Подільський районний суд міста Києва
Справа № 758/5813/17
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
27 квітня 2017 року слідчий суддя Подільського районного суду м. Києва ОСОБА_1 розглянувши матеріали скарги представника ОСОБА_2 , адвоката ОСОБА_3 на бездіяльність слідчого,-

В С Т А Н О В И В :
Адвокат ОСОБА_3 , який діє в інтересах ОСОБА_2 звернувся до слідчого судді Подільського районного суду м. Києва із вищезазначеною скаргою мотивуючи її тим, що в провадженні Подільського УП ГУНП в м. Києві знаходиться кримінальне провадження № 0008142, відносно ОСОБА_4 та ОСОБА_5 по обвинуваченню у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 190 КК України, яке розслідується старшим слідчим ОСОБА_6 .

Зазначає, що в період з 2016 року слідчий не здійснив жодних процесуальних дій, які він зобов`язаний вчинити відповідно до КПК України, а саме: не здійснює допит підозрюваних та допит свідків, не витребовує документи з відповідних установ, не проводить обшуки та розшук майна, не арештовує майно підозрюваного.

Посилається на те, що в подальшому слідчий прийняв рішення про закриття кримінального провадження, не повідомивши потерпілу про вказану процесуальну дію.

На підставі вищевикладеного, а також керуючись ст.ст. 25, 40, 303 КПК України звертається з даною скаргою до слідчого судді та просить зобов`язати старшого слідчого Подільського УП ГУНП в м. Києві ОСОБА_6 відновити провадження № 0008142, забезпечити повне, всебічне та об`єктивне розслідування порушеного кримінального провадження у встановленні терміни.

Дослідивши матеріали скарги, слідчий суддя приходить до висновку про необхідність відмови у відкритті провадження у справі виходячи з наступних підстав.

Слідчим суддею встановлено, що законодавцем в чинному кримінально-процесуальному законодавстві України надано право учасникам кримінального провадження на оскарження рішень, дій або бездіяльності слідчого і прокурора під час досудового розслідування та визначено перелік зазначених рішень, дій або бездіяльності, які можуть бути оскарженні, а також його порядок.

Так, стаття 303 КПК України визначає, що на досудовому провадженні можуть бути оскаржені такі рішення, дії чи бездіяльність слідчого або прокурора, зокрема бездіяльність слідчого, прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення, у неповерненні тимчасово вилученого майна згідно з вимогами статті 169 цього Кодексу, а також у нездійсненні інших процесуальних дій, які він зобов`язаний вчинити у визначений цим Кодексом строк, - заявником, потерпілим, його представником чи законним представником, підозрюваним, його захисником чи законним представником, представником юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, володільцем тимчасово вилученого майна; 2) рішення слідчого, прокурора про зупинення досудового розслідування - потерпілим, його представником чи законним представником, підозрюваним, його захисником чи законним представником, представником юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження; 3) рішення слідчого про закриття кримінального провадження - заявником, потерпілим, його представником чи законним представником; 4) рішення прокурора про закриття кримінального провадження та/або провадження щодо юридичної особи - заявником, потерпілим, його представником чи законним представником, підозрюваним, його захисником чи законним представником, представником юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження; 5) рішення прокурора, слідчого про відмову у визнанні потерпілим - особою, якій відмовлено у визнанні потерпілою; 6) рішення, дії чи бездіяльність слідчого або прокурора при застосуванні заходів безпеки - особами, до яких можуть бути застосовані заходи безпеки, передбачені законом; 7) рішення слідчого, прокурора про відмову в задоволенні клопотання про проведення слідчих (розшукових) дій, негласних слідчих (розшукових) дій - особою, якій відмовлено у задоволенні клопотання, її представником, законним представником чи захисником; 8) рішення слідчого, прокурора про зміну порядку досудового розслідування та продовження його згідно з правилами, передбаченими главою 39 цього Кодексу, - підозрюваним, його захисником чи законним представником, потерпілим, його представником чи законним представником.

Зі змісту зазначеної норми КПК України вбачається, що на досудовому провадженні може бути оскаржено, зокрема рішення слідчого про закриття кримінального провадження та рішення слідчого, прокурора про зупинення досудового розслідування.

З системного аналізу норм Глави 26 КПК України вбачається, що законодавцем хоч і надано право учасникам кримінального провадження на оскарження рішень, дій або бездіяльності слідчого і прокурора під час досудового розслідування та визначено перелік зазначених рішень, дій або бездіяльності, які можуть бути оскаржені, а також його порядок, однак не встановлено будь-яких вимог до скарги яка подається слідчому судді, зокрема її змісту.

В той же час виходячи із загальних принципів процесуального права можна зробити висновок, що вимоги викладені скаржником саме в прохальній частині скарги є її змістом, який враховуючи специфіку даних справ повинен узгоджуватись із ст. 303 КПК України, яка визначає перелік рішень, дій або бездіяльності слідчого і прокурора, які можуть бути оскаржені учасниками кримінального провадження під час досудового розслідування.

Як вбачається із змісту скарги скаржника, останній звертаючись з нею до слідчого судді обґрунтовує її тим, що слідчим було закрито кримінальне провадження № 0008142 без здійснення жодних процесуальних дій, які він зобов`язаний вчинити відповідно до КПК України, тобто фактично оскаржує рішення слідчого про закриття кримінального провадження, однак в прохальній частині скарги просить зобов`язати слідчого відновити провадження № 0008142, забезпечити повне, всебічне та об`єктивне розслідування порушеного кримінального провадження у встановлені терміни.

З викладеного вбачається, що скаржником фактично оскаржується не існуюче рішення слідчого про зупинення кримінального провадження за наявності рішення слідчого про закриття кримінального провадження, що позбавляє слідчого суддю захисти права скаржника у обраний ним спосіб, оскільки неможливо відновити вже закрите кримінальне провадження. У випадку підтвердження доводів скаржника, його права можуть бути захищені виключно скасуванням рішення слідчого про закриття кримінального провадження про що йому необхідно подати відповідно скаргу, в порядку визначеному Главою 26 КПК України.

Згідно ч. 4 ст. 304 КПК України, слідчий суддя, суд відмовляє у відкритті провадження лише у разі, якщо скарга подана на рішення, дію чи бездіяльність слідчого, прокурора, що не підлягає оскарженню.

Враховуючи вищевикладене, а також ту обставину, що слідчим суддею встановлено, що скаржником подано до суду скаргу на неіснуюче рішення слідчого про зупинення кримінального провадження, слідчий суддя приходить до висновку про доведеність необхідності відмови у відкритті провадження у справі, відповідно до вимог ч. 4 ст. 304 КПК України.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 303, 304, 309 КПК України,-

У Х В А Л И В :
Відмовити у відкритті провадження у справі за скаргою представника ОСОБА_2 , адвоката ОСОБА_3 на бездіяльність слідчого.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Апеляційного суду м. Києва протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Cлідчий суддя Подільського районного суду м. КиєваОСОБА_1