Справа №643/6615/16-к
Пр. №1-кп/643/196/17
ВИРОК
Іменем України
22 травня 2017 року Московський районний суд м. Харкова у складі:
головуючого судді - ОСОБА_1 ,
при секретарі - ОСОБА_2 ,
за участю прокурора ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
потерпілого ОСОБА_5 ,
ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Харкова, українця, громадянина України, не одруженого, маючого середню освіту, не працюючого, проживаючого та зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,
у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст. 122 КК України, -
ВСТАНОВИВ:
11.03.2016 року приблизно о 16:00 год. ОСОБА_6 , знаходячись біля будинку № 11 по вул. Познанська, в м. Харкові, в ході конфлікту, на ґрунті раптово виниклих неприязних відносин між ним та співмешканцем його цивільної дружини ОСОБА_5 , діючи умисно, з метою спричинення тілесних ушкоджень, наніс ОСОБА_5 один удар кулаком правої руки в область щелепи з лівої сторони. В результаті чого останньому спричинені наступні тілесні ушкодження: травматичний двобічний перелом нижньої щелепи в ділянці кута з лівого боку та в ділянці 2,3 зубів на нижній щелепі праворуч, забійні рани на обличчі, синці на обличчі, які виникли від ударної дії тупих твердих предметів, характерні особливості яких на тілі потерпілого не відобразились, та могли бути отриманні не пізніше строку звернення потерпілого до лікувальної установи. По ступеню тяжкості двобічний перелом нижньої щелепи не є небезпечною для життя в момент заподіяння травмою, а спричинив за собою тривалий розлад здоров`я понад 3-х тижнів, та відносяться до ушкоджень середнього ступеня тяжкості.
Вина обвинуваченого в скоєнні злочину, передбаченого ч.1 ст. 122 КК України, за обставин, визнаних судом доказаними та викладеними у вироку, підтверджується сукупністю досліджених судом доказів:
Показами потерпілого ОСОБА_5 , який в судовому засіданні пояснив, що 11.03.2016 року під час словесного конфлікту з ОСОБА_6 , останній наніс потерпілому один удар кулаком правої руки в область щелепи з лівої сторони. Внаслідок спричинення йому тілесних ушкоджень обвинуваченим, з 12.03.2016 року по 28.03.2016 року він знаходився на стаціонарному лікуванні.
Протоколом проведення слідчого експерименту за участю потерпілого ОСОБА_5 від 16.05.2016 року, під час проведення якого потерпілий показав про обставини та механізм спричинення йому тілесних ушкоджень обвинуваченим.
Протоколом проведення слідчого експерименту за участю обвинуваченого ОСОБА_6 від 19.05.2016 року, під час проведення якого обвинувачений показав про обставини та механізм спричинення ним тілесних ушкоджень потерпілому.
Висновком експерта № 840-С/16 від 28.04.2016 року, згідно якого у ОСОБА_5 малися забійні рани на обличчі, синці на обличчі. Ці пошкодження виникли від ударної дії тупих твердих предметів, характерні особливості яких на тілі потерпілого не відобразилися, та могли бути отримані не пізніше строку звернення потерпілого до лікувальної установи. По ступеню тяжкості це легкі тілесні ушкодження, що викликали за собою короткочасний розлад здоров*я тривалістю більше 6 днів, але не більше трьох тижнів ( 21 дня ). Судити про характер пошкодження нижньої щелепи можливо буде після надання медичної документації в повному обсязі.
Висновками експерта № 1314-С/16 від 26.05.2016 року та № 1382-С/16 від 26.05.2016 року, згідно яких у ОСОБА_5 малися травматичний двобічний перелом нижньої щелепи в ділянці кута з лівого боку та в ділянці 2,3 зубів на ніжній щелепі праворуч, забійні рани на обличчі, синці на обличчі. Показання потерпілого, на які він посилається в ході проведення слідчого експерименту в цілому відповідають об*єктивним судово-медичним даним в частині механізму встановлених у нього тілесних ушкоджень. Показання обвинуваченого, на які він посилається в ході проведення слідчого експерименту повністю не розкриває механізм отримання ОСОБА_5 тілесних ушкоджень, бо він чітко не вказує чим саме ( кулаком чи долонею ) він наносив удар, а також напрямок дії травмуючої сили.
Висновком експерта № 1492/16 від 26.05.2016 року, згідно якого у ОСОБА_5 малися травматичний двобічний перелом нижньої щелепи в ділянці кута з лівого боку та в ділянці 2,3 зубів на ніжній щелепі праворуч, забійні рани на обличчі, синці на обличчі. Ці пошкодження виникли від ударної дії тупих твердих предметів, характерні особливості яких на тілі потерпілого не відобразилися, та могли бути отримані не пізніше строку звернення потерпілого до лікувальної установи. По ступеню тяжкості двобічний перелом нижньої щелепи не є небезпечною для життя в момент заподіяння травмою, а спричинив за собою тривалий розлад здоров*я понад 3-х тижнів ( 21 дня ), і за цією ознакою відноситься до ушкоджень середнього ступеня тяжкості, забійні рани та синці на обличчі, це легкі тілесні ушкодження, що викликали за собою короткочасний розлад здоров*я тривалістю більше 6 днів, але не більше трьох тижнів ( 21 дня ). Показання потерпілого, на які він посилається в ході проведення слідчого експерименту в цілому відповідають об*єктивним судово-медичним даним в частині механізму встановлених у нього тілесних ушкоджень. Показання обвинуваченого, на які він посилається в ході проведення слідчого експерименту повністю не розкриває механізм отримання ОСОБА_5 тілесних ушкоджень, бо він чітко не вказує чим саме ( кулаком чи долонею ) він наносив удар, а також напрямок дії травмуючої сили.
Суд відноситься критично до доводів обвинуваченого щодо його невинуватості в скоєнні злочину, оскільки його вина підтверджується сукупністю доказів, досліджених в судовому засіданні - показами потерпілого ОСОБА_5 , який, будучи попередженим про кримінальну відповідальність за дачу завідомо ложних показів, в судовому засіданні послідовно дав покази щодо обставин та механізму спричинення йому обвинуваченим тілесних ушкоджень, які узгоджуються з іншими доказами, дослідженими судом - висновками експертів № 840-С/16 від 28.04.2016 року, № 1314-С/16 від 26.05.2016 року, № 1382-С/16 від 26.05.2016 року, № 1492/16 від 26.05.2016 року та протоколом проведення слідчого експерименту за участю потерпілого від 16.05.2016 року.
Таким чином, суд вважає, що характер, ступінь тяжкості та механізм спричинення потерпілому тілесного ушкодження, свідчить про силу та цілеспрямованість удару, а відтак, про наявність умислу обвинуваченого на завдання потерпілому тілесних ушкоджень.
А тому, невизнання вини обвинуваченим у скоєнні злочину, передбаченого ч.1 ст. 122 КК України, суд розцінює як обраний ним засіб захисту та спробу уникнути відповідальності за скоєне.
Таким чином, суд доходить до висновку про доведеність вини ОСОБА_6 у скоєнні інкримінованого йому діяння та кваліфікує його дії за ч.1 ст. 122 КК України, як умисне середньої тяжкості тілесне ушкодження, тобто умисне ушкодження, яке не є небезпечним для життя і не потягло за собою наслідків, передбачених у ст. 121 КК України, але таке, що спричинило тривалий розлад здоров*я.
Вивченням особи обвинуваченого встановлено, що він раніше не судимий, до кримінальної відповідальності притягується вперше, на обліках у лікаря психіатра та нарколога не перебуває, за місцем мешкання характеризується задовільно.
Обставин, які пом`якшують та обтяжують покарання обвинуваченого судом не встановлено.
При обранні виду та міри покарання, суд враховує характер і ступінь суспільної небезпеки скоєного, а також дані про особу обвинуваченого, викладені вище у вироку, відсутність обставин, які пом`якшують та обтяжують покарання, та вважає, що виправлення обвинуваченого є можливим без ізоляції від суспільства та він, в силу ст.75 КК України, може бути звільненим від відбування покарання з випробуванням. При цьому, суд призначає обвинуваченому покарання у вигляді позбавлення волі в межах санкції статті.
Суд задовольняє цивільний позов прокурора про відшкодування коштів, витрачених на стаціонарне лікування потерпілого в розмірі 6376,07 грн., у зв*язку з його доведеністю, на підставі ст. 1166 ЦК України.
У зв*язку з тим, що обвинуваченому під час досудового розслідування запобіжний захід не обирався, суд також не вбачає підстав для обрання йому запобіжного заходу.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст.369-374 КПК України, суд, -
ОСОБА_6 визнати винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст. 122 КК України та призначити йому покарання у вигляді двох років позбавлення волі.
На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_6 від відбування покарання з випробуванням на 1 рік.
В силу п.п. 1,2 ч.1 ст. 76 КК України зобов*язати ОСОБА_6 повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання, періодично з*являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації.
Цивільний позов прокурора Харківської місцевої прокуратури № 4 про відшкодування коштів, витрачених на стаціонарне лікування потерпілого задовольнити. Стягнути з ОСОБА_6 на користь КЗОЗ «ОКЛ ЦЕМДтМК» витрати на лікування потерпілого в сумі 6376,07 грн.
Цивільний позов ОСОБА_5 про стягнення матеріальної шкоди задовольнити частково. Стягнути з ОСОБА_6 на користь ОСОБА_5 в рахунок відшкодування матеріальної шкоди 3714 грн. 04 коп., в іншій частині позову відмовити.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. Апеляційна скарга подається через суд, який ухвалив судове рішення, протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Для особи, яка перебуває під вартою, строк подачі апеляційної скарги обчислюється з моменту вручення їй копії судового рішення.

Суддя

22.05.2017