У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
05.01.2017 Справа №607/14442/16-к

Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області

в складі:

головуючого судді ОСОБА_1

за участю секретаря ОСОБА_2

розглянувши в судовому засіданні в залі суду кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0003404 від 03 жовтня 2016 року відносно

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Острів, Тернопільського району Тернопільської області, українця, громадянина України, з середньою освітою, одруженого, непрацюючого, зареєстрованого та мешканця АДРЕСА_1 , не судимого,

обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України, -

за участю прокурора ОСОБА_4

потерпілих ОСОБА_5 ,

ОСОБА_6

обвинуваченого ОСОБА_3

В С Т А Н О В И В:
03 жовтня 2016 року, близько 11.40 год. обвинувачений ОСОБА_3 , керуючи технічно-справним автомобілем марки «КАМАЗ-5410» реєстраційний номер НОМЕР_1 , виїхав з прилеглої території, що веде від кладовища і зупинився на межі головної автодороги, яка з`єднує вул. Об`їзну та вул. Микулинецьку в м. Тернопіль, з наміром переїхати її на протилежну сторону. Обвинувачений ОСОБА_3 , здійснюючи виїзд на проїзну частину головної дороги і перетинаючи її у бік до АЗС «Укр-Петроль», під час виконання вказаного маневру не був уважний, не стежив за дорожньою обстановкою, дорожніми умовами та відповідно не реагував на їх зміну, чим порушив вимоги пунктів: 1.5 ч. 1, 1.10 (в частині визначення понять: «дорожні умови», «дорожня обстановка», і виконання їх вимог), 2.3 (б, д) Правил дорожнього руху України затверджених Постановою Кабінету Міністрів України № 1306 від 10 жовтня 2001 року із змінами та доповненнями, які зобов`язували його не створювати своїми діями загрози безпеці дорожнього руху, небезпеку чи перешкоду для руху, загрожувати життю чи здоров`ю громадян, завдавати матеріальних збитків.

Крім цього, перед початком виконання зазначеного маневру обвинувачений ОСОБА_3 , в порушення вимог п.п. 1.10 (в частині визначення поняття: «дати дорогу», і виконання його вимог), п.п.10.1, 10.2 ПДР України, не переконався, що це буде безпечним і не створить перешкод або небезпеки іншим учасникам руху та виїхавши із прилеглої території на головну дорогу, не надав перевагу в русі технічно-справному автобусу «Volkswagen LT 35 TDI» реєстраційний номер НОМЕР_2 , під керуванням водія ОСОБА_7 , який із десятьма пасажирами, рухався по маршруту «Кременець - Тернопіль», зі сторони вул. Об`їзної в бік вул. Микулинецької м. Тернопіль, допустивши зіткнення транспортних засобів.

Водій ОСОБА_7 , внаслідок порушення вказаних пунктів Правил дорожнього руху України обвинуваченим ОСОБА_3 , не мав технічної можливості шляхом своєчасного застосування екстреного гальмування запобігти зіткненню з автомобілем «КАМАЗ-5410» р.н. НОМЕР_1 .

У результаті даної дорожньо-транспортної пригоди отримали тілесні ушкодження пасажири автобуса «Volkswagen LT 35 TDI» потерпіла у кримінальному провадженні ОСОБА_5 у вигляді закритих переломів дистального (нижнього) кінця лівої променевої і шилоподібного відростка лівої ліктьової кісток, закритого перелому правої виличної кістки, струсу головного мозку та садна із забоєм м`яких тканин правої тім`яно-скроневої ділянки голови, та потерпілий ОСОБА_6 - у вигляді просторого синця лівого стегна та синця із садном на його тлі ділянки правого колінного суглоба, перелому 10-го ребра по задньо-боковій поверхні, які, згідно п. п. 2.2.1 (в) і 2.2.2 «Правил судово-медичного визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень» (наказ №6 МОЗ України, Київ, 1995), за ознакою тривалого розладу здоров`я (більше як 21 день) належать до середнього ступеня тяжкості.

Порушення обвинуваченим ОСОБА_3 вимог пунктів 10.1, 10.2 Правил дорожнього руху України, перебуває у прямому причинному зв`язку із настанням даної дорожньо-транспортної пригоди та спричиненням потерпілим ОСОБА_8 та ОСОБА_6 середньої тяжкості тілесних ушкоджень.

Допитаний як обвинувачений ОСОБА_3 під час судового розгляду свою вину у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.286 КК України визнав повністю за обставин, що наведені в обвинувальному акті, щиро розкаявся та в судовому засіданні пояснив, що 03 жовтня 2016 року, близько 11.30 год. керуючи технічно-справним автомобілем марки «КАМАЗ-5410» реєстраційний номер НОМЕР_1 , виїхав з прилеглої території, що веде від кладовища і зупинився на межі головної автодороги, яка з`єднує вул. Об`їзну та вул. Микулинецьку в м. Тернопіль, з наміром переїхати її на протилежну сторону та здійснюючи виїзд на проїзну частину головної дороги і перетинаючи її у бік до автозаправної станції, порушив вимоги Правил дорожнього руху України, не надав перевагу в русі маршрутному автобусу, допустивши зіткнення транспортних засобів. Внаслідок порушення Правил дорожнього руху України відбулася дорожньо-транспортна пригода та потерпілі ОСОБА_5 та ОСОБА_6 - пасажири автобуса, отримали тілесні ушкодження середнього ступеня тяжкості, з якими він повністю погоджується.

Обвинувачений ОСОБА_3 , визнавши свою винуватість у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.286 КК України, за обставин, викладених у обвинувальному акті, повністю погодився зі всіма зібраними в процесі досудового розслідування доказами, що її підтверджують, відмовився від їх дослідження під час судового розгляду.

Суд, з`ясувавши думку учасників судового розгляду щодо визначення обсягу доказів, що підлягають дослідженню та порядку їх дослідження, згідно ч.3 ст.349 КПК України визнав недоцільним дослідження доказів стосовно тих фактичних обставин кримінального провадження, які ніким не оспорюються, з`ясувавши при цьому, чи правильно розуміють обвинувачений та інші учасники судового провадження зміст цих обставин, чи немає сумнівів у добровільності та істинності їх позиції, а також роз`яснив їм, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оспорювати ці фактичні обставини у апеляційному порядку.

Таким чином, суд приходить до переконання про доведеність винуватості ОСОБА_3 у вчиненні кримінального правопорушення та кваліфікує його дії за ч.1 ст.286 КК України, як порушення правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що спричинило потерпілому середньої тяжкості тілесне ушкодження.

Під час судового засідання потерпілі ОСОБА_5 та ОСОБА_6 звернулися до суду із клопотаннями про звільнення ОСОБА_3 від кримінальної відповідальності за вчинення ним кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.286 КК України у зв`язку із примиренням винного з потерпілими та закриття кримінального провадження, внесеного 03 жовтня 2016 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0003404. При цьому зазначили, що завдані збитки їм відшкодовано та усунена заподіяна шкода.

Суд, заслухавши потерпілих ОСОБА_5 та ОСОБА_6 , які свої клопотання про звільнення від кримінальної відповідальності ОСОБА_3 за вчинення ним кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.286 КК України та закриття кримінального провадження у зв`язку із примиренням винного з потерпілими підтримали, думку прокурора, який не заперечив щодо задоволення даного клопотання, обвинуваченого ОСОБА_3 , який просив клопотання потерпілих задовольнити, вважає, що ОСОБА_3 слід звільнити від кримінальної відповідальності за вчинення ним кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.286 КК України у зв`язку із примиренням винного з потерпілими та закрити кримінальне провадження, виходячи з наступних підстав.

Як слідує з п.1 ч.2 ст.284 КПК України кримінальне провадження закривається судом у зв`язку зі звільненням особи від кримінальної відповідальності.

Так, відповідно до ч.4 ст.286 КПК України якщо під час здійснення судового провадження щодо провадження, яке надійшло до суду з обвинувальним актом, сторона кримінального провадження звернеться до суду з клопотанням про звільнення від кримінальної відповідальності обвинуваченого, суд має невідкладно розглянути таке клопотання.

За ч.3 ст.288 КПК України суд своєю ухвалою закриває кримінальне провадження та звільняє підозрюваного, обвинуваченого від кримінальної відповідальності у випадку встановлення підстав, передбачених законом України про кримінальну відповідальність.

Згідно ст.46 КК України, особа, яка вперше вчинила злочин невеликої тяжкості або необережний злочин середньої тяжкості, звільняється від кримінальної відповідальності, якщо вона примирилася з потерпілим та відшкодувала завдані нею збитки або усунула заподіяну шкоду.

У процесі судового розгляду встановлено, що ОСОБА_3 вперше притягується до кримінальної відповідальності, щиро розкаявся у вчиненому кримінальному правопорушенні, примирився з потерпілими, та ним відшкодовано завдані потерпілим збитки та усунена заподіяна шкода.

Відповідно до ст.ст. 12, 25 КК України, кримінальне правопорушення, вчинене обвинуваченим ОСОБА_3 , що передбачене ч.1 ст.286 КК України класифікується, як необережний злочин невеликої тяжкості.

Таким чином, суд проаналізувавши дані обставини вважає, що обвинуваченого ОСОБА_3 слід звільнити від кримінальної відповідальності за вчинене ним кримінальне правопорушення, передбачене ч.1 ст.286 КК України з закриттям кримінального провадження щодо нього у зв`язку з примиренням винного з потерпілими.

На підставі наведеного, керуючись ст.ст. 12, 44, 46 КК України, п.1 ч.2 ст.284, ст.285, ч.1 ст.286, ст.288, п.3 ч.1 ст.392, п.2 ч.2 ст.395 КПК України, суд, -

УХВАЛИВ:
Звільнити ОСОБА_3 від кримінальної відповідальності за вчинене ним кримінальне правопорушення, передбачене ч.1 ст.286 КК України, а кримінальне провадження №0003404, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань 03 жовтня 2016 року за даним фактом закрити у зв`язку із примиренням обвинуваченого з потерпілими.

Апеляційна скарга на ухвалу суду може бути подана протягом семи днів з дня її оголошення до апеляційного суду Тернопільської області через Тернопільський міськрайонний суд.

Головуючий суддяОСОБА_1