Дата документу 16.02.2017

Справа № 334/959/17
Провадження № 1-кс/334/301/17
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
16 лютого 2017 року Ленінський районний суд м. Запоріжжя, у складі: слідчого судді ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , за участю прокурора Запорізької місцевої прокуратури № 3 Запорізької області ОСОБА_3 , адвоката ОСОБА_4 розглянув клопотання слідчого СВ Дніпровського ВП ГУНП в Запорізькій області ОСОБА_5 у кримінальному провадженні № 0005803 від 20.08.2016 про обрання запобіжного заходу відносно ОСОБА_6 ІНФОРМАЦІЯ_1 , українця, громадянина України, уродженця м. Запоріжжя, який має середню освіту, офіційно не працевлаштований, одружений, має на утриманні малолітню дитину, який зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимому
за ознаками кримінального правопорушення передбаченого ч.2 ст.156 КК України, -

В С Т А Н О В И В:
У провадженні слідчого відділу Дніпровського ВП ГУНП України в Запорізькій області перебувають матеріали кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0005803 від 20 вересня 2016 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ст. 156 ч. 2 КК України.

Під час проведення досудового розслідування встановлено, що у період часу з 08.09.2016 по 14.09.2016, у вечірній час, ОСОБА_6 діючи з прямим умислом на вчинення розпусних дій сексуального характеру відносно малолітньої особи, приїжджав на автомобілі «Mercedes Vito», д.р.з. НОМЕР_1 до адміністративної будівлі Запорізької загальноосвітньої школи І-ІІІ ступенів № 89 Запорізької міської ради Запорізької області, де вчиняв дії з метою задоволення своєї статевої пристрасті, шляхом морального розбещення учениці вказаного начального закладу ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , а саме знаходячись в салоні автомобіля, підзивав малолітню та у її присутності знімав штани, демонстрував свій статевий орган та займався онанізмом. Після чого чоловік давав малолітній ОСОБА_7 грошові кошти та прохав про вказані події не розповідати батькам.

Своїми умисними діями ОСОБА_6 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 156 КК України, тобто вчинення розпусних дій щодо малолітньої особи.

Також встановлено, що у період часу з осені 2014 року по 2016 рік, ОСОБА_6 діючи з прямим умислом на вчинення розпусних дій сексуального характеру відносно малолітньої ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , знаходячись за місцем свого мешкання, а саме за адресою АДРЕСА_1 , вчиняв дії з метою задоволення своєї статевої пристрасті, шляхом морального розбещення ОСОБА_8 , а саме демонстрував свій статевий орган, у її присутності займався онанізмом, шляхом умовляння схиляв її до задоволені статевої пристрасті не природнім шляхом, а саме оральним способом та демонстрував їй відео записи порнографічного характеру.

Своїми умисними діями ОСОБА_6 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 156 КК України, тобто вчинення розпусних дій щодо малолітньої особи.

У вчиненні зазначеного кримінального правопорушення обґрунтовано підозрюється ОСОБА_6 .
14.02.2017 ОСОБА_6 затримано у порядку ст. 208 КПК України.

14.02.2017 ОСОБА_6 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.156 КК України.

15.02.2017 ОСОБА_6 повідомлено про заміну раніше повідомленої підозру за ч.2 ст.156 КК України.

Зібраними під час досудового розслідування доказами встановлено наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_6 кримінального правопорушення, передбачених ст. 156 ч. 2 КК України. Вина ОСОБА_6 підтверджується наступним:

- протоколом допиту малолітньої потерпілої ОСОБА_7 , яка пояснила, що у період часу з 08.09.2016 по 15.09.2016 невідомий чоловік приїжджає на автомобілі «Mercedes Vito», в кузові чорного кольору, до території ЗОШ № 89. Після чого кликав її до автомобіля, в якому невідомий знаходився та у її присутності знімав штани, демонстрував свій статевий орган та займався онанізмом. Після чого чоловік давав потерпілій грошові кошти та прохав, щоб вона про ці події не розповідала батькам.

- протоколом допиту законного представник потерпілої ОСОБА_9 , яка пояснила, що під час розмови з донькою ОСОБА_7 їй стало відомо, що у період часу з 08.09.2016 по 15.09.2016 невідомий чоловік приїжджає на автомобілі «Mercedes Vito», в кузові чорного кольору, до території ЗОШ № 89 та знаходячись у транспортному засобі знімав штани, демонстрував свій статевий орган та займався онанізмом у присутності малолітньої ОСОБА_7 , яку він кликав, а після чого давав їй грошові кошти та прохав, щоб вона про ці події не розповідала батькам. 20.09.2016 ОСОБА_9 самостійно прибула до ЗОШ № 89, де нею був виявлений її знайомий ОСОБА_10 , який знаходився в автомобілі «Mercedes Vito», д.р.з. НОМЕР_1 , в кузові чорного кольору. Останній почав покидати місце події, однак був зупинений працівниками поліції.

- протоколом допиту малолітньої потерпілої ОСОБА_8 , яка пояснила, що у період з осені 2014 року по 2016 рік, ОСОБА_6 , знаходячись за місцем свого мешкання, а саме за адресою АДРЕСА_1 , демонстрував їй свій статевий орган, у її присутності займався онанізмом, шляхом умовляння схиляв її до задоволені статевої пристрасті не природнім шляхом, а саме оральним способом та демонстрував їй відео записи порнографічного характеру.

- протоколом допиту законного представник потерпілої ОСОБА_11 , яка пояснила, що в ході спілкування з донькою ОСОБА_8 їй стало відомо, що у період з осені 2014 року по 2016 рік, ОСОБА_6 , знаходячись за місцем свого мешкання, а саме за адресою АДРЕСА_1 , демонстрував її доньці свій статевий орган, у її присутності займався онанізмом, шляхом умовляння схиляв малолітню до задоволені статевої пристрасті не природнім шляхом, а саме оральним способом та демонстрував ОСОБА_8 відео записи порнографічного характеру.

Згідно вимог п. 4 ч. 1 ст. 184 КПК України, під час проведення досудового розслідування встановлено наявність ризиків, передбачених п.п. 1, 2, 3, 4, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме ОСОБА_6 :

-може переховуватися від органів досудового розслідування та /або суду;

-знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального провадження;

-незаконно впливати на свідків, малолітніх потерпілих, експертів, спеціалістів у кримінальному провадженні;

-перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином;

-вчинити інше кримінальне правопорушення.

Наявність вищевказаних ризиків підтверджується зібраними під час досудового розслідування матеріалами кримінального провадження, а саме ОСОБА_6 вчинив тяжкий злочин, передбачений ч. 2 ст. 156 Кримінального кодексу України, згідно ст. 12 КК України, передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк від п`яти до восьми років. Усвідомлюючи ступінь тяжкості вчиненого злочину та невідворотності покарання за його вчинення, існують ризики, що підозрюваний ОСОБА_6 перебуваючи на свободі може вчинити спроби переховуватись від органів досудового розслідування, а в подальшому від суду з метою уникнення кримінального покарання, що являється ризиком, передбаченим п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України.

Також встановлені ризик, передбачений п. 3 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме незаконно впливати на свідків, малолітніх потерпілих у цьому ж кримінальному провадженні та намагатися тиснути погрозами на них.

Окрім цього, на теперішній час досудове слідство триває, ОСОБА_6 перевіряється на причетність до інших злочинів відносно малолітніх/неповнолітніх осіб, тому перебуваючи на свободі підозрюваний може перешкоджати встановленню обставин кримінального правопорушення, що вплине на швидке, повне та неупереджене проведення досудового розслідування та на встановлення обставин, які згідно ст. 91 КПК України підлягають доказуванню, а саме встановлення мотиву і мети вчинення кримінального правопорушення.

Застосування відносно ОСОБА_6 більш м`якого запобіжного заходу, вважається неможливим оскільки, більш м`які запобіжні заходи, не зможуть гарантувати та забезпечити належну поведінку та не виключають можливість ОСОБА_6 продовжувати займатися злочинною діяльністю.

У судовому засіданні прокурор та слідчий просили суд задовольнити клопотання про обрання ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, оскільки підозрюваний ОСОБА_6 , має реальну можливість сховатися від слідства або суду, продовжити займатися злочинною діяльністю, чинити тиск на потерпілих, і таким чином перешкодити встановленню істини у кримінальному провадженні.
Підозрюваний ОСОБА_6 свою вину визнав повністю, просив застосувати щодо нього такий запобіжний захід, як домашній арешт.

Адвокат підозрюваного на розгляд суду, просив суд визначити підозрюваному заставу.
Вислухавши доводи та пояснення, прокурора, пояснення ОСОБА_6 та його захисника, дослідивши надані матеріали справи в їх сукупності, суд приходить до висновку про необхідність задовольнити клопотання слідчого.
Як вбачається з доданих до клопотання про застосування запобіжного заходу матеріалів, підставою застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо ОСОБА_6 , є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ним кримінального правопорушення.
14.02.2017 ОСОБА_6 затримано у порядку ст. 208 КПК України.

14.02.2017 ОСОБА_6 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.156 КК України.

15.02.2017 ОСОБА_6 повідомлено про заміну раніше повідомленої підозру за ч.2 ст.156 КК України.

Матеріали провадження дають достатні підстави вважати, що підозрюваний може здійснити дії, передбачені ч. 1,3-5 ст. 177 КПК України.
Усвідомлюючи неминучість покарання за скоєний злочин, підозрюваний може переховуватися від органів досудового слідства, незаконно впливати на потерпілих у цьому кримінальному провадженні, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином та вчинити інше кримінальне правопорушення.
Відповідно до ст. 183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України. Обставин, передбачених ч. 2 ст. 183 КПК України, які є перешкодою для застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, слідчим суддею не встановлено.
Таким чином, слідчий суддя приходить до висновку, що обрання запобіжного заходу, щодо ОСОБА_6 , у вигляді тримання під вартою сприятиме запобіганню вчиненню ним інших кримінальних правопорушень, впливу на потерпілих та унеможливить ймовірність переховування від органів досудового розслідування.
З наведених підстав клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_6 , є доведеним та обґрунтованим, у зв`язку з чим підлягає задоволенню.
Згідно із ч. 2 ст. 219 КПК України досудове розслідування повинне бути закінчене протягом двох місяців з дня повідомлення особі про підозру у вчинені злочину.
З огляду на це клопотання слідчого підлягає задоволенню, оскільки досудове розслідування не може перевищувати строк у два місяці з дня повідомлення особі про підозру у вчинені злочину.
Згідно із ч. 3 ст. 183 КПК України слідчий суддя, суд при постановлені ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою зобов`язаний визначити розмір застави, таким чином, відповідно до положень ч. 1 ст. 321 КПК України, слідчий суддя вважає за необхідне визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним обов`язків, передбачених КПК України у розмірі 80-ти розмірів прожиткового мінімуму, а саме 128000,00 гривень.
Керуючись ст. ст. 176-178, 183, 184, 194 КПК України,
У X В А Л И В:
Клопотання слідчого СВ Дніпровського ВП ГУНП в Запорізькій області ОСОБА_5 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою у кримінальному провадженні № 0005803 від 20.09.2016, відносно ОСОБА_6 ІНФОРМАЦІЯ_1 , підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 156 ч. 2 КК України задовольнити.

Застосувати до ОСОБА_6 ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою терміном шістдесят днів у Запорізькому СІЗО.

Визначити розмір застави, як запобіжного заходу, достатнього для забезпечення виконання підозрюваним обов`язків, передбачених КПК України, у розмірі 128000,00 (сто двадцять вісім) тисяч гривень.
Підозрюваний або заставодавець мають право у будь який момент внести заставу яку необхідно внести на депозитний рахунок: № 1205 Державна казначейська служба України, м.Київ, МФО 820172, отримувач платежу - ТУ ДСА України в Запорізькій області, . Призначення платежу: застава за підозрюваного ОСОБА_6 ІНФОРМАЦІЯ_1 , провадження по справі № 1-кс/334/301/17. Підозрюваний звільняється з-під варти після внесення застави.
У разі внесення застави, покласти на підозрюваного ОСОБА_6 ІНФОРМАЦІЯ_1 обов`язки строком на 2 (два) місяці, передбачені ч. 5 ст. 194 КПК України:
1)прибувати за кожною вимогою до слідчого, прокурора, слідчого судді, суду,
2)не відлучатися з місця проживання без дозволу слідчого, прокурора або суду, повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання та місця роботи.
Роз`яснити підозрюваному наслідки невиконання вказаних обов`язків, а саме: у разі якщо підозрюваний, будучи належним чином повідомлений, не з`явиться за викликом до слідчого, прокурора, слідчого судді, суду, без поважних причин, не повідомив про причину своєї неявки, якщо порушив інші покладені на нього при застосуванні запобіжного заходу обов`язки, застава звертається в дохід держави та зараховується до спеціального фонду Державного бюджету України й використовується в порядку, встановленому законом для використання коштів судового збору. У разі звернення застави в дохід держави слідчий суддя вирішує питання про застосування до підозрюваного запобіжного заходу у вигляді застави у більшому розмірі або іншого запобіжного заходу.
Ухвала слідчого судді щодо застосування запобіжного заходу підлягає негайному виконанню після її оголошення.
Виконання ухвали слідчого судді доручити Дніпровському відділу поліції Головного управління Національної поліції в Запорізькій області.
Термін дії ухвали закінчується 14 квітня 2017 року о 15 годині 15 хвилин.
Апеляційна скарга на ухвалу може бути подана протягом п`яти днів з дня її проголошення. Подання апеляційної скарги на ухвалу слідчого судді зупиняє набрання нею законної сили але не зупиняє її виконання.
Суддя: ОСОБА_1