АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
__________________________________________________________________
Справа № 640/8730/16-к Головуючий суддя І інстанції ОСОБА_1
Провадження № 11-кп/790/493/17 Суддя доповідач ОСОБА_2
Категорія: Умисне легке тілесне ушкодження
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
07 лютого 2017 року колегія суддів судової палати у кримінальних справах апеляційного суду Харківської області у складі:
головуючого ОСОБА_2 ,
суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
при секретарі ОСОБА_5 ,
за участю прокурора ОСОБА_6 ,
обвинуваченого ОСОБА_7 ,
захисника ОСОБА_8 ,
ВСТАНОВИЛА:
Цим вироком, ОСОБА_7 засуджений :
- за ч. 1 ст. 185 КК України до 1 (одного) року позбавлення волі;
-за ч. 3 ст. 185 КК України до 3 (трьох) років позбавлення волі.
На підставі ст. 70 КК України за сукупністю злочинів шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим призначено ОСОБА_7 покарання у вигляді 3 (трьох) років позбавлення волі.
В силу ч. 1 ст. 71 КК України до призначеного покарання частково приєднано невідбуту частину покарання за вироком Київського районного суду м. Харкова від 30.07.2015 року та остаточно призначено покарання у вигляді 4 (чотирьох) років 3 (трьох) місяців позбавлення волі. Зараховано за правилами ч. 5 ст. 72 КК України строк попереднього ув`язнення ОСОБА_7 до набрання законної сили вироком.

Згідно вироку, 21 лютого 2016 року ОСОБА_7 , знаходячись за адресою: м. Харків, вул. Челюскінців, 14. маючи умисел, спрямований на таємне викрадення чужого майна, з корисливих мотивів, переконавшись, що за його діями ніхто не спостерігає, шляхом вільного доступу викрав ліву створу металевих воріт, вартість якої згідно з висновком судово-товарознавчої експертизи №4037 від 13.04.2016 року складає 1000 грн. 00 коп.
Після чого, маючи можливість розпорядитись викраденим майном на власний розсуд, разом із викраденим майном спрямував у напрямку пункту прийому металобрухту, де продав викрадене майно, після чого розпорядився грошовими коштами на власний розсуд.
Крім того. 05.04.2016 року приблизно о 19:00 год. ОСОБА_7 , знаходячись біля домоволодіння АДРЕСА_2 , маючи умисел, спрямований на таємне викрадення чужого майна, з корисливих мотивів, переконавшись, що за його діями ніхто не спостерігає, шляхом проникнення на територію домоволодіння, діючи за попередньою змовою із іншою особою, місцезнаходження якого не встановлено, матеріали відносно останнього виділені в окреме кримінальне провадження, таємно виграв чавунну ванну, вагою 110 кг. вартість якої, у якості брухту металу, згідно з висновком судово-товарознавчої експертизи № 2430 від 25.04.2016 року складає 275 грн. 00 коп. Після чого. ОСОБА_7 покинув місце скоєння злочину з викраденим майном. Після чого разом із викраденим майном спрямував до пункту прийому металобрухту, де продав вищевказану ванну за 220 грн.
Своїми діями ОСОБА_7 спричинив потерпілому ОСОБА_9 матеріальну шкоду у розмірі 275 грн. 00 коп.
Крім того, 26.04.2016 року приблизно о 14:00 год. ОСОБА_7 , знаходячись за адресою: АДРЕСА_3 , маючи умисел, спрямований на таємне викрадення чужого майна, з корисливих мотивів, переконавшись, що за його діями ніхто не спостерігає, шляхом проникнення до житлового будинку через незачинені двері, який розташований на території вказаного домоволодіння, таємно викрав телевізор ТМ «JVC», модель AV-2934 WE заводський номер 14042229. вартість якого згідно з висновком судово-товарознавчої експертизи № 15 від 12.05.2016 року складає 2500 грн. 00 коп. Після чого, маючи можливість розпорядитись викраденим майном на власний розсуд, разом із викраденим майном спрямував у напрямку пункту прийому металобрухту, де мав намір продати викрадене майно, але був зупинений працівниками поліції.
В апеляційній скарзі обвинувачений ОСОБА_7 просить вирок суду першої інстанції скасувати, у зв`язку з неповнотою судового розгляду, і постановити законне та обґрунтоване рішення , пом`якшивши призначене покарання. Посилається на те, що на досудовому слідстві на нього здійснювався психологічний та фізичний тиск, йому не було надано захисника, хоча він звертався до слідчого із такою заявою. Під час судового розгляду не було допитано всіх свідків по справі, зокрема ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 . Однобічність судового розгляду та порушення права на захист на його думку призвело до призначення надто суворого покарання.
Заслухавши доповідь судді, обвинуваченого ОСОБА_7 та його який захисника ОСОБА_8 , які просили задовольнити апеляційну скаргу з наведених в ній підстав та пом`якшити призначене покарання, прокурора, який заперечував проти задоволення апеляційної скарги та просив залишити без змін вирок суду, перевіривши матеріали кримінального провадження і обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга обвинуваченого не підлягає задоволенню, виходячи із наступного.
Відповідно до положень ст.. 404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги та повторно досліджує обставини, встановлені під час кримінального провадження, та досліджує докази , що не досліджувались судом першої інстанції , у випадках , визначених цією статтею.
Суд першої інстанції з достатньою повнотою дослідив обставини справи і дійшов правильного висновку про винуватість ОСОБА_7 у вчиненні тих дій і за тими кваліфікуючими ознаками, які зазначені у вироку.
Винність обвинуваченого ОСОБА_7 в таємному викраденні чужого майна в т.ч. поєднаному з проникненням у житло підтверджується дослідженими судом першої інстанції :
- визнавальними показами обвинуваченого ОСОБА_7 , який під час судового слідства визнав вину в повному обсязі та щиро розкаявся у вчиненому.
- показами потерпілої ОСОБА_13 про зникнення 21.02.2016 року із домоволодіння однієї створки металевих воріт, які в подальшому були виявлені в пункті прийому металобрухту.
- показами потерпілого ОСОБА_9 щодо зникнення із двору в квітні 2016 року металу і чавунної ванни, та що сусіди бачили в той період ОСОБА_7
- показами потерпілого ОСОБА_14 про викрадення із його будинку телевізора.
- показами свідка ОСОБА_15 , що весною 2016 року він придбав у ОСОБА_7 одну створу металевих воріт за 100 гривень.
- даними протоколу впізнання за фотознімками від 18.05.2016 року, згідно із якими гр.. ОСОБА_15 впізнав ОСОБА_7 , який продав йому металеві ворота в лютому 2016 року.
- даними протоколу впізнання за фотознімками від 04.05.2016 року, згідно із якими громадянин ОСОБА_16 впізнав особу ОСОБА_7 , якого бачив на території домоволодіння сусіда на початку квітня 2016 року.
- даними протоколу впізнання за фотознімками від 26.04.2016 року, згідно із якими гр.. ОСОБА_17 впізнав особу на ім`я ОСОБА_18 , який продав йому чавунну ванну на початку квітня 2016 року.
- даними протоколу слідчого експерименту від 26.05.2016 року, згідно із якими ОСОБА_7 показав на місцевості яким чином були ним вчинені крадіжки за всіма епізодами злочинної діяльності.
Зазначені та інші докази, наведені у вироку, в своїй сукупності свідчать про доведення винуватості ОСОБА_7 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.185 та ч.3 ст.185 КК України.
Доводи обвинуваченого про недопитаних судом свідків, як неповноту судового розгляду, спростовуються даними технічного запису судового засідання, згідно із яким після повного визнання вини обвинуваченим під час судового слідства подальший допит свідків за згодою всіх сторон провадження було визнано судом недоцільним.
З метою перевірки доводів апелянта щодо порушення його права на захист під час досудового слідства апеляційним судом за клопотанням прокурора були досліджені матеріали кримінального провадження щодо роз`яснення слідчим права на залучення захисника до справи та власноручні заяви ОСОБА_7 про відмову від надання послуг захисника, що не пов`язано із будь-яким примусом або скрутним матеріальним становищем. Крім того ОСОБА_7 пояснив колегії суддів, що під час обрання йому запобіжного заходу слідчим суддею він не заявляв клопотання про надання йому безоплатної правової допомоги адвоката, хоча відповідно до отриманої в суді пам`ятки таке право йому було зрозумілим і перешкод для такої заяви не існувало. Своїми показами в суді ОСОБА_7 не спростовував фактичні обставини скоєння ним злочинів, викладені в обвинувальному акті, а заперечення стосувались лише адреси домоволодіння АДРЕСА_4 , де було викрадено металеві ворота. Зазначене свідчить про відсутність будь-якого неправомірного тиску на нього та примушення дати покази проти себе з боку органів розслідування. З огляду на це, колегія вважає надуманими вказані доводи апеляційної скарги .
Як вбачається із вироку, покарання ОСОБА_7 у виді позбавлення волі призначено у відповідності до вимог ст. 65 КК України з урахуванням тяжкості вчинених ним декількох злочинів, пом`якшуючої обставини - щире каяття та відсутності обтяжуючих обставин, даних про його особу - раніше судимого за умисні злочини, а тому висновок про неможливість його перевиховання без ізоляції від суспільства ,на думку колегії суддів , є правильним.
З огляду на все вищевказане, колегія суддів дійшла висновку, що призначене судом покарання відповідає засадам законності , справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання, а тому немає підстав вважати його явно несправедливим за своїм видом та розміром через суворість.
Істотних порушень кримінального процесуального закону органами досудового слідства та судом першої інстанції, які б тягнули за собою безумовне скасування судового рішення не встановлено.
Керуючись: ст.ст.404, 405, ст. 407, ст. 418, 419, ч.2 ст. 376 КПК України, колегія суддів,-
П О С Т А Н О В И Л А:
Апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_7 залишити без задоволення, а вирок Київського районного суду м. Харкова від 11 жовтня 2016 року у відношенні ОСОБА_7 без змін.
Ухвала набирає чинності з моменту проголошення таможе бути оскаржена до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом трьох місяців з дня її проголошення, а засудженим, який тримається під вартою, - з дня вручення копії ухвали.

Головуючий-
Судді