Справа № 130/1366/16-к
Провадження №11-кп/772/794/2017
Головуючий у суді 1-ї інстанції: ОСОБА_1
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ВІННИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
01 червня 2017 року м. Вінниця

Апеляційний суд Вінницької області в складі:
судді-доповідача: ОСОБА_2
суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4

за участю секретаря: ОСОБА_5
розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000478 від 25.05.2016р., за апеляційною скаргою обвинуваченого ОСОБА_6 на вирок Жмеринського міськрайонного суду Вінницької області від 16 березня 2017 року, яким
ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Скворцове Сімферопольського району АР Крим, громадянина України, з базовою загальною середньою освітою, неодруженого, військовозобов`язаного, непрацюючого, без постійного місця проживання, раніше неодноразово судимого, останні рази: 30 січня 2013 року Вінницьким міським судом за ст. 395 КК України та ч. 4 ст. 70 КК України до 7 років 3 місяців позбавлення волі; 5 грудня 2016 року Шаргородським районним судом Вінницької області за ст. 185 ч. 3, ст. 309 ч. 2, ст. 70 КК України до 3 років 9 місяців позбавлення волі,
визнано винним за ч. 2 ст. 186 КК України та обрано йому покарання у виді 4 років 6 місяців позбавлення волі.
Відповідно до ч. 4 ст. 70 КК України, шляхом часткового складання покарань за цим вироком та вироком Шаргородського районного суду Вінницької області від 05 грудня 2016 року, обрано ОСОБА_6 остаточну міру покарання у виді 5 років 6 місяців позбавлення волі.
Визначено строк відбування покарання рахувати ОСОБА_6 з 2 червня 2016 року, зарахувавши в цей строк у відповідності з ч. 5 ст. 72 КК України строк затримання з 25 травня 2016 року по 26 травня 2016 року, а також строк перебування під вартою з 2 червня 2016 року по день набрання вироком законної сили з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.
Вирішено питання з речовими доказами.
За участю прокурора ОСОБА_7 , обвинуваченого ОСОБА_6 , захисника ОСОБА_8
В С Т А Н О В И В:
Згідно вироку суду, ОСОБА_6 , маючи незняту та непогашену у встановленому законом порядку судимість за вчинення злочину проти власності, повторно вчинив такий же злочин.
Так, 25 травня 2016 року, біля 10:45 год., ОСОБА_6 , перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння на перехресті вулиці Верхньої Трудової та провулку Вінницького у м. Жмеринці, з метою відкритого заволодіння чужим майном, з відчиненої сумки своєї знайомої потерпілої ОСОБА_9 , яку вона несла у руці, повторно викрав гаманець, у якому було 70 грн., які привласнив, однак при спробі утекти з місця вчинення злочину був затриманий свідком ОСОБА_10 .
В апеляційній скарзі обвинувачений ОСОБА_6 просить вирок щодо нього скасувати та направити кримінальне провадження на додаткове розслідування, оскільки слідчі дії були проведені з грубим порушенням Закону, також було порушено його право на захист, так як не було повідомлено про можливість надання йому адвоката, згідно Закону України «Про безоплатну правову допомогу», слідчі дії з його участю проводились без захисника, а покази потерпілої не відповідають фактичним обставинам справи, але були безпідставно взяті до уваги судом першої інстанції та зазначені у вироку, як доказ його вини.
Заслухавши доповідача, обвинуваченого ОСОБА_6 , який підтримав апеляційну скаргу та пояснив, що він гаманець потерпілої забув віддати останній так як перед цим потерпіла передала йому гаманець, коли він згадав про необхідність забрати довідку з міліції то побіг туди, а потерпіла не могла його наздогнати, пізніше його затримав невідомий чоловік. Оскільки суд дав невірну оцінку його діям, то просить пом`якшити йому покарання, захисник підтримав апеляційну скаргу обвинуваченого, потерпіла повідомлена про апеляційний розгляд, але не побажала приймати участь, прокурор заперечує проти задоволення апеляційної скарги, оскільки вина обвинуваченого доведена, порушень права на захист немає, ознайомившись з матеріалами кримінального провадження та доводами апеляційної скарги, апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга обвинуваченого підлягає частковому задоволенню щодо призначеного покарання.
Обвинувачений ОСОБА_6 не заперечує обставин за які його визнали винним, але дає їм іншу оцінку, посилаючись на те, що він забув віддати гаманець потерпілій та раптово йому треба було забрати довідку з поліції.
Проте пояснення обвинуваченого спростовуються показами потерпілої з яких вбачається, що обвинувачений раптово забрав гаманець з її сумки і побіг, тобто, вона не передавала до цього йому гаманця, на крики потерпілої обвинувачений не зупинився і продовжив тікати, лише свідок ОСОБА_10 зреагував на крики потерпілої і затримав обвинуваченого.
Таким чином спростовуються покази обвинуваченого, оскільки він на крики потерпілої про повернення гаманця не реагував, що свідчить про умисне, відкрите заволодіння майном потерпілої.
Судом першої інстанції було забезпечено право на захист обвинуваченого, також проведена судово-психіатрична експертиза, яка не виявила хворобливого розладу психічної діяльності.
Взяті до уваги докази, які наведені у вироку, є належними і допустимими, що не відповідає зазначеному в апеляційній скарзі про порушення норм КПК при проведенні слідчих дій.
Призначаючи покарання ОСОБА_6 за ч. 2 ст. 186 КК України суд першої інстанції не взяв до уваги, що попередній вирок щодо ОСОБА_6 не був скасований із-за м`ягкості покарання, а тому призначене покарання у вигляді 4 років 6 місяців є таким, що погіршує правове становище обвинуваченого і вирок в цій частині підлягає зміні.
Інших підстав для пом`якшення покарання ОСОБА_6 не встановлено, оскільки судом вірно застосована ч. 4 ст. 70 КК України та частково приєднано невідбуте покарання за вироком Шаргородського райсуду Вінницької області від 05.12.16р.
На підставі викладеного та керуючись ст. 404, 405, 407, 408, 409, 419 КПК України

У Х В А Л И В:
Апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_6 задовільнити частково.
Вирок Жмеринського міськрайонного суду Вінницької області від 16 березня 2017 року щодо ОСОБА_6 змінити в частині призначеного покарання.
Вважати ОСОБА_6 засудженим за ч. 2 ст. 186 КК України до покарання у вигляді 4 років позбавлення волі.
На підставі ч. 4 ст. 70 КК України, шляхом часткового складання покарань за вироком Шаргородського районного суду Вінницької області від 05 грудня 2016 року, призначити ОСОБА_6 остаточну міру покарання у вигляді 5 років 6 місяців позбавлення волі.
В решті вирок залишити без змін.
Ухвала може бути оскаржена в касаційному порядку на протязі 3 місяців, а засудженим в той же термін, з дня отримання копії ухвали.

Судді:
ОСОБА_2 ОСОБА_4 ОСОБА_3
З оригіналом вірно: