Єдиний унікальний номер 341/826/17
Номер провадження 1-кс/341/144/17
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 липня 2017 року м. Галич

Галицький районний суд Івано-Франківської області в складі

слідчого судді ОСОБА_1

за участю секретаря ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

слідчого ОСОБА_4

захисника ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Галич в приміщенні Галицького районного суду Івано-Франківської області клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Київ, українця, громадянина України, з середньо-спеціальною освітою,без визначеного місця реєстрації, жителя АДРЕСА_1 , розлученого,на утриманні двоє малолітніх дітей,працюючого різноробочим в ПП «Цуркан» м. Львів, згідно ст. 89 КК України не судимого,

який підозрюється за ознаками кримінальних правопорушень передбачених ч. 3 ст. 185 КК України,-

в с т а н о в и в :
Слідчий за погодженням з прокурором звернувся з клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

З матеріалів клопотання вбачається, що досудовим розслідуванням встановлено, що 25.03.2017р. ОСОБА_6 з метою вчинення крадіжки чужого майна з гаражів у м. Бурштин Івано-Франківської області уклав з фізичною особою-підприємцем ОСОБА_7 , який не був обізнаний про його злочинні наміри, договір оренди № 22 легкового автомобіля марки «ЗАЗ TF699P», реєстраційний № НОМЕР_1 , після чого почав підшукувати спільників для вчинення задуманого.

З цією метою 27.03.2017р. близько 20 годин він зустрівся у м. Львів, біля багатоквартирного житлового будинку по АДРЕСА_2 з своїм знайомим ОСОБА_8 і під час спілкування запропонував останньому поїхати з ним наступного дня вчинити ряд крадіжок чужого майна. ОСОБА_8 погодився на пропозицію ОСОБА_6 і вони домовились зустрітись наступного дня у цій же порі.

28 березня 2017 року ОСОБА_6 , взявши з дому викрутки та інші засоби для відкривання замків (відмички), на вказаному вище легковому автомобілі під`їхав до будинку ОСОБА_8 , який знаходиться за названою вище адресою, і коли останній сів у салон транспортного засобу, вони обоє, діючи за попередньою домовленістю між собою, з метою вчинення таємного викрадення чужого майна поїхали у м. Бурштин Івано-Франківської області.

По дорозі вони, будучи об`єднаними єдиним злочинним умислом, діючи як співвиконавці, домовились, що ОСОБА_6 за допомогою засобів для відкривання замків (відмичок) буде відчиняти гаражні приміщення та вчиняти з них крадіжки чужого майна, а ОСОБА_8 буде слідкувати за навколишньою обстановкою, щоб попередити його про появу сторонніх осіб і у подальшому допоможе ОСОБА_6 вантажити викрадені речі у наявних у їх користуванні транспортний засіб.

Прибувши 28.03.2017р. близько 23 години до м. Бурштин Івано-Франківської області, ОСОБА_6 та ОСОБА_8 заїхали на територію гаражного кооперативу, що у вказаному населеному пункті по АДРЕСА_3 , та залишивши автомобіль, ОСОБА_8 , згідно розподілу ролей, діючи у групі осіб та будучи об`єднаним єдиним злочинним умислом на вчинення крадіжок чужого майна, став спостерігати за навколишньою обстановкою, а ОСОБА_6 підійшов до гаражного приміщення № НОМЕР_2 , яке належить ОСОБА_9 і, переконавшись, що за його діями ніхто не спостерігає та усвідомлюючи протиправний характер своїх дій і бажаючи їх настання, діючи умисно, з корисливих мотивів та з метою незаконного збагачення, за допомогою засобів для відкривання замків (відмичок) шляхом їх підбору до обох врізних замків вхідних дверей правої створки воріт проник всередину приміщення.

Під час перебування у приміщенні гаражу ОСОБА_6 зняв з наявного там легкового автомобіля «Москвич-2140» реєстраційний номерний знак НОМЕР_3 , який належить чоловіку власниці гаражу ОСОБА_10 акумуляторну батарею марки «GSM» 60Ah, вартістю 1200 гривень, а також відшукав належні ОСОБА_10 слюсарські лещата, вартістю 500 гривень та саморобний зварювальний апарат, вартістю 500 гривень, які склав біля виходу з гаражного приміщення і, підготувавши їх таким чином до крадіжки, вийшов назовні.

Після цього, продовжуючи свої злочинні дії, ОСОБА_6 підійшов до гаражного приміщення № НОМЕР_4 , яке належить ОСОБА_11 , де переконавшись, що за його діями ніхто не спостерігає та усвідомлюючи протиправний характер своїх дій і бажаючи їх настання, діючи умисно, з єдиним спільним умислом на вчинення крадіжки чужого майна, з корисливих мотивів та з метою незаконного збагачення, за допомогою засобів для відкривання замків (відмичок) шляхом їх підбору до накладного замка вхідних дверей правої створки воріт проник всередину приміщення. Там ОСОБА_6 побачив у лівому дальному кутку два полімерні мішки, один з яких був наповнений цукром вагою 50 кг та вартістю 760 гривень, а другий мінеральним добривом «Нітрофоска» вагою 50 кг та вартістю 660 гривень.

Виявивши вказане майно, ОСОБА_6 покликав до себе ОСОБА_8 та попросив його перенести ці мішки ближче до виходу з гаражу, що той і зробив, після чого, підготувавши таким чином дане майно до крадіжки, обоє вийшли назовні.

У подальшому, ОСОБА_6 , продовжуючи свої злочинні дії, підійшов до гаражного приміщення № НОМЕР_5 , який належить ОСОБА_12 , де переконавшись, що за його діями ніхто не спостерігає та усвідомлюючи протиправний характер своїх дій і бажаючи їх настання, діючи умисно, з корисливих мотивів та з метою незаконного збагачення, за допомогою засобів для відкривання замків (відмичок) шляхом їх підбору до обох врізних замків вхідних воріт проник всередину приміщення, а ОСОБА_8 тим часом, діючи у групі осіб та будучи об`єднаним єдиним злочинним умислом на вчинення крадіжок чужого майна, продовжив спостерігати за навколишньою обстановкою.

Під час перебування у приміщенні гаражу ОСОБА_6 виявив там належний сину власниці ОСОБА_13 перфоратор марки «Еinhell» вартістю 2 тисячі гривень у пластмасовій коробці сірого кольору, електричний обігрівач на підставці вартістю 250 гривень, електродвигун вартістю 1500 гривень, войлочний круг вартістю 150 гривень та подовжувач довжиною 30 м і вартістю 150 гривень, які склав біля виходу з гаражного приміщення і, підготувавши їх таким чином до крадіжки, вийшов назовні.

Після цього, ОСОБА_6 пішов по легковий автомобіль марки «ЗАЗ TF699P», реєстраційний № НОМЕР_1 , яким під`їхав до вказаних вище гаражів і разом з ОСОБА_8 по черзі завантажили у цей транспортний засіб перелічене вище майно, таємно викравши його, та закривши вхідні двері усіх згаданих гаражів, втекли з місця вчинення злочину, чим заподіяли потерпілому ОСОБА_10 майнову шкоду на загальну суму 2200 гривень, потерпілому ОСОБА_11 на загальну суму 1420 гривень, а потерпілому ОСОБА_13 майнову шкоду на загальну суму 3900 гривень.

Після вчинення даних крадіжок, цієї ж ночі, ОСОБА_8 разом з ОСОБА_6 , продовжуючи свої злочинні, об`єднані спільним умислом дії, направлені на викрадення чужого майна, поїхали з викраденим майном у гаражний масив, що знаходиться в урочищі «Глинище» у м. Бурштин Івано-Франківської області.

Там вони залишили свій автомобіль між гаражами, після чого ОСОБА_8 , згідно розподілу ролей, діючи у групі осіб, продовжив спостерігати за навколишньою обстановкою, а ОСОБА_6 підійшов до гаражного приміщення № НОМЕР_6 , яке належить ОСОБА_14 , і діючи у групі осіб, з єдиним спільним умислом на викрадення чужого майна, переконавшись, що за його діями ніхто не спостерігає, усвідомлюючи протиправний характер своїх дій і бажаючи їх настання, діючи умисно, з корисливих мотивів та з метою незаконного збагачення, за допомогою засобів для відкривання замків (відмичок) шляхом їх підбору до одного врізного та одного навісного замка вхідних воріт проник всередину приміщення.

Під час перебування у приміщенні гаражу ОСОБА_6 зняв з наявного там легкового автомобіля «Москвич-2140 Люкс» реєстраційний номерний знак НОМЕР_7 , акумуляторну батарею марки «Avtopart», вартістю 1100 гривень, а також відшукав належні ОСОБА_14 саморобний зварювальний апарат вартістю 1800 гривень, кутову шліфувальну машинку марки «DWT», вартістю 900 гривень, розвідний металевий ключ вартістю 70 гривень, набір металевих ключів та головок, вартістю 400 гривень та зарядний пристрій до акумуляторної батареї, вартістю 500 гривень, а всього майна на загальну суму 4770 тисяч гривень, які виніс з приміщення гаражу та склав біля дверей, підготувавши їх до крадіжки.

Після цього, ОСОБА_8 разом з ОСОБА_6 , продовжуючи свої злочинні дії, підійшли до гаражу № НОМЕР_8 , який належить ОСОБА_15 . Там ОСОБА_8 продовжив спостерігати за навколишньою обстановкою, а ОСОБА_6 , діючи у групі осіб, з єдиним спільним умислом на викрадення чужого майна, переконавшись, що за його діями ніхто не спостерігає, усвідомлюючи протиправний характер своїх дій і бажаючи їх настання, діючи умисно, з корисливих мотивів та з метою незаконного збагачення, за допомогою засобів для відкривання замків (відмичок) шляхом їх підбору до одного врізного та одного навісного замка вхідних воріт проник всередину приміщення.

Під час перебування у приміщенні гаражу ОСОБА_6 зняв з наявного там легкового автомобіля ВАЗ-2101 реєстраційний номерний знак НОМЕР_9 , акумуляторну батарею марки «Електроисток» у корпусі червоного кольору, вартістю 1100 гривень, яку виніс з гаражу та передав ОСОБА_8 , щоб той переніс її до їхнього транспортного засобу, що ОСОБА_8 і зробив. Тим часом ОСОБА_6 повернувся до гаражу, де виявив під стіною з правої сторони пластмасову коробку сірого кольору із вмістом у ній гідравлічного домкрату, вартістю 2000 гривень, який таємно викрав разом з коробкою, і закривши дане гаражне приміщення на один врізний замок, перейшов до іншого гаражу, чим заподіяли потерпілому ОСОБА_15 майнову шкоду на загальну суму 3100 гривень.

Після вчинення крадіжки з гаражу ОСОБА_15 . ОСОБА_6 підійшов до гаражу, який належить ОСОБА_16 , де діючи у групі осіб, з єдиним спільним умислом на викрадення чужого майна, переконавшись, що за його діями ніхто не спостерігає, усвідомлюючи протиправний характер своїх дій і бажаючи їх настання, умисно, з корисливих мотивів та з метою незаконного збагачення, за допомогою засобів для відкривання замків (відмичок) шляхом їх підбору до одного врізного та одного навісного замка вхідних воріт проник всередину приміщення, звідки таємно один вібраційний занурюючий насос для перекачування води марки «Малиш», вартістю 300 гривень, який виніс з приміщення гаражу та поклав біля дверей, підготувавши його до крадіжки.

У цей час на території зазначеного гаражного кооперативу виключилось освітлення і ОСОБА_8 та ОСОБА_6 , маючи реальну можливість розпорядитись викраденим майном, направились до свого автомобіля, який знаходився у сусідньому ряду гаражів, щоб під`їхати ближче та завантажити підготовлені до крадіжки речі. Однак по дорозі до транспортного засобу вони були помічені працівниками Галицького відділення поліції Тисменицького ВП ГУНП в області, які затримали ОСОБА_8 , а у подальшому виявили на території гаражного кооперативу автомобіль марки «ЗАЗ TF699P», реєстраційний № НОМЕР_1 з викраденим майном.

На місці вчинення злочинів ОСОБА_8 був затриманий працівниками поліції, а ОСОБА_6 втік і місце його перебування невідоме.

Вина ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення,передбаченого ч.3 ст. 185 КК України,повністю підтверджується показами підозрюваного ОСОБА_8 , потерпілих ОСОБА_10 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , ОСОБА_16 , ОСОБА_13 , ОСОБА_11 показами свідків ОСОБА_17 , протоколами огляду місця події під час якого виявлено та вилучено автомобіль марки «ЗАЗ TF699P», реєстраційний № НОМЕР_1 з викраденим майном, який відповідно до договору оренди № 22 легкового автомобіля у фізичної особи-підприємця орендував ОСОБА_6

27.04.2017 р.,на підставі зібраних доказів,складено повідомлення про підозру ОСОБА_6 у вчиненні кримінальних правопорушень,передбачених ч.3 ст. 185 КК України,яке направлено за місцем його останньої реєстрації з повідомленням про вручення.

В ході досудового розслідування установлено,що ОСОБА_6 усвідомлюючи неминучість покарання переховуватиметься від органів досудового розслідування та суду; може незаконно впливати на свідків та потерпілих у вказаному кримінальному провадженні, з метою схилити їх до дачі показань на свою користь. Також він може вчиняти нові злочини а у правоохоронних органів Галицького району Івано-Франківської області не буде можливості постійно контролювати дотримання підозрюваним покладених на нього судом обов`язків,оскільки він ніде не зареєстрований,проживає за межами Івано-Франківської області.

За вчинення інкримінованого ОСОБА_18 кримінального правопорушення,передбачене покарання у виді позбавлення волі на строк до 6 років, і згідно ст. 12 КК України вчинений ним злочин відноситься до категорії тяжких.

Згідно протоколу затримання видно,що ОСОБА_6 затриманий 01.07.2017р.

Прокурор в судовому засіданні клопотання підтримав і просив задоволити. Зазначив,що кримінальне провадження щодо ОСОБА_19 на даний час знаходиться на розгляді в суді. Підозрюваному ОСОБА_6 неможливо було вручити повідомлення про підозру із-за не встановленого його місця проживання. Його було оголошено в розшук. 01.01.2017 р. ОСОБА_6 затриманий і оголошено йому про підозру, вину визнав однак згідно ст. 63 Конституції України відмовився давати показання. Просить суд врахувати,що останній перебував у розшуку, немає місця реєстрації,проживає за межами Івано-франківської області і може переховуватися від слідства та суду.
Слідчий клопотання підтримав та просив задоволити.
ОСОБА_6 в судовому засіданні вину в скоєнні злочинів визнав ,щиро розкаявся і просив суд обрати йому запобіжний захід у виді домашнього арешту та запевнив що на першу вимогу слідчого чи суду з`являтиметься.
Позицію підозрюваного ОСОБА_6 підтримав і його захисник.
Згідно зі змістом ст.ст. 131-132 КПК України, запобіжні заходи є заходами забезпечення кримінального провадження і застосовуються на підставі ухвали слідчого судді або суду.
За ч. 1 ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу.
П.4 ч. 2 ст, 183 КПК України зазначає, що запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як: до раніше не судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років.
Відповідно до ч. 1 ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про:
1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним кримінального правопорушення;
2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор;
3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.
Вирішуючи питання про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою відносно підозрюваного, слідчий суддя враховує вимоги п.п. 3 і 4 ст. 5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини, згідно з якими обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою. При цьому, ризик переховування від правосуддя не може оцінюватися виключно на підставі суворості можливого судового рішення, а це слід робити з урахуванням низки відповідних фактів, які можуть підтверджувати існування такого ризику, або свідчити про такий його незначний ступінь, який не може служити підставою для запобіжного ув`язнення.
Вирішуючи клопотання про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, слідчий суддя враховує тяжкість кримінального правопорушення у скоєнні якого підозрюється ОСОБА_6 те, що тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, зважає на те, що під час досудового слідства встановлено, а в судовому засіданні підтверджено наявність ризиків, передбачених ст. 177 КПК України та відтак приходить до висновку, що докази та обставини, на які посилається слідчий у клопотанні, дають достатні підстави слідчому судді вважати, що для запобігання ризиків, які зазначені у клопотанні та наведені у судовому засіданні застосування більш м`якого запобіжного заходу є недостатнім для забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків та запобігання згаданих ризиків і є співмірним та доцільним задля забезпечення дієвості даного кримінального провадження.
Разом із тим, при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, слідчий суддя зобов`язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченими обов`язків, передбачених цим Кодексом. (ч.3 ст. 183 КПК України). Розмір застави, у відповідності до ч.5 ст, 182 КПК України, визначається у таких межах: щодо особи, підозрюваної чи обвинуваченої у вчиненні тяжкого злочину - від двадцяти до вісімдесяти розмірів мінімальної заробітної плати.
А тому слідчий суддя приходить до переконання, що в засіданні поза обєктивним сумнівом доведено відсутність можливості застосування більш мякого запобіжного заходу, а відтак клопотання про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо ОСОБА_6 слід задовольнити із визначенням розміру застави.
Враховуючи тяжкість скоєного злочину та те, що тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом; розмір завданої злочином шкоди, слідчий суддя вважає за необхідне визначити заставу відповідно до ч.5 ст. 182 КПК України в розмірі п`ятдесят мінімальних заробітних плат, тобто в сумі 84200 грн. у національній грошовій одиниці, яка може бути внесена як самим підозрюваним так і іншою фізичною або юридичною особою (заставодавцем) на депозитний рахунок Галицького районного суду Івано-Франківської області, оскільки такий запобіжний захід є достатнім задля забезпечення дієвості даного кримінального провадження.
Відповідно до ч.7 ст. 182 КПК України у випадках, передбачених ч.3 або 4 ст. 183 КПК України, підозрюваний, обвинувачений або заставодавець мають право у будь-який момент внести заставу у розмірі, встановленому в ухвалі про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.
Окрім цього, слідчий суддя вважає за необхідне відповідно до ч.3 ст. 183 та ч.5 ст. 194 КПК України у разі внесення застави покласти на підозрюв аного такі обов`язки:
1) прибувати до визначеної службової особи слідчого, прокурора або суду, із визначеною періодичністю;
2) не відлучатися із населеного пункту, в якому він зареєстрований, проживає чи перебуває, без дозволу слідчого, прокурора або суду;
3) повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання або місця роботи;
4) утримуватись від спілкування з потерпілими, свідками.
5) здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і вїзд в Україну.
Відповідно до ч.4 ст. 202 КПК України, підозрюваний звільняється з-під варти після внесення застави, визначеної у даній ухвалі, якщо в уповноваженої службової особи місця ув`язнення, під вартою в якому перебуває підозрюваний, відсутнє інше судове рішення, що набрало законної сили і прямо передбачає тримання останнього під вартою.
Виходячи з викладеного, на підставі ст. ст. 29,55,62,63,129 Конституції України, керуючись ст.ст. 131,132,176-178,182-184,193,194,197,199,202,205,309,369-372,395 КПК України слідчий суддя, -
У Х В А Л И В:
Клопотання задовольнити.
Застосувати запобіжний захід у вигляді тримання під вартою щодо підозрюваного ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ,уродженця м. Киів, без місця реєстрації, жителя АДРЕСА_1 , який підозрюється за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України на строк шістдесят днів, терміном до 28 серпня 2017 року включно.
Тримання під вартою підозрюваного ОСОБА_6 здійснювати в УВП № 12 в Івано-Франківській області.
Розмір застави визначити в межах 50 мінімальних заробітних плат, тобто в сумі 84200 (вісімдесят чотири тисячі двісті) грн., у національній грошовій одиниці, яка може бути внесена як самим підозрюваним так і іншою фізичною або юридичною особою (заставодавцем).
Підозрюваний або заставодавець мають право у будь-який момент внести заставу в розмірі, визначеному в ухвалі про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, протягом дії ухвали.
У разі внесення застави покласти на підозрюваного ОСОБА_6 наступні обов`язки:
1) прибувати до визначеної службової особи слідчого, прокурора або суду, із визначеною періодичністю;
2) не відлучатися із населеного пункту, в якому він зареєстрований, проживає чи перебуває, без дозволу слідчого, прокурора або суду;
3) повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання або місця роботи;
4) утримуватись від спілкування з потерпілими, свідками.
5) здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.
Роз`яснити підозрюваному, що у разі внесення застави у визначеному у даній ухвалі розмірі, оригінал документу із відміткою банку, який підтверджує внесення на депозитний рахунок коштів має бути наданий уповноваженій службовій особі місця ув`язнення. Після отримання та перевірки документа, що підтверджує внесення застави, уповноважена службова особа місця ув`язнення має негайно здійснити розпорядження про звільнення з-під варти та повідомити усно і письмово слідчого, прокурора та слідчого суддю Галицького районного суду.
У разі внесення застави та з моменту звільнення з-під варти у зв`язку із внесенням застави підозрюваний вважається таким, до якого застосовано запобіжний захід у виді застави.
Ухвала слідчої судді підлягає до негайного виконання після її проголошення.
Контроль за виконанням ухвали покласти на Галицький відділ Тисменицької місцевої прокуратури.
Строк дії ухвали шістдесят днів тобто до 28 серпня 2017 року.
Про прийняте рішення повідомити зацікавлених осіб.
Ухвала може бути оскаржена до апеляційного суду Івано-Франківського шляхом подачі апеляційної скарги безпосередньо до апеляційного суду Івано-Франківської області протягом 5 днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1