Справа № 755/5229/17
В И Р О К
іменем України
м. Київ "26" квітня 2017 р.

Дніпровський районний суд м. Києва у складі:
головуючогосудді ОСОБА_1
при секретарі ОСОБА_2
за участю прокурора ОСОБА_3
розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження по обвинуваченню:
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Києва, українця, громадянина України, з середньою освітою, не одруженого, не працюючого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , несудимого в силу ст. 89 КПК України, -

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15, ч.1 ст.185 КК України,
В С Т А Н О В И В:
ОСОБА_5 08.03.2017 року перебуваючи за адресою: м. Київ, прт. Ватутіна 2-т, діючи з корисливих мотивів, з метою протиправного збагачення вирішив викрасти дитяче крісло. Реалізуючи свій злочиний умисел, ОСОБА_5 близько 16:50 год., по стоянці для автомобілів виявив відчинене вікно в автомобілі марки «Хюндай» д.н. НОМЕР_1 , підійшов до вказаного автомобіля та переконавшись і скориставшись тим, що за його діями ніхто не спостерігає, відчинив задні двері автомобіля, проник в салон, звідки таємно викрав дитяче автомобільне крісло.
В подальшому ОСОБА_5 , з місця злочину намагався втекти, однак був затриманий працівниками поліції.
Допитаний в судовому засіданні ОСОБА_5 свою вину визнав повністю та надав суду детальні пояснення щодо часу, місця та способу вчинення ним крадіжки, пояснивши, що 08.03.2017 року перебувавши біля ТЦ «Скаймол», він побачив автомобіль з відчиненим вікному якому було дитяче автомобільне крісло, яке він таємно викрав, проте майже відразу був затриманий працівниками поліції.
Враховуючи те, що учасниками процесу не оспорювались фактичні обставини справи і судом встановлено, що учасники процесу правильно розуміють зміст цих обставин та відсутні сумніви щодо добровільності та істинності їх позицій, а тому, вислухавши думку учасників судового розгляду та роз`яснивши їм положення ст. 349 КПК України, суд визнає недоцільним дослідження інших доказів у справі.
Таким чином, суд вважає встановленим, що своїми умисними діями, які виразились у закінченому замаху на таємне викрадення чужого майна (крадіжка), при, якому особа виконала всі дії, які вона вважала необхідними для доведення злочину до кінця, але злочин не було закінчено з причин, які не залежали від її волі, ОСОБА_5 учинив злочин, передбачений ч. 2 ст. 15 ч. 1 ст. 185 КК України.

Призначаючи вид та міру покарання, суд у відповідності до ст. 65 КК України враховує, що ОСОБА_5 вчинив кримінальне правопорушення, яке відповідно до ст.12 КК України відноситься до категорії середньої тяжкості, дані про особу обвинуваченого, який раніше притягувався до кримінальної відповідальності, офіційно не працюючий, не одружений, має позитивну характеристику від сусідів за місцем свого проживання, на обліку у лікарів психіатра та нарколога не перебуває.

Обставиною, що пом`якшує покарання ОСОБА_5 суд визнає щире каяття, яка передбачена п.1 ч.1 ст.66 КК України та активне сприяння розкриттю злочину.

Обставин, що обтяжують покарання, згідно ст. 67 КК України судом не встановлено.

З урахуванням ступеню тяжкості, обставин злочину, його наслідків, даних про особу обвинуваченого ОСОБА_5 з метою забезпечення ефективного виховного впливу на обвинуваченого, його виправлення, перевиховання та попередження вчинення ним нових кримінальних правопорушень можливе без ізоляції від суспільства, а тому суд вважає за необхідне призначити йому покарання в межах санкції ч. 2 ст. 15 ч. 1 ст. 185 КК України з урахуванням ст.68 КК України, у виді штрафу.

Суд вважає, що таке покарання буде справедливим, необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого ОСОБА_5 та запобігання вчинення ним нових злочинів.

Судові витрати відсутні.

Цивільний позов у даному кримінальному провадженні не заявлявся.

Керуючисьч.2 ст.15 ч.1 ст. 185 ст. ст. 370, 374 КПК України, суд
З А С У Д И В :
ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст.15, ч.2 ст.185 КК України, та призначити йому покарання у виді штрафу в розмірі 50 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що на день винесення вироку становить 850 грн.

Речовий доказ: дитяче автомобільне крісло залишити у володінні потерпілої ОСОБА_6 .

Вирокможе бути оскаржено до Апеляційного суду м. Києва через Дніпровський районний суд м. Києва протягом 30 діб з моменту проголошення.
Суддя: