Справа № 466/2107/16-к
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
«25» травня 2017 року Шевченківський районний суд м. Львова

в складі: головуючого судді ОСОБА_1

при секретарях ОСОБА_2 , ОСОБА_3

з участю прокурорів ОСОБА_4 , ОСОБА_5

обвинуваченої ОСОБА_6

захисника ОСОБА_7

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Львові

кримінальне провадження, яке внесене в Єдиний реєстр досудових розслідувань за № 0000041 від 05 січня 2016 року, про обвинувачення

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки м. Вільногірськ Дніпропетровської області, українки, громадянки України, з середньою спеціальною освітою, не працюючої, одруженої, має на утриманні двоє малолітніх дітей: ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , раніше судимої, останній раз - 14 листопада 2012 року Амур-Нижньодніпровським районним судом м. Дніпропетровська за вчинення злочину, передбаченого ч.2 ст.185 КК України, на три роки позбавлення волі із застосуванням ст. ст. 75, 76 КК України та встановленням іспитового строку терміном три роки; 23 травня 2013 року іспитовий строк скасовано та направлено у виправну колонію для відбування покарання у виді трьох років позбавлення волі; 22 квітня 2014 року ухвалою Новозаводського районного суду м. Чернігова ОСОБА_6 на підставі ст.83 КК України звільнена від відбування покарання до досягнення дитиною трирічного віку (до ІНФОРМАЦІЯ_4 ), зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_1 , тимчасово проживавшої за адресою: АДРЕСА_2 ,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 121 КК України,

у с т а н о в и в :

Обвинувачена ОСОБА_6 05 січня 2016 року приблизно о 01.30 год., знаходячись в приміщенні квартири АДРЕСА_3 , будучи в стані алкогольного сп`яніння, під час конфлікту з своїм співмешканцем ОСОБА_10 , який виник на побутовому грунті та особливо неприязних стосунків, маючи умисел на спричинення останньому тілесного ушкодження, нанесла один удар ножем у задню поверхню нижньої третини грудної клітки справа між лопаткою та середньою паховою лініями, чим спричинила потерпілому ОСОБА_10 згідно висновку судово-медичної експертизи №19/16 від 18 січня 2016 року тілесні ушкодження у вигляді рани задньої поверхні грудної клітки на рівні 6-го міжребер`я справа по лопатковій лінії, яка проникає в плевральну порожнину, та ускладнилась правобічним гемопневмотораксом. Рана утворилась від дії колючо-ріжучого предмету, могла бути спричинена 05 січня 2016 року від удару ножем або іншим подібним гострим предметом, відноситься до тяжкого тілесного ушкодження за ознакою небезпеки для життя в момент заподіяння.

В судовому засіданні обвинувачена ОСОБА_6 свою вину у вчиненні кримінального правопорушення визнала повністю у вчиненому щиро покаялась та пояснила, що вона тривалий час знайома з потерпілим ОСОБА_10 та вони планували одружитись. 23 грудня 2015 року на запрошення ОСОБА_10 , який перебував на заробітках в м. Львові, вона приїхала з молодшим сином в м. Львів, та стала проживати з дитиною і потерпілим в квартирі АДРЕСА_3 , яку останній винаймав. В цій квартирі також проживав ОСОБА_11 , який також приїхав з ОСОБА_10 на заробітки. Ввечері 04 січня 2016 року вони троє стали вживати в зазначеній квартирі спиртні напої. Вночі з 04 на 05 січня 2016 року ОСОБА_10 став агресивно себе поводити, почав її, ОСОБА_6 , шарпати, наніс удари, а також став виганяти з дитиною з квартири. Під час цього конфлікту з співмешканцем ОСОБА_10 , який виник з вини останнього, вона дійсно нанесла йому один удар кухонним ножем в спину справа. У вчиненому щиро кається та просить її суворо не карати.

Крім повного визнання обвинуваченою ОСОБА_6 своєї вини, її винуватість у вчиненні кримінального правопорушення повністю і об`єктивно стверджується зібраними в ході досудового слідства доказами.

З показань допитаного в судовому засіданні потерпілого ОСОБА_10 вбачається, що він знайомий з обвинуваченою ОСОБА_6 приблизно з 1995 року. З осені 2015 року він разом з ОСОБА_12 перебував на заробітках в м. Львові та винаймав квартиру АДРЕСА_3 . В кінці грудня 2015 року на його запрошення відсвяткувати разом Новий рік в м. Львів приїхала ОСОБА_6 за малолітнім сином ОСОБА_13 . Ввечері 04 січня 2016 року вони всі перебували у вищевказаній квартирі, де він випив приблизно 300 грам горілки і перебував в стані алкогольного сп`яніння. Невелику кількість спиртного також випила ОСОБА_6 , яка на наступний день мала повертатись додому в м. Вільногірськ. Приблизно о 01.00 год. між ним та ОСОБА_6 з його вини виник конфлікт, в процесі якого він двічі вдарив останню по обличчю та можливо рукою зачепив дитину, яку ОСОБА_6 тримала на руках. Коли він повернувся спиною, то відчув удар ножем в спину. Жодних претензій до обвинуваченої ОСОБА_6 він не має, він їй все пробачив, оскільки конфлікт виник з його вини, та просить її суворо не карати.

З висновку судово-медичної експертизи № 19/16 від 18 січня 2016 року вбачається, що у гр. ОСОБА_10 є наступні ушкодження: рана задньої поверхні грудної клітки на рівні 6-го міжребер`я справа по лопатковій лінії, яка проникає в плевральну порожнину, ускладнена правобічним гемопневмотораксом. Рана утворилась від дії колючо-ріжучого предмету, могла бути спричинена 05 січня 2016 року від удару ножем або іншим подібним гострим предметом, відноситься до тяжкого тілесного ушкодження за ознакою небезпеки для життя в момент заподіяння.

З даних протоколу огляду місця події від 05 січня 2016 року видно, що при проведенні огляду працівниками поліції приміщення квартири АДРЕСА_3 , в якій проживав потерпілий ОСОБА_14 , в цій квартирі було виявлено кухонний ніж та на паркеті плями речовини червоного кольору. Виявлений кухонний ніж та змиви з паркету було вилучено.

З даних протоколу огляду місця події від 05 січня 2016 року вбачається, що проведенні огляду працівниками поліції приміщення гардеробної для хворих КМК ЛШМД було виявлено та вилучено одяг потерпілого ОСОБА_10 а саме: дві пари спортивних штанів, труси та підштанники чорного кольору.

З даних протоколу проведення слідчого експерименту з обвинуваченою ОСОБА_6 від 05 січня 2016 року вбачається, що остання в приміщенні квартири АДРЕСА_3 дала показання про обставини нанесення того ж дня нею тяжкого тілесного ушкодження потерпілому ОСОБА_10 .

З даних протоколу проведення слідчого експерименту від 17 лютого 2016 року вбачається, що потерпілий ОСОБА_10 дав показання про обставини спричинення йому обвинуваченою ОСОБА_6 тяжкого тілесного ушкодження 05 січня 2016 року в приміщенні квартири АДРЕСА_3 .

З висновку медичного огляду для встановлення факту вживання психоактивної речовини та стану сп`яніння від 05 січня 2016 року видно, що обвинувачена ОСОБА_6 перебувала у стані алкогольного сп`яніння.

З висновку експерта №10/50 від 24 лютого 2016 року, зокрема, вбачається, що генетичні ознаки слідів крові та епітеліальних клітин на руків`ї ножа є змішаними, містять генетичні ознаки двох чи більше осіб, серед яких присутні генетичні ознаки зразка крові ОСОБА_10 та ОСОБА_6 . Генетичні ознаки слідів крові на клинку ножа збігаються з генетичними ознаками зразка крові ОСОБА_10 та не збігаються з генетичними ознаками зразка крові ОСОБА_6 . Ймовірність випадкового збігу генетичних ознак слідів крові на клинку ножа та зразка крові ОСОБА_10 складає 1,72 х 10-24. Сукупність генетичних ознак, встановлених у вказаних об`єктах, зустрічається не частіше, ніж у 1 з 853 секстильйонів осіб. Походження слідів крові на клинку ножа від ОСОБА_6 виключається.

Винуватість обвинуваченої ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення стверджується також даними висновків імунологічних експертиз №98/2016-ім від 26 - 29 січня 2016 року, №116/2016-ім від 19 січня 2016 року, №105/2016-ім від 15 січня 2016 року, №106/2016-ім від 27 - 29 січня 2016 року, №107/2016-ім від 18 - 22 січня 2016 року, а також речовими доказами по справі.

З висновку амбулаторної комплексної судової психолого-психіатричної експертизи №79 від 12 лютого 2016 року вбачається, що обвинувачена ОСОБА_6 хронічним психічним захворюванням не страждає, може усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними. В період інкримінованих їй дій вона також хронічним психічним захворюванням чи недоумством не страждала та не виявляла ознак тимчасового або будь-якого іншого хворобливого розладу психічної діяльності, а перебувала в стані простого алкогольного сп`яніння, що не позбавляло її можливості усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними. Основними мотивами діяльності ОСОБА_6 є ситуаційно-імпульсивні мотиви. На момент інкримінованих їй дій вона у стані фізіологічного афекту не перебувала. Не перебувала вона також і в іншому емоційному стані, який міг суттєво вплинути на її свідомість та діяльності.

З висновку судово-медичної експертизи №23 від 05 січня 2016 року випливає, що у ОСОБА_6 було виявлено два синці на волосяній частині голови які утворились від дії тупого предмета та могли виникнути від ударів ногою 05 січня 2016 року і відносяться до легкого тілесного ушкодження.

З висновку судово-медичної експертизи №24 від 05 січня 2016 року видно, що у малолітнього ОСОБА_9 виявлено садно на лівій скроневій ділянці, яке утворилось від дії предмету з обмеженою поверхнею, можливо від вільного краю нігтьової пластинки пальця 05 січня 2016 року.

Оцінюючи зібрані по справі докази в їх сукупності, суд приходить до висновку, що винуватість обвинуваченої ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення повністю і об`єктивно доведена та її дії органом досудового слідства правильно кваліфіковано за ч.1 ст. 121 КК України, оскільки своїми умисними діями вона спричинила потерпілому ОСОБА_10 умисне тяжке тілесне ушкодження, небезпечне для життя в момент заподіяння.

Призначаючи обвинуваченій ОСОБА_6 покарання, суд враховує характер і тяжкість вчиненого нею кримінального правопорушення, його наслідки, особу винуватої, яка раніше судима і вчинила кримінальне правопорушення в стані алкогольного сп`яніння, а також її позитивну характеристику з місця проживання, щире каяття у вчиненому, активне сприяння розкриттю злочину, тяжкий матеріальний стан її сім`ї, наявність на утриманні двох малолітніх дітей, її незадовільний стан здоров`я через захворювання на ВІЛ-інфекцію та хронічний гепатит, що є обставинами, які пом`якшують та істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого правопорушення, суд приходить до висновку, що із застосуванням ст. 69 КК України їй слід призначити покарання у виді позбавлення волі нижче від найнижчої межі, встановленої в санкції ч. 1 ст. 121 КК України.

Відтак до покарання за даним вироком обвинувачені ОСОБА_6 слід частково приєднати невідбуту частину покарання, призначеного вироком Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 14 листопада 2012 року за вчинення злочину, передбаченого ч.2 ст.185 КК України.

Цивільний позов прокурора в інтересах КМК ЛШМД про стягнення з обвинуваченої ОСОБА_6 витрат, понесених на лікування потерпілого ОСОБА_10 , суд вважає обгрунтованим та таким що підлягає до задоволення в повному обсязі.

Керуючись ст. ст. 323,324 КПК України, суд

з а с у д и в :

ОСОБА_6 визнати винуватою у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України, та з застосуванням ст. 69 КК України призначити їй покарання у виді 2 (двох) років позбавлення волі.

На підставі ст. 71 КК України до даного покарання частково приєднати засудженій ОСОБА_6 частину невідбутого покарання за вироком Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 14 листопада 2012 року та визнати їй для відбування остаточне покарання у виді позбавлення волі терміном 2 (два) роки 9 (дев`ять) місяців 08 (вісім) днів.

На підставі ч.5 ст. 72 КК України (в редакції Закону України №838-VIII від 26 листопада 2015 року) зарахувати засудженій ОСОБА_6 в строк відбування остаточного покарання за даним вироком строк її попереднього ув`язнення з 05 січня 2016 року по 25 травня 2017 року включно з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.

Раніше обраний ОСОБА_6 запобіжний захід у виді тримання під вартою скасувати та звільнити її з-під варти з зали суду у зв`язку відбуттям нею призначеного за даним вироком остаточного покарання.

Стягнути з ОСОБА_6 в доход держави 2983, 95 грн. витрат за проведення дактилоскопічнорї експертизи № 4/112 від 15 лютого 2016 року та

експертизи № 10/50 від 24 лютого 2016 року.

Речові докази, які зберігаються в камері зберігання речових доказів Шевченківського ВП ГУ НП у Львівській області, а саме: штани спортивні темно-синього кольору, штани спортивні чорного кольору, підштанники, труси чоловічі, пара шкарпеток та покривало повернути потерпілому ОСОБА_10 ; кухонний ніж знищити.

Цивільний позов прокурора задовольнити повністю.

Стягнути з ОСОБА_6 в користь комунальної міської клінічної лікарні швидкої медичної допомоги управління охорони здоров`я Львівської міської ради 4316,79 грн. (чотири тисячі триста шістнадцять гривень сімдесят дев`ять копійок) витрат на лікування потерпілого ОСОБА_10 .

На вирок може бути подана апеляція до апеляційного суду Львівської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення через Шевченківський районний суд м. Львова.

Суддя ОСОБА_1