Апеляційний суд Рівненської області
_______________________________________________________
У Х В А Л А
Іменем України
04 травня 2017 року м. Рівне

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду Рівненської області в складі:

головуючого судді - ОСОБА_1 ,

суддів - ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

з участю секретаря судового засідання ОСОБА_4 ,

прокурора ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі апеляційного суду кримінальне провадження №0000515 по обвинуваченню

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та жителя АДРЕСА_1 , громадянина України, з середньою освітою, неодруженого, непрацюючого, раніше не судимого,

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця с. Аллинаги Кустанайської області Республіки Казахстан, громадянина України, з неповною середньою освітою, непрацюючого, має на утриманні двох неповнолітніх дітей, жителя АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.185, ч.3 ст.15 ч.2 ст.185 КК України,

за апеляційною скаргою прокурора ОСОБА_8 на вирок Березнівського районного суду Рівненської області від 18 січня 2017 року,

В С Т А Н О В И Л А:

Вироком Березнівського районного суду Рівненської області від 18 січня 2017 року ОСОБА_6 визнано винуватим у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.185, ч.3 ст.15 ч.2 ст.185 КК України, та призначено покарання: за ч.2 ст.185 КК України у виді позбавлення волі на строк 3 роки; за ч.3 ст. 15 ч.2 ст.185 КК України у виді позбавлення волі на строк 3 роки 6 місяців.

На підставі ст. 70 КК України за сукупністю злочинів шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим призначено ОСОБА_6 остаточне покарання у виді позбавлення волі на строк 3 роки 6 місяців.

На підставі ст. 75 КК України ОСОБА_6 від відбування покарання звільнено з випробуванням з іспитовим строком 2 роки та з покладенням відповідно до ст. 76 КК України обов`язків не виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу уповноваженого з питань пробації, повідомляти уповноваженого з питань пробації про зміну місця проживання, роботи, періодично з`являтися в ці органи для реєстрації.

ОСОБА_7 визнано винуватим у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст. 185, ч.3 ст. 15 ч. 2 ст. 185 КК України, та призначено покарання: за ч.2 ст. 185 КК України у виді позбавлення волі на строк 3 роки; за ч.3 ст. 15 ч.2 ст. 185 КК України у виді позбавлення волі на строк 3 роки 6 місяців.

На підставі ст. 70 КК України за сукупністю злочинів шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим призначено ОСОБА_7 остаточне покарання у виді позбавлення волі на строк 3 роки 6 місяців.

На підставі ст. 75 КК України ОСОБА_7 від відбування покарання звільнено з випробуванням з іспитовим строком 2 роки та з покладенням відповідно до ст. 76 КК України обов`язків не виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу уповноваженого з питань пробації, повідомляти уповноваженого з питань пробації про зміну місця проживання, роботи, періодично з`являтися в ці органи для реєстрації.

За вироком суду 04 листопада 2016 року близько 21-ої години ОСОБА_6 , перебуваючи біля приміщення колишнього корівника, що розташований за адресою АДРЕСА_2 , який належить ОСОБА_9 , діючи умисно, за попередньою змовою із ОСОБА_7 , таємно, з корисливих мотивів, викрали 20 листів шиферу, яким покритий дах вищевказаної будівлі. А саме, ОСОБА_6 , перебуваючи на даху, за допомогою плоскогубців, від`єднуючи цвяхи з дерев`яних дощок, вивільняючи листи шиферу, передавав їх ОСОБА_7 , який складав майно під стіною. В подальшому ОСОБА_7 та ОСОБА_6 перевезли за допомогою гужової повозки викрадене майно до свого господарства, чим заподіяли потерпілому майнової шкоди в сумі 1300 гривень.

Продовжуючи свою злочинну діяльність, 05 листопада 2016 року близько 22-ої години, ОСОБА_6 , перебуваючи біля приміщення колишнього корівника, що розташований за адресою АДРЕСА_2 , який належить ОСОБА_9 , діючи умисно, за попередньою змовою із ОСОБА_7 , таємно, з корисливих мотивів, повторно намагались викрасти 23 листів шиферу, яким покритий дах вищевказаної будівлі. Зокрема, ОСОБА_6 , перебуваючи на даху, за допомогою плоскогубців, від`єднуючи цвяхи з дерев`яних дощок, вивільняючи листи шиферу, передавав їх ОСОБА_7 , який складав майно під стіною. В свою чергу протиправні дії останніх були помічені власником та працівником Березнівського ВП Сарненського ВП ГУНП в Рівненській області, в результаті чого кримінальне правопорушення не було доведене до кінця з причин, що не залежали від волі ОСОБА_7 та ОСОБА_6 , чим було попереджено заподіяння потерпілому майнової шкоди в сумі 1495 гривень.

В своїй апеляційній скарзі прокурор ОСОБА_8 вважає вирок суду першої інстанції незаконним у зв`язку з неправильним застосуванням закону України про кримінальну відповідальність, незастосування судом закону, який підлягає застосуванню. Зазначає, що судом при призначенні покарання обвинуваченим не враховано положення ст.68 КК України, оскільки за вчинення замаху на злочин строк або розмір покарання не може перевищувати двох третин максимального строку або розміру найбільш суворого виду покарання, передбаченого санкцією статті (санкцією частини статті) Особливої частини Кримінального кодексу України. Просить вирок Березнівського районного суду Рівненської області від 18 січня 2017 року щодо ОСОБА_6 , ОСОБА_7 в частині призначеного покарання змінити. Просить ОСОБА_6 визнати винуватим у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.185, ч.3 ст.15 ч.2 ст.185 КК України, та призначити покарання: за ч.2 ст.185 КК України у виді позбавлення волі на строк 3 роки; за ч.3 ст. 15 ч.2 ст. 185 КК України у виді позбавлення волі на строк 3 роки. На підставі ст. 70 КК України за сукупністю злочинів шляхом часткового складання покарань визначити ОСОБА_6 остаточне покарання у виді позбавлення волі на строк 3 роки 6 місяців. На підставі ст. 75 КК України ОСОБА_6 від відбування покарання звільнити з випробуванням з іспитовим строком 2 роки та з покладенням відповідно до ст. 76 КК України обов`язків не виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу уповноваженого з питань пробації, повідомляти уповноваженого з питань пробації про зміну місця проживання, роботи, періодично з`являтися в ці органи для реєстрації.

Просить ОСОБА_7 визнати винуватим у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст. 185, ч.3 ст. 15 ч. 2 ст. 185 КК України, та призначити покарання: за ч.2 ст. 185 КК України у виді позбавлення волі на строк 3 роки; за ч.3 ст. 15 ч.2 ст. 185 КК України у виді позбавлення волі на строк 3 роки. На підставі ст. 70 КК України за сукупністю злочинів шляхом часткового складання покарань визначити ОСОБА_7 остаточне покарання у виді позбавлення волі на строк 3 роки 6 місяців. На підставі ст. 75 КК України ОСОБА_7 від відбування покарання звільнити з випробуванням з іспитовим строком 2 роки та з покладенням відповідно до ст. 76 КК України обов`язків не виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу уповноваженого з питань пробації, повідомляти уповноваженого з питань пробації про зміну місця проживання, роботи, періодично з`являтися в ці органи для реєстрації.

Заслухавши суддю-доповідача, доводи прокурора ОСОБА_5 щодо задоволення апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга прокурора підлягає задоволенню з таких підстав.

Згідно з вимогами ч.1 ст.404 КПК України, вирок суду першої інстанції перевіряється апеляційним судом в межах апеляційної скарги.

З положень статті 370 КПК України, якою визначено вимоги щодо законності, обгрунтованості та умотивованості судового рішення, убачається, що законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом; обгрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до статті 94 цього Кодексу; вмотивованим є рішення, в якому наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення.

Винуватість ОСОБА_7 та ОСОБА_6 в інкримінованих їм кримінальних правопорушеннях підтверджується сукупністю зібраних у справі доказів, яким суд дав належну оцінку, та в апеляційній скарзі не оспорюється.

Відповідно до ч.3 ст.68 КК України за вчинення замаху на злочин строк або розмір покарання не може перевищувати двох третин максимального строку або розміру найбільш суворого виду покарання, передбаченого санкцією статті (санкцією частини статті) Особливої частини цього Кодексу.

В п.6-1 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 24 жовтня 2003 року №7 «Про практику призначення судами кримінального покарання» судам вказано на особливості призначення покарання за вчинення готування до злочину або вчинення замаху на злочин. Зокрема, відповідно до частини 2 статті 68 КК, у разі засудження особи за готування до злочину строк або розмір покарання не може перевищувати половини максимального строку або розміру найбільш суворого виду покарання, передбаченого санкцією статті (санкцією частини статті) Особливої частини КК, а відповідно до частини 3 цієї ж статті у разі засудження за замах на злочин строк або розмір покарання не може перевищувати двох третин максимального строку або розміру найбільш суворого виду покарання, передбаченого санкцією статті (санкцією частини статті) Особливої частини КК. При цьому, призначаючи особі покарання згідно з частинами 2 і 3 статті 68 КК, у вироку суд повинен наводити відповідні мотиви.

Зазначені вимоги закону судом першої інстанції дотримані не в повній мірі.

Санкція ч.2 ст.185 КК України передбачає покарання у вигляді арешту на строк від 3 до 6 місяців або обмеження волі на строк до 5 років або позбавлення волі на той самий строк.

Так, при ухваленні вироку судом першої інстанції не враховано положення ст.68 КК України, оскільки за вчинення замаху на злочин строк або розмір покарання не може перевищувати двох третин максимального строку або розміру найбільш суворого виду покарання, передбаченого санкцією статті (санкцією частини статті) Особливої частини Кримінального кодексу України, та призначено ОСОБА_6 та ОСОБА_7 за ч.3 ст.15 ч.2 ст.185 КК України покарання у виді позбавлення волі на строк 3 роки 6 місяців, тоді як максимально можливе покарання за наведених обставин становить 3 роки 4 місяці позбавлення волі.

Колегія суддів приходить до висновку, що призначене судом покарання ОСОБА_7 та ОСОБА_6 за вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.185, ч.3 ст.15 ч.2 ст.185 КК України, не відповідає п.2 ч.1 ст.65 та ч.3 ст.68 КК України.

Згідно п.4 ч.1 ст.409 КПК України підставою для зміни судового рішення при розгляді справи в суді апеляційної інстанції є неправильне застосування закону про кримінальну відповідальність.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.413 КПК України неправильним застосуванням закону України про кримінальну відповідальність, що тягне за собою зміну судового рішення, є незастосування судом закону, який підлягає застосуванню.

Тому, наведені в апеляційній скарзі прокурора твердження щодо неправильного застосування закону України про кримінальну відповідальність є слушними та знайшли своє підтвердження в ході апеляційного розгляду кримінального провадження.

За таких обставин колегія суддів вважає, що апеляційна скарга прокурора ОСОБА_8 підлягає задоволенню, а тому вирок суду в частині призначення покарання підлягає зміні.

Враховуючи викладене та керуючись ст. ст. 404, 405, 407, 419 КПК України, колегія суддів

У Х В А Л И Л А :
Апеляційну скаргу прокурора ОСОБА_8 задовольнити.

Вирок Березнівського районного суду Рівненської області від 18 січня 2017 року щодо ОСОБА_6 , ОСОБА_7 в частині призначеного покарання змінити.

ОСОБА_6 визнати винуватим у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.185, ч.3 ст.15 ч.2 ст.185 КК України, та призначити покарання: за ч.2 ст.185 КК України у виді позбавлення волі на строк 3 роки; за ч.3 ст. 15 ч.2 ст. 185 КК України у виді позбавлення волі на строк 3 роки.

На підставі ст. 70 КК України за сукупністю злочинів шляхом часткового складання призначених покарань визначити ОСОБА_6 остаточне покарання у виді позбавлення волі на строк 3 роки 6 місяців.

На підставі ст. 75 КК України ОСОБА_6 від відбування покарання звільнити з випробуванням з іспитовим строком 2 роки та з покладенням відповідно до ст. 76 КК України обов`язків не виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу уповноваженого з питань пробації, повідомляти уповноваженого з питань пробації про зміну місця проживання, роботи, періодично з`являтися в ці органи для реєстрації.

ОСОБА_7 визнати винуватим у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст. 185, ч.3 ст. 15 ч. 2 ст. 185 КК України, та призначити покарання: за ч.2 ст. 185 КК України у виді позбавлення волі на строк 3 роки; за ч.3 ст. 15 ч.2 ст. 185 КК України у виді позбавлення волі на строк 3 роки.

На підставі ст. 70 КК України за сукупністю злочинів шляхом часткового складання призначених покарань визначити ОСОБА_7 остаточне покарання у виді позбавлення волі на строк 3 роки 6 місяців.

На підставі ст. 75 КК України ОСОБА_7 від відбування покарання звільнити з випробуванням з іспитовим строком 2 роки та з покладенням відповідно до ст. 76 КК України обов`язків не виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу уповноваженого з питань пробації, повідомляти уповноваженого з питань пробації про зміну місця проживання, роботи, періодично з`являтися в ці органи для реєстрації.

В решті вирок суду залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення.

Ухвала може бути оскаржена шляхом подачі касаційної скарги до суду касаційної інстанції протягом трьох місяців з дня проголошення її апеляційним судом.

Головуючий суддя: ____________________ ОСОБА_1

Судді:____________________ ОСОБА_2 ОСОБА_3