Апеляційний суд міста Києва

У Х В А Л А
Іменем України

27 червня 2017 року м. Київ

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду м. Києва у складі:

головуючого: судді ОСОБА_1 ,
суддів: ОСОБА_2 , ОСОБА_3
за участю секретаря судового засідання ОСОБА_4
сторін кримінального провадження:
прокурора ОСОБА_5 ,
захисника ОСОБА_6
та обвинуваченого ОСОБА_7 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду матеріали кримінального провадження за апеляційною скаргою прокурора, який брав участь у розгляді справи судом першої інстанції прокурора Київської місцевої прокуратури № 5 ОСОБА_8 на ухвалу підготовчого судового засідання Оболонського районного суду м. Києва від 25 квітня 2017 року,

в с т а н о в и л а:

Зазначеною ухвалою Оболонський районний суд м. Києва повернув прокурору обвинувальний акт за обвинуваченням ОСОБА_7 та ОСОБА_9 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 289 КК України.

Приймаючи вказане рішення, суд першої інстанції послався на те, що викладаючи в обвинувальному акті фактичні обставини вчиненого ОСОБА_7 та ОСОБА_9 кримінального правопорушення, прокурор зазначив про те, що інкримінований їм злочин був вчинений ними за попередньою змовою із ОСОБА_10 та ОСОБА_11 .

При цьому в обвинувальному акті міститься перелік вчинених ними дій, однак не зазначений їх процесуальний статус, тобто відсутня інформація про те, чи були вони засуджені за вчинення даного злочину або перебувають у розшуку, а матеріали щодо них виділені в окреме провадження.

Враховуючи той факт, що ОСОБА_7 та ОСОБА_9 обвинувачуються у вчиненні злочину в співучасті з ОСОБА_12 та ОСОБА_13 , яким не було повідомлено про підозру, суд першої інстанції визнав, що відсутність інформації про осіб, у співучасті з якими був вчинений даний злочин, призводить до неконкретності обвинувачення і дана обставина, на думку суду, є суттєвим недоліком обвинувального акту, який унеможливлює призначення його до судового розгляду, оскільки беззаперечним правом обвинуваченого є право бути обізнаним у вчиненні якого кримінального правопорушення його обвинувачують, із зазначенням фактичних обставин інкримінованого правопорушення.

Крім того, як зазначено в ухвалі суду про повернення обвинувального акта прокурору, потерпілий ОСОБА_14 за місцем проживання, вказаним в обвинувальному акті не проживає, а тому відсутність у суду даних про його місцезнаходження унеможливлює його повідомлення про судові засідання, у зв`язку з чим суд дійшов висновку про те, що призначення обвинувального акту щодо ОСОБА_7 та ОСОБА_9 до судового розгляду призведе до порушення їх права на захист.

Не погоджуючись із зазначеним судовим рішенням, прокурор, який брав участь у розгляді кримінального провадження судом першої інстанції прокурор Київської місцевої прокуратури № 5 ОСОБА_8 подав апеляційну скаргу, в якій просить ухвалу підготовчого судового засідання Оболонського районного суду м. Києва від 25 квітня 2017 року про повернення прокурору обвинувального акту стосовно ОСОБА_7 та ОСОБА_9 за ч. 3 ст. 289 КК України скасувати та направити обвинувальний акт стосовно ОСОБА_7 та ОСОБА_9 до Оболонського районного суду м. Києва для проведення підготовчого судового засідання.

В обґрунтування поданої скарги прокурор посилається на те, що ОСОБА_15 та ОСОБА_16 були зазначені в обвинувальному акті як особи, які вчинили кримінальне правопорушення у зв`язку з наданням відповідних показань потерпілим та свідкам у провадженні, а тому зазначення вказаних осіб в обвинувальному акті не є підставою вважати цей документ некоректним, через те, що, з огляду на ст. 314 КПК України, суд не мав можливості в повному обсязі встановити дані обставини у підготовчому судовому засіданні.

Як вважає апелянт, у разі встановлення відсутності підстав обвинувачення ОСОБА_17 та ОСОБА_18 , прокурором було б змінено обвинувачення з метою не допущення прав учасників судового процесу.

Що ж стосується іншої підстави, з якої суд першої інстанції повернув обвинувальний акт прокурору, а саме неодноразових неявок потерпілого ОСОБА_14 на підготовче судове засідання, то в апеляційній скарзі зазначається про те, що адресу проживання потерпілого, яка вказана в обвинувальному акті повідомив сам потерпілий під час досудового розслідування, а тому анкетні відомості потерпілого, зокрема місце проживання, в обвинувальному акті зазначені вірно.
Заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення прокурора, який підтримав апеляційну скаргу прокурора у кримінальному провадженні та просив її задовольнити; пояснення обвинуваченого та його захисника, які заперечували проти задоволення апеляційної скарги; вивчивши матеріали кримінального провадження; обговоривши доводи скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга прокурора не підлягає задоволенню, виходячи з наступних підстав.
Так, незважаючи на доводи апеляційної скарги, колегія суддів не вбачає підстав для висновку про те, що рішення суду першої інстанції про повернення прокурору обвинувального акта у кримінальному провадженні щодо ОСОБА_7 та ОСОБА_9 є незаконним та необґрунтованим, з огляду на таке.

У відповідності до вимог, передбачених п. 3 ч. 3 ст. 314 КПК України, за результатами підготовчого судового засідання суд має право прийняти рішення про повернення обвинувального акта прокурору, якщо він не відповідає вимогам цього Кодексу.
Обвинувальний акт, як це передбачено ст. 291 КПК України, складається і підписується слідчим та прокурором, який його затвердив, або лише прокурором, якщо він склав його самостійно.
Частиною другою зазначеної норми визначений перелік відомостей, які повинен містити в собі обвинувальний акт. Зокрема, поряд з іншими відомостями, в обвинувальному акті мають бути зазначені виклад фактичних обставин кримінального правопорушення, які прокурор вважає встановленими, правову кваліфікацію кримінального правопорушення з посиланням на положення закону і статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність та формулювання обвинувачення (п. 5 ч. 2 ст. 291 КПК України).
Як вбачається з обвинувального акта у кримінальному провадженні № 0008593 за обвинуваченням ОСОБА_7 та ОСОБА_9 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 289 КК України, який було направлено до Оболонського районного суду м. Києва, вказаний процесуальний документ, не в повній мірі відповідає вимогам кримінального процесуального закону, а саме вимогам ст. 291КПК України.

Зокрема, як обґрунтовано зазначається в оскаржуваній ухвалі, викладаючи фактичні обставини кримінального правопорушення, прокурором зазначено про те, що інкримінований обвинуваченим злочин був вчинений ними за попередньою змовою із ОСОБА_13 та ОСОБА_19 .
При цьому обвинувальний акт містить конкретне описання злочинних дій вказаних вище осіб, що були вчинені ними як при підготовці до незаконного заволодіння автомобілем ОСОБА_14 , так і безпосередньо під час вчинення злочину.
Проте, незважаючи на вимоги ст. 291 КПК України, в обвинувальному акті щодо ОСОБА_7 та ОСОБА_9 , не зазначений процесуальний статус цих осіб, зокрема відсутня інформація про те, чи були вони засуджені за вчинення даного злочину або вони перебувають у розшуку, у звязку з чим матеріали щодо них виділені в окреме провадження.

Більш того відсутність вказаної інформації не завадила прокурору прямо вказати на цих осіб, як на співучасників ОСОБА_7 та ОСОБА_9 при формулюванні обвинувачення останнім, хоча щодо них, ОСОБА_20 та ОСОБА_21 , не було висунуто обвинувачення згідно обвинувального акта у кримінальному провадженні № 0008593.
Також, як обґрунтовано зазначається в оскаржуваній ухвалі, відповідну інформацію неможливо встановити і з реєстру матеріалів досудового розслідування, оскільки у розділі І. реєстру «Проведені в ході досудового розслідування процесуальні дії» відсутня будь-яка інформація щодо ОСОБА_20 та ОСОБА_21 .

Враховуючи той факт, що ОСОБА_7 та ОСОБА_9 обвинувачуються у вчиненні злочину в співучасті з ОСОБА_12 та ОСОБА_13 , яким не було повідомлено про підозру, суд першої інстанції дійшов до обґрунтованого висновку про неконкретність обвинувачення, а також про те, що зазначена обставина є суттєвим недоліком обвинувального акту, який унеможливлює його призначення до судового розгляду, оскільки вказані обставини фактично порушують право обвинувачених на захист від висунутого проти них обвинувачення.
Посилання в апеляційній скарзі прокурора на те, що обвинувальний акт щодо ОСОБА_7 та ОСОБА_9 відповідає вимогам ст. 291 КПК України, як щодо викладу фактичних обставин кримінального правопорушення, які прокурор вважає встановленими та формулювання обвинувачення, так і щодо зазначення анкетних відомостей про потерпілого, зокрема місця його проживання, не можуть бути визнані обґрунтованими, оскільки вони не спростовують правильності висновку суду першої інстанції про невідповідність обвинувального акту вимогам цього Кодексу, зокрема ст. 291.

За таких обставин, колегія суддів дійшла висновку про відсутність законних підстав для задоволення апеляційної скарги прокурора у кримінальному провадженні, скасування оскаржуваної ухвали та призначення нового розгляду в суді першої інстанції, оскільки вважає, що ухвала підготовчого судового засідання Оболонського районного суду м. Києва від 27 квітня 2017 року про повернення обвинувального акта у кримінальному провадженні щодо ОСОБА_7 та ОСОБА_9 прокурору є законною, обґрунтованою та вмотивованою, а тому повинна бути залишена без змін.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 376, 405, 407, 418 і 419 КПК України, колегія суддів Апеляційного суду м. Києва,

у х в а л и л а :

Ухвалу підготовчого судового засідання Оболонського районного суду м. Києва від 27 квітня 2017 року, відповідно до якої обвинувальний акт у кримінальному провадженні № 0008593 за обвинуваченням ОСОБА_7 та ОСОБА_9 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 289 КК України,повернуто прокурору залишити без змін, а апеляційну скаргу прокурора у кримінальному провадженні прокурора Київської місцевої прокуратури № 5 ОСОБА_8 без задоволення.
Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її оголошення та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді: _____________ _____________ _____________
( ОСОБА_1 ) ( ОСОБА_2 ) ( ОСОБА_3 )

Справа № 11-кп/796/1238/2017

Категорія: ч. 3 ст. 289 КК України

Головуючий у 1-й інстанції - суддя ОСОБА_22

Доповідач - суддя ОСОБА_1