевказаною адресою, попросив невстановлену особу, з числа його знайомих, запитати у ОСОБА_16 про мобільний телефон для здійснення дзвінка, на що останній погодився. Невстановлена особа запитала у ОСОБА_16 , чи може він надати для здійснення дзвінка свій мобільний телефон його товаришу ОСОБА_10 та після отримання позитивної відповіді від ОСОБА_16 , який сприйняв ОСОБА_10 , як добросовісного громадянина та довірившись йому, передав свій мобільний телефон «Doogee X5» ІМЕІ №1: НОМЕР_3 , ІМЕІ №2: НОМЕР_4 , вартістю 1500 грн., в якому знаходилась сім-карта мобільного оператора «Київстар», вартістю 20 грн., з абонентським номером НОМЕР_5 , сім карта мобільного оператора «МТС», вартістю 20 грн., з абонентським номером НОМЕР_6 . ОСОБА_10 , продовжуючи реалізовувати свій злочинний умисел направлений на заволодіння мобільним телефоном ОСОБА_16 , зловживаючи довірою останнього, зателефонував невідомій особі та, розмовляючи з нею, покинув приміщення кафе. У подальшому ОСОБА_10 , з метою зникнення з місця події, розмовляючи по телефону, вийшов з надземного переходу «Труба» за адресою: Київ, вул. Старовокзальна, 26, попрохавши ОСОБА_16 , який слідував за ним, почекати в даному місці.

Після цього, ОСОБА_10 , заволодівши шляхом зловживання довірою ОСОБА_16 його майном на суму 1540 грн., з місця вчинення злочину, зник, розпорядившись ним на власний розсуд.

17 березня 2016 року, приблизно о 21 год. 40 хв., ОСОБА_10 , перебуваючи в приміщенні кафе «Сіли З`їли» за адресою: м.Київ, вул. Старовокзальна, 26, помітив раніше йому незнайому ОСОБА_20 , яка сиділа з друзями за столиком неподалік. В цей момент, у ОСОБА_10 виник злочинний умисел, направлений на заволодіння мобільним телефоном ОСОБА_20 шахрайським шляхом.

Реалізуючи свій злочинний умисел, направлений на заволодіння чужого майна шахрайським шляхом, ОСОБА_10 , неодноразово просив у ОСОБА_20 для здійснення дзвінка мобільний телефон «Meizu M1 Note», повертаючи його останній, чим входив до неї в довіру.

Приблизно о 22 год., продовжуючи реалізовувати свій злочинний умисел, ОСОБА_10 , перебуваючи біля виходу з надземного переходу «Труба» за адресою: м.Київ, вул. Старовокзальна, 26, знову попросив ОСОБА_20 надати для тимчасового користування її мобільний телефон. ОСОБА_20 , сприйнявши ОСОБА_10 як добросовісного громадянина, довірилась йому та передала свій мобільний телефон «Meizu M1 Note», рожевого кольору, ІМЕІ: НОМЕР_7 , вартістю 3600 грн., в якому знаходилася сім-картка мобільного оператора «Лайф», вартістю 30 грн., номер НОМЕР_8 на рахунку грошових коштів не було та сім-картка мобільного оператора «МТС», вартістю 30 грн. номер НОМЕР_9 на рахунку якого було 5 грн.

Після цього, ОСОБА_10 , заволодівши шляхом зловживання довірою ОСОБА_20 , її майном на суму 3660 грн., з місця вчинення злочину зник, розпорядившись ним на власний розсуд.

18 березня 2016 року, приблизно о 01 год. 10 хв., ОСОБА_10 , перебуваючи на автостанції «Київ», розташованій за адресою: м.Київ вул. С.Петлюри, 32, помітив раніше йому незнайомого ОСОБА_21 , який мав на плечі сумку з ноутбуком, у зв`язку із чим у ОСОБА_10 виник злочинний умисел, направлений на відкрите викрадення сумки з ноутбуком, що належали ОСОБА_21 .

Реалізуючи свій злочинний умисел, направлений на відкрите викрадення чужого майна, ОСОБА_10 підійшов до ОСОБА_21 та лівою рукою завдав йому удар в обличчя, від чого останній зазнав фізичного болю. У подальшому, ОСОБА_10 , скориставшись дезорієнтацією ОСОБА_21 , зняв з його плеча сумку для ноутбука, вартістю 300 грн., в якій знаходився ноутбук марки «HP Compaq nx7400», с.н. CNU64204 PW, вартістю 1800 грн., з місця вчинення злочину зник, розпорядившись викраденим майном на власний розсуд, завдавши потерпілому майнової шкоди на загальну суму 2100 грн.

Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_10 свою винуватість у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.186 КК України, за епізодом, що мав місце 13 листопада 2015 року приблизно о 00 год. 15 хв. у парку Т.Шевченка, на вул. Терещенківській, 25 у м.Києві щодо потерпілого ОСОБА_19 не визнав та вказав, що заволодів телефоном «Iphone 5S» та грошовими коштами потерпілого шахрайським шляхом, оскільки останній добровільно на його прохання передав своє майно, при цьому він до потерпілого ОСОБА_19 не застосовував насильство та не погрожував йому. Потерпілий ОСОБА_19 , проходячи повз нього та його товаришів, яких було біля шести чоловік, зачепив його плечем та почав дивитися на них нібито вони йому щось винні, після чого звернувшись до нього, ОСОБА_10 , сказав, що він схожий на одного з його знайомих. У них зав`язалася розмова, в ході якої, він попросив подивитися мобільний телефон потерпілого, крім того попросити назвати пароль для розблокування телефону. Після того як потерпілий назвав пароль, він також запитав у нього про грошові кошти на що потерпілий передав йому грошові кошти, але в якому розмірі, він не пам`ятає. У подальшому після викриття його дій, він добровільно передав слідчому мобільний телефон марки «Iphone 5S».

Також ОСОБА_10 не визнав своєї винуватості у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.190 КК України, за епізодами, що мали місце в приміщенні кафе «Сіли З`їли» за адресою: м.Київ вул. Старовокзальна, 26, 28 лютого 2016 року приблизно о 21 год. 45 хв. щодо потерпілого ОСОБА_16 та 17 березня 2016 року приблизно о 21 год. 40 хв. щодо потерпілої ОСОБА_22 ..

Так, ОСОБА_10 дав показання згідно яких 28 лютого 2016 року, близько 21 год. 45 хв., повертаючись з тренування з гідропарку зі своїми товаришами, зайшли в приміщення кафе « ІНФОРМАЦІЯ_2 » за адресою: м.Київ вул. Старовокзальна, 26. Перебуваючи у згаданому приміщенні, він звернувся до свого знайомого з проханням зателефонувати, після чого його знайомий надав йому мобільний телефон, з якого він зателефонував у своїх справах. Для розмови він вийшов на вулицю, де невдовзі до нього підійшов ОСОБА_16 , з проханням повернути телефон. Оскільки він особисто у ОСОБА_16 телефону не брав, тому і не повернув телефон останньому. Після цього, до нього підійшов знайомий та повідомив, що телефон належить йому, у зв`язку із чим він не повернув цей телефон ОСОБА_23 та пішов у своїх справах, що відбувалось далі йому не відомо, він у свого знайомого більше не цікавився, чий це телефон, марку вказаного телефону він не пам`ятає. У подальшому він продав зазначений телефон за грошові кошти в сумі 900 грн. Зазначив, що адрес своїх друзів він не знає, а знає лише їх імена.

17 березня 2016 року він з хлопцями гуляв по м.Києву та, повертаючись додому, вони зайшли в кафе «Сіли З`їли» за адресою: м.Київ вул. Старовокзальна, 26. В приміщенні кафе вони звернули увагу на чотирьох дівчат, які там перебували та почали з ними спілкуватися. Серед вказаних дівчат знаходилась ОСОБА_20 , у якої він декілька разів брав мобільний телефон для здійсненнчя дзвінків, оскільки його мобільний телефон на той час перебував у ремонті. Трохи пізніше, вони всі разом пішли у напрямку магазину"Екомаркет" за пивом, де він ще раз взяв у ОСОБА_20 телефон зателефонувати. Коли він закінчив телефонну розмову, то ОСОБА_20 поруч не було, а тому він передав мобільний телефон останньої комусь із дівчат з її компанії, після чого побіг у своїм справах. Коли він повернувся приблизно через 15 хвилин, ОСОБА_20 та інші дівчата почали до нього пред`являти претензії з приводу телефону на що він повідомив, що віддав телефон комусь із дівчат, але кому саме, не пам`ятає.

Також ОСОБА_10 не визнав своєї винуватості у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.186 КК України, за епізодом, що мав місце 18 березня 2016 року, приблизно о 01 год. 10 хв., щодо потерпілого ОСОБА_21 .

Так, ОСОБА_10 дав показання згідно яких, він 18 березня 2016 року опівночі він проходив повз автостанцію «Київ», що розташована по вул. С. Петлюри, 32 в м.Києві, разом зі своїми знайомими. Потерпілий ОСОБА_21 , який ішов їм на зустріч та перебував у стані алкогольного сп`яніння, зачепив плечем його знайомого на прізвисько « ОСОБА_24 ». Після чого, він попросив у потерпілого вибачитися, однак останній проігнорував його прохання. Оскільки потерпілий став наздоганяти їх, то він завдав йому лівою рукою удар в область щелепи, після чого забрав по інерції ноутбук потерпілого. Згодом до нього підійшов потерпілий зі своїм знайомим, в результаті чого між ними зав`язалася бійка та по приїзду працівників поліції він був затриманий. Зазначив, що ноутбук він повернув потерпілому, ще до приїзду поліції, оскільки з самого початку не мав наміру його викрадати. Крім того, він не погоджується з вартістю ноутбуку 1800 грн., яка зазначена у обвинувачені, оскільки потерпілий надав чек, що придбав його за 120 грн. Застосував до потерпілого фізичний вплив, щоб той відчепився. При цьому, наміру щодо заволодіння ноутбуком шляхом застосування насильства у нього не було.

Незважаючи на невизнання своєї винуватості обвинуваченим ОСОБА_10 у вчиненні ним злочинів в яких його обвинувачено, винуватість останнього підтверджується сукупністю досліджених безпосередньо судом доказами.

Так, винуватість ОСОБА_10 у вчиненні протиправних дій 13 листопада 2015 року у парку Т.Шевченка, на вул. Терещенківській, 25 у м.Києві щодо потерпілого ОСОБА_19 , підтверджується наступними доказами.

Згідно з даними, що містяться в протоколі прийняття заяви про вчинене кримінальне правопорушення від 13.11.2015 року, ОСОБА_19 повідомив про те, що приблизно о 00 год. 10 хв., 13.11.2015 року за адресою: м.Київ, парк імені Т.Шевченка, невідомі особи відкрито заволоділи курткою та мобільним телефоном марки «Айфон-5S», чим завдано шкоду в розмірі 10000 грн.

Згідно з даними протоколу огляду місця події від 13.11.2015 року, слідчий Шевченківського УП ГУНП у м.Києві ОСОБА_25 за участі потерпілого ОСОБА_19 оглянув територію парку ім.Т.Шевченка, який розташований навпроти Університету, при цьому об`єктом огляду була дерев`яна лавка.

Згідно даними протоколу огляду місця події від 13.11.2015 року поблизу входу до автостанції «Київ» за адресою м.Київ, вул. Симона Петлюри, 32, у ОСОБА_26 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , слідчим вилучено мобільний телефон чорного кольору марки «Iphone 5S», без сім картки, ІМЕІ, що вказаний на звороті телефону: НОМЕР_1 . При цьому останній повідомив, що вказаний мобільний телефон йому залишив на зберігання його колега ОСОБА_27 .

Згідно з даними протоколу пред`явлення особи для впізнання по фотознімкам від 27 листопада 2015 року, з фототаблицею до нього, свідок ОСОБА_28 серед пред`явлених йому фотознімків вказав на фотознімок № 2, на якому зображений ОСОБА_10 , який 13.11.2015 року представився йому ОСОБА_29 та запропонував позичити гроші в сумі 1000 грн. під заставу телефону марки «Iphone 5S» чорного кольору.

Згідно з даними протоколу огляду предметів від 14.11.2015 року, слідчим проведено огляд мобільного телефону марки «Айфон 5S», сірого кольору, ІМЕІ : НОМЕР_1 , який було вилучено під час огляду місця події 13.11.2015 року за адресою: м.Київ, вул. Симона Петлюри, 32, поблизу входу автостанції «Київ» у громадянина ОСОБА_26 , ІНФОРМАЦІЯ_3 .

Згідно з даними протоколу пред`явлення особи для впізнання від 13 листопада 2015 року з фототаблицею до нього, потерпілий ОСОБА_19 серед пред`явлених йому для впізнання осіб, вказав на ОСОБА_10 , як на особу, яка відкрито заволоділа його мобільним телефоном та грошовими коштами.

Згідно з даними протоколу пред`явлення речей для впізнання від 15 листопада 2015 року, потерпілий ОСОБА_19 серед пред`явлених йому чотирьох мобільних телефонів марки « Iphone 5S», вказав на належний йому мобільний телефон.

Згідно з даними відеозапису, що міститься на CD-R диску ARITA 80 min 700 MB, переглянутого в судовому засіданні, зафіксовано перебіг слідчої дії пред`явлення речей для впізнання потерпілому ОСОБА_19 , яка мала місце 15 листопада 2015 року.

Згідно з даними протоколу проведення слідчого експерименту від 04.12.2015 року, ОСОБА_10 розповів та показав, як біля лавки у парку ім. Тараса Шевченка 13.11.2015 року, близько 00 год. 10 хв., зустрів потерпілого та побачивши у кишені його куртки телефон «Iphone 5S», запропонував його показати на що потерпілий погодився. Після чого, він забрав у потерпілого з рук мобільний телефон та запитав до нього пароль, також запитав чи має потерпілий грошові кошти на що останній продемонстрував вміст кишень в яких було 100 грн. Забравши також і вказані кошти, він пішов до виходу з парку. В ході слідчого експерименту ОСОБА_10 повідомив про те, що з потерпілим залишався його знайомий на ім`я ОСОБА_30 , який в подальшому підійшов до їх компанії, будучи одягнутим у верхній одяг потерпілого.

Згідно з даними відеозапису, що міститься на диску 8-16 X DVD-R ARITA 120 min 4,7 GB, переглянутому в судовому засіданні на якому, зафіксовано перебіг слідчої дії слідчий експеримент з обвинуваченим ОСОБА_10 , в ході якого, він розповів та показав на місці, як він підійшов до потерпілого ОСОБА_19 та побачив, що з правої кишені куртки останнього, виглядає мобільний телефон «Iphone 5S», у зв`язку із чим він звернувся до потерпілого з проханням надати йому телефон, на що потерпілий передав йому свій мобільний телефон, після чого він побачив, що на телефоні встановлено пароль, а тому він попросив потерпілого назвати його, запевнивши потерпілого, що він зараз поверне йому телефон. Після того, як потерпілий назвав пароль від телефону, він його ввів та, переконавшись, що телефон розблокувався, запитав у потерпілого, чи має він при собі грошові кошти, на що той дістав з кишені грошові кошти в сумі 100 грн. та передав йому. Після чого, він з телефоном та грошовими коштами потерпілого пішов до виходу з парку. Також додав, що біля потерпілого лишався його знайомий ОСОБА_30 , який в подальшому наздогнав їх компанію та на ньому була одягнута кофта білого кольору, що була на потерпілому. Повідомив, що вказаний одяг потерпілого наразі перебуває у нього вдома.

Винуватість ОСОБА_10 у вчиненні протиправних дій 28 лютого 2016 року в приміщенні кафе за адресою: м.Київ, вул. Старовокзальна, 26 щодо потерпілого ОСОБА_16 , підтверджується наступними доказами.

Потерпілий ОСОБА_16 , будучи допитаним в судовому засіданні у присутності законного представника ОСОБА_17 дав показання згідно з якими, 28 лютого 2016 року приїхавши до міста Києва, він разом зі своїми товаришами приблизно о 21 год. 45 хв. зайшли до приміщення кафе «Сіли З`їли». В цей час до нього підійшов чоловік та запитав чи є в нього телефон щоб зателефонувати та він компенсує використані кошти за дзвінок. Після чого він розблокував свій телефон та передав його згаданому чоловіку, а той в свою чергу передав його обвинуваченому ОСОБА_10 . Спочатку ОСОБА_10 розмовляв по телефону у приміщенні закладу, після чого вийшов з ним до входу, а біля нього залишався зазначений чоловік. Далі він підійшов до ОСОБА_10 та сказав повернути йому мобільний телефон, на що останній попросив не заважати йому розмовляти по телефону та повідомив, що віддасть телефон, коли завершить розмову. Приблизно через п`ять хвилин він зі своїм братом стали шукати ОСОБА_10 та побачивши останнього біля кофейних автоматів, стали питати про телефон, однак обвинувачений відповів, що ніякого телефону в нього не має. Потім до нього з братом підішли особи з компанії обвинуваченого, схопили їх за руки та почали їм погрожувати та повели в бік тунелю. В цей час ОСОБА_10 зник у невідомому йому напрямку разом із його телефоном, який йому до цього часу так і не було повернуто.

Свідок ОСОБА_31 , будучи допитаним в судовому засіданні дав показання, згідно з якими 28 лютого 2016 року він разом з потерпілим ОСОБА_16 знаходились в приміщенні кафе «Сіли З`їли» за адресою: м.Київ вул. Старовокзальна, 26 та іншим товаришами. Зі слів ОСОБА_32 йому відомо, про те, що до ОСОБА_33 підійшов хлопець та попросив телефон для здійснення дзвінка. Пізніше він бачив ОСОБА_34 на вулиці, а Мотуз ОСОБА_35 повідомив, що ОСОБА_33 , якийсь чоловік повів у невідомому напрямку. Він та ОСОБА_36 пішли за ОСОБА_37 , який знаходився неподалік біля магазину «Фуршет» на трамвайній зупинці, а поруч з останнім перебували невідомі чоловіки. Від ОСОБА_33 йому стало відомо, що тому не повернули його мобільний телефон. Серед цих чоловіків також був обвинувачений до якого звертався ОСОБА_38 з вимогою повернути мобільний телефон. Обвинувачений повідомив, що в нього не має телефону ОСОБА_33 , оскільки він віддав його якомусь хлопцеві. Вони телефонували на телефон ОСОБА_33 , але це не дало позитивного результату. Зазначив, що він особисто не бачив моменту передачі телефону ОСОБА_33 обвинуваченому ОСОБА_10 . А так само він не бачив у останнього телефону ОСОБА_33 , хоча у його присутності потерпілий висловлював вимогу про повернення мобільного телефону саме обвинуваченому.

Свідок ОСОБА_39 , будучи допитаним в судовому засіданні дав показання згідно якими 28 лютого 2016 року він в компанії п`яти чоловік вони перебували в кафе «Сіли З`їли» за адресою: м.Київ вул. Старовокзальна, 26. Після того як вони замовили піцу, то до ОСОБА_33 підійшов незнайомий чоловік з компанії обвинуваченого та попросив телефон зателефонувати, на що ОСОБА_38 надав свій телефон. Незнайомий хлопець у подальшому передав телефон обвинуваченому, який, розмовляючи по телефону, вийшов на вулицю. Він сказав ОСОБА_23 та ОСОБА_40 про те, що необхідно вийти на вулицю і подивитися, що з телефоном. Підійшовши на вулиці до обвинуваченого він попросив у нього повернути телефон на що останній повідомив, що телефону у нього не має. Після чого, до них підійшов хтось із компанії обвинуваченого та запропонував їх побити. Потім їх наздогнала компанія обвинуваченого та почала бити, при цьому обвинувачений нікого не бив та знаходився у стороні. Згодом компанія обвинуваченого разом з останнім пішли у невідомому напрямку, а вони звернулися до працівників поліції.

Свідок ОСОБА_41 , будучи допитаним у судовому засіданні дав показання згідно з якими 28 лютого 2016 року перебуваючи у компанії зі своїми друзями зі слів ОСОБА_33 та ОСОБА_42 йому стало відомо, що у ОСОБА_33 попросили телефон для здійснення дзвінка та не повернули. Також вони повідомили, що телефон знаходився в обвинуваченого. Разом зі своїми друзями він підходив до обвинуваченого та просили повернути мобільний телефон, однак останній заперечував щодо наявності в нього будь-якого телефону. Будучи додатково допитаним свідок ОСОБА_41 , щодо обставин проведення за його участю слідчої дії пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 04.04.2016 року, повідомив, що у цей день він разом із ОСОБА_43 викликався до управління поліції, особисто він після завершення слідчої дії ставив свій підпис у процесуальному документі. На фотознімку він впізнав ОСОБА_10 , як особу що здійснювала дзвінки з телефону ОСОБА_16 та не повернула його на прохання останнього.

Згідно з даними протоколу прийняття заяви про вчинене кримінальне правопорушення від 28 лютого 2016 року, ОСОБА_16 повідомив про те, що 28 лютого 2016 року, приблизно о 21 год. 30 хв., невстановлена особа, перебуваючи в приміщенні кафе «Сіли з`їли», що знаходиться за адресою м.Київ, вул. Старовокзальна, 26, шахрайським шляхом заволоділа мобільним телефоном марки«Doogee X5», вартість якого становить 1950 грн.

Згідно з даними висновку експерта від 05.05.2016 року № 245тв, ринкова вартість мобільного телефону «Doogee X5», ІМЕІ № 1: НОМЕР_3 , ІМЕІ № 2: НОМЕР_4 , станом на момент вчинення кримінального правопорушення, а саме 28.02.2016 року могла становити 1500 грн.

Згідно з даними протоколу пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 24.03.2016 року, потерпілий ОСОБА_16 у присутності законного представника ОСОБА_17 вказав на фото № 4, на якому зображений чоловік, який забрав його мобільний телефон і не повернув його. Згідно протоколу на фотознімку №4 зображений ОСОБА_10 .

Згідно з даними протоколу пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 04.04.2016 року, свідок ОСОБА_39 вказав на фото № 2, на якому зображений чоловік, який попросив у ОСОБА_16 його мобільний телефон для здійснення дзвінка та не повернув його. Згідно протоколу на фотознімку №2 зображений ОСОБА_10 .

Згідно з даними протоколу пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 04.04.2016 року, свідок ОСОБА_44 вказав на фото № 1 на якому зображений чоловік який взяв у ОСОБА_16 його мобільний телефон зателефонувати та не повернув його пішов у невідомому напрямку. Згідно протоколу на фотознімку №1 зображений ОСОБА_10 .

Згідно з даними протоколу пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 18.03.2016 року, свідок ОСОБА_31 вказав на фото № 2 на якому зображений чоловік який взяв у ОСОБА_16 мобільний телефон для здійснення дзвінка та не повернув його. Згідно протоколу на фотознімку №2 зображений ОСОБА_10 .

Винуватість ОСОБА_10 у вчиненні протиправних дій 17 березня 2016 року за адресою: м.Київ, вул. Старовокзальна, 26 щодо потерпілої ОСОБА_20 , підтверджується наступними доказами.

Свідок ОСОБА_45 , будучи допитаною у судовому засіданні дала показання згідно з якими 17 березня 2016 року вона перебувала в компанії потерпілої ОСОБА_46 та до їх компанії приєдналася компанія обвинуваченого ОСОБА_10 . Протягом вечора обвинувачений ОСОБА_10 декілька разів просив у ОСОБА_47 її мобільний телефон «Meizu M1 Note» для здійснення дзвінків. Коли останній раз обвинувачений взяв у ОСОБА_47 мобільний телефон, то відлучився на певний час, а потім не повернув телефон. Вона з потерпілою ОСОБА_48 зверталась до обвинуваченого з проханням повернути мобільний телефон, однак він його не повернув. Коли обвинувачений перебував з ними, вони з ОСОБА_48 телефонували на мобільний телефон останньої, при цьому йшов виклик не телефон, однак вібрації та звуку дзвінка поряд чутно не було.

Згідно протоколу прийняття заяви про вчинене кримінальне правопорушення від 18.03.2016 року, 17.03.2016 року приблизно о 22 год., на вул. Старовокзальній, 26, наглядно знайомий ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , шахрайським шляхом заволодів мобільним телефоном «Meizu M1 Note», рожевого кольору, ІМЕІ: НОМЕР_7 .

Згідно з даними протоколу пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 15.04.2016 року, потерпіла ОСОБА_20 , серед пред`явлених їй фотознімків вказала на фотознімок № 1, на якому зображено невідомого чоловіка на ім`я ОСОБА_29 , який перебуваючи за адресою: м.Київ вул. Старовокзальна, 26, попросив у неї її мобільний телефон «Meizu M1 Note», рожевого кольору, ІМЕІ: НОМЕР_7 , вартістю 8000 грн., зателефонувати, однак в подальшому не повернувши його пішов. Згідно протоколу на фотознімку № 1 зображений ОСОБА_10 .

Згідно з даними протоколу пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 04.04.2016 року, свідок ОСОБА_45 , серед пред`явлених їй фотознімків вказала на фотознімок № 3, на якому зображено невідомого чоловіка, який перебуваючи за адресою: м.Київ вул. Старовокзальна, 26, попросив у ОСОБА_20 її мобільний телефон «Meizu M1 Note» зателефонувати та, в подальшому не повернувши його, пішов. Згідно протоколу на фотознімку № 3 зображений ОСОБА_10 .

Згідно з даними, що містяться у висновку експерта від 05.05.2016 року № 245тв, ринкова вартість мобільного телефону«Meizu M1 Note», ІМЕІ НОМЕР_7 станом на момент вчинення кримінального правопорушення, а саме 17.03.2016 року могла становити 3600 грн.

Винуватість ОСОБА_10 у вчиненні протиправних дій 18 березня 2016 року біля автостанції «Київ» за адресою: м.Київ, вул. Симона Петлюри, 32, щодо потерпілого ОСОБА_21 , підтверджується наступними доказами.

Згідно з даними протоколу прийняття заяви про вчинене кримінальне правопорушення від 18.03.2016 року, ОСОБА_21 повідомив про те, що 18 березня 2016 року, близько 01 год. 10 хв., за адресою: м.Київ, вул. С.Петлюри, 32, біля автостанції «Київ» невстановлена слідством особа нанесла йому тілесні ушкодження, що не є небезпечними для життя чи здоров`я та відкрито викрала його ноутбук марки «HP» вартістю 4000 грн., а всього заволоділа його майном на загальну суму 4300 грн.

Згідно з даними проколу огляду місця події від 18.03.2016 року та фототаблицею до нього, слідчий в присутності двох понятих та за участю потерпілого ОСОБА_21 , оглянув за адресою: м.Київ, вул. С.Петлюри, 32, біля автостанції «Київ» ділянку місцевості, яка складає собою пішохідну доріжку, що веде від автостанції «Київ» до залізничного вокзалу, де знаходився заявник ОСОБА_21 , який повідомив, що на вказаному місці невстановлена особа нанесла йому тілесні ушкодження та відкрито викрала його ноутбук марки «HP». На момент огляду слідчим зафіксовано те, що на плечі ОСОБА_21 знаходиться чорна сумка з ноутбуком марки «HP», які зі слів заявника йому повернули охоронці, що працюють на автостанції «Київ».

Згідно з даними протоколу пред`явлення особи для впізнання від 18 березня 2016 року, та фототаблицею до нього, згідно яких свідок ОСОБА_49 серед осіб пред`явлених йому для впізнання вказав на ОСОБА_10 , як на особу, яку бачив 18 березня 2016 року приблизно о 01 год. 15 хв. на території АС «Київ» за адресою: м.Київ, вул. С.Петлюри, 32, коли та, тримаючи в руках сумку на вигляд для ноутбука, тікала від ОСОБА_21 та в подальшому була затримана.

Згідно з даними протоколу пред`явлення особи для впізнання по фотознімкам від 23 березня 2016 року, з фототаблицею до нього, потерпілий ОСОБА_21 серед фотознімків пред`явлених йому для впізнання, вказав на фотознімок на якому зображений ОСОБА_10 , який 18 березня 2016 року за адресою: м.Київ, вул. С.Петлюри, 32, відкрито викрав його сумку для ноутбука, вартістю 300 грн., в якій знаходився ноутбук марки « HP Compaq nx7400» серійний номер CNU64204 PW, вартістю 4000 грн., та при затриманні представився ОСОБА_10 .

Згідно з даними видаткової накладної № ПОС-0000027 від 28 вересня 2012 року, згідно якої ОСОБА_21 придбав ноутбуку марки « HP Compaq nx7400» серійний номер CNU64204 PW за 120 грн.

Згідно з даними висновку експерта від 05.04.2016 року № 173тв, ринкова вартість ноутбуку «HP Compaq nx7400» серійний номер CNU64204 PW, станом на момент вчинення кримінального правопорушення, а саме: 18.03.2016 року могла становити 1800 грн.

Згідно з даними розписки ОСОБА_21 , останньому слідчим повернуто ноутбуку «HP Compaq nx7400» серійний номер CNU64204 PW.

Оцінивши надані стороною обвинувачення та досліджені в судовому засіданні докази у їх сукупності, розглянувши кримінальне провадження з дотриманням положень ч.1 ст.337 КПК України, суд, всебічно, повно й неупереджено дослідивши всі обставини кримінального провадження, керуючись законом, вищезазначені, безпосередньо досліджені докази вважає належними, допустимими, достовірними та в сукупності достатніми для прийняття рішення про винуватість обвинуваченого ОСОБА_10 у вчиненні інкримінованих йому злочинів.

Дії ОСОБА_10 суд кваліфікує за ч.2 ст.186 КК України, як відкрите викрадення чужого майна (грабіж), поєднаний з насильством, яке не є небезпечним для життя чи здоров`я потерпілого, вчинений повторно, за попередньою змовою групою; за ч.2 ст.190 КК України, як заволодіння чужим майном шляхом зловживання довірою (шахрайство), вчинене повторно.

При цьому, суд вважає недоведеним посилання органом досудового розслідування за епізодом вчинення протиправних дій щодо потерпілого ОСОБА_19 на вчинення ОСОБА_10 відкритого викрадення майна потерпілого ОСОБА_19 з погрозою застосування фізичного насильства, оскільки суду не надано доказів на підтвердження даних обставин, а так само, органом досудового розслідування при юридичній оцінці діяння ОСОБА_10 за цим епізодом не інкриміновано йому таку кваліфікуючу ознаку грабежу.

Окрім того, в ході судового розгляду стороною обвинувачення не надано доказів щодо заволодіння обвинуваченим ОСОБА_10 грошовими коштами потерпілого ОСОБА_19 на суму 300 грн.

Так, з досліджених судом доказів встановленим є факт щодо заволодіння обвинуваченим ОСОБА_10 грошовими коштами потерпілого ОСОБА_19 на суму 100 грн.

З огляду на наведене, у формулюванні обвинувачення, визнаного судом доведеним, зазначено про відкрите викрадення обвинуваченим ОСОБА_10 у потерпілого ОСОБА_19 грошових коштів на суму 100 грн.

Аналізуючи наведені вище та безпосередньо досліджені судом докази щодо обставин вчинених протиправних дій обвинуваченим ОСОБА_10 , суд не вбачає підстав піддавати їх сумніву, оскільки вони узгоджуються між собою.

Доводи обвинуваченого ОСОБА_10 щодо того, що він не вчиняв інкримінованих йому протиправних дій стосовно потерпілих ОСОБА_19 , ОСОБА_16 , ОСОБА_20 , ОСОБА_21 , є надуманими, не логічними та спростовуються дослідженими судом доказами, докладний зміст яких викладено вище та які беззаперечно свідчать про винуватість ОСОБА_10 .

Так, обвинувачений ОСОБА_10 не заперечуючи факту заволодіння мобільним телефоном та грошовими коштами потерпілого ОСОБА_19 , стверджував, що заволодів таким майном шахрайським шляхом, оскільки потерпілий на його прохання добровільно передав йому своє майно. Однак, дослідженими судом доказами встановлено, що ОСОБА_10 саме відкрито заволодів майном потерпілого ОСОБА_19 , тобто вчинив грабіж. Дані, що містяться у протоколах процесуальних та слідчих дій, відеозаписах слідчих дій за цим епізодом, свідчать про те, що обвинувачений ОСОБА_10 у групі з іншими особами, яких було, приблизно 6 чоловік, у нічний час доби підійшли до потерпілого ОСОБА_19 , який один ішов алеєю парку, з вимогою віддати мобільний телефон, грошові кошти і куртку. Тому, беручи до уваги обстановку на місці злочину, в тому числі кількість осіб, що перебували поруч із ОСОБА_10 , потерпілий ОСОБА_19 не мав об`єктивної можливості залишити місце події, а так само, не виконати вимоги обвинуваченого та іншої особи, що виключає добровільність дій потерпілого по передачі його майна.

Окрім того, даними, що містяться у показаннях потерпілого ОСОБА_16 , свідків ОСОБА_50 , ОСОБА_51 , ОСОБА_52 , протоколах процесуальних та слідчих дій за цим епізодом, підтверджується факт заволодіння обвинуваченим ОСОБА_10 шахрайським шляхом мобільним телефоном потерпілого ОСОБА_16 . Так, згадані докази свідчать про те, що потерпілий передав мобільний телефон особі з компанії ОСОБА_10 саме для здійснення дзвінка останнім. При цьому, в присутності свідків і потерпілого ОСОБА_16 по телефону останнього здійснював дзвінок обвинувачений ОСОБА_10 та саме до нього звертався потерпілий і свідок з проханням повернути телефон. Однак, обвинувачений не повернув телефон потерпілому та з місця події зник і розпорядився належним потерпілому мобільниим телефоном на власний розсуд. Тому, доводи обвинуваченого ОСОБА_10 з приводу того, що він не був обізнаним щодо належності телефону потерпілому ОСОБА_16 є голослівними та такими, що спростовуються наведеними доказами. Крім того, показання обвинуваченого ОСОБА_10 за даним епізодом є суперечливими, оскільки обвинувачений, зазначаючи про належність телефону його товаришу, повідомив суду, що в подальшому продав згаданий мобільний телефон. Тобто, згадане свідчить про неправдивість показань обвинуваченого.

Що ж стосується доводів обвинуваченого ОСОБА_10 про те, що він віддав телефон потерпілої ОСОБА_20 комусь із дівчат з компанії останньої, то вони спростовуються дослідженими судом доказами, а саме, даними, що містяться у показаннях свідка ОСОБА_53 , протоколах процесуальних та слідчих дій за цим епізодом. Так, з досліджених судом доказів, в тому числі з показань самого обвинуваченого, слідує, що обвинувачений ОСОБА_10 протягом вечора неодноразова брав у потерпілої ОСОБА_20 її мобільний телефон для здійснення дзвінків. Разом з тим, наявні в розпорядженні суду докази свідчать про те, що обвинувачений ОСОБА_10 , взявши в черговий раз у потерпілої ОСОБА_20 телефон, не повернув його, при цьому, обвинувачений відійшов з телефоном в невідомому напрямку, а коли повернувся, то телефону потерпілої в нього вже не було, що вказує на заволодіння шахрайським шляхом обвинуваченим ОСОБА_10 майном потерпілої ОСОБА_20 та розпорядження на власний розсуд.

Також надуманими є показання обвинуваченого ОСОБА_10 з приводу того, що він не мав умислу на викрадення ноутбуку в потерпілого ОСОБА_21 , так як ноутбук він забрав по інерції після того, як завдав удар потерпілому, який наздоганяв його. З досліджених судом доказів за цим епізодом а саме, даних, що містяться у протоколах процесуальних та слідчих дій, які суд визнає допустимими доказами, убачається, що обвинувачений відкрито заволодів ноутбуком потерпілого, застосувавши, при цьому, насильство. Той факт, що ноутбук вилучався у потерпілого ОСОБА_21 , не може свідчити про непричетність обвинуваченого до протиправних дій стосовно цього потерпілого, оскільки ноутбук перебував у потерпілого у зв`язку із затриманням обвинуваченого, тобто поза волею останнього. Що ж стосується вартості ноутбуку, яка оспорюється обвинуваченим ОСОБА_10 , то в даному випадку судом в цій частині покладено в основу вироку дані висновку товарознавчої експертизи № 173 тв від 05.04.2016 року, згідно з якою, ринкова вартість цього ноутбуку станом на 18.03.2016 року могла становити 1800 грн. При цьому, на переконання суду, дані чеку, на який посилається обвинувачений, не є підтвердженням вартості ноутбуку, а є доказом належності цього ноутбуку потерпілому.

Призначаючи покарання обвинуваченому ОСОБА_10 суд, відповідно до вимог ст. 65 КК України бере до уваги ступінь суспільної небезпеки та тяжкість вчинених ним злочинів, характеризуючі дані про його особу, стан здоров`я, вік обвинуваченого, сімейний стан, пом`якшуючі та обтяжуючі обставини.

Так, ОСОБА_10 , є особою раніше не судимою, на обліку у лікаря-нарколога та лікаря-психіатра не перебуває, на момент вчинення злочинів суспільно-корисною працею не займався, за місцем проживання характеризується позитивно.

Обставин, які б пом`якшували та/або обтяжували покарання обвинуваченого, судом не встановлено.

На підставі викладеного, враховуючи обставини вчинених злочинів, наведені вище, дані про особу обвинуваченого, його ставлення до вчиненого, суд, реалізуючи принцип законності, справедливості та індивідуалізації покарання, вважає за необхідне призначити ОСОБА_10 покарання в межах, передбачених санкцією закону, за яким визнав його винуватим у виді позбавлення волі на певний строк, при цьому, призначаючи остаточне покарання за сукупністю злочинів на підставі ст. 70 КК України, вважає за необхідне застосувати принцип поглинення менш суворого покарання більш суворим, таке покарання буде необхідним та достатнім для його виправлення й попередження вчинення нових злочинів, призначеним відповідно до загальних засад, визначених ст. 65 КК України.

Крім того, беручи наведене вище у сукупності, а також, систематичність вчинення ОСОБА_10 злочинних діянь, суд приходить до висновку про неможливість його виправлення без ізоляції від суспільства.

Речові докази: ноутбук марки «HP Compaq nx7400», с.н. CNU64204 PW слід повернути у розпорядження потерпілого ОСОБА_21 , а «Iphone 5S» сірого кольору IMEI: НОМЕР_1 слід повернути у розпорядження потерпілому ОСОБА_19 .

Витрати пов`язані із залученням експертів слід стягнути з обвинуваченого.

Запобіжний захід у вигляді тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_10 до вступу вироку в законну силу слід залишити без змін.

Також суд вважає за необхідне відповідно до положень ч. 5 ст. 72 КК України в редакції Закону України від 26 листопада 2015 року «Про внесення змін до Кримінального кодексу України щодо удосконалення порядку зарахування судом строку попереднього ув`язнення у строк покарання», зарахувати обвинуваченому ОСОБА_10 у строк покарання строк попереднього ув`язнення в період з 13 листопада 2015 року по 16 листопада 2015 року та з 18 березня 2016 року по 20 червня 2017 року, з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі, а з 21 червня 2017 року по день набрання вироком законної сили, з урахуванням Закону України від 18 травня 2017 року «Про внесення зміни до Кримінального кодексу України щодо правила складання покарань та зарахування строку попереднього ув`язнення», з розрахунку день попереднього ув`язнення за день позбавлення волі.

Керуючись ст. ст. 368-371, 374 КПК України, суд

З А С У Д И В:
ОСОБА_10 визнати винуватим у вчиненні злочинів, передбачених ч.2 ст.186; ч.2 ст.190 КК України та призначити йому покарання:

за ч.2 ст.186 КК України у виді позбавлення волі строком на 5 (п`ять) років;

за ч.2 ст.190 КК України у виді позбавлення волі строком на 2 (два) роки.

На підставі ст. 70 КК України за сукупністю злочинів, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим остаточно визначити до відбуття ОСОБА_10 покарання у виді позбавлення волі строком 5 (п`ять) років.

Строк відбування покарання ОСОБА_10 рахувати з 18 березня 2016 року, зарахувавши у строк покарання строк попереднього ув`язнення з урахуванням Закону України від 26 листопада 2015 року «Про внесення змін до Кримінального кодексу України щодо удосконалення порядку зарахування судом строку попереднього ув`язнення у строк покарання», в період з 13 листопада 2015 року по 16 листопада 2015 року та з 18 березня 2016 року по 20 червня 2017 року, з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі, а з 21 червня 2017 року по день набрання вироком законної сили з урахуванням Закону України від 18 травня 2017 року «Про внесення зміни до Кримінального кодексу України щодо правила складання покарань та зарахування строку попереднього ув`язнення», з розрахунку день попереднього ув`язнення за день позбавлення волі.

Запобіжний захід у вигляді тримання під вартою ОСОБА_10 до вступу вироку в законну силу залишити без змін.

Стягнути з обвинуваченого ОСОБА_10 на користь держави витрати на залучення експертів в розмірі 1055 грн. 52 коп.

Речові докази: ноутбук марки «HP Compaq nx7400», с.н. CNU64204 PW д повернути у розпорядження потерпілого ОСОБА_21 ; мобільний телефон «Iphone 5S», IMEI: НОМЕР_1 , повернути у розпорядження потерпілому ОСОБА_19 .

На вирок можуть бути подані учасниками судового провадження апеляційні скарги до Апеляційного суду м. Києва через Шевченківський районний суд м. Києва протягом тридцяти днів з моменту його проголошення. Якщо вирок ухвалено без виклику особи, яка його оскаржує, то строк апеляційного оскарження для такої особи обчислюється з дня отримання нею копії судового рішення.

Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору.

Суддя