пр. № 1-кп/759/826/16
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
12 грудня 2016 року Святошинський районний суд м. Києва в складі:

головуючого судді: ОСОБА_1 ,

за участю секретаря: ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві кримінальне провадження №0008874 за обвинувальним актом стосовно

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Бабаюрт Республіки Дагестан Російської Федерації, громадянина Росії, аварця, має середню освіту, працює у ФОП « ОСОБА_4 » на посаді експедитора, не одруженого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 та проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого,

у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України,

сторони кримінального провадження прокурор ОСОБА_5 , захисник ОСОБА_6 , обвинувачений ОСОБА_3 , інші учасники потерпіла ОСОБА_7 ,-

ВСТАНОВИВ:
ОСОБА_3 06.09.2016 приблизно о 14 год. 40 хв., перебуваючи біля будинку № 1-А по вулиці Генерала Потапова у місті Києві, із застосуванням насильства, яке не є небезпечним для життя чи здоров`я потерпілого, шляхом ривка відкрито викрав чуже майно, яке належить ОСОБА_7 , чим спричинив останній матеріальної шкоди на загальну суму 3000 гривень за наступних обставин.
Так, ОСОБА_3 06.09.2016, знаходячись у невстановленому досудовим розслідуванням місці, час та обставинах, з метою покращення свого матеріального становища, вирішив вчинити злочин, пов`язаний з відкритим викраденням чужого майна. Цього ж дня ОСОБА_3 приблизно о 14 год. 35 хв., знаходячись неподалік будинку № 1-А по вулиці Генерала Потапова у місті Києві, помітив раніше незнайому йому ОСОБА_7 , у якої на шиї знаходився золотий ланцюжок, яким і вирішив заволодіти. Реалізуючи свій злочинний умисел, направлений на відкрите викрадення чужого майна, ОСОБА_3 06.09.2016 приблизно о 14 год. 40 хв. ззаду підійшов до ОСОБА_7 та застосовуючи насильство, яке не є небезпечним для життя чи здоров`я потерпілого, з метою відкритого викрадення майна останньої схопив її рукою за плече, в результаті чого ОСОБА_7 втратила рівновагу та відчула різку біль, а ОСОБА_3 в цей час шляхом ривка зірвав з її шиї належний їй золотий ланцюжок, вартістю 3000 гривень.
Заволодівши в такий спосіб майном ОСОБА_7 , ОСОБА_3 з місця вчинення злочину втік разом із викраденим майном з метою подальшого його обернення на свою користь та особистого незаконного збагачення, чим завдав потерпілій матеріальну шкоду на загальну суму 3000 гривень, однак незабаром був викритий та затриманий перехожими громадянами разом з викраденим майном, яке було вилучено.
Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 свою вину у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України, визнав у повному обсязі та показав, що 06.09.2016 приблизно з 14 год. до 15 год. він перебував неподалік будинку № 1-А по вулиці Генерала Потапова у місті Києві та помітив раніше незнайому йому потерпілу ОСОБА_7 , у якої на шиї знаходився золотий ланцюжок, яким і вирішив заволодіти. Він підійшов до ОСОБА_7 ззаду, схопивши її рукою за плече, в результаті чого потерпіла втратила рівновагу, а він шляхом ривка зірвав з шиї потерпілої золотий ланцюжок. З місця вчинення злочину втік, однак незабаром був викритий та затриманий перехожими громадянами разом з викраденим майном, яке було вилучено. Погоджується, що вартість золотого ланцюжка становить 3000 гривень.
Враховуючи те, що обвинувачений ОСОБА_3 , а також інші учасники процесу не оспорюють всі обставини справи і судом встановлено, що вони правильно розуміють зміст цих обставин, відсутні будь-які сумніви у добровільності та істинності їх позиції, суд, роз`яснивши учасникам процесу положення ст. 349 КПК України, провів судовий розгляд даної справи щодо всіх її обставин із застосуванням правил ч. 3 ст. 349 КПК України, визнавши недоцільним дослідження інших доказів по справі.

За таких обставин суд вважає, що вина обвинуваченого ОСОБА_3 у вчиненні інкримінованого злочину повністю доведена, а тому його дії за ч. 2 ст. 186 КК України кваліфіковані вірно, оскільки він відкрито викрав чуже майно (грабіж), поєднаний із застосуванням насильства, яке не є небезпечним для життя чи здоров`я потерпілого.
Вирішуючи питання про міру та вид покарання обвинуваченому ОСОБА_3 , суд враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, який згідно ст. 12 КК України є тяжким злочином, конкретні обставини справи, спосіб, обстановку вчиненого ним злочину, його відношення до скоєного, що тяжких наслідків від скоєного не настало, а також думку потерпілої, яка у вирішенні даного питання поклалася на розсуд суду, особу обвинуваченого, який раніше не судимий, працевлаштований працює у ФОП « ОСОБА_4 » на посаді експедитора, за місцем роботи характеризується позитивно, на консультативних обліках у лікарів психіатра та нарколога не перебуває, обставину, що пом`якшує покарання обвинуваченого щире каяття та активне сприяння розкриттю злочину, обставин, що обтяжують покарання судом не встановлено та вважає за необхідне обрати йому покарання у межах санкції ч. 2 ст. 186 КК України у виді позбавлення волі, застосувавши ст. 75 КК України і звільнивши його від відбування покарання з випробовуванням, одночасно поклавши на нього обов`язки, які сприятимуть його виправленню, оскільки саме таке покарання, на думку суду, є справедливим, а також необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого та попередження вчинення ним нових злочинів.

Цивільний позов у даному кримінальному провадженні не заявлявся.

Долю речових доказів необхідно вирішити у відповідності до вимог ч. 9 ст. 100 КПК України.

На підставі наведеного та керуючись ч. 3 ст. 349, ст. ст. 368, 373-376 КПК України, суд-

ЗАСУДИВ:
ОСОБА_3 визнати винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України, та призначити йому покарання у вигляді 4 (чотирьох) років позбавлення волі.

Згідно ст. 75 КК України ОСОБА_3 звільнити від відбування покарання з випробовуванням з іспитовим строком на 2 (два) роки.

Відповідно до ст. 76 КК України на ОСОБА_3 покласти обов`язки: не виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу кримінально-виконавчої інспекції; повідомляти кримінально-виконавчу інспекцію про зміну місця проживання або роботи та періодично з`являтися для реєстрації до кримінально-виконавчої інспекції.

Речові докази: золотий ланцюжок, який передано на відповідальне зберігання потерпілій ОСОБА_7 , залишити законному володільцеві.
Вирок може бути оскаржений в апеляційному порядку до Апеляційного суду м. Києва шляхом подачі апеляції через Святошинський районний суд м. Києва протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Вирок, якщо інше не передбачено цим Кодексом, набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції. Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Обвинуваченому та прокурору копія вироку вручається негайно після його проголошення. Учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні, копія судового рішення надсилається не пізніше наступного дня після ухвалення.

Суддя ОСОБА_1