Справа № 522/7004/17
Провадження по справі № 1-кс/522/8238/17
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
11.05.2017 року м. Одеса
Слідчий суддя Приморського районного суду м. Одеси ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 ,за участю старшого слідчого СВ військової прокуратури Південного регіону України ОСОБА_3 ,розглянувши клопотання старшого слідчого СВ військової прокуратури Південного регіону України ОСОБА_3 , про арешт майна, -

В С Т А Н О В И В:
Старший слідчий СВ військової прокуратури Південного регіону України ОСОБА_3 , звернувся до суду із клопотанням, погодженим із прокурором, про накладення арешту на земельну ділянку за кадастровим номером :01:002:1005, яка на праві приватної власності належить підозрюваному ОСОБА_4 .

В обґрунтування клопотання слідчий посилається на наступне.

Військовою прокуратурою Південного регіону України здійснюється досудове розслідування кримінального провадження № 0000036 від 14.03.2017 за підозрою ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 368 КК України.

Досудовим розслідуванням установлено, що з 2014 року по цей час ОСОБА_4 проходить державну службу на посаді начальника відділу погоджень у сфері господарської діяльності Департаменту екології та природних ресурсів Одеської обласної державної адміністрації.

Згідно займаної посади ОСОБА_4 є службовою особою, а виходячи з обсягу наявних прав і обов`язків наділений організаційно-розпорядчими та адміністративно-господарськими обов`язками.

Відповідно до ст.ст. 19, 68 Конституції України ОСОБА_4 зобов`язаний діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України, неухильно додержуватись Конституції та законів України.

Статтею 1 Закону України «Про місцеві державні адміністрації» (далі Закон) передбачено, що виконавчу владу в областях і районах, містах Києві та Севастополі здійснюють місцеві державні адміністрації. Місцева державна адміністрація є місцевим органом виконавчої влади і входить до системи органів виконавчої влади. Місцева державна адміністрація в межах своїх повноважень здійснює виконавчу владу на території відповідної адміністративно-територіальної одиниці, а також реалізує повноваження, делеговані їй відповідною радою.

Згідно з вимогами ст. 119 Конституції України та ст. 2 Закону місцеві державні адміністрації в межах відповідної адміністративно-територіальної одиниці забезпечують: виконання Конституції, законів України, актів Президента України, Кабінету Міністрів України, інших органів виконавчої влади вищого рівня; законність і правопорядок, додержання прав і свобод громадян; виконання державних і регіональних програм соціально-економічного та культурного розвитку, програм охорони довкілля, а в місцях компактного проживання корінних народів і національних меншин - також програм їх національно-культурного розвитку; взаємодію з органами місцевого самоврядування; реалізацію інших наданих державою, а також делегованих відповідними радами повноважень.

Як вбачається із ст. 13 Закону до відання місцевих державних адміністрацій у межах і формах, визначених Конституцією і законами України, належить вирішення питань: забезпечення законності, охорони прав, свобод і законних інтересів громадян; соціально-економічного розвитку відповідних територій; бюджету, фінансів та обліку; управління майном, приватизації, сприяння розвитку підприємництва та здійснення державної регуляторної політики; використання землі, природних ресурсів, охорони довкілля.

Відповідно до вимог ст. 48 Закону посадові особи місцевих державних адміністрацій є державними службовцями, їх основні права, обов`язки, відповідальність, умови оплати праці і соціально-побутового забезпечення визначаються Законом України «Про державну службу».

Згідно з вимогами ст.ст. 1, 8 Закону України «Про державну службу», державна служба в Україні це професійна діяльність осіб, які займають посади в державних органах та їх апараті щодо практичного виконання завдань і функцій держави та одержують заробітну плату за рахунок державних коштів.

Державний службовець зобов`язаний: дотримуватися Конституції та законів України, діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; дотримуватися принципів державної служби та правил етичної поведінки; поважати гідність людини, не допускати порушення прав і свобод людини та громадянина; забезпечувати в межах наданих повноважень ефективне виконання завдань і функцій державних органів; сумлінно і професійно виконувати свої посадові обов`язки; виконувати рішення державних органів, накази (розпорядження), доручення керівників, надані на підставі та у межах повноважень, передбачених Конституцією та законами України; додержуватися вимог законодавства у сфері запобігання і протидії корупції.

Підпунктом «в» пункту 1 частини 1 статті 3 Закону України «Про запобігання корупції», до суб`єктів відповідальності за вчинення корупційних правопорушень віднесено державних службовців.

Згідно із Приміткою до ст. 364 КК України службовими особами у статтях 364, 368, 368-2, 369 цього Кодексу є особи, які постійно, тимчасово чи за спеціальним повноваженням здійснюють функції представників влади чи місцевого самоврядування, а також обіймають постійно чи тимчасово в органах державної влади, органах місцевого самоврядування, на державних чи комунальних підприємствах, в установах чи організаціях посади, пов`язані з виконанням організаційно-розпорядчих чи адміністративно-господарських функцій, або виконують такі функції за спеціальним повноваженням, яким особа наділяється повноважним органом державної влади, органом місцевого самоврядування, центральним органом державного управління із спеціальним статусом, повноважним органом чи повноважною особою підприємства, установи, організації, судом або законом.

Відповідно до Примітки до ст. 368 КК України службовими особами, які займають відповідальне становище, у статтях 368, 368-2, 369 та 382 цього Кодексу є особи, зазначені у пункті 1 примітки до статті 364 цього Кодексу, посади яких згідно із статтею 6 Закону України «Про державну службу» належать до категорії «Б», судді, прокурори і слідчі, а також інші, крім зазначених у пункті 3 примітки до цієї статті, керівники і заступники керівників органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їх структурних підрозділів та одиниць.

Таким чином, ОСОБА_4 , будучи начальником відділу погоджень у сфері господарської діяльності Департаменту екології та природних ресурсів Одеської обласної державної адміністрації, при виконанні службових обов`язків за посадою постійно здійснює функції представника влади, обіймає в органі виконавчої влади посаду, пов`язану з виконанням організаційно-розпорядчих та адміністративно-господарських функцій, а також є керівником структурного підрозділу органу місцевого самоврядування, у зв`язку з чим є службовою особою, яка займає відповідальне становище.

Діючи на порушення наведених вище нормативно-правових актів ОСОБА_4 , будучи службовою особою, яка займає відповідальне становище, діючи всупереч інтересам служби, використовуючи надану йому владу і службове становище, умисно, з корисливих мотивів, з метою протиправного особистого збагачення, шляхом одержання неправомірної вигоди, поєднаного з її вимаганням, став на шлях злочинної діяльності при наступних обставинах.

Так, згідно вимог ст. ст. 6, 13, 15 Закону України «Про атмосферне повітря», для оцінки стану забруднення атмосферного повітря встановлюються нормативи екологічної безпеки атмосферного повітря та нормативи гранично допустимих викидів в атмосферне повітря забруднюючих речовин, рівні шкідливого впливу фізичних та біологічних факторів у межах населених пунктів, у рекреаційних зонах, в інших місцях проживання, постійного чи тимчасового перебування людей, об`єктах навколишнього природного середовища.

Місцеві органи виконавчої влади, органи місцевого самоврядування, суб`єкти господарювання зобов`язані вживати необхідних заходів для запобігання та недопущення перевищення встановлених санітарними нормами рівнів впливу фізичних та біологічних факторів на середовище життєдіяльності людини.

Згідно п. п. 2, 3, 4, 5 Порядку проведення та оплати робіт, пов`язаних з видачею дозволів на викиди забруднюючих речовин в атмосферне повітря стаціонарними джерелами, обліку підприємств, установ, організацій та громадян - підприємців, які отримали такі дозволи, який затверджений Постановою Кабінету міністрів України № 302 від 13.03.2002, дозвіл на викиди забруднюючих речовин в атмосферне повітря стаціонарними джерелами (далі - дозвіл) - це офіційний документ, який дає право підприємствам, установам, організаціям експлуатувати об`єкти, з яких надходять в атмосферне повітря забруднюючі речовини або їх суміші, за умови дотримання встановлених відповідних нормативів граничнодопустимих викидів та вимог до технологічних процесів. Дозвіл видається безоплатно на строк не менш як п`ять років: суб`єкту господарювання, об`єкт якого відповідно до законодавства належить до другої (друга група - об`єкти, які взяті на державний облік і не мають виробництв або технологічного устаткування, на яких повинні впроваджуватися найкращі доступні технології та методи керування, - документи) - обласними, Київською та Севастопольською міськими держадміністраціями, органом виконавчої влади Автономної Республіки Крим з питань охорони навколишнього природного середовища через дозвільні центри за погодженням з територіальними органами Держсанепідслужби.

Для отримання дозволу суб`єкт господарювання: оформляє заяву; готує документи, в яких обґрунтовуються обсяги викидів забруднюючих речовин; проводить інвентаризацію стаціонарних джерел викидів забруднюючих речовин в атмосферне повітря, видів та обсягів викидів забруднюючих речовин в атмосферне повітря стаціонарними джерелами, пилогазоочисного обладнання; проводить оцінку впливу викидів забруднюючих речовин на стан атмосферного повітря на межі санітарно-захисної зони; розробляє плани заходів щодо: досягнення встановлених нормативів граничнодопустимих викидів для найбільш поширених і небезпечних забруднюючих речовин; охорони атмосферного повітря на випадок виникнення надзвичайних ситуацій техногенного та природного характеру; ліквідації причин і наслідків забруднення атмосферного повітря; остаточного припинення діяльності, пов`язаної з викидами забруднюючих речовин в атмосферне повітря, та приведення місця діяльності у задовільний стан;запобігання перевищенню встановлених нормативів граничнодопустимих викидів у процесі виробництва; здійснення контролю за дотриманням встановлених нормативів граничнодопустимих викидів забруднюючих речовин та умов дозволу на викиди; обґрунтовує розміри нормативних санітарно - захисних зон, проводить оцінку витрат, пов`язаних з реалізацією заходів щодо їх створення; проводить оцінку та аналіз витрат, пов`язаних з реалізацією запланованих заходів щодо запобігання забрудненню атмосферного повітря; готує інформацію про отримання дозволу для ознайомлення з нею громадськості відповідно до законодавства.

З 2012 року ТОВ «Екологічний центр поводження з небезпечними відходами та промислової технології» директором якого являється ОСОБА_5 , здійснює надання суб`єктам господарювання послуг у сфері охорони атмосферного повітря, у тому числі проведення робіт з розробки документів, що обґрунтовують обсяги викидів для підприємств, установ, організацій та громадян суб`єктів підприємницької діяльності. В цей же час, з 2014 року указаний Центр на підставі відповідного договору про надання послуг з питань екологічної безпеки надає ТОВ «СТЕЙТ ОІЛ» послуги зі складання документації, необхідної для одержання від органів влади дозволів на викиди забруднюючих речовин стаціонарними джерелами автозаправних станцій, розташованих у різних областях України, у тому числі Одеській, та у м. Одесі.

При цьому, у 2017 року ТОВ «СТЕЙТ ОІЛ» відповідним дорученням уповноважило ОСОБА_5 представляти інтереси указаного товариства з питань подання заяви із правом підпису та документів дозвільного характеру на отримання дозволу на викиди забруднюючих речовин, подання, отримання документів до центру надання адміністративних послуг, державні органи та органи місцевого самоврядування.

Так, 14 березня 2017 року приблизно о 10.30 год. ОСОБА_4 будучи службовою особою Одеської обласної державної адміністрації, у приміщенні Департаменту екології та природних ресурсів Одеської обласної державної адміністрації, за адресою: м. Одеса, вул. Канатна, 83, діючи умисно, з метою протиправного особистого збагачення, шляхом використання службового становища, висунув незаконну вимогу директору ТОВ «Екологічний центр поводження з небезпечними відходами та промислової технології» ОСОБА_5 , який представляє інтереси ТОВ «СТЕЙТ ОІЛ» щодо отримання товариством дозволів на викиди забруднюючих речовин 9 автозаправочним станціям в Одеській області, відносно сплати ним неправомірної вигоди, з розрахунку 7 500 (сім тисяч п`ятсот) грн. за дозвіл на кожну автозаправочну станцію ТОВ «СТЕЙТ ОІЛ», розподіливши вказану суму наступним чином: 3 000 грн. передати йому за реєстрацію кожного звіту з інвентаризації викидів, а 4 500 грн. передати вже після видачі департаментом та одержання кожного з дев`яти дозволів на викиди забруднюючих речовин, тобто загальна сума складає 67 500 грн.

Окрім цього, ОСОБА_4 повідомив ОСОБА_5 , що у разі ненадання йому неправомірної вигоди, Департаментом буде прийнято рішення щодо відмови, з надуманих ОСОБА_4 підстав, у видачі 9 автозаправочним станціям ТОВ «СТЕЙТ ОІЛ» дозволів на викиди забруднюючих речовин у Одеській області.

Цього ж дня, ОСОБА_5 усвідомлюючи протиправність дій ОСОБА_4 та реально сприймаючи його погрози, щодо відмови з надуманих підстав ТОВ «СТЕЙТ ОІЛ» у наданні дозволів на викиди забруднюючих речовин для автозаправочних станцій у Одеській області, в силу службового становища останнього, звернувся із заявою до правоохоронних органів. Далі, ОСОБА_5 діяв з метою викриття злочинних дій ОСОБА_4 під контролем правоохоронних органів.

Так, 23 березня 2017 року приблизно о 10.43 год. ОСОБА_4 , діючи умисно, з прямим умислом, та корисливим мотивом, з метою протиправного особистого збагачення, шляхом одержання неправомірної вигоди, поєднаного з вимаганням, перебуваючи на передньому сидінні водія автомобіля марки «Ssang Yong» державний реєстраційний номер НОМЕР_1 синього кольору, який він використовує, рухаючись по одній із автомобільних шляхів м. Одеси, одержав від ОСОБА_5 частину вимагаємої ним суми грошових коштів 27 000 грн., як неправомірну вигоду, за видання ТОВ «СТЕЙТ ОІЛ» 9 дозволів на викиди забруднюючих речовин у Одеській області.

У подальшому, у період з 27 березня 2017 року по 31 березня 2017 року ОСОБА_4 , діючи умисно, з прямим умислом, та використовуючи службове становище, з метою одержання другої частини неправомірної вигоди, а також видачі 9 автозаправочним станціям ТОВ «СТЕЙТ ОІЛ» дозволів на викиди забруднюючих речовин у Одеській області, у порушення порядку передання документів між органами Державної влади та місцевого самоврядування, надав ОСОБА_5 5 супровідних листів до відділу державного нагляду за дотриманням санітарного законодавства у м. Одеса Головного управління Державної продовольчої споживчої служби України в Одеській області, та 4 листи до управління державного нагляду за дотриманням санітарного законодавства Головного управління Державної продовольчої споживчої служби України в Одеській області. При цьому, для забезпечення видачі ОСОБА_5 9 дозволів на викиди забруднюючих речовин у Одеській області автозаправочним станціям ТОВ «СТЕЙТ ОІЛ», останньому необхідно отримати 9 позивних рішень щодо можливості розміщення указаних автозаправочних станцій в межах санітарних зон визначених установами державного нагляду за дотриманням санітарного законодавства.

20 квітня 2017 року приблизно о 16.00 год. ОСОБА_4 , діючи умисно, з прямим умислом, та корисливим мотивом, з метою протиправного особистого збагачення, шляхом одержання неправомірної вигоди, поєднаного з вимаганням, перебуваючи на передньому сидінні водія автомобіля марки «Ssang Yong» державний реєстраційний номер НОМЕР_1 синього кольору, який він використовує, рухаючись по автомобільним дорогам м. Одеси у напрямку вул. Канатна, 83, реалізовуючи свій злочинний умисел, направлений на одержання неправомірної вигоди від ОСОБА_5 у розмірі 67 500 грн., одержав від останнього другу частину вимагаємої суми грошових коштів, а саме 40500 грн., як неправомірну вигоду за видачу дозволів на викиди забруднюючих речовин 9 автозаправочним станціям ТОВ «СТЕЙТ ОІЛ» в Одеській області.

Цього ж дня, приблизно о 16.50 год. неправомірна вигода у сумі 40 500 грн., вилучена під час обшуку автомобіля марки «Ssang Yong» державний реєстраційний номер НОМЕР_1 синього кольору.

20.04.2017 о 16.55 год. ОСОБА_4 затримано на місці вчинення злочину, а 21.04.2017 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 368 КК України.

22 квітня 2017 року слідчим суддею Приморського районного суду міста Одеси підозрюваному ОСОБА_4 обрано запобіжний захід у виді тримання під вартою строком на 60 діб із визначенням застави у розмірі 300 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, тобто у розмірі 480 000 грн.

Підозра ОСОБА_4 обґрунтовується зібраними у ході досудового розслідування належними та допустимими доказами в їх сукупності, зокрема: протоколом затримання ОСОБА_4 від 20.04.2017, протоколами допиту свідка ОСОБА_5 , протоколом обшуку автомобіля марки «Ssang Yong» державний реєстраційний номер НОМЕР_1 синього кольору, протоколами огляду та вручення грошових коштів, а також іншими документами, здобутими під час досудового розслідування кримінального провадження.

Разом з тим, санкцією ч. 3 ст. 368 КК України передбачено покарання у виді позбавленням волі на строк від п`яти до десяти років з позбавленням права обіймати певні посади чи займатися певною діяльністю на строк до трьох років, з конфіскацією майна.

Відповідно до ст. 12 та примітки до ст. 45 КК України, підозрюваний ОСОБА_4 вчинив тяжкий корупційний злочин, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі до десяти років з конфіскацією майна.

Також, відповідно до п. 3 ч. 2 ст. 170 КПК України передбачено, що арешт майна допускається з метою забезпечення конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи.

Разом з тим, ч. 5 ст. 170 КПК України, передбачено, що у випадку, передбаченому пунктом 3 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно підозрюваного, обвинуваченого, засудженого або юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, за наявності достатніх підстав вважати, що суд у випадках, передбачених Кримінальним кодексом України, може призначити покарання у виді конфіскації майна або застосувати до юридичної особи захід кримінально-правового характеру у виді конфіскації майна.

Крім того, відповідно до ч. 2 ст. 172 КПК України, клопотання слідчого, прокурора, цивільного позивача про арешт майна, яке не було тимчасово вилучене, може розглядатися без повідомлення підозрюваного, обвинуваченого, іншого власника майна, їх захисника, представника чи законного представника, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо це є необхідним з метою забезпечення арешту майна.

Під час досудового розслідування установлено, що відповідно до внесених відомостей до Єдиного державного реєстру декларацій за 2015-2016 роки підозрюваний ОСОБА_4 задекларував об`єкти нерухомості, що належать йому на праві власності, зокрема земельну ділянку загальною площею 1 000 м2, яка знаходиться в Одеській області Лиманському районі населеному пункті Олександрівка.

Згідно з інформаційної довідки Державного земельного кадастру про право власності та речові права на земельну ділянку від 03.05.2017 року, у власності ОСОБА_4 перебуває земельна ділянка загальною площею 0,1 га на території Олександрівської сільської ради Комінтернівського району одеської області, які присвоєно наступний кадастровий номер: :01:002:1005.

Відповідно до Інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо суб`єкта за № 86291399 від 03.05.2017, за ОСОБА_4 .

У зв`язку з викладеним, у органу досудового розслідування виникла необхідність у накладанні арешту на вказане в клопотання майно.

В судовому засіданні слідчий підтримав клопотання та просив його задовольнити в повному обсязі з наведених підстав.

Вивчивши матеріали, які обґрунтовують доводи клопотання, заслухавши слідчого, адвоката, прокурора приходжу до висновку, що клопотання підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ч.1 ст. 170 КПК арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову. стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення чи відчуження. Слідчий, чи прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладене арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб.

Відповідно до ч.2 ст.170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення: 1)збереження речових доказів; 2)спеціальної конфіскації; 3)конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4)відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Відповідно до ч.3 ст.170 КПК України, у випадку необхідності збереження речових доказів, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що вказане майно є знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегло на собі його сліди або містить інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Згідно ч. 10 ст.170 КПК України, арешт може бути накладений у встановленому цим Кодексом порядку на рухоме чи нерухоме майно, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковій формі, в тому числі кошти та цінності, що знаходяться на банківських рахунках чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах, видаткові операції, цінні папери, майнові, корпоративні права, щодо яких ухвалою чи рішенням слідчого судді, суду визначено необхідність арешту майна.

Керуючись ст. ст. 170 КПК України, слідчий суддя, -

У Х В А Л И В:
Клопотання старшого слідчого СВ військової прокуратури Південного регіону України ОСОБА_3 - задовольнити.

Накласти арешт на земельну ділянку за кадастровим номером :01:002:1005, яка на праві приватної власності належить підозрюваному ОСОБА_4 .

Виконання ухвали покласти на старшого слідчого СВ військової прокуратури Південного регіону України ОСОБА_3 .

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до апеляційного суду Одеської області протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя: ОСОБА_1
11.05.2017