Справа № 171/177/17
В И Р О К
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
15 травня 2017 року м.Апостолове
Апостолівський районний суд Дніпропетровської області у складі:
головуючої судді ОСОБА_1
за участю секретаря ОСОБА_2
прокурора ОСОБА_3
неповнолітнього потерпілого ОСОБА_4
законного представника потерпілого ОСОБА_5
захисника ОСОБА_6
обвинуваченого ОСОБА_7
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду кримінальне провадження за № 0000005 від 02 січня 2017 року по обвинуваченню ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Зеленодольськ, Апостолівського району Дніпропетровської області, громадянина України, із середньою освітою, не одруженого, дітей на утриманні немає, не працюючого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого:
- 20.09.2011 р. Апостолівським районним судом Дніпропетровської області за ч.2 ст.185, ч.4 ст.70, ст.ст.75, 104 до 4 років позбавлення волі з іспитовим строком 2 роки;

- 21.05.2013 р. Апостолівським районним судом Дніпропетровської області за ч.3 ст.ст.185, 71 КК України до 4 років 1 місяця позбавлення волі. Звільнений 03.06.2016 р., за постановою Бердянського міськрайсуду Запорізької області від 26.05.2016 р., умовно-достроково на невідбутий термін 1 рік 25 днів;

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.186 КК України, -
ВСТАНОВИВ :
Обвинувачений ОСОБА_7 вчинив кримінальне правопорушення при наступних обставинах.

Так, повторно, 01 січня 2017 року, приблизно о 01 год. 40 хв., ОСОБА_7 , перебував поблизу будинку № 5 по вул. Святкова в м.Зеленодольськ Апостолівського району Дніпропетровської області, де зустрів раніше йому не знайомого неповнолітнього ОСОБА_4 , який перебував неподалік разом зі своїми друзями. В цей час у ОСОБА_7 виник злочинний умисел на відкрите викрадення чужого майна, а саме мобільного телефону «DOOGEE X5», належного ОСОБА_4 .

ОСОБА_7 під приводом зателефонувати, попросив ОСОБА_4 передати належний йому мобільний телефон. Після того, як потерпілий ОСОБА_4 відмовився передати свій мобільний телефон, який він на цей час тримав у руці, ОСОБА_7 продовжуючи реалізовувати свій злочинний умисел, шляхом ривку, відкрито, умисно, з корисливих мотивів викрав мобільний телефон «DOOGEE X5», вартість якого згідно висновку судово-товарознавчої експертизи № 5 від 10.01.2017 р. становить 1614 грн. 15 коп., в якому була встановлена сім карта мобільного оператора ПрАТ «Київстар», вартістю 25 грн. Своїми злочинними діями, ОСОБА_7 завдав матеріальної шкоди потерпілому ОСОБА_4 , на загальну суму 1639 грн 15 коп. Після цього, ОСОБА_7 з місця злочину зник, обернувши викрадене на свою користь.

У судовому засіданні неповнолітній потерпілий ОСОБА_4 пояснив, що 31 грудня 2016 року він домовився з друзями в новорічну ніч піти гуляти і 01 січня 2017 року, після 24 годин вони з друзями ОСОБА_8 та ОСОБА_9 вийшли на вулицю, пішли до будинку АДРЕСА_2 , де є безкоштовний «Вай фай», застосовуючи його мобільний телефон ввійшли в мережу Інтернет. Біля цього будинку вони зустріли ОСОБА_7 і ОСОБА_10 , з якими він раніше не був знайомий. ОСОБА_7 з ОСОБА_11 підійшли до них і попросили телефон, сказавши, що їм потрібно зателефонувати, вони відмовили їм і сказали, що на рахунку телефону немає коштів. ОСОБА_7 і ОСОБА_12 сказали, що перевірять чи є у них кошти на мобільному телефоні, сказали їм дістати телефони і набирати якісь номери. Коли ОСОБА_13 відмовився дати телефон ОСОБА_7 став його душити, кинули у бік ОСОБА_14 недопалок, а він сказав, щоб ОСОБА_7 припинив. ОСОБА_7 відпустив ОСОБА_15 . Потім ОСОБА_7 і ОСОБА_12 напали на ОСОБА_16 , однак ОСОБА_17 втік. ОСОБА_7 і ОСОБА_12 повернулися до них, ОСОБА_7 сказав, що якщо він не віддасть йому свій телефон, то ОСОБА_7 його поб`є. ОСОБА_7 забрав у нього телефон і пішов з ОСОБА_11 в бік під`їзду. Телефон забрав у нього саме ОСОБА_7 , вирвавши силою, ОСОБА_12 у нього телефон не вимагав і не забирав. Він просив повернути йому телефон, однак ОСОБА_7 не зважаючи на це пішов, забравши телефон і сказав, щоб він забув про телефон. Він зателефонував батьками. На наступний день він з батьком повідомили про злочин в поліцію. Телефон повернув їм слідчий.

Законний представник неповнолітнього потерпілого ОСОБА_5 пояснив, що 01 січня 2017 року після 2 години зателефонував син з телефону ОСОБА_18 і повідомив, що у нього забрали телефон. Коли син прийшов додому він був дуже наляканий, сказав, що у нього незнайомий хлопець забрав телефон, погрожуючи йому, на вимогу повернути хлопець сказав, щоб син забув про телефон. Син сказав, що його друга ОСОБА_14 душили. Через соціальні мережі син знайшов хлопця, що викрав у нього телефон. Телефон повернули, однак він не виконує всі належні функції, з нього можна тільки телефонувати.

Неповнолітній свідок ОСОБА_19 пояснив, що потерпілий ОСОБА_4 є його другом і в ніч вчинення злочину він з ним і з ОСОБА_9 близько першої години ночі гуляли і підійшли до під`їзду по вул.Святковій, де був безкоштовний «Вай фай». Біля під`їзду стояли двоє хлопців ОСОБА_7 і ОСОБА_20 . Хлопці сказали, що їм потрібно зателефонувати, вони відмовили їм і сказали, що на рахунках телефонів у них немає коштів. ОСОБА_7 і ОСОБА_12 наказали їм набирати номери телефонів для того, щоб перевірити чи є на рахунках телефонів кошти. Він відмовився набирати номер телефону, оскільки у нього на рахунку були кошти і в разі, якщо б це виявилося, думає, що у нього б забрали телефон. Дорослі хлопці йому почали погрожувати, кинули в нього недопалок і ОСОБА_7 почав його душити. Побої він не знімав, оскільки не було слідів цього. Відпустивши його хлопці почали чіплятися до ОСОБА_16 , але він втік, ОСОБА_7 і ОСОБА_12 повернулися до них, ОСОБА_7 підійшов до ОСОБА_4 і сказав, щоб ОСОБА_4 віддав телефон, бо його поб`є, ОСОБА_4 тримав телефон в руці, ОСОБА_7 вирвав у ОСОБА_4 з рук телефон і потім ОСОБА_7 і ОСОБА_12 пішли до під`їзду, там були ще двоє хлопців. Він з ОСОБА_4 втекли.

Неповнолітній свідок ОСОБА_17 пояснив, 01 січня 2017 року після полуночі він зустрівся з друзями ОСОБА_8 та потерпілим ОСОБА_4 і пішли гуляти, підійшли до будинку, де працює безкоштовний «Вай фай», там зустріли двох дорослих хлопців ОСОБА_7 та ОСОБА_21 . ОСОБА_12 спитав чи можна з їх телефонів зателефонувати, попросив телефон, вони відмовили йому і пройшли далі до будинку. Хлопці знову підійшли до них через декілька хвилин і знову запитали чи можна зателефонувати з їх телефонів. ОСОБА_4 відповів, що з його телефону можна тільки ввійти в інтернет, в соціальну мережу. Хлопці попросили набрати номери, щоб перевірити чи є у них на рахунку телефона кошти. Він погодився і хлопці переконалися, що кошти на рахунку телефона у нього відсутні. Потім хлопці попросили це саме зробити ОСОБА_14 , однак він відмовився, ОСОБА_12 кинув у ОСОБА_14 недопалок, а ОСОБА_7 став душити ОСОБА_15 . Він попросив, щоб ОСОБА_7 цього не робив. ОСОБА_12 його відштовхнув, ОСОБА_7 відпустив ОСОБА_14 і почав душити його. Його друзі залишилися з ОСОБА_7 , а він віддалився з ОСОБА_11 , потім ще підійшов ОСОБА_7 і вони його вдарили, тоді він втік від них. Більше він не повертався до місця де залишалися друзі і не бачив, хто забрав у ОСОБА_4 телефон.

Обвинувачений ОСОБА_7 у судовому засіданні свою вину у вчиненні злочину визнав частково, оскільки деякі обставини вчинення кримінального правопорушення заперечив і суду показав, що дійсно він з ОСОБА_11 , 01 січня 2017 року близько 2 години, вночі, були біля будинку, де діє безкоштовний «Вай фай». Підійшли до незнайомих хлопців, які там були і ОСОБА_12 почав просити у них телефон. Хлопці відмовилися давати телефони. ОСОБА_12 запропонував ще раз підійти і попросити телефон. Вони підійшли до хлопців і ОСОБА_12 почав грубо розмовляти з хлопцями. Він сам хлопців не душив і не штовхав. Коли ОСОБА_12 віддалився з одним із хлопців, він залишився з ОСОБА_8 та потерпілим ОСОБА_4 і він взяв у потерпілого ОСОБА_4 телефон, щоб зателефонувати, однак ОСОБА_12 повернувся і почав штовхати хлопців. Телефон потерпілого у нього забрав ОСОБА_20 . Потерпілий ОСОБА_4 втік і він не встиг потерпілому повернути телефон. З під`їзду вийшли хлопці і він з ОСОБА_11 та хлопцями пішли. Телефон ОСОБА_4 ОСОБА_12 зразу продав.

У вчиненому щиро кається.

Для підтвердження винуватості ОСОБА_7 в скоєнні злочину за ч.2 ст.186 КК України прокурором, що підтримує державне обвинувачення, в ході судового слідства пред`явлено наступні документи, які досліджені в судовому засіданні в порядку встановленому ст.358 КПК України.
Протокол огляду місця події від 01 січня 2017 року містить відомості, що з 13 год. 50 хв. до 14 год.15 хв., знаходячись поблизу будинку № 17 по вул.Садова в м.Зеленодольськ Апостолівського району Дніпропетровської області, ОСОБА_22 добровільно видав мобільний телефон «DOOGEE», № 1 НОМЕР_1 , № 2 НОМЕР_2 , який був придбаний у ОСОБА_7 , корпус телефона чорного кольору. На моніторі є тріщина в верхній частині. Сім карта в телефоні відсутня. До протоколу додано фототаблицю, де зафіксовано мобільний телефон «DOOGEE», що викрадений у ОСОБА_4 (а.с.8-9).

Відповідно до розписки від 06.01.2017 року законний представник потерпілого ОСОБА_5 отримав від працівників міліції, належний сину ОСОБА_4 мобільний телефон «DOOGEE X5» за № НОМЕР_1 на зберігання (а.с.11).

Згідно висновку судово-товарознавчої експертизи № 05 від 10.01.2017 року ринкова вартість мобільного телефону «DOOGEE», придбаного 31.03.2016 року, з врахуванням зносу 15% - 1614 грн. 15 коп. (а.с.43-46).
З протоколу про пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 28.01.2017 року вбачається, що ОСОБА_4 впізнає особу, яка вчинила відносно нього злочин за зовнішніми ознаками анатомічної будови обличчя, а саме в особі під фото № 1 ( ОСОБА_7 ), який 01.01.2017 року вчинив відносно нього грабіж (а.с.52-55).
З протоколу про пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 28.01.2017 року встановлено, що ОСОБА_19 впізнає особу, яка вчинила злочин за зовнішніми ознаками анатомічної будови обличчя, так як під час вчинення злочину відносно ОСОБА_4 він добре розглядів злочинця, а саме в особі під фото № 2 ( ОСОБА_7 ), який 01.01.2017 року о 01 год. 40 хв. на подвір`ї будинку АДРЕСА_2 , вчинив відносно ОСОБА_4 грабіж (а.с.56-59).
Відповідно протоколу проведення слідчого експерименту від 28 січня 2017 року вбачається, що під час проведення вказаної слідчої дії в присутності понятих, за участю потерпілого ОСОБА_4 , законного представника потерпілого, педагога, відтворено обставини вчинення кримінального правопорушення 01 січня 2017 року, приблизно о 01.30 год. на подвір`ї будинку АДРЕСА_2 , до протоколів додана фототаблиця (а.с.60-64).
Суд, заслухавши показання неповнолітнього потерпілого, законного представника потерпілого, неповнолітніх свідків, обвинуваченого, дослідивши пред`явлені стороною обвинувачення документи, вислухавши думку прокурора і захисника, приходить до висновку, що пред`явлене ОСОБА_7 обвинувачення за ч.2 ст.186 КК України знайшло своє підтвердження під час проведення судового слідства.
Оцінюючи досліджені в судовому засіданні докази, суд вважає їх належними та допустимими і, аналізуючи їх зміст, приходить до наступних висновків.

Показання неповнолітнього потерпілого ОСОБА_4 , суд вважає логічними, послідовними й такими, що в цілому та окремих деталях відтворюють обставини вчинення злочину та узгоджуються з показаннями неповнолітніх свідків ОСОБА_14 та ОСОБА_16 .

Таким чином, окрім часткового визнання обвинуваченим своєї винуватості, в обґрунтування вироку, суд покладає показання неповнолітнього потерпілого ОСОБА_4 , законного представника неповнолітнього потерпілого ОСОБА_5 , неповнолітніх свідків ОСОБА_14 та ОСОБА_16 , оскільки вони достатньо вагомі (переконливі), чіткі (точні), узгоджені між собою (без суперечностей), а тому достовірні і достатні та відповідають критеріям якості доказів, встановленим в рішеннях Європейського суду з прав людини в справі «Нечипорук і Йонкало проти України» від 21 липня 2011 року та в справі «Яременко проти України» від 12 вересня 2008 року.

Що стосується показань обвинуваченого, то заперечення ОСОБА_7 деяких обставини вчинення кримінального правопорушення, суд сприймає як використання обвинуваченим права не свідчити проти себе і оцінює показання обвинуваченого в сукупності з іншими доказами.
Досліджені в судовому засіданні протокол огляду місця події від 01 січня 2017 року, висновок судово-товарознавчої експертизи № 05 від 10.01.2017 року, розписка законного представника від 06.01.2017 року, протоколи про пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 28 січня 2017 року, протокол проведення слідчого експерименту від 28 січня 2017 року не викликають сумніву у суду з точки зору їх достовірності, належності, допустимості та є такими, що підтверджують обставини вчинення даного кримінального правопорушення.
У своєму рішенні «Коробов проти України» від 21 жовтня 2011 року Європейський суд з прав людини повторює, що при оцінці доказів суд, як правило, застосовує критерій доведення «поза розумним сумнівом». Проте, така доведеність може випливати зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумпцій факту.
Отже, досліджені та оцінені в судовому засіданні докази - показання неповнолітнього потерпілого, законного представника неповнолітнього потерпілого та показання неповнолітніх свідків, узгоджені з документами, є достатніми та дозволяють дійти висновку про доведеність поза розумним сумнівом винуватості обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення та кваліфікувати дії ОСОБА_7 за ч.2 ст. 186 КК України, яка передбачає кримінальну відповідальність за відкрите викрадення чужого майна (грабіж), вчинене повторно.
При призначенні ОСОБА_7 виду і міри покарання суд, у відповідності до вимог ст.65 КК України, враховує тяжкість скоєного обвинуваченим злочину, який згідно ст.12 КК України відноситься до тяжких злочинів, а також характеристику особи обвинуваченого, який вину визнав частково, характеризується за місцем проживання посередньо (а.с.94), на обліку у лікаря-нарколога, лікаря-психіатра не перебуває (а.с.92-93), те, що він раніше судимий та вчинив злочин будучи умовно-достроково звільненим під час невідбутого строку покарання (89-91), враховує, що збитки завдані кримінальним правопорушенням відшкодовані потерпілому, однак наявні претензії потерпілого щодо стану повернутого телефону та думку потерпілого щодо обрання міри покарання відповідно до закону.

Відповідно до ст. 66 КК України обставиною, що пом`якшує покарання обвинуваченому є щире каяття.

Відповідно до ст.67 КК України обставин, що обтяжують покарання не встановлено.
Частиною 2 ст. 65 КК України, передбачено, що особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів.
На підставі викладеного, враховуючи ступінь тяжкості та конкретні обставини вчиненого кримінального правопорушення, особу винного та його ставлення до вчиненого кримінального правопорушення, думку неповнолітнього потерпілого, законного представника неповнолітнього потерпілого, керуючись принципом справедливості та індивідуалізації призначення покарання, суд приходить до переконання, що необхідним та достатнім для виправлення обвинуваченого та попередження інших правопорушень з його боку, є призначення покарання в межах санкції ч.2 ст. 186 КК України у вигляді позбавлення волі.
Призначення такого покарання буде відповідати принципу необхідності і достатності для виправлення обвинуваченого, випливає з дотримання судом принципів «рівних можливостей» та «справедливого судового розгляду», встановлених ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року.
Запобіжний захід ОСОБА_7 у вигляді особистого зобов`язання до набрання вироком суду законної сили залишити без змін.

Процесуальні витрати в кримінальному провадженні відсутні.
Питання щодо речових доказів вирішити відповідно до ст.100 КПК України.
Враховуючи викладене, керуючись ст.ст. 369-371, 373-376 КПК України, суд, -
З А С У Д И В:
ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винним у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.186 КК України та призначити йому покарання у виді позбавлення волі строком на чотири роки.

На підставі ст.71, ч.4 ст.81 КК України до покарання, призначеного за даним вироком, частково приєднати не відбуте покарання за вироком Апостолівського районного суду Дніпропетровської області від 21 травня 2013 року та остаточно призначити ОСОБА_7 покарання у виді позбавлення волі строком на чотири роки і шість місяців.

Обраний запобіжний захід - особисте зобов`язання ОСОБА_7 до набрання вироком суду законної сили залишити без змін.
Строк відбуття покарання ОСОБА_7 рахувати з моменту його фактичного затримання після набрання вироком законної сили та звернення його до виконання.
Речовий доказ мобільний телефон марки «DOOGEE X5», який належить ОСОБА_4 та зберігається у представника потерпілого ОСОБА_5 , залишити потерпілому ОСОБА_4 .
На вирок може бути подано апеляцію до Апеляційного суду Дніпропетровської області через Апостолівський районний суд Дніпропетровської області протягом 30 днів з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому, прокурору.
Учаснику судового провадження, який не був присутній в судовому засіданні, копію судового рішення надіслати не пізніше наступного дня після ухвалення.
Суддя ОСОБА_1