АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
__________________________________________________________________
Справа № 639/4268/16-к Головуючий у 1 інстанції- ОСОБА_1
Провадження № 11 кп/790/2436/16 Судця-доповідач - ОСОБА_2
06 грудня 2016 року колегія суддів судової палати у кримінальних справах апеляційного суду Харківської області:
головуючого судді - ОСОБА_2 ,
суддів - ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
при секретарі - ОСОБА_5 ,
за участю прокурора - ОСОБА_6 ,
обвинуваченого - ОСОБА_7 ,
захисника - ОСОБА_8 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Харкові апеляційну скаргу засудженого ОСОБА_7 на ухвалу Жовтневого районного суду м. Харкова від 13.09.2016 року про відмову в заміні не відбутої частини покарання більш м`яким,-
Ухвалою Жовтневого районного суду м. Харкова від 13.09.2016 року відмовлено в задоволенні клопотання про заміну не відбутої частини покарання більш м`яким засудженому ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженцю м. Харкова, громадянину України, з неповною середньою освітою, не працюючому, неодруженому, раніше судимому 14.12.2009 року Орджонікідзевським районним судом м. Харкова за ч.З ст.185 КК України до 3 років позбавлення волі, на підставі ст.75 КК України звільнений від відбування покарання з іспитовим строком на 1 рік,
який відбуває покарання за вироком Харківського районного суду Харківської області від 03.12.2014 року за ч.2 ст.185, ч.З ст.185, ч.2 ст.289, ст.69, ч.І ст.70, ч.4 ст.70, ст.71 КК України у виді 3 років 3 місяців позбавлення волі.
В обґрунтування прийнятого рішення, районний суд зазначив, що засуджений за час тримання в місцях позбавлення волі порушував вимоги режиму тримання та правила внутрішнього розпорядку, за що мав три стягнення, які на даний час погашені, адміністрацією Харківської установи виконання покарань №27 не заохочувався, до суспільно-корисної праці не залучався, тому суд дійшов до висновку щодо недоведеності на теперішній час того факту, що засуджений ОСОБА_7 став на шлях виправлення.
Не погодившись із зазначеним рішенням районного суду, засудженим ОСОБА_7 подана на нього апеляційна скарга, в якій він просить ухвалу Жовтневого районного суду м. Харкова від 13.09.2016 року скасувати, задовольнити його клопотання та замінити не відбуту частину покарання більш м`яким.
В обґрунтування апеляційної скарги засуджений зазначив, що районний суд не взяв до уваги ті обставини, що він щиро покаявся у скоєному, скоїв злочин в неповнолітньому віці, на той час перебував у школі-інтернаті, потерпілі не мають до нього претензій матеріального чи морального характеру, дисциплінарних порушень та стягнень не має.
Заслухавши доповідь судді, пояснення засудженого та його захисника, які підтримали апеляційну скаргу та просили її задовольнити, думку прокурора, який заперечував проти її задоволення, вивчивши матеріали справи, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга засудженого не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.
Як вбачається з матеріалів провадження, ОСОБА_7 має дві судимості за скоєння корисливих злочинів, у тому числі тяжких.
В теперішній час відбуває покарання за вироком Харківського районного суду Харківської області від 03.12.2014 року за ч.ч.2,3 ст. 185, ч.2 ст.289, ст.69, ч.ч.1,4 ст.70, ст.71 КК України у виді З років 3 місяців позбавлення волі. З урахуванням зарахування на підставі ч.5 ст.72 КК України строку попереднього ув`язнення з 01.12.2014 року по 08.01.2015 року.
Засуджений ОСОБА_7 з 03.12.2014 року та по теперішній час тримається в Харківській УВП №27.
Згідно характеристики, затвердженої начальником Харківській УВП №27 ОСОБА_9 , засуджений ОСОБА_7 за час тримання в місцях позбавлення волі вимоги режиму тримання та правила внутрішнього розпорядку порушував, за що має три стягнення, адміністрацією установи не заохочувався, до суспільно-корисної праці не залучався, тримається в приміщенні з невеликою чисельністю ув`язнених, в середовищі яких конфліктів не має, в бесідах з представниками адміністрації тактовний не завжди, виконує їх вимоги лише під контролем, спілкується з ув`язненими різної спрямованості, санітарно-гігієнічних правил дотримується.
Відповідно до довідки про заохочення та стягнення від 09.08.2016 року за підписом інспектора відділу СВПР ОСОБА_10 , засуджений ОСОБА_7 заохочень не має, має три стягнення, які на теперішній час погашені
Відповідно до медичної довідки від 15.07.2106 року, ОСОБА_7 був встановлений діагноз: правостороння пахово-калиткова кила.
Відповідно до ч.3 ст.82 КК України заміна не відбутої частини покарання більш м`яким може бути застосована, якщо засуджений став на шлях виправлення.
Відповідно до постанови Пленуму Верховного Суду України «Про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміну невідбутої частини покарання більш м`яким» від 26.04.2002 року за №2, заміна невідбутої частини покарання більш м`яким можлива лише після повного та всебічного вивчення даних про особу засудженого. При цьому головною умовою прийняття такого рішення є доведеність того, що засуджений став на шлях виправлення.
З врахуванням особи засудженого, який є неодноразово судимим, посередньої характеристики наданої установою виконання покарання, відсутності заохочень, посилання ОСОБА_7 в апеляційній скарзі про наявність пом`якшуючих його провину обставин, стан здоров`я та погашення стягнень, достатньо не свідчать про те, що останній сумлінною поведінкою і ставленням до праці став на шлях виправлення.
Керуючись ст.ст. 405, 407 КПК України, колегія суддів,-
ПОСТАНОВИЛА:
Апеляційну скаргу засудженого ОСОБА_7 залишити без задоволення, а ухвалу Жовтневого районного суду м. Харкова від 13 вересня 2016 року про відмову в задоволенні клопотання засудженого ОСОБА_7 про заміну невідбутої частини покарання більш м`яким залишити без змін.
Ухвала набирає чинності з моменту її проголошення та може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ протягом трьох місяців з дня проголошення, а засудженим, що тримається під вартою,- в той самий строк з дня вручення йому копії ухвали.

Головуючий
Судді -