УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 грудня 2016 року слідчий суддя Приморського районного суду м. Одеси ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , за участю адвоката ОСОБА_3 , розглянувши у судовому засіданні скаргу адвоката ОСОБА_3 в інтересах ОСОБА_4 на бездіяльність старшого слідчого з ОВС 2 ВРКП СУ ФР ГУ ДФС в Одеській області ОСОБА_5 , що полягає у неповерненні грошових коштів, тимчасово вилучених 02.11.2016 року в ході проведення обшуку офісного приміщення за адресою: АДРЕСА_1 (перший поверх), -

ВСТАНОВИВ:

Адвокат ОСОБА_3 в інтересах ОСОБА_4 звернувся до слідчого судді зі скаргою, в якій просить зобов`язати старшого слідчого з ОВС 2 ВРКП СУ ФР ГУ ДФС в Одеській області ОСОБА_5 негайно повернути грошові кошти у розмірі 160 600 грн. (сто шістдесят тисяч шістсот грн. 00 коп.), номіналом по 200 грн., у кількості 803 купюри, тимчасово вилучені в ході проведення обшуку офісного приміщення за адресою: АДРЕСА_1 (перший поверх), в межах здійснення досудового розслідування по к/п № 0000064, ОСОБА_4 (паспорт серії НОМЕР_1 , виданий Малиновським РВ ОМУ УМВС України в Одеській області 10.11.2005 р., що проживає за адресою: АДРЕСА_2 ) або його належним чином уповноваженому представнику.

У судовому засіданні адвокат ОСОБА_3 підтримав скаргу та додатково повідомив, що 08.12.2016 р., діючи від імені та в інтересах ОСОБА_4 , він звернувся до старшого слідчого з ОВС 2 ВРКП СУ ФР ГУ ДФС в Одеській області ОСОБА_5 з повторним клопотанням про повернення тимчасово вилучених в ході обшуку грошових коштів у розмірі 160 600,00 грн. Однак, вказане клопотання залишилося також проігнорованим. Крім того, адвокат ОСОБА_3 сповістив суд, що наразі, вирішується питання про закриття кримінального провадження № 0000064 через відсутність складу кримінального правопорушення.

Підтримуючи доводи, викладені у досліджуваній скарзі, адвокат ОСОБА_3 зазначив, що 02.11.2016 р. оперативними співробітниками 2 ВРКП СУ ФР ГУ ДФС в Одеській області проведено обшук офісного приміщення, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 .

Відповідно до протоколу вищевказаної слідчої дії, а також ухвали Приморського районного суду м. Одеси від 07.10.2016 р. по справі № 522/18876/16-к (провадження № 1-кс/522/18464/16), якою санкціоновано проведення обшуку від 02.11.2016 р., відповідна слідча дія здійснювалася в межах проведення досудового розслідування по к/п № 0000064, предметом якого є нібито «умисне ухилення від сплати податків службовими особами ТОВ «ОЛІМПЕКС ТРАНС».

У ході проведення слідчої дії від 02.11.2016 р., оперативними співробітниками 2 ВРКП СУ ФР ГУ ДФС в Одеській області, крім іншого, вилучено особисті грошові кошти ОСОБА_4 у розмірі 160 600 грн. (сто шістдесят тисяч шістсот грн.), що призначалися для проведення операції в області оториноларингології та додаткового медичного обстеження пацієнта.

При цьому ОСОБА_4 знаходився в приміщенні з самого початку обшуку та залишився там до завершення відповідної слідчої дії. ОСОБА_4 добровільно сповістив правоохоронців про наявність в приміщенні грошових коштів у вищевказаному розмірі, зазначивши при цьому про обставини їх отримання, а також подальше заплановане використання.

Так, грошові кошти у розмірі 160 000,00 грн. були отримані ОСОБА_4 від його матері ОСОБА_6 , фізичної особи-підприємця, та призначалися для проведення операції з усунення викривлення носової перегородки відповідно до діагнозу, який поставлено ОСОБА_4 буквально напередодні обшуку 11.10.2016 р., а також додаткового медичного обстеження.

Разом з тим, не дивлячись на усні пояснення ОСОБА_4 , висловлені в ході проведення обшуку офісного приміщення за адресою: АДРЕСА_1 , а також письмові зауваження до протоколу проведення відповідної слідчої дії від 02.11.2016 р., особисті грошові кошти заявника увійшли до переліку майна, тимчасово вилученого оперативними співробітниками 2 ВРКП СУ ФР ГУ ДФС в Одеській області.

11.11.2016 р. ОСОБА_4 звернувся до старшого слідчого ОСОБА_7 з клопотанням про повернення його законної власності - грошових коштів у розмірі 160 600,00 грн., номіналом по 200 грн., у кількості 803 купюри.

У вказаному клопотанні зазначено, що ані особисто ОСОБА_4 , ані тимчасово вилучені 02.11.2016 р. належні йому грошові кошти у розмірі 160 600,00 грн. не мають жодного відношення до фабули та обставин кримінального провадження № 0000064, а отже, зазначені грошові кошти не можуть мати статусу речових доказів по досліджуваному к/п.

На думку адвоката ОСОБА_3 , на доведення викладеного додатково свідчать ті обставини, що вже в момент проведення обшуку ОСОБА_4 , у присутності всіх учасників обшуку, зокрема понятих, було повідомлено слідчого про визначені факти та одразу, на місці проведення слідчої дії, продемонстровано всі медичні документи, які знаходилися при собі у власника грошей. Такі медичні документи видано пацієнту напередодні обшуку, що свідчить про їх актуальність.

Відповідно до ч. 1 ст. 220 КПК України, клопотання про виконання будь-яких процесуальних дій слідчий, прокурор зобов`язані розглянути в строк не більше трьох днів з моменту подання і задовольнити їх за наявності відповідних підстав. Про результати розгляду клопотання повідомляється особа, яка заявила клопотання.

ОСОБА_4 так і не було проінформовано про результати розгляду клопотання від 11.11.2016 р. Грошові кошти у законну власність заявника не повернуті.

Надаючи пояснення по скарзі, адвокат ОСОБА_3 також наголосив, що ухвалою слідчого судді Приморського районного суду м. Одеси від 18.11.2016 р. по справі № 522/21448/16-к (провадження № 1-кс/522/20609/16) відмовлено у задоволенні клопотання старшого слідчого ОСОБА_5 про накладення арешту на майно, яке тимчасово вилучене в ході проведення обшуку від 02.11.2016 р. за адресою: АДРЕСА_1 , у тому числі на грошові кошти ОСОБА_4 , у розмірі 160 600,00 грн., та зобов`язано повернути вилучене майно власникам за належністю.

Відповідно до приписів п. 2 ч. 1 ст. 169 КПК України, тимчасово вилучене майно повертається особі, у якої воно було вилучено за ухвалою слідчого судді чи суду, у разі відмови у задоволенні клопотання про арешт цього майна.

Положеннями ч. 3 ст. 173 КПК України також передбачено, що відмова у задоволенні клопотання про арешт майна тягне за собою негайне повернення особі відповідно всього тимчасово вилученого майна.

Таким чином, грошові кошти у розмірі 160 600,00 (сто шістдесят тисяч шістсот) грн. підлягали негайному поверненню у законну власність ОСОБА_4 принаймні вже 21.11.2016 р. на наступний робочий день опісля оголошення ухвали Приморського районного суду м. Одеси про відмову у задоволенні клопотання слідчого про накладення арешту на майно.

Разом з тим, запитувані до повернення кошти ОСОБА_4 дотепер утримуються в СУ ФР ГУ ДФС в Одеській області.

Згідно з приписами ч. 1 ст. 303 КПК України, п. 2 ч. 2 листа Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 09.12.2012 р. «Про деякі питання порядку оскарження рішень, дій чи бездіяльності під час досудового розслідування» бездіяльність слідчого, яка полягає у неповерненні тимчасово вилученого майна, згідно з вимогами ст. 169 КПК України, може бути оскаржена володільцем тимчасово вилученого майна на стадії досудового розслідування.

Результатом розгляду відповідної скарги, згідно з положеннями ч. 2 ст. 307 КПК України, має бути постановлення ухвали про зобов`язання вчинити певну дію.

Прокурор до судового засідання не з`явився.

Розглянувши скаргу, заслухавши пояснення адвоката, приходжу до висновку, що скарга підлягає задоволенню.

Згідно з п. 15 ч. 1 ст. 7 КПК України, зміст та форма кримінального провадження мають відповідати загальним засадам кримінального провадження, до яких, зокрема, відноситься змагальність Сторін.

Відповідно до ст. 22 КПК України, кримінальне провадження здійснюється на основі змагальності, що передбачає самостійне обстоювання стороною обвинувачення і стороною захисту їх правових позицій, прав, свобод і законних інтересів засобами, передбаченими цим Кодексом. Сторони кримінального провадження мають рівні права на збирання та подання до суду речей, документів, інших доказів, клопотань, скарг, а також на реалізацію інших процесуальних прав, передбачених цим Кодексом. Під час кримінального провадження функції державного обвинувачення, захисту та судового розгляду не можуть покладатися на один і той самий орган чи службову особу. Захист здійснюється підозрюваним або обвинуваченим, його захисником або законним представником. Суд, зберігаючи об`єктивність та неупередженість, створює необхідні умови для реалізації сторонами їх процесуальних прав та виконання процесуальних обов`язків.

Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 303 КПК України, на досудовому провадженні може бути оскаржено, зокрема, бездіяльність слідчого, прокурора, яка полягає у неповерненні тимчасово вилученого майна згідно з вимогами ст. 169 КПК України.

Положеннями ст.ст. 167 168 КПК України передбачено, що тимчасове вилучення майна це фактичне позбавлення можливості володіти, користуватися та розпоряджатися певним майном до вирішення питання про арешт майна або його повернення.

Приписами ст. 169 КПК України врегульовано, що тимчасово вилучене майно повертається особі, у якої воно було вилучено, зокрема, за ухвалою слідчого судді чи суду, у разі відмови у задоволенні клопотання прокурора про арешт цього майна.

Відповідно до ч. 3 ст. 173 КПК України, відмова у задоволенні клопотання про арешт майна тягне за собою негайне повернення особі відповідно всього тимчасово вилученого майна.

Судом встановлено, що ухвалою слідчого судді Приморського районного суду м. Одеси від 18.11.2016 р. по справі № 522/21448/16-к (провадження № 1-кс/522/20609/16) відмовлено у задоволенні клопотання старшого слідчого з ОВС 2 ВРКП СУ ФР ГУ ДФС в Одеській області ОСОБА_5 про накладення арешту на майно, яке тимчасово вилучене в ході проведення обшуку від 02.11.2016 р. за адресою: АДРЕСА_1 , у тому числі на грошові кошти ОСОБА_4 , у розмірі 160 600,00 грн., та зобов`язано повернути вилучене майно власникам за належністю.

Однак, грошові кошти у вищезазначеному розмірі досі не повернуто у власність ОСОБА_4 .

Відповідно до ст. 41 Конституції України право приватної власності є непорушним: кожен має право володіти, користуватися та розпоряджатися своєю власністю.

Керуючись ст.ст. 303 307, 318 380 КПК України,

УХВАЛИВ:

Скаргу адвоката ОСОБА_3 в інтересах ОСОБА_4 на бездіяльність старшого слідчого з ОВС 2 ВРКП СУ ФР ГУ ДФС в Одеській області ОСОБА_5 , що полягає у неповерненні грошових коштів, тимчасово вилучених 02.11.2016 року в ході проведення обшуку офісного приміщення за адресою: АДРЕСА_1 задовольнити.

Зобов`язати старшого слідчого з ОВС 2 ВРКП СУ ФР ГУ ДФС в Одеській області ОСОБА_5 негайно повернути ОСОБА_4 (паспорт серії НОМЕР_1 , виданий Малиновським РВ ОМУ УМВС України в Одеській області 10.11.2005 р., що проживає за адресою: АДРЕСА_2 ) або його належним чином уповноваженому представнику, грошові кошти у розмірі 160 600 грн. (сто шістдесят тисяч шістсот грн.) 00 коп., номіналом по 200 грн., у кількості 803 купюри, тимчасово вилучені в ході проведення обшуку офісного приміщення за адресою: АДРЕСА_1 (перший поверх), в межах здійснення досудового розслідування по к/п № 0000064.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1
09.12.2016