АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ПОЛТАВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 530/1341/16-к Номер провадження 11-кп/786/260/17Головуючий у 1-й інстанції ОСОБА_1 Доповідач ап. інст. ОСОБА_2
Категорія:ч.2 ст.125 КК України З.Н.Т.
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
28 лютого 2017 року м. Полтава

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду Полтавської області в складі:
головуючого судді ОСОБА_2
суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4
з секретарем ОСОБА_5
з участю прокурора ОСОБА_6
потерпілого ОСОБА_7
представника потерпілого ОСОБА_8
захисника адвоката ОСОБА_9
обвинуваченого ОСОБА_10

розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження, внесене до ЄРДР за № 0000343, за апеляційною скаргою обвинуваченого ОСОБА_10 на вирок Зіньківського районного суду Полтавської області від 10 листопада 2016 року,-
ВСТАНОВИЛА:
Вироком суду,

ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та жителя АДРЕСА_1 , громадянина України, одруженого, має на утриманні новонароджену дитину 09.02.2017 року народження, освіта професійна-технічна, працюючого помічником бурильника ГПУ «Полтавагазвидобування», в силу ст. 89 КК України раніше не судимого, засуджено:
- за ч. 2 ст. 125 КК України до покарання у виді 170 годин громадських робіт.

Стягнуто з ОСОБА_10 на користь ОСОБА_7 4480 грн. матеріальних збитків та 1000 грн. моральної шкоди, а всього 5480 грн.

Згідно з вироком суду ОСОБА_10 визнаний винуватим в тому, що 22.08.2016 року близько 22 год. 00 хв., знаходячись біля господарства, що розташоване за адресою: АДРЕСА_2 , на ґрунті раптово виниклих неприязних відносин, в ході сварки із ОСОБА_7 умисно, з достатньою силою прикладання завдав йому три удари кулаком правої руки в область нижньої щелепи, в результаті чого ОСОБА_7 отримав тілесні ушкодження у вигляді: забійної рани, синця слизової оболонки верхньої губи зліва та забою щічної ділянки зліва які згідно з висновком судово-медичної експертизи № 1328 від 31.08.2016 року кваліфікуються як легкі тілесні ушкодження, що спричинили короткочасний розлад здоров`я.

Не погоджуючись з вироком Зіньківського районного суду Полтавської області від 10 листопада 2016 року з апеляційною скаргою до апеляційного суду звернувся обвинувачений ОСОБА_10 , в якій ставить питання про зміну вироку суду в частині заявлених позовних вимог потерпілого ОСОБА_7 та просить відмовити потерпілому у задоволенні позову про стягнення з нього матеріальної та моральної шкоди.

На обґрунтування вимог вказує, що в матеріалах кримінального провадження відсутні належні та допустимі докази вартості пошкоджених захисного скла на екрані мобільного телефону та чохла пластикового до мобільного телефону, а потерпілим не надано таких доказів завдання йому матеріального збитку на суму 4480 гривень.

Експертним шляхом вартість пошкоджень мобільного телефону чи вартість його ремонту не визначалася.

Крім того, ОСОБА_7 , не обґрунтовано в чому полягає його моральні страждання та з чого він виходив, визначаючи їх розмір та не надано доказів на підтвердження його позовних вимог нематеріального характеру.

Судом не з`ясовано, чим саме підтверджується факт заподіяння позивачу моральних чи фізичних страждань, якими діями вони заподіяні, в якій грошовій сумі чи в якій матеріальній формі позивач оцінює заподіяну йому шкоду та з чого він при цьому виходить. А тому рішення суду в частині задоволення позовних вимог потерпілого ОСОБА_7 є безпідставним та необґрунтованим.

Інші учасники судового провадження вирок суду не оскаржували.

Потерпілий ОСОБА_7 та його представник ОСОБА_8 подали письмові заперечення, в яких прохали апеляційну скаргу ОСОБА_10 залишити без задоволення, а вирок Зіньківського районного суду Полтавської області відносно нього без змін.

Заслухавши суддю-доповідача, доводи обвинуваченого ОСОБА_10 та в його інтересах захисника-адвоката ОСОБА_9 на підтримку поданої апеляційної скарги, думку прокурора ОСОБА_6 , потерпілого ОСОБА_7 , представника потерпілого ОСОБА_8 , проти задоволення апеляційної скарги обвинуваченого, перевіривши матеріали провадження, обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів дійшла до наступного.
Відповідно до ч.1 ст.404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

В апеляційній скарзі обвинуваченого фактичні обставини провадження та висновки суду про його винуватість у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.125 КК України, не оспорюються.

Суд правильно кваліфікував дії ОСОБА_10 за ч.2 ст.125 КК України та визнав його винуватим в спричиненні умисного легких тілесних ушкоджень, що спричинило короткочасний розлад здоров`я.

Відповідає вимогам ст.65 КК України і призначене ОСОБА_10 покарання, яке обране з урахуванням даних про особу обвинуваченого, ступеню тяжкості вчиненого ним кримінального правопорушення та обставин, що пом`якшують покарання.

Відповідно до положень ч.ч.1,2 ст.128 КПК України - особа, якій кримінальним правопорушенням або іншим суспільно небезпечним діянням завдано майнової та/або моральної шкоди, має право під час кримінального провадження до початку судового розгляду пред`явити цивільний позов до підозрюваного, обвинуваченого або до фізичної чи юридичної особи, яка за законом несе цивільну відповідальність за шкоду, завдану діяннями підозрюваного, обвинуваченого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння.
На захист інтересів неповнолітніх осіб та осіб, визнаних у встановленому законом порядку недієздатними чи обмежено дієздатними, цивільний позов може бути пред`явлений їхніми законними представниками.
Отже, судом першої інстанції вірно, у відповідності з діючим законодавством, вирішено питання по цивільному позову ОСОБА_8 в інтересах неповнолітнього потерпілого ОСОБА_7 щодо відшкодування завданої злочином матеріальної і моральної шкоди.

Так, розмір завданої злочином матеріальної шкоди потерпілому ОСОБА_7 , що складається з вартості пошкодженого мобільного телефону та аксесуарів до нього, документально підтверджений та, відповідно, доведений в ході судового розгляду.

Посилання в апеляційній скарзі обвинуваченого ОСОБА_10 в частині не вірно вирішеного судом першої інстанції при постановленні вироку цивільного позову щодо заданої моральної шкоди потерпілому та її розміру є безпідставною з наступних підстав.

Так, постановляючи вирок суд першої інстанції, встановивши, що саме протиправними злочинними діями ОСОБА_10 потерпілому ОСОБА_7 була завдана моральна шкода у вигляді душевних страждань, хвилювань, що призвели до втрати звичних для нього умов життя, задовольнив цивільний позов потерпілого ОСОБА_11 .

Відповідно до ч. 3 ст. 23 ЦК України розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення.

При визначенні розміру відшкодування суд першої інстанції, з дотриманням вказаної норми Закону, виходячи з засад розумності, виваженості та справедливості, вірно визначив розмір та стягнув на користь потерпілого завдану йому злочином моральну шкоду.

З урахуванням наведеного, апеляційна скарга обвинуваченого ОСОБА_10 є безпідставною та задоволенню не підлягає.

На підставі наведеного, керуючись ст.ст. 404, 405, 407, 419 КПК України колегія суддів,-

УХВАЛИЛА:
Апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_10 залишити без задоволення, а вирок Зіньківського районного суду Полтавської області від 10 листопада 2016 року відносно ОСОБА_10 - без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення і може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом трьох місяців з дня її проголошення.

СУДДІ:
ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4