20.04.2017 ЄУН №389/796/17
Провадження №1-кп/389/85/17

В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
20 квітня 2017 року Знам`янський міськрайонний суд Кіровоградської області у складі головуючого судді ОСОБА_1
при секретарі судового засідання ОСОБА_2
з участю прокурора ОСОБА_3
обвинуваченого ОСОБА_4
захисника ОСОБА_5
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Знам`янка Кіровоградської області, українця, громадянина України, з повною загальною середньою освітою, не працюючого, не одруженого, зареєстрованого по АДРЕСА_1 , проживаючого по АДРЕСА_2 , раніше не судимого,
у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.396 КК України,
Обвинувачений ОСОБА_4 вчинив заздалегідь не обіцяне приховування особливо тяжкого злочину, за наступних обставин.
ОСОБА_4 , відповідно до наказу (розпорядження) №194/ос від 30.06.1999 про переведення на іншу роботу, призначений на посаду роздавальника нафтопродуктів паливно - екіпірувального господарства Виробничого підрозділу Служби локомотивного господарства «Локомотивне депо Знам`янка» Регіональної філії «Одеська залізниця» ПАТ «Українська залізниця».
Проте, перебуваючи на вказаній посаді, ОСОБА_4 , діючи умисно, заздалегідь не обіцяючи приховати вчинення особливо тяжкого злочину, володіючи важливою інформацією про заволодіння чужим майном шляхом зловживання службовим становищем, за попередньою змовою групою осіб, в особливо великих розмірах, тобто кримінального правопорушення, передбаченого ч.5 ст.191 КК України вчиненого службовими особами ВП СЛГ «Локомотивне депо Знам`янка» РФ «Одеська залізниця» ПАТ «Українська залізниця» та усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій, направлений на приховування особливо тяжкого злочину, в правоохоронні органи про вказаний факт не повідомив, хоча мав таку можливість та вчинив умисні дії, спрямовані на приховування злочину та про осіб, які його вчинили за наступних обставин.
Так, у січні 2016 року, точної дати та часу в ході досудового розслідування не встановлено, ОСОБА_4 стало відомо, що службові особи ВП СЛГ «Локомотивне депо Знам`янка» РФ «Одеська залізниця» ПАТ «Українська залізниця», попередньо узгодивши свої злочинні дії вступили в злочинну змову, а саме начальник бази паливно-екіпірувального господарства ОСОБА_6 та підпорядковані йому працівники комірник паливно-екіпірувального господарства ОСОБА_7 , роздавальники нафтопродуктів паливно-екіпірувального господарства ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , та машиніст піскоподавальної установки 2 розряду паливно-екіпірувального господарства ОСОБА_11 , почали здійснювати заволодіння паливно-мастильними матеріалами, які закуповувались та призначались для використання у процесі господарської діяльності ВП СЛГ «Локомотивне депо Знам`янка» РФ «Одеська залізниця» ПАТ «Українська залізниця».
Відповідно до злочинної домовленості, комірниця ОСОБА_7 , будучи матеріально-відповідальною особою на паливно-екіпірувальному господарстві за дотриманням порядку обліку, зберігання, використання-відпуску та списання палива і нафтопродуктів, приймання на склад, зберігання та видачу наявних на складі матеріальних цінностей - дизельного пального, всупереч інструкції комірника, з метою приховування факту вчинення злочину шляхом внесення завідомо недостовірних відомостей до «Товарної книги кількісного руху нафтопродуктів» - форма 31-НП) та «Журналу реєстрації вимірювання нафтопродуктів» - форма 7-НП) паливно-екіпірувального господарства, створювала безпідставний відпуск дизельного пального за добу на виконання господарської діяльності ВП СЛГ «Локомотивне депо Знам`янка» РФ «Одеська залізниця» ПАТ «Українська залізниця».
Так, ОСОБА_12 документально було створено безпідставний відпуск дизельного пального за період з 01.01.2016 по 10.05.2016, який становить 104,918т, а саме за січень 2016 - 15,459т на суму 211377,17 грн., за лютий 2016 - 15,611т на суму 218401,22 грн., за березень 2016 - 34,985т на суму 430511,78 грн., за квітень 2016 - 23,586т на суму 279464,58грн., за травень 2016 - 15,277т на суму 198405,11 грн.
У подальшому ОСОБА_6 , продовжуючи свою злочинну діяльність, разом з машиністом піскоподавальної установки 2 розряду паливно-екіпірувального господарства ОСОБА_13 за попередньою домовленістю з роздавальниками нафтопродуктів паливно-екіпірувального господарства ОСОБА_8 , ОСОБА_9 та ОСОБА_14 , які будучи матеріально-відповідальними особами за зберігання матеріальних цінностей, якими являються паливно-мастильні матеріали, всупереч до вимог робочої інструкції здійснювали видачу дизельного пального ОСОБА_6 та ОСОБА_15 , а саме: шляхом відкачування через колонки видачі палива, які знаходились на території паливно-екіпірувального господарства до автомобілю марки Мерседес-Бенц 312-Д, державний номерний знак НОМЕР_1 або автомобілю марки «Peugeot Boxer», державний номерний знак НОМЕР_2 , належних ОСОБА_6 та до автомобілю марки «RENAULT TRAFIC», державний номерний знак НОМЕР_3 , належного ОСОБА_16 , які в свою чергу були обладнані пластмасовими ємностями для зливу в них дизельного пального. Після безпідставного відпуску дизельного пального ОСОБА_6 та ОСОБА_11 отримане дизельне пальне вивозили за територію паливно-екіпірувального господарства ВП СЛГ «Локомотивне депо Знам`янка» РФ «Одеська залізниця» ПАТ «Українська залізниця» та в подальшому реалізовували мешканцям м.Знам`янка та Кіровоградської області.
Так, роздавальниками нафтопродуктів паливно-екіпірувального господарства ОСОБА_8 , ОСОБА_9 та ОСОБА_14 безпідставно здійснено відпуск дизельного пального за період з 01.01.2016 по 10.05.2016, а саме за січень 2016 - 15,459т, за лютий 2016 - 15,611т, за березень 2016 - 34,985т, за квітень 2016 - 23,586т, за травень 2016 - 15,277т.
Крім цього, ОСОБА_4 , продовжуючи свій злочинний умисел спрямований на заздалегідь не обіцяне приховування особливо тяжкого злочину, виконуючи вказівки ОСОБА_6 , переховував сліди вчинення ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_14 та ОСОБА_13 заволодіння паливно-мастильними матеріалами, які закуповувались та призначались для використання у процесі господарської діяльності ВП CJIГ «Локомотивне депо Знам`янка» РФ «Одеська залізниця» ПАТ «Українська залізниця».
Так, 11.05.2016 на підставі ухвали слідчого судді Ленінського районного суду м.Кіровограда від 28.04.2016 працівниками УСБУ в Кіровоградській області проведено огляд на території паливно-екіпірувального господарства ВП СЛГ «Локомотивне депо Знам`янка» РФ «Одеська залізниця» ПАТ «Українська залізниця» за адресою: Кіровоградська область, м.Знам`янка, вул.Свердлова,22, де встановлено, що на території розташований склад для зберігання мастила, 10 наземних ємностей для зберігання паливно-мастильних матеріалів, насосна станція, підземні ємності для зберігання паливно-мастильних матеріалів, під`їзді залізничні колії №№19 та 20, побутовий корпус. Між коліями в районі насосної станції знаходяться колонки для видачі палива та мастила. На момент огляду біля вказаних колонок знаходився автомобіль марки «Peugeot Boxer», державний номерний знак НОМЕР_2 , належний ОСОБА_6 , за кермом якого знаходився ОСОБА_15 .
Під час огляду даного транспортного засобу у його вантажному відсіку знаходились дві пластикові ємності розмірами 1000x1000x1000 мм в металевому каркасі. Дані ємності були заповнені рідиною жовтуватого кольору із запахом дизельного палива. З горловини однієї з ємностей через бокові двері вантажного відсіку був вставлений заправний «пістолет» з якого текла рідина із запахом дизельного пального. В ході проведення огляду вказаний пістолет був вимкнений та подача рідини з різким запахом дизельного пального була припинена, відпуск даної рідини здійснювався ОСОБА_4 . Загальна кількість рідини з різким запахом дизельного пального, яка знаходилась в двох ємностях, які знаходились в автомобілі Peugeot Boxer», державний номерний знак НОМЕР_2 складала 2190 л.
Таким чином, ОСОБА_4 , діючи на порушення вимог чинного законодавства, в період часу з початку січня 2016 по 11 травня 2016 року, усвідомлюючи протиправність дій ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_17 та ОСОБА_18 , які вчиняли заволодіння чужим майном шляхом зловживання своїм службовим становищем, за попередньою змовою групою осіб, в особливо великих розмірах, тобто кримінальне правопорушення, передбачене ч.5 ст.191 КК України, приховував сліди злочину, чим почав здійснювати заздалегідь необіцяне приховування особливо тяжкого злочину, тобто вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч.1 ст.396 КК України.
Вищезазначені дії органами досудового розслідування кваліфіковані за ч.1 ст.396 КК України як заздалегідь не обіцяне приховування особливо тяжкого злочину.
30 березня 2017 року між прокурором та підозрюваним укладено угоду про визнання винуватості у відповідності до вимог ст.ст.468, 469, 472 КПК України, яка разом з обвинувальним актом направлена до суду.
Відповідно до даної угоди сторони дійшли згоди щодо правової кваліфікації дій обвинуваченого за ч.1 ст.396 КК України, обвинувачений ОСОБА_4 зобов`язується сприяти під час судового розгляду повному з`ясуванню всіх фактичних обставин інкримінуємого йому кримінального правопорушення, співпрацювати у викритті кримінального правопорушення, вчиненого іншими особами, надавати у ході судового розгляду правдиві показання. Крім того, сторони погоджуються на призначення покарання ОСОБА_4 за ч.1 ст.396 КК України у виді 1 року позбавлення волі. На підставі ст.75 КК України, звільнити ОСОБА_4 від відбування покарання з іспитовим строком на 1 рік. На підставі ст.76 КК України, покласти на ОСОБА_4 наступні обов`язки: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи.
Під час підготовчого судового засідання обвинувачений ОСОБА_4 вину у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.396 КК України, визнав повністю, просив суд затвердити угоду про визнання винуватості та призначити йому узгоджену міру покарання. Стверджував, що цілком розуміє свої права, характер обвинувачення, щодо якого він визнає себе винуватим, вид покарання та інші заходи, які будуть застосовані до нього у разі затвердження угоди судом, а також наслідки укладення та затвердження угоди про визнання винуватості, передбачені ч.2 ст.473 КПК України, які йому роз`яснені судом.
Захисник просив затвердити угоду про визнання винуватості та призначити ОСОБА_4 узгоджену міру покарання.
Прокурор не заперечував проти затвердження угоди про визнання винуватості з призначенням ОСОБА_4 узгодженої сторонами міри покарання.
Розглядаючи в порядку п.1 ч.3 ст.314 КПК України питання про можливість затвердження даної угоди про визнання винуватості, суд виходить з наступного.
Відповідно до п.2 ч.1 ст.468 КПК України у кримінальному провадженні може бути укладена угода між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим про визнання винуватості.
Згідно з ч.4 ст.469 КПК України, угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості, тяжких злочинів, внаслідок яких шкода завдана лише державним чи суспільним інтересам.
Судом встановлено, що обвинувачений ОСОБА_4 обґрунтовано обвинувачується у вчиненні злочину, передбаченому ч.1 ст.396 КК України, який відповідно до ст.12 КК України є злочином середньої тяжкості.
При цьому, судом з`ясовано, що обвинувачений повністю усвідомлює зміст укладеної угоди про визнання винуватості, цілком розуміє свої права, визначені п.1 ч.4 ст.474 КПК України, наслідки укладення та затвердження даної угоди, передбачені ч.2 ст.473 КПК України, характер обвинувачення, вид покарання, а також інші заходи, які будуть застосовані до нього у разі затвердження угоди судом.
Суд, шляхом проведення опитування сторін кримінального провадження, переконався, що укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дії будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.
Відповідно до ч.1 ст.475 КПК України, якщо суд переконається, що угода може бути затверджена, він ухвалює вирок, яким затверджує угоду і призначає узгоджену сторонами міру покарання.
Приймаючи до уваги, що умови даної угоди, її форма та зміст відповідають вимогам ст.472 КПК України та КК України, укладення угоди є добровільним, умови угоди не порушують права, свободи чи інтереси сторін або інших осіб, не суперечать вимогам закону та інтересам суспільства, правова кваліфікація кримінального правопорушення є вірною, зобов`язання взяті за угодою обвинуваченим виконані повністю, узгоджена міра покарання відповідає характеру і тяжкості обвинувачення, суд приходить до висновку про наявність всіх правових підстав для затвердження цієї угоди, визнання ОСОБА_4 винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.396 КК України та призначення йому узгодженої угодою міри покарання.
Процесуальні витрати у кримінальному провадженні на залучення експерта відсутні.
На підставі наведеного та керуючись п.1 ч.3 ст.314, ч.2 ст.373, ст.ст.374, 474, 475 КПК України, суд -
ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст.396 КК України та призначити йому узгоджену сторонами міру покарання у виді позбавлення волі строком на 1 (один) рік.
На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбування призначеного покарання, якщо він протягом 1 (одного) року іспитового строку не вчинить нового злочину.
Відповідно до ст.76 КК України зобов`язати ОСОБА_4 періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи.
Запобіжний захід у виді домашнього арешту, застосований стосовно ОСОБА_4 залишити до закінчення строку його дії.
Вирок може бути оскаржений з підстав, передбачених ч.4 ст.394 КПК України до апеляційного суду Кіровоградської області через Знам`янський міськрайонний суд протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору, а іншим учасникам судового провадження роз`яснити, що вони мають право отримати його копію в суді.
Суддя Знам`янського міськрайонного суду
Кіровоградської області ОСОБА_1