Справа №485/195/17 12.04.2017
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МИКОЛАЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження: № 11-кп/784/312/17 Головуючий суду першої інстанції:
Категорія: ст. 81 КК України ОСОБА_1
Доповідач апеляційного суду:
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
12 квітня 2017 року м. Миколаїв
Апеляційний суд Миколаївської області у складі колегії суддів судової палати у кримінальних справах:
головуючого ОСОБА_2
суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4
за участю секретаря ОСОБА_5
розглянувши апеляційну скаргу засудженого ОСОБА_6 на ухвалу Снігурівського районного суду Миколаївської області від 16 лютого 2017 року, якою залишено без задоволення його клопотання про умовно-дострокового звільнення від відбування покарання відносно

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , з середньою освітою, не одружений, громадянина України, до засудження не працюючого, раніше судимого:
04.02.2014 року Літенським районним судом Вінницької області за ч. 1 ст. 263, 75, 76 КК України на 5 років позбавлення волі звільненого від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком на 2 роки.
Ухвалою Літенського районного суду Вінницької області від 22.10.2014 року направлений до місць позбавлення волі.
Ухвалою Літенського районного суду Вінницької області від 02.03.2015 року в силу ст. 6 Закону України «Про амністію» невідбутий строк покарання скорочено на 1/2.
учасники судового провадження:
прокурор: ОСОБА_7
В с т а н о в и в :
Короткий зміст судового рішення суду першої інстанції та вимог апеляційної скарги.
Ухвалою суду залишено без задоволення клопотання засудженого ОСОБА_6 про умовно-дострокового звільнення від відбування покарання.
В апеляційній скарзі засуджений ОСОБА_6 просить переглянути рішення Снігурівського районного суду від 16.02.2017 р.
Узагальнені доводи особи, яка подала апеляційну скаргу.
Вказує, що за весь час відбування покарання має посередню характеристику, працює днювальним у відділенні установи на загальних засадах, дотримується норм, які визначають порядок, умови відбування покарання та розпорядок установи, має заохочення, непогашених стягнень не має, приймає участь у програмі диференційованого впливу «Правова просвіта», намагається підвищувати свій загальноосвітній рівень знань, підтримує соціальні зв`язки з рідними.
Вважає, що довів своє виправлення за час відбування покарання в установах позбавлення волі.
Встановлені судом першої інстанції обставини.
Залишаючи клопотання засудженого ОСОБА_6 про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання без задоволення, суд першої інстанції, дослідивши матеріали клопотання та особової справи засудженого, послався на те, що засуджений стає на шлях виправлення, однак свого виправлення не довів. Хоча ОСОБА_6 твердить, що вину у вчиненні злочину визнає, виконує належним чином обов`язки днювального, дотримується режиму відбування покарання і приймає участь у самодіяльних організаціях засуджених виправно-трудової установи, однак заохочення щодо нього за сумлінну поведінку і ставленням до праці не носить системного характеру, поведінкової активності ОСОБА_6 не виявляє, хоча стан його здоров`я цього не виключає. На думку суду, посилання засудженого на відсутність стягнень як підставу умовно-дострокового звільнення не є мотивованим.
Встановлені судом апеляційної інстанції обставини з посиланням на докази. Мотиви, з яких суд апеляційної інстанції виходив при постановленні ухвали, і положення закону, яким він керувався.
Заслухавши доповідь судді, думку прокурора про залишення ухвали без змін, дослідивши матеріали судового провадження та особової справи засудженого ОСОБА_6 , обговоривши доводи апеляційної скарги, апеляційний суд дійшов наступного.
Згідно ч. 2 ст. 81 КК України умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосовано, якщо засуджений добросовісною поведінкою та відношенням до праці довів своє виправлення.

На думку апеляційного суду, розглядаючи клопотання засудженого ОСОБА_6 , суд першої інстанції належним чином дослідив всі обставини провадження та в достатній мірі вмотивував свій висновок про те, що ОСОБА_6 не заслуговує на умовно-дострокове звільнення від відбування призначеного покарання, посилаючись на те, що таке звільнення є правом, а не обов`язком суду, при цьому суд врахував не тільки факт відбуття останнім певної частини покарання, а й тяжкість і характер вчиненого ним кримінального правопорушення, поведінку засудженого під час відбування покарання, становлення його на шлях виправлення.

Згідно вимогам ст. 81 КК України основною підставою умовно-дострокового звільнення є виправлення особи. Висновок суду про доведеність виправлення засудженого повинен базуватися на всебічному врахуванні даних про його поведінку і ставлення до праці за весь період перебування у виправно-трудовій установі.

Відмовляючи у задоволенні клопотання про умовно-дострокове звільнення ОСОБА_6 , суд першої інстанції послався на те, що засуджений ОСОБА_6 характеризується посередньо, на виробництві установи не працевлаштований, працює днювальним у відділенні на загальних засадах, має 1 стягнення та 2 заохочення.

З огляду на зазначене, апеляційний суд приходить до висновку, що засуджений ОСОБА_6 не довів свого виправлення, що виключає можливість його умовно-дострокового звільнення від подальшого відбування покарання, про що зазначив в ухвалі суд першої інстанції і апеляційний суд погоджується з таким рішенням суду.

Рішення суду першої інстанції грунтується на матеріалах особової справи засудженого, даних щодо його особи та поведінки під час відбування покарання в умовах ізоляції від суспільства, також рішення суду постановлене з урахуванням вимог кримінального матеріального та процесуального права, а тому є законним, обгрунтованим та вмотивованим.
А крім того, апелянт не навів жодної достатньо переконливої підстави для скасування ухвали суду першої інстанції.
За таких обставин, апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга засудженого ОСОБА_6 задоволенню не підлягає.
Керуючись ст. ст. 405, 407, 424, 532, 537, 539 КПК України, апеляційний суд,
П о с т а н о в и в:
Апеляційну скаргу засудженого ОСОБА_6 залишити без задоволення.
Ухвалу Снігурівського районного суду Миколаївської області від 16 лютого 2017 року про відмову в задоволенні клопотання про умовно-дострокового звільнення від відбування покарання засудженого ОСОБА_6 залишити без змін.
Ухвала суду апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту проголошення і оскарженню в касаційному порядку не підлягає.
Головуючий:
Судді: