Справа № 192/2765/16-к
Провадження № 1-кп/192/169/16
В И Р О К
Іменем України
"14" грудня 2016 р. Солонянський районний суд Дніпропетровської області у складі:

головуючого - судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання - ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в смт Солоне кримінальне провадження № 0000558, що внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань 26 липня 2016 року відносно

ОСОБА_3 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 в м. Дніпродзержинськ, Дніпропетровської області, має середню освіту, не одружений, має на утриманні малолітню дитину ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , зареєстрований та проживав за адресою: АДРЕСА_1 , на даний час перебуває в Дніпропетровській установі виконання покарань № 4, не працює, раніше судимий:

1.) 05 вересня 2011 року Солонянським районним судом Дніпропетровської області за ч. 2 ст. 185, ст.ст. 75, 76 КК України до 3 років позбавлення волі з іспитовим строком 1 рік 6 місяців;

2.)13 липня 2012 року Солонянським районним судом Дніпропетровської області за ч. 3 ст. 185, ст. 71 КК України до 3 років 1 місяця позбавлення волі;

3.)20 серпня 2012 року Солонянським районним судом Дніпропетровської області за ч. 2 ст. 185, ч. 4 ст. 70 КК України до 3 років 6 місяців позбавлення волі. Звільнений умовно-достроково 01 грудня 2014 року на невідбутий термін покарання 1 рік 1 місяць 5 днів,

4.)13 вересня 2016 року Солонянським районним судом Дніпропетровської області за ч. 3 ст. 185 КК України до 3 років позбавлення волі,

обвинуваченого у вчиненні злочинів, передбачених ч.ч. 2, 3 ст. 185 КК України,

за участю учасників судового провадження:

прокурора ОСОБА_5 ,

обвинуваченого ОСОБА_3 ,

В С Т А Н О В И В:

В середині січня 2016 року, приблизно о 16 год. 00 хв. ОСОБА_3 , маючи непогашені та не зняті в установленому законом порядку судимості за вчинення корисливих злочинів, керуючись умислом на таємне повторне викрадення чужого майна із корисливих мотивів, з метою особистої наживи, прийшов на неогороджену територію домоволодіння АДРЕСА_2 , що належить ОСОБА_6 , де шляхом вільного доступу, реалізуючи свій злочинний умисел направлений на таємне повторне викрадення чужого майна, шляхом демонтажу по черзі зняв з господарської будівлі 25 листів металевого шиферу, розміром 110х150 см, вартістю 52 грн. 20 коп. за один лист, а всього на загальну суму 1305 грн., які належать ОСОБА_6 та з викраденим з місця скоєння злочину зник, розпорядившись викраденим на власний розсуд, завдавши потерпілій матеріальну шкоду на суму 1305 грн.

Продовжуючи свою злочинну діяльність 12 липня 2016 року близько 22 год. 00 хв. ОСОБА_3 , керуючись умислом на таємне повторне викрадення чужого майна із корисливих мотивів, з метою особистої наживи поєднане з проникненням у житло, прийшов на територію домоволодіння АДРЕСА_2 , що належить ОСОБА_7 , де шляхом вільного доступу, реалізуючи свій злочинний умисел направлений на таємне повторне викрадення чужого майна поєднане з проникненням у житло, через вікно проник до житлового будинку, звідки таємно повторно викрав майно належне ОСОБА_7 , а саме:

1.металевий лист з печі довжиною 1,2 м, шириною 60 см, товщиною метала 4 мм з кільцями в кількості 10 од., вартістю 480 грн.;

2. металевий колосник з печі вартістю 95 грн.;

3.металеву задвижку від печі округлої форми з ручкою діаметром 20 см, вартістю 60 грн.;

4.комплект металевих рожкових ключів в кількості 6 од. (розміром 30х27, 30х27, 30х27, 31х36, 14х12, 19х22), вартістю 268 грн.,

а всього на загальну суму 903 грн. та з викраденим з місця скоєння злочину зник, розпорядившись викраденим на власний розсуд, завдавши потерпілій матеріальну шкоду на суму 903 грн.

В судовому засіданні ОСОБА_3 свою вину в пред`явленому йому обвинуваченні визнав повністю та своїми показаннями підтвердив фактичні обставини скоєних ним кримінальних правопорушень викладені в обвинувальному акті.

Показав, що в січні 2016 року о 16 год. він, з метою викрасти майно потерпілої ОСОБА_6 , проник на територію її двору за адресою: АДРЕСА_1 , який розташований по сусідству з будинком його матері та викрав листи металевого шиферу, точну кількість він не пам`ятає, які здав на металобрухт. Крім того, 12 липня 2016 року він перебуваючи в с. Аполонівка, Солонянського району, Дніпропетровської області від знайомих дізнався, що в будинку потерпілої ніхто не проживає, адресу будинку він точно не пам`ятає, він вирішив залезти в будинок з метою щось викрасти. Після того, як він проник в будинок через вікно він викрав майно потерпілої, яке потім здав на металобрухт за 60 грн.

Потерпіла ОСОБА_7 будучи допитаною в судовому засіданні 17 листопада 2016 року показала, що до її будинку за адресою: АДРЕСА_2 проникли та здійснили крадіжку, про це вона дізналась в середині літа 2016 року. Вона прибувши до будинку, того ж дня виявила, що в неї зникли набір рожкових ключів, а також металеві вироби з плити.

Потерпіла ОСОБА_6 в судове засідання не з`явилась, повідомлялась належним чином про час та дату розгляду справи. Надала заяву в якій прохала суд розглядати справу у її відсутність (а.с. 72). З`ясувавши думку учасників судового провадження, які не заперечували проводити судовий розгляд у відсутність потерпілої ОСОБА_6 , яка не з`явилася, суд ухвалив проводити судовий розгляд у відсутність потерпілої.

Суд заслухавши думку учасників судового провадження, які визнали фактичні обставини злочинів і їх не оспорюють, пересвідчившись в правильності розуміння учасниками судового провадження змісту фактичних обставин злочинів, в добровільності їх позиції, роз`яснивши обмеження щодо оскарження таких обставин, визнав, у відповідність до ч. 3 ст. 349 КПК України, недоцільним дослідження доказів на підтвердження фактичних обставин злочинів та обмежитись лише дослідженням відомостей, що характеризують особу обвинуваченого.

Дії ОСОБА_3 по епізоду крадіжки майна ОСОБА_6 в січні 2016 року кваліфікуються за ч. 2 ст. 185 КК України, як таємне викрадення чужого майна (крадіжка) вчинене повторно.

Дії ОСОБА_3 по епізоду крадіжки майна ОСОБА_7 12 липня 2016 року кваліфікуються за ч. 3 ст. 185 КК України, як таємне викрадення чужого майна (крадіжка) поєднане з проникненням у житло, вчинене повторно.

Суд приходить до висновку про доведеність вини обвинуваченого в інкримінованих йому злочинах.

Вирішуючи питання про вид та міру покарання обвинуваченому ОСОБА_3 суд враховує ступінь тяжкості вчинених кримінальних правопорушень, які відповідно до ст. 12 КК України відносяться середньої тяжкості та тяжких злочинів, особу обвинуваченого, який не працевлаштований, раніше неодноразово судимий, на обліку у лікаря нарколога та психіатра не перебуває, має на утриманні малолітню дитину.

З урахуванням обставин справи, що пом`якшують покарання: обвинувачений повністю визнав свою вину, сприяв розкриттю злочину, має намір дотримуватися законослухняної поведінки, що свідчить про щире каяття обвинуваченого, відсутністю обставин, що обтяжують покарання, суд вважає за доцільне призначити ОСОБА_3 покарання у виді позбавлення волі на строк в межах санкцій ч.ч. 2, 3 ст. 185 КК України, при цьому призначаючи основне покарання за сукупністю злочинів, суд у відповідність до ч. 1 ст. 70 КК України, вважає, що слід застосувати принцип поглинення менш суворого покарання більш суворим.

Враховуючи, що ОСОБА_3 засуджений вироком Солонянського районного суду Дніпропетровської області від 13 вересня 2016 року, суд вважає, що при визначені остаточного покарання за сукупністю злочинів, на підставі ч. 4 ст. 70 КК України, слід застосувати принцип поглинення менш суворого покарання більш суворим та поглинути покаранням за цим вироком покарання за попереднім вироком із зарахуванням в строк покарання, відбуту частину покарання за вироком Солонянського районного суду Дніпропетровської області від 13 вересня 2016 року.

Оскільки обвинувачений на підставі ухвали Солонянського районного суду Дніпропетровської області від 09 листопада 2016 року (а.с. 63), був тимчасово залишений в Дніпропетровській установі виконання покарань №4 на час судового провадження, тому суд вважає, що згідно ч. 5 ст. 72 КК України в строк покарання обвинуваченому слід зарахувати строк попереднього ув`язнення починаючи з 09 листопада 2016 року по день ухвалення вироку з розрахунку один день попереднього ув`язнення два дні позбавлення волі.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст.ст. 373, 374 КПК України, суд

У Х В А Л И В:

Визнати ОСОБА_3 , винуватим у вчиненні злочинів, передбачених ч.ч 2, 3 ст. 185 КК України та призначити йому покарання

-за ч. 2 ст. 185 КК України у виді позбавлення волі строком один рік;

-за ч. 3 ст. 185 КК України у виді позбавлення волі строком три роки один місяць.

На підставі ч. 1 ст. 70 КК України за сукупністю злочинів шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим призначити ОСОБА_3 покарання у виді позбавлення волі строком три роки один місяць.

На підставі ч. 4 ст. 70 КК України призначити ОСОБА_3 за сукупністю злочинів шляхом поглинення покаранням призначеного за цим вироком, покарання призначеного вироком Солонянського районного суду Дніпропетровської області від 13 вересня 2016 року, остаточне покарання три роки один місяць позбавлення волі.

Строк відбуття покарання ОСОБА_3 рахувати з 14 грудня 2016 року.

Зарахувати ОСОБА_3 в строк покарання відбуту частину покарання за вироком Солонянського районного суду Дніпропетровської області від 13 вересня 2016 року за правилами передбаченими в ст. 72 КК України.

Зарахувати ОСОБА_3 в строк покарання строк попереднього ув`язнення починаючи з 09 листопада 2016 року по 14 грудня 2016 року включно за правилом передбаченим ч. 5 ст. 72 КК України.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого Кримінальним процесуальним кодексом України, якщо таку скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

На вирок може бути подана апеляційна скарга до апеляційного суду Дніпропетровської області через Солонянський районний суд Дніпропетровської області протягом тридцяти діб з дня його проголошення.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому, прокурору та направити потерпілим.

Головуючий: суддя ОСОБА_1