Провадження № 1-кп/734/28/17 Справа № 734/2100/16-к
В И Р О К
іменем України
21 лютого 2017 року смт. Козелець
Козелецький районний суд Чернігівської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в смт. Козелець кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000121 відносно:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Харків, українця, громадянина України, із середньою освітою, неодруженого, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 ,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 407 КК України,

за участю:

прокурорів ОСОБА_4 , ОСОБА_5 ,

захисника ОСОБА_6 ,

обвинуваченого ОСОБА_3

В С Т А Н О В И В:
ОСОБА_3 , будучи військовослужбовцем за призовом під час мобілізації на особливий період, в порушення вимог ст. 65 Конституції України, ст. 17 Закону України «Про оборону України», ст. 1 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», ст. ст. 9, 49, 127, 128 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України та ст. ст. 1, 4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, 21.09.2015 близько 08.00 години, діючи з прямим умислом, з метою тимчасово ухилитися від виконання обов`язків військової служби, без поважних причин самовільно залишив територію військової частини польова пошта НОМЕР_1 АДРЕСА_2 та в подальшому проводив час на власний розсуд, до органів місцевого самоврядування та до військового комісаріату з приводу подальшого проходження військової служби не звертався, чим вчинив самовільне залишення військової частини в умовах особливого періоду, тобто кримінальне правопорушення, передбачене ч. 4 ст. 407 КК України.
Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 свою вину у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 407 КК України визнав повністю і дав суду покази, які за змістом не мають розбіжностей з вищевикладеним та зі змістом обвинувального акту.

Щиро розкаявся у вчиненому.
Відповідно до ч. 3 ст. 349 КПК України, за згодою сторін судом було визнано недоцільним дослідження доказів щодо таких обставин, які ніким не оспорюються, оскільки учасники судового розгляду правильно розуміють зміст цих обставин, немає сумнівів у добровільності та істинності їх позиції.
Тому суд обмежився дослідженням фактичних обставин справи допитом обвинуваченого та дослідженням таких матеріалів кримінального провадження, що характеризують його особу, та дійшов до висновку про те, що дії ОСОБА_3 за ст. 407 ч. 4 КК України кваліфіковані правильно як самовільне залишення військової частини в умовах особливого періоду.
При призначенні міри покарання ОСОБА_3 , відповідно до ст. 65 КК України, суд враховує ступінь тяжкості вчиненого ним кримінального правопорушення, особу обвинуваченого, обставини, які пом`якшують або обтяжують покарання.
Відповідно до ст. 66 КК України обставинами, які пом`якшують покарання обвинуваченого, є його щире каяття та активне сприяння розкриттю злочину.

Обставин, що обтяжують покарання обвинуваченого ОСОБА_3 судом не встановлено.

З урахуванням зазначених обставин, особи обвинуваченого, який раніше судимий, за місцем проходження служби характеризується посередньо, відповідно до вимог кримінального закону і передбачених цих законом санкцій, суд вважає, що обвинуваченому ОСОБА_3 необхідно призначити покарання у межах санкції статті закону, яка передбачає відповідальність за вчинене, обравши покарання у виді позбавлення волі, яке буде необхідним і достатнім для його виправлення та попередження нових злочинів.

Враховуючи, що вказаний злочин, був вчинений до постановлення вироку Вовчанським районним судом Харківської області від 18.01.2016 необхідно у відповідності до вимог ч. 4 ст. 70 КК України призначити покарання за правилами, визначеними ч. 1 ст. 70 КК України за сукупності злочинів, шляхом часткового складання покарань та призначити покарання у вигляді позбавлення волі.

В строк покарання, зарахувати покарання, відбуте за попереднім вироком за правилами, передбаченими ч. 1 ст. 72 КК України.

Строк відбуття покарання рахувати з 12.00 години 22.10.2015, тобто з моменту затримання у кримінальному провадження за вироком Вовчанського районного суду Харківської області від 18.01.2016.

У відповідності до вимог ч. 5 ст. 72 КК України зарахувати у строк покарання строк тримання під вартою як запобіжний захід, обраний у кримінальних провадженнях та перебування в умовах попереднього ув`язнення у співвідношенні 1 день позбавлення волі відповідає 2 дням попереднього ув`язнення з 12.00 години 22.10.2015 по день набрання даним вироком законної сили.

Цивільний позов по справі не заявлено.

Процесуальні витрати у справі відсутні.

Керуючись ст. ст. 369, 370, 373, 374 КПК України суд

З А С У Д И В:
ОСОБА_3 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 407 КК України та призначити йому покарання у виді 3 (трьох) років позбавлення волі.

На підставі ч. 4 ст. 70 КК України остаточну міру покарання ОСОБА_3 визначити за сукупністю злочинів шляхом поглинення менш суворого покарання за цим вироком більш суворим покаранням за вироком Вовчанського районного суду Харківської області від 18.01.2016 року, визначивши ОСОБА_3 остаточно покарання у виді позбавлення волі строком 5 (п`ять) років 8 місяців.

За правилами передбаченими ч. 1 ст. 72 КК України в строк покарання, остаточно призначеного за сукупністю злочинів, зарахувати покарання, відбуте за вироком Вовчанського районного суду Харківської області від 18.01.2016.

Строк відбування покарання засудженому ОСОБА_3 рахувати з 12.00 години 22.10.2015 року, тобто з моменту його затримання згідно вироку Вовчанського районного суду Харківської області від 18.01.2016, зарахувавши у строк відбуття покарання відповідно до ч. 5 ст. 72 КК України строк попереднього ув`язнення з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі, починаючі з 12.00 години 22.10.2015 по день набрання вироком законної сили.

Міру запобіжного заходу засудженому ОСОБА_3 до набрання вироком законної сили залишити без змін - утримання під вартою.

Вирок суду у відповідності з вимогами ст. 394 ч. 2 КПК України не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав заперечення обставин, які ніким не оскаржувалися під час судового розгляду і дослідження яких було визнано судом недоцільним відповідно до частини 3 ст. 349 КПК України.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не буде скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення Апеляційним судом Чернігівської області.

Вирок може бути оскаржений до Апеляційного суду Чернігівської області через Козелецький районний суд Чернігівської області протягом 30 діб з дня його проголошення.
Суддя Козелецького районного суду
Чернігівської області ОСОБА_1 .