печерський районний суд міста києва
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
16.05.2017 Печерський районний суд м. Києва у складі:

головуючого судді ОСОБА_1

при секретарях ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду в м. Києві кримінальне провадження, внесене до ЄРДР за № 0004625 від 08.07.2016, за обвинуваченням

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки м. Київ, громадянки України, з повною загальною середньою освітою, яка заміжня, не працює, зареєстрована та фактично проживає за адресою: АДРЕСА_1 , ідент. номер НОМЕР_1 , раніше судима:

- 14.03.2003 Деснянським районним судом м. Києва за ч. 1 ст. 309 КК України на 1 рік позбавлення волі, на підставі ст. 75 КК України звільнена від відбування покарання з іспитовим строком 1 рік;

- 03.03.2004 Дніпровським районним судом м. Києва за ч. 2 ст. 309 КК України із застосуванням ст. 71 КК України на 2 роки 2 місяці позбавлення волі, звільнена за постановою Уманського міського суду Черкаської області від 29.06.2005 умовно-достроково на 5 місяців 29 днів;

- 27.03.2007 Дарницьким районним судом м. Києва за ч. 2 ст. 309 КК України на 2 роки позбавлення волі, звільнена 23.05.2008 за ухвалою Новозаводського районного суду м. Чернігова від 15.05.2008 умовно-достроково на 6 місяців 20 днів ;

- 27.05.2010 Оболонським районним судом м. Києва за ч. 3 ст. 185 КК України на 3 роки позбавлення волі;

- 06.08.2010 Шевченківським районним судом м. Києва за ч. 1 ст. 185 КК України на 3 роки 2 місяці позбавлення волі, звільнена 10.12.2012 за ухвалою Новозаводського районного суду м. Чернігова від 30.11.2012 умовно-достроково на 5 місяців 4 дні;

- 13.10.2014 Печерським районним судом м. Києва за ч. 2 ст. 185 КК України 3 роки позбавлення волі, на підставі ст. 75 КК України звільнена від відбування покарання з іспитовим строком 2 роки;

у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України, -

за участю сторін кримінального провадження:

прокурора ОСОБА_5 ,

захисника ОСОБА_6 ,

потерпілої - ОСОБА_7 ,

обвинуваченої ОСОБА_4 ,

В С Т А Н О В И В:
ОСОБА_4 07 липня 2016 року, приблизно о 13.10 год., перебуваючи в приміщенні ТРЦ «Бесарабський квартал» за адресою: м. Київ, вул. Басейна, 4, діючи повторно з умислом на таємне викрадення чужого майна, підійшла до торговельного кіоску, в якому працює потерпіла ОСОБА_7 . Скориставшись з тим, що за її діями ніхто не спостерігає та неуважністю потерпілої, ОСОБА_4 дістала з однієї із полиць магазину, тим самим таємно викрала належний ОСОБА_7 мобільний телефон «IPhone 5» чорного кольору, IMEI: НОМЕР_2 , яким розпорядилась на власний розсуд, чим заподіяла потерпілій ОСОБА_7 матеріальну шкоду на загальну суму 8 878, 89 грн.

Обвинувачена ОСОБА_4 в судовому засіданні повністю визнала свою вину у вчиненні інкримінованого злочину, заявила про щире каяття у вчиненому, по суті фактичних обставин справи пояснила, що у зв`язку зі скрутним матеріальним становищем стала на шлях злочинної діяльності, для чого вирішила здійснити крадіжку чужого майна. З цією метою 07 липня 2016 року, приблизно о 13.10 год., перебуваючи в приміщенні ТРЦ «Бесарабський квартал» за адресою: м. Київ, вул. Басейна, 4, в одному з павільйонів, скориставшись з тим, що за її діями ніхто не спостерігає, оскільки продавець ОСОБА_7 в цей час перебувала в іншому кінці павільйону і не бачила її дій, непомітно для сторонніх взяла з однієї із полиць магазину за місцем роботи потерпілої мобільний телефон «IPhone 5» в коробці, з яким швидко покинула приміщення магазину. В цей же день вона продала викрадений мобільний телефон третім особам на Рідоринку за 3 тис. грн., а вилученими за нього грошовими коштами розпорядилась на власний розсуд. Не заперечувала вартість майна, яке було нею викрадено, яке вказане у обвинувальному акті. Свої дії охарактеризувала негативно.

Приймаючи до уваги, що обвинувачена ОСОБА_4 повністю визнала свою вину у вчиненні злочину, її показання в судовому засіданні відповідали фактичним обставинам справи, положення ч. 3 ст. 349 КПК України обвинуваченій та іншим учасникам судового розгляду роз`яснені, і вони не наполягали на досліджені інших доказів у справі, при цьому у суду не було сумнівів в добровільності та істинності їх позиції, суд визнав недоцільним дослідження решти доказів щодо фактичних обставин справи, які сторонами кримінального провадження не оспорювались.

Визнавши показання обвинуваченої ОСОБА_4 допустимим доказом у справі, суд приходить до висновку про доведеність її вини у вчиненні інкримінованого злочину та в межах висунутого обвинувачення кваліфікує її дії за ч. 2 ст. 185 КК України, оскільки вона, діючи повторно, вчинила таємне викрадення чужого майна (крадіжку).

При призначенні покарання суд, у відповідності до положень ст. ст. 65-67 КК України, враховує ступінь тяжкості та конкретні обставини вчинення злочину, дані, які характеризують особу обвинуваченої, наявність та/або відсутність обставин, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Обставиною, що пом`якшує покарання, судом визнається щире каяття.

Обставин, що обтяжують покарання, судом не встановлено.

При призначення покарання судом приймається до уваги те, що ОСОБА_4 вчинила злочин середньої тяжкості, раніше багаторазово судима, в тому числі за вчинення корисливих злочинів, вказаний злочин вчинила під час випробування за вироком Печерського районного суду м. Києва від 13.10.2014, який вона була засудженна за аналогічний злочин, що свідчить про її відверте небажання стати на шлях виправлення, збитки потерпілій не відшкодувала, у зв`язку з чим остання не заперечувала проти призначення ОСОБА_4 реального строку покарання, обвинувачена не працює та суспільно корисною працею не займається, хоча і приймаючи до уваги обставину, що пом`якшує покарання ОСОБА_8 , а також те, що обвинувачена хворіє на наркоманію та проходить курс реабілітації, хворіє на ВІЛ-інфекцію та ряд супутніх захворювань, має мати інваліда ІІ групи, - суд вважає, що виправлення обвинуваченої не можливо без ізоляції її від суспільства і їх необхідно призначити покарання у виді позбавлення волі на певний строк, справедливий і достатній для досягнення цілей покарання.

Оскільки, ОСОБА_4 визнається винною у злочині, подія якого мала місце в період невідбутої частини покарання за вироком Печерського районного суду м. Києва від 13.10.2014, однак з огляду на надану захистом ухвалу Голосіївського районного суду м. Києва від 22.11.2016, що набрала законної сили, якою ОСОБА_4 звільнено від покарання за вказаним вироком, суд позбавлений можливості на даному етапі застосувати положення ст. 71 КК України за сукупністю вироків, а тому, керуючись п.10 Постанови Пленуму Верховного Суду України №7 від 24.10.2003 «Про практику призначення судами кримінального покарання», може вирішити питання про призначення ОСОБА_4 покарання на підставі ст. 71 КК України в порядку ст.ст.537-539 КПК України після скасування вказаної ухвали Голосіївського районного суду м. Києва від 22.11.2016.

Щодо заявленого потерпілою ОСОБА_7 цивільного позову на суму 9987 грн. 78 коп.(т.1 а.с. 46), яка складає матеріальні збитки від злочину, а саме вартість викраденого телефону 8878, 89 грн. та вартість пакету послуг на його налаштування на суму 1108,89 грн., то суд виходив з наступного.

Згідно з ч. 1 ст. 1166 ЦК України, майнова шкода, завдана неправомірними діями, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Таким чином, вимоги потерпілої ОСОБА_7 про стягнення з обвинуваченої грошових коштів в рахунок відшкодування завданої злочином матеріальної шкоди ґрунтуються на законі, а оскільки ОСОБА_4 визнала позовні вимоги в повному обсязі, а також вони підтверджуються рахунком на оплату від 31.12.2014 (у матеріалах кримінального провадження), - цивільний позов підлягає задоволенню у повному обсязі.

Речові докази, судові витрати у справі відсутні.

Враховуючи викладене, керуючись ст. ст. 370, 371, ч. ч. 2,3 ст. 373, ст. 374 КПК України, суд,-

З А С У Д И В :
ОСОБА_4 визнати винною у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України, та призначити їй покарання у виді 3 (трьох) років 6 (шести) місяців позбавлення волі.

Строк відбування покарання рахувати з моменту фактичного затримання з 16 травня 2017 року.

Цивільний позов потерпілої ОСОБА_7 задовольнити.

Стягнути з обвинуваченої ОСОБА_4 на користь потерпілої ОСОБА_7 ( ідентифікаційний номер НОМЕР_3 ) 9987 /дев`ять тисяч дев`ятсот вісімдесят сім/ гривень 78 коп. в рахунок відшкодування матеріальної шкоди завданої злочином.

Запобіжний захід обвинуваченій ОСОБА_4 до набрання вироком законної сили змінити з домашнього арешту на тримання під вартою, взявши її під варту негайно в залі суду.

Вирок набирає законної сили через тридцять днів з моменту його проголошення, у разі не подачі на нього апеляції.

Вирок може бути оскаржений до Апеляційного суду м. Києва через Печерський районний суд м. Києва шляхом подачі апеляції протягом тридцяти днів з дня його проголошення, а обвинуваченою в той же строк з моменту отримання копії вироку.

Копію вироку негайно вручити прокурору і обвинуваченій.

Суддя ОСОБА_1