Справа № 461/2238/17
Провадження № 1-кс/461/2195/17
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29.03.2017 року слідчий суддя Галицького районного суду м.Львова ОСОБА_1 , за участю секретаря ОСОБА_2 , скаржника ОСОБА_3 , розглянувши скаргу ОСОБА_3 на бездіяльність прокурора Львівської області,

в с т а н о в и в :

ОСОБА_3 звернувся в суд зі скаргою на бездіяльність прокурора Львівської області, в якій просить визнати дії прокурора Львівської області незаконними та зобов`язати його внести в ЄРДР відомості за його заявою від 18.03.2017 року, мотивуючи скаргу тим, що зазначені відомості не внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань, всупереч нормам КПК України.

Скаржник в судовому засіданні скаргу підтримав з мотивів наведених у ній, дав пояснення аналогічні доводам, викладеним у скарзі. Просить скаргу задоволити.

Представник суб`єкта оскарження в судове засідання не з`явився, однак відповідно до ч.3 ст.306 КПК України, неявка слідчого чи прокурора не є перешкодою у розгляді скарги.

Заслухавши пояснення скаржника на підтримання доводів, викладених у скарзі, дослідивши матеріали скарги, вважаю, що в задоволенні поданої скарги слід відмовити, виходячи з нижченаведеного.

Відповідно до ст.55 Конституції України, кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб. Саме в запроваджені механізму реального захисту громадянами своїх прав у суді полягає здійснення функцій правової держави та її утвердження як такої.

В судовому засіданні встановлено, що 18.03.2017 року ОСОБА_3 подав прокурору Львівської області повідомлення про вчинення кримінального правопорушення начальником СВ Залізничного ВП ГУ НП у Львівській області за ознаками ст.367 КК України, яка була вручена адресату 20.03.2017 року.

Відповідно до ч.1 ст.214 КПК України, слідчий, прокурор невідкладно, але не пізніше 24 годин після подання заяви, повідомлення про вчинене кримінальне правопорушення або після самостійного виявлення ним з будь-якого джерела обставин, можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, зобов`язаний внести відповідні відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань та розпочати розслідування.

З матеріалів справи вбачається, що листом начальника відділу процесуального керівництва у кримінальних провадженнях слідчих регіональної прокуратури СУ прокуратури Львівської області від 21.03.2017 року за вих. № 17/7-4630/16, ОСОБА_3 було надано відповідь про те, що його заяву від 18.03.2017 року у відповідності до п.3.6 Інструкції про порядок приймання, реєстрації та розгляду в органах прокуратури України заяв, повідомлень про вчинені кримінальні правопорушення, затвердженої наказом Генерального прокурора України № 125 від 03.12.2012 року було надіслано керівнику Львівської місцевої прокуратури №2 - для розгляду та інформування заявника про результати її розгляду в установленому законом порядку.
Відповідно до ч.1 ст.218 КПК України, досудове розслідування здійснюється слідчим того органу досудового розслідування під юрисдикцією якого знаходиться місце вчинення кримінального правопорушення.
Пунктом 3.6 Інструкції про порядок приймання, реєстрації та розгляду в органах прокуратури України заяв, повідомлень про вчинені кримінальні правопорушення, затвердженої наказом Генерального прокурора України № 125 від 03.12.2012 року, за заявами, повідомленнями про вчинені кримінальні правопорушення, що не підслідні органам прокуратури, але надійшли на розгляд прокуратур обласного рівня чи Генеральної прокуратури України, керівники структурних апаратів організовують роботу щодо скерування відповідно до міських, районних, міжрайонних, районних у містах і прирівняних до них прокуратур, прокуратур обласного рівня за територіальною юрисдикцією.
Таким чином, з врахуванням вищенаведеного, вважаю, що прокуратурою Львівської області не порушено вимог КПК України, прав та законних інтересів скаржника ОСОБА_3 , а тому в задоволенні скарги слід відмовити.
Разом з тим, вважаю за необхідне з метою забезпечення реалізації ОСОБА_3 всіх його процесуальних прав, роз`яснити скаржнику право звернення до Львівської місцевої прокуратури №2 з приводу поданої заяви та оскарження дій керівника даної прокуратури у разі непогодження з ними.
З приводу клопотання ОСОБА_3 щодо надання слідчим суддею обґрунтованої відповіді по кожному аргументу, наведеному ним у скарзі, зазначаю, що Європейський Суд з прав людини у рішенні «Серявін та інші проти України» зазначив, що хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення.

Керуючись ст.ст.303, 304,306,307, 318-380 КПК України,

п о с т а н о в и в :

В задоволенні скарги ОСОБА_3 - відмовити.

Роз`яснити ОСОБА_3 право на оскарження дій керівника Львівської місцевої прокуратури №2, у разі непогодження з такими

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_4