У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 квітня 2017 р. Орджонікідзевський районний суд м. Запоріжжя у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

процесуального прокурора ОСОБА_3 ,

представника потерпілого ОСОБА_4 ,

обвинуваченого ОСОБА_5 ,

захисника адвоката ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі суду за адресою: м. Запоріжжя, вул. Перемоги, 51, клопотання захисника ОСОБА_5 адвоката ОСОБА_6 про визнання очевидно недопустимим доказу висновку експерта № 222 від 11.09.2015 судово-криміналістичної експертизи та припинення його подальшого дослідження,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_5 обвинувачується у вчиненні злочинів, передбачених ч. 1 ст. 366, ч. 2 ст. 410 КК України.

У судовому засіданні прокурором були оголошені письмові докази у даному кримінальному провадженні, у т.ч. висновок експерта № 222 від 11.09.2015 судово-криміналістичної експертизи.

Захисником обвинуваченого ОСОБА_5 адвокатом ОСОБА_6 заявлено клопотання про визнання очевидно недопустимим вказаного доказу, яке мотивовано тим, що він отриманий з істотним порушенням прав та свобод людини, а саме отриманий внаслідок проведення процесуальних дій, які потребують попереднього дозволу суду, без отримання такого дозволу. Зокрема, вказує на те, що відповідно до вимог ч. 2 ст. 245 КПК України відібрання для проведення експертизи, стороною кримінального провадження, зразків з речей і документів встановлюється згідно з положеннями про тимчасовий доступ до речей і документів. Даний порядок потребує звернення до слідчого судді та отримання дозволу на тимчасовий доступ. Сторона обвинувачення не зверталась до слідчого судді із клопотанням про надання тимчасового доступу до вільних зразків підпису ОСОБА_5 . Вказані зразки були отримані на письмову вимогу слідчого (лист від 18.08.2015 № 3352вих.-15), адресовану командиру ВЧ НОМЕР_1 . Чи були надані вільні зразки у копіях або оригіналах не відомо. У висновку експерта не міститься посилань та форму та вигляд документів або аркушів паперу, на яких є вільні зразки підпису ОСОБА_5 . На сторінці 4 останній абзац висновку експерта зазначено про порівняння досліджуваного у накладній підпису ОСОБА_5 зі зразками підпису ОСОБА_7 , тобто невідомої особи.

Обвинувачений ОСОБА_5 підтримав клопотання свого захисника.

Прокурор у судовому засіданні заперечував проти задоволення клопотання, оскільки воно є необґрунтованим, а відібрання вільних зразків підпису ОСОБА_5 здійснено у встановлений законом спосіб.

Представник потерпілого у судовому засіданні підтримав думку прокурора.

Заслухавши клопотання, думку учасників процесу, вивчивши зміст висновку експерта, суд дійшов таких висновків.

Відповідно до статті 84 КПК України доказами в кримінальному провадженні є фактичні дані, отримані у передбаченому цим Кодексом порядку, на підставі яких слідчий, прокурор, слідчий суддя і суд встановлюють наявність чи відсутність фактів та обставин, що мають значення для кримінального провадження та підлягають доказуванню. Процесуальними джерелами доказів є показання, речові докази, документи, висновки експертів.

Отже, висновок експерта № 222 від 11.09.2015 судово-криміналістичної експертизи є джерелом доказів у розумінні вищенаведеної норми процесуального права.

При цьому, слід зазначити, що положеннями КПК України не передбачено можливості визнання недопустимими джерел доказів.

Так, належними є докази, які прямо чи непрямо підтверджують існування чи відсутність обставин, що підлягають доказуванню у кримінальному провадженні, та інших обставин, які мають значення для кримінального провадження, а також достовірність чи недостовірність, можливість чи неможливість використання інших доказів (стаття 85 КПК України).

За нормою статті 86 КПК України доказ визнається допустимим, якщо він отриманий у порядку, встановленому цим Кодексом. Недопустимий доказ не може бути використаний при прийнятті процесуальних рішень, на нього не може посилатися суд при ухваленні судового рішення.

Відповідно до статті 89 КПК України суд вирішує питання допустимості доказів під час їх оцінки в нарадчій кімнаті під час ухвалення судового рішення. У разі встановлення очевидної недопустимості доказу під час судового розгляду суд визнає цей доказ недопустимим, що тягне за собою неможливість дослідження такого доказу або припинення його дослідження в судовому засіданні, якщо таке дослідження було розпочате. Сторони кримінального провадження, потерпілий, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, мають право під час судового розгляду подавати клопотання про визнання доказів недопустимими, а також наводити заперечення проти визнання доказів недопустимими.

Під час дослідження висновку експерта № 222 від 11.09.2015 судово-криміналістичної експертизи судом не встановлено очевидної недопустимості доказів, що містяться у ньому. Висновок експерта складений відповідно до вимог КПК України на підставі постанови слідчого про призначення експертизи. При цьому, призначення та проведення експертизи у кримінальному провадженні на стадії досудового розслідування не потребує окремого дозволу суду.

Зазначаючи про істотне порушення прав і свобод людини захисник посилається на порушення порядку отримання вільних зразків підпису ОСОБА_5 , на підставі яких експерт склав вищезазначений висновок. Таким чином, фактично клопотання захисника зводиться до визнання очевидно недопустимими вільних зразків підпису ОСОБА_5 , оскільки вони були відібрані не на підставі ухвали слідчого судді про тимчасовий доступ до речей і документів, а на підставі вимоги слідчого. В цей же час, дані вільні зразки підпису ОСОБА_5 до матеріалів кримінального провадження не долучені та суду для дослідження не надані, а відтак і не можуть бути оцінені судом з точки зору їх очевидної недопустимості.

В цей же час, захисник не позбавлений права посилатися на зазначені ним у клопотанні обставини у судових дебатах як на передбачену статтею 86 КПК України підставу недопустимості доказів, які містяться у висновку експерта № 222 від 11.09.2015 судово-криміналістичної експертизи. Оцінку цим доводам захисника буде надано судом при ухваленні вироку у даному кримінальному провадженні відповідно до вимог частини першої статті 89 КПК України.

З урахуванням викладеного, клопотання захисника слід залишити без задоволення.

Керуючись ст.ст. 84, 85, 86, 89, 331, 372 КПК України, суд

У Х В А Л И В:

Клопотання захисника обвинуваченого ОСОБА_5 адвоката ОСОБА_6 залишити без задоволення.

Продовжити дослідження висновку експерта № 222 від 11.09.2015 судово-криміналістичної експертизи.

Ухвала оскарженню не підлягає, але заперечення проти неї можуть бути включені до апеляційної скарги на вирок суду.

Вступна та резолютивна частини ухвали виготовлені в нарадчій кімнаті та проголошені у судовому засіданні 21 квітня 2017 р.

Повний текст ухвали оголошено 24 квітня 2017 р. о 9:05 год.

Суддя ОСОБА_1