АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
Справа № 11сс/796/1471/2017 Головуючий у 1 інстанції ОСОБА_1
Категорія: скарга Доповідач ОСОБА_2
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

6 березня 2017 року місто Київ

Колегія суддів Судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду міста Києва у складі:

Головуючого судді ОСОБА_2

Суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

При секретареві ОСОБА_5 ,

розглянувши матеріали провадження у скарзі за апеляційною скаргою ОСОБА_6 на ухвалу слідчого судді Печерського районного суду міста Києва від 17 січня 2017 року, якою йому повернуто його скаргу на бездіяльність Генеральної прокуратури України, що полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР та додатково надані до апеляційної скарги відомості, -

в с т а н о в и л а :
Ухвалою слідчого судді Печерського районного суду міста Києва від 17 січня 2017 року ОСОБА_6 повернуто його скаргу на бездіяльність Генеральної прокуратури України, що полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР.

На обґрунтування слідчий суддя послалась на пропуск скаржником встановленого строку оскарження згаданої бездіяльності та відсутність доказів на підтвердження поважності причин пропуску цього строку.

Не погодившись зі вказаним рішенням, ОСОБА_6 подав апеляційну скаргу, в якій наполягає, що слідчий суддя помилково, покриваючи злочинну, на його думку, діяльність працівників Генеральної прокуратури України та прокуратури Одеської області, витлумачила кримінальний процесуальний закон у спосіб, який суперечить його точному змісту та сенсу, чим створила йому незаконні перепони в доступі до правосуддя.

На цих підставах апелянт просить скасувати оскаржену ним ухвалу слідчого судді та призначити новий розгляд у цьому ж суді першої інстанції, але іншим складом суду.

При цьому він також просить поновити йому пропущений з поважної причини строк апеляційного оскарження, посилаючись на час отримання копії оскарженої ухвали слідчого судді та долучаючи до апеляційної скарги копію конверта на підтвердження цього доводу.

В апеляційне засідання ОСОБА_6 не прибув, повідомивши в телефонному режимі про неможливість прибути через стан здоров`я та інвалідність, у зв`язку з чим апеляційна скарга розглядається без його участі.

Заслухавши доповідь судді, перевіривши та обговоривши доводи апелянта в сукупності з матеріалами судової справи і додатково наданими апелянтом відомостями, судова колегія визнає наступне.

У скарзі до слідчого судді ОСОБА_6 повідомляв про бездіяльність працівників органів прокуратури Одеської області та невиконання згаданими працівниками рішень Суворовського та Приморського районних судів міста Одеси і апеляційного суду Одеської області щодо проведення досудового розслідування кримінального провадження № 90005622, у якому він є потерпілим. Про цю бездіяльність, вказував скаржник, він повідомив Генеральну прокуратуру України заявою від 23 грудня 2016 року, вважаючи, що вказана бездіяльність містить ознаки кримінального правопорушення, але отримав відповідь від 29 грудня 2016 року про направлення цієї заяви на розгляд до прокуратури Одеської області.

Водночас, у скарзі до слідчого судді ОСОБА_6 , посилаючись на строк отримання відповіді з Генеральної прокуратури України як на поважну причину пропуску строку оскарження згаданої бездіяльності, просив поновити цей строк, визнати бездіяльність Генеральної прокуратури України, що полягала у невнесенні до ЄРДР відомостей про кримінальне правопорушення, викладених ним в заяві від 23 грудня 2016 року та зобов`язати внести згадані відомості до ЄРДР.

Аналізуючи зміст скарги ОСОБА_6 на бездіяльність працівників Генеральної прокуратури України та доводи його клопотання про поновлення пропущеного з поважних причин строку оскарження цієї бездіяльності, слідчий суддя прийшла до законного і обґрунтованого висновку про відсутність належних підстав для визнання причин пропуску строку оскарження бездіяльності поважними і поновлення цього строку та переконливо обґрунтувала і вмотивувала прийняте в цій частині рішення посиланнями на положення ст. ст. 110, 303, 304 КПК України.

Натомість міркування апелянта, яка посилається на ці ж правові норми, є помилковим їх тлумаченням.

Так, ч.1 ст. 214 КПК України прямо зобов`язує слідчого, прокурора, невідкладно, але не пізніше 24 годин після подання заяви, повідомлення про вчинене кримінальне правопорушення внести відповідні відомості до ЄРДР та розпочати досудове розслідування.

ч. 1 ст. 304 КПК України має таку стилістичну конструкцію, яка визнає бездіяльність слідчого, прокурора, вчиненою і закінченою негайно після того, як він не виконав у встановлений КПК України строк будь-яку з дій, чи не прийняв у такий строк передбачене законом процесуальне рішення, незалежно від того, скільки часу після цього моменту продовжується бездіяльність і саме з цим моментом пов`язує виникнення у заявника права оскаржити бездіяльність до слідчого судді, встановлюючи десятиденний термін дії цього права.

Вказана правова норма робить виняток з цього загального правила лише відносно рішень, а не дій чи бездіяльності, слідчого, прокурора, які оформлюються винесенням процесуального документу постанови.

Отже, оскільки ОСОБА_6 звернувся до Генеральної прокуратури України із заявою про кримінальне правопорушення, вчинене, на його думку, працівниками прокуратури Одеської області, 23 грудня 2016 року, відповідь про направлення цієї заяви для перевірки до прокуратури Одеської області, датована 29 числа того ж місяця, остільки слід визнати, що бездіяльність, яка полягала у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР вчинена принаймні 29 грудня 2016 року.

Таким чином, саме з цього дня у ОСОБА_6 виникло право оскаржити вказану бездіяльність до слідчого судді і строк такого оскарження ст. 303 КПК України однозначно визначає десятьма днями, тобто закінчився цей строк принаймні 10 січня 2017 року, з урахуванням вихідних та святкових, неробочих, днів 7-9 січня 2017 року.

Скаргу до слідчого судді Печерського районного суду ОСОБА_6 датував 12 січня 2017 року,тобто уже з пропуском згаданого строку оскарження, а на обґрунтування поважності причин цього пропуску послався на пізнє отримання відповіді з Генеральної прокуратури України.

Між тим, всупереч його міркуванням, перебіг строку оскарження бездіяльності слідчого, прокурора положення ст. 304 КПК України не пов`язують із датою отримання заявником будь-якої відповіді, такий зв`язок існує лише з датою отримання процесуального рішення слідчого, прокурора, тобто документу, оформленого як постанова.

Отже, слідчий суддя прийшла до правильного висновку про відсутність поважних підстав для поновлення пропущеного строку оскарження вказаної вище бездіяльності працівників Генеральної прокуратури України, а тому в задоволенні апеляційної скарги належить відмовити.

При цьому, колегія суддів має також на увазі, що всупереч міркуванням апелянта, таке рішення не перешкоджає йому захищати свої права та законні інтереси встановленим порядком, в тому числі і використовуючи процесуальний статус потерпілого у кримінальному провадженні.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 404, 405, 407, 422 КПК України, судова колегія, -

п о с т а н о в и л а :
Апеляційну скаргу ОСОБА_6 на ухвалу слідчого судді Печерського районного суду міста Києва від 17 січня 2017 року, якою йому повернуто його скаргу на бездіяльність Генеральної прокуратури України, що полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР залишити без задоволення, а вказану ухвалу слідчого судді, - без змін.

Ухвала набирає законної сили негайно після проголошення, касаційному оскарженню не підлягає.

Судді: