Сторожинецький районний суд Чернівецької області
Справа № 723/909/17
Провадження № 1-кс/723/1277/17
УХВАЛА
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
19 травня 2017 року м. Сторожинець

Слідчий суддя Сторожинецького районного суду Чернівецької області ОСОБА_1 ,

за участю:

секретаря ОСОБА_2

прокурора ОСОБА_3

представників

заявника ОСОБА_4

ОСОБА_5

розглянувши клопотання ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 та ОСОБА_10 про скасування арешту майна,

встановив:
ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 та ОСОБА_10 , звернулися до слідчого судді Сторожинецького районного суду із клопотанням, посилаючись на те, що ухвалою Апеляційного суду, Чернівецької області задоволено клопотання прокурора Сторожинецької місцевої прокуратури про арешт їх майна, а саме 712 колод дерев, різного діаметру, товщини та порід, які знаходяться на зберіганні на території ДП «Чернівецький лісгосп» (Глибоцький лісопункт) в смт. Глибока, вул. Нечуй Левицького, 1, що були вилучені в ході проведеного 27 серпня 2016 року обшуку.

Вважають, що арешт накладено неправомірно оскільки вказані 712 стовбурів дерев належать ОСОБА_6 . ОСОБА_8 на підставі виписаних ДП «Чернівецький лісгосп» товарно-транспортних накладних, а також ОСОБА_7 , ОСОБА_10 і ОСОБА_9 на підставі виписаних товарно-транспортних накладних Глибоцьким Держспецлісгоспом. Розгляд клопотання прокурора про арешт майна було здійснено без їх участі, підозра ні їм ні комусь іншому не оголошена, що свідчить про відсутність кримінального правопорушення, а тому є підстави для скасування накладеного арешту на їх лісодеревину.

В судове засідання заявники не з`явилися і їх неявка згідно положень ч. 2 ст.174 КПК України не перешкоджає розгляду клопотання, оскільки інтереси заявників в суді представляють їх захисники, які в судовому засіданні клопотання підтримали повністю посилаючись на викладені обставини, а також додатково зазначаючи, що ліс псується і на даний час відпала потреба в його арешті.
Прокурор в судовому засіданні заперечив скасування арешту вилученого лісу з огляду на виконання не всіх процесуальних дій в ході досудового розслідування.

Розглянувши клопотання та дослідивши додані докази, слідчий суддя вважає, що вказане клопотання не обґрунтоване достатніми доводами, а тому задоволенню не підлягає.

Згідно ст.174 КПК України, підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.
Посилаючись на свою відсутність під час розгляду клопотання про арешт майна, заявники не зазначають причини такої відсутності та неможливість бути присутніми, оскільки стаття 172 КПК України передбачає, що неприбуття власника майна у судове засідання не перешкоджає розгляду клопотання, а отже вказана обставина не може бути в даному випадку підставою для скасування арешту майна.
Посилання заявників на те, що органами досудового розслідування упродовж більше шести місяців не встановлено підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ст.242 КК України та не оголошено підозру, що свідчить про не вчинення будь-ким кримінального правопорушення, слідчим суддею взагалі не приймається до уваги, оскільки таких підстав для скасування арешту майна, не зазначено в ст.174 КПК України. Крім того, на думку слідчого судді, таке твердження є припущенням, яке не може бути враховане.
Зазначення в судовому засіданні про те, що арештовані стовбури дерев зберігаються в неналежних умовах, псуються також не є підставою для скасування арешту майна. До того ж вказане не знайшло свого підтвердження в суді належними і допустимими доказами, а крім цього, слідчий суддя знаходить, що підтвердження свого права власності на 712 колод дерев, заявники не надали, оскільки товарно-транспортні накладні свідчать виключно про транспортування лісодеревини, а не про власність на неї, яка до того ж має бути підтверджена зовсім іншими документами в т.ч. договорами купівлі-продажу укладеними в ході здійснення відповідних торгів.
Аналізуючи надані суду товарно-транспортні накладні, суд вважає, що деякі з них не підтверджують також і право володіння чи користування заявниками вказаною деревиною.
Так представлені заявником ОСОБА_8 накладні № № 030794, 025558, 3947, 644475 та інші, свідчать про те, що вантажоотримувачем є ОСОБА_11 а пунктом вигрузки є м.Чернівці та с.Димка. При цьому, яким чином ліс опинився в смт.Глибока де його вилучено ні в клопотанні ні в судовому засіданні не обґрунтовувалось.
Заявники ОСОБА_7 , а також ОСОБА_9 і ОСОБА_10 надали суду накладні № 4166 від 24.05.2016 року та № 4089 від 24.03.2016 року, відповідно, без первісного проставлення в них печаток, чи інших ідентифікаційних знаків, вантажовідправників.
Зазначаючи в судовому засіданні відсутність потреби в арешті майна, захисники, обґрунтовували таку відсутність не оголошенням підозри та не викриттям винуватців злочину. При цьому, на думку слідчого судді, не було враховано, що зазначені в ухвалі Апеляційного суду, Чернівецької області від 20.09.2016 року, обставини і підстави накладення арешту стосувалися ризиків щодо можливості втрати речових доказів по цьому кримінальному провадженню, що в свою чергу перешкодить повному, всебічному та об`єктивному дослідженню та з`ясуванню всіх обставин кримінального правопорушення.
Із зазначеної ухвали вбачається, що прокурором доведено в суді вказаний ризик, оскільки ОСОБА_10 у разі не накладення арешту матиме змогу відчужити, змінити, переробити, зіпсувати, передати вказані дерева іншим особам до закінчення досудового розслідування.
При цьому, слідчий суддя враховує, що накладення арешту на 712 колод дерев, стосувалося майна виключно заявника ОСОБА_10 , який в даному розглядуваному клопотанні, виступає вже не як власник 712 колод дерев, а тільки як співвласник разом із ОСОБА_9 всього 15,0 кубічних метрів фансировини і половника, породи «бук».
Слідчому судді не зрозуміло звідки і яким чином власність на вилучені стовбури дерев перейшла від ОСОБА_10 до ОСОБА_6 , ОСОБА_8 , ОСОБА_7 і ОСОБА_9 , а тому вважає подане ними клопотання відповідною маніпуляцією та способом обману суду, що є недопустимим.
Таким чином, слідчий суддя, знаходить, що ні ОСОБА_10 ні інші заявники не довели, що відпали всі ризики які слугували підставою для накладення арешту, оскільки співставляючи встановлений факт вивезення з Верхньо-Петрівецького лісництва деревини, що за своїм обсягом перевищує ту, яка зазначена в документах, а також факт складання на пилорамах розташованих на території Глибоцького району деревини, яка за своїм обсягом також перевищує ту, яка зазначена в документах та факти незаконної рубки лісу на території Сторожинецького та Глибоцького районів, Чернівецької області, слідчий суддя враховує їх в контексті встановленого ухвалою апеляційного суду ризику, щодо можливості зміни, переробки чи зіпсування лісодеревини.

Керуючись ст.ст.174, 309 КПК України, слідчий суддя,

УХВАЛИВ:

Клопотання ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 та ОСОБА_10 про скасування арешту майна, залишити без задоволення.

Ухвала оскарженню не підлягає, а заперечення проти ухвали може бути подано під час підготовчого провадження в суді.

Слідчий суддя ОСОБА_12