Справа № 359/299/17
Провадження №1-в/359/26/2017
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
30 січня 2017 року м. Бориспіль

Бориспільський міськрайонний суд Київської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

за участю прокурора ОСОБА_3 , представників колонії ОСОБА_4 та ОСОБА_5 , засудженого ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в режимі відеоконференції з Бориспільською виправною колонією №119 клопотання засудженого про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання відносно

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Біла Церква Київської області, українця, громадянина України, не одруженого, зареєстрованого та проживаючого: АДРЕСА_1 ,

засудженого Білоцерківським міськрайонним судом Київської області від 14.06.2012 року за ч.2 ст. 187 КК України до семи років шести місяців позбавлення волі з конфіскацією ? частини майна, та згідно ухвали Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 05.02.2016 року зараховано засудженому в строк відбування покарання період з 15.07.2011 року по 12.09.2012 року, з розрахунку день за два, -

в с т а н о в и в :
13.01.2017 року засуджений звернувся до суду із клопотанням про застосування до нього в порядку ст. 539 КПК України умовно-дострокового звільнення від відбування покарання на підставі ст. 81 КК України.

В клопотанні зазначається, що засуджений тривалий час працює в БВК 119 та має заохочення, що свідчить про те, що він став на шлях виправлення та заслуговує на указану пільгу у вигляді умовно-дострокового звільнення від відбування покарання.

В судовому засіданні, після оголошення перерви, прокурор просив у задоволенні клопотання відмовити, зважаючи на те, що ОСОБА_6 не став на шлях виправлення, та подав відповідну заяву.

Представник БВК №119 при розгляді клопотання засудженого поклався на розсуд суду.

Засуджений ОСОБА_6 клопотання підтримав та просив застосувати до нього умовно-дострокове звільнення.

Заслухавши пояснення засудженого, думки прокурора та представника колонії, дослідивши матеріали подання та ознайомившись із особовою справою засудженого, суд приходить до висновку про відсутність достатніх підстав для задоволення клопотання.

Згідно вироку Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 14.06.2012 року ОСОБА_6 засуджено за ч.2 ст. 187 КК України до семи років шести місяців позбавлення волі з конфіскацією ? частини майна. Згідно ухвали Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 05.02.2016 року зараховано засудженому в строк відбування покарання період з 15.07.2011 року по 12.09.2012 року, з розрахунку день за два.

Початок строку відбування покарання 15.10.2012 року, а кінець строку: 17.11.2017 року. Станом на 30.01.2017 року невідбута частина покарання останнього становить 9 місяців 17 днів. При цьому засуджений відбув ? строку покарання.
З матеріалів особової справи вбачається, що засуджений за час відбування покарання зарекомендував себе з посередньої сторони, характеризується з негативного боку, має стягнення, яке оголошено йому 22.01.2017 року, тобто після звернення до суду з відповідним клопотанням.

Зважаючи на попередні висновки, ОСОБА_6 не має достатній ступінь виправлення для застосування пільг та звільнення умовно-достроково, що підтверджується наявними в особовій справі доказами та поясненнями представників колонії.

Згідно ч. 1 ст. 81 КК України, до осіб, що відбувають покарання у виді виправних робіт, службових обмежень для військовослужбовців, обмеження волі, тримання в дисциплінарному батальйоні військовослужбовців або позбавлення волі, може бути застосоване умовно-дострокове звільнення від відбування покарання.

Відповідно до ч. 2 вказаної статті умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосоване, якщо засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення.

Для застосування звільнення, згідно п.2 ч. 3 ст. 81 КК України, необхідно щоб засуджений фактично відбув не менше двох третин строку покарання, призначеного судом за умисний тяжкий злочин чи необережний особливо тяжкий злочин, а також у разі, якщо особа раніше відбувала покарання у виді позбавлення волі за умисний злочин і до погашення або зняття судимості знову вчинила умисний злочин, за який вона засуджена до позбавлення волі.

Відповідно до ч. 4 ст. 12 КК України тяжким злочином є злочин, за який передбачене покарання у виді позбавлення волі на строк не більше десяти років.

Як встановлено судом, ОСОБА_6 засуджений за тяжкий злочин, відбув ? призначеного строку покарання, однак своєю поведінкою та ставленням до праці засуджений не довів, що став на шлях виправлення.

Тому суд вважає за доцільне у задоволенні його клопотання про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання призначеного судом слід відмовити.

На підставі викладеного та керуючись ст. 81 КК України, суд

у х в а л и в :
У задоволенні клопотання засудженого ОСОБА_6 про застосування до нього умовно-дострокового звільнення, - відмовити.

Ухвала суду може бути оскаржена до апеляційного суду Київської області на протязі 7 днів з дня проголошення шляхом подання апеляції через Бориспільський міськрайонний суд Київської області.

Повний текст ухвали суду оголошено та виготовлено 31.01.2017 року.

Суддя: ОСОБА_1