Провадження №11-кп/772/407/2017
Головуючий у суді 1-ї інстанції: ОСОБА_1
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ВІННИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
27 березня 2017 року м. Вінниця

Апеляційний суд Вінницької області в складі:
головуючого судді: ОСОБА_2
суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
зі секретарем: ОСОБА_5
розглянув «27» березня 2017 року у відкритому судовому засіданні в м. Вінниці кримінальні провадження внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0002999 від 08.05.2015 року; № 0001179 від 13.08.2015 року; № 0007306 від 30.10.2015 року по обвинуваченню:
ОСОБА_6 ,
народження ІНФОРМАЦІЯ_1 ,
уродженця м Потсдам Німеччина, українця,
громадянина України, із середньою освітою,
не працюючого, не одруженого,
без постійного місця проживання, раніше судимого:
- 10.10.2008 року Приморським районним судом м. Одеси за
ч.1 ст. 185, ч.2 ст.263, 70 КК України до 1 року 6 місяців
позбавлення волі. На підставі ст.ст. 75,76 КК України звільненого
від відбування покарання з іспитовим строком 1 рік 6 місяців;
- 20.07.2009 року Приморським районним судом м. Одеси за ч. 2 ст. 186 КК України до 4 років позбавлення волі. На підставі ст.ст. 75,76 КК України звільненого від відбування покарання з іспитовим строком 2 роки;
-23.09.2015 року Вінницьким районним судом Вінницької області за ч.ч.2,3 ст. 185, 70, 71 КК України до 5 років позбавлення волі
У вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст. 185, ч.2 ст. 190, ч.ч.2,3 ст. 300 КК України.
За участю сторін кримінального провадження:
прокурора: ОСОБА_7
обвинуваченого: ОСОБА_6
захисника-адвоката: ОСОБА_8
за апеляційною скаргою із доповненнями обвинуваченого ОСОБА_6 на вирок Вінницького міського суду Вінницької області від 30 листопада 2016 року, -
В с т а н о в и в :
Згідно вироку суду, ОСОБА_6 , 22 квітня 2015 року знаходячись в квартирі АДРЕСА_1 в якій тимчасово проживав, близько 19-00 год., зайшов до незачиненої кімнати, де мешкала ОСОБА_9 , та в момент відсутності останньої, на столі помітив золотий ланцюжок з кулоном. В цей час у ОСОБА_6 виник умисел на таємне викрадення чужого майна з метою власного збагачення. ОСОБА_6 , реалізовуючи свій злочинний умисел, керуючись жагою наживи, таємно, розуміючи, що за його діями не спостерігають сторонні особи, викрав золотий ланцюжок вагою 10,15 грам, вартістю 5 015, 92 грн. ( при вартості 1 г золота, відповідно до офіційного курсу НБУ станом на 23 квітня 2015 року 494,18 г) , на якому висів золотий кулон вагою).97 г, вартістю 479,35 грн. ( при вартості 1 г золота, відповідно до офіційного курсу НБУ станом на 23 квітня 2015 року 0 494,18 г). В подальшому ОСОБА_6 викраденим майном розпорядивсяна власний розсуд, завдавши потерпілій ОСОБА_9 матеріального збитку в розмірі 5 495,27 грн.
02 травня 2015 року ОСОБА_6 , перебуваючи в дворі будинку АДРЕСА_2 , маючи на меті заволодіння чужим майном, шляхом обману та зловживання довірою, звернувся до ОСОБА_10 з проханням надати йому мобільний телефон, щоб зателефонувати. Будучи введеним в оману та впевненим в добропорядності намірів ОСОБА_6 , ОСОБА_10 передав йому свій мобільний телефон марки «Lenovos860», вартість якого, згідно висновку експерта становить 3 543,00 грн. Реалізовуючи свій злочинний умисел, керуючись жагою наживи ОСОБА_6 , заволодівши мобільним телефоном, що належить ОСОБА_10 , залишив місце скоєння злочину та викраденим розпорядився на власний розсуд, завдавши потерпілому матеріального збитку на суму 3 543,00 грн.
09 травня 2015 року, ОСОБА_6 , перебуваючи в квартирі ОСОБА_11 , розташованої по АДРЕСА_3 , діючи умисно та із корисливого мотиву, таємно, шляхом вільного доступу вчинив крадіжку мобільного телефону марки«PrestigioPAP4322», вартість якого, згідно висновку експерта становить 1 377,85 грн., після чого з місця злочину зник, розпорядившись викраденим майном на власний розсуд. Своїми злочинними діями ОСОБА_6 завдав ОСОБА_11 матеріального збитку на суму 1 377,85 грн.
04 червня 2015 року ОСОБА_6 , за допомогою глобальної мережі Інтернет, завантажив на персональному комп`ютері, після чого скачав на диск для лазерних систем зчитування два фільми «Хостел2» та «Пила 3», порушуючи моральні засади суспільства, в частині розповсюдження інформації про прийнятні способи поведінки людей, засоби вирішення конфліктів, у формі розповсюдження фільмів, які пропагують культ насильства та жорстокості, а саме такі, що демонструють та описують сцени садизму, актів насильства, розчленування, катування, наруги ( в тому числі над трупами), знищення людей, спричинення каліцтва, розкривають технологію та методи вбивств, методи виготовлення та використання пристосувань для катувань, насильства, що закликають до насильства та жорстокості в реальному житті. ОСОБА_6 через декілька днів, перебуваючи в с. Зарванці Вінницького району продав даний диск громадянину ОСОБА_12 за грошові кошти в сумі 20 грн.
Згідно висновку мистецтвознавчої експертизи НДЕКЦ УМВС України у Тернопільській області № 1.3-249/15 від 08 вересня 2015 року нa DVD-R диску для лазерних систем зчитування блакитного кольору із заводським нашаруванням «TDKLifeonRecord» «DVD-RRECORDABLE 16 X 120 MIN/4.7GB», із наявним рукописним текстом на її поверхні, виконаним барвником синього кольору «Хостел2», «Пила 3», міститься запис 2 відеофільмів із назвами файлів: «Hostel.2 DUB 745 (Rutororg)avi», розміром 741 МБ, тривалістю 1 год. 34 хв. 03 с та «Pila 3 2006 HDRipAVC.Mkv», розміром744 МБ,тривалістю 1 год. 53 хв. 45 с, які містять сцени, що пропагують культ насильства і жорстокості.
04 червня 2015 року ОСОБА_6 , повторно, за допомогою глобальної мережі Інтернет, завантажив на персональному комп`ютері, після чого скачав на диск для лазерних систем зчитування два фільми «Хостел» та «Пила 3», порушуючи моральні засади суспільства, в частині розповсюдження інформації про прийнятні способи поведінки людей, засоби вирішення конфліктів, у формі розповсюдження фільмів, які пропагують культ насильства та жорстокості, а саме такі, що демонструють та описують сцени садизму, актів насильства, розчленування, катування, наруги ( в тому числі над трупами), знищення людей, спричинення каліцтва, розкривають технологію та методи вбивств, методи виготовлення та використання пристосувань для катувань, насильства, що закликають до насильства та жорстокості в реальному житті. ОСОБА_6 через декілька днів, перебуваючи в с. Агрономічне на Д/К «Барський» Вінницького району продав даний диск громадянину ОСОБА_13 за грошові кошти в сумі 20 грн.
Згідно висновку мистецтвознавчої експертизи НДЕКЦ УМВС України у Тернопільській області № 1.3-250/15 від 08 вересня 2015 року нaDVD-R диску для лазерних систем зчитування блакитного кольору із заводським нашаруванням «TDKLifeonRecord» «DVD-RRECORDABLE 16 X 120 MIN/4.7GB», із наявним рукописним текстом на її поверхні, виконаним барвником синього кольору «Хостел», «Пила 3», міститься запис 2 відеофільмів із назвами файлів: «Hostel.DUB 741(Rutororg)avi», розміром 741 МБ, тривалістю 1 год. 33 хв. 36 с та «Pila 3 2006 HDRipAVC.Mkv», розміром 744 МБ, тривалістю 1 год. 43 хв. 32 с, які містять сцени, що пропагують культ насильства і жорстокості.
11 липня 2015 року ОСОБА_6 , перебуваючи неподалік водойму «Вишенське озеро» помітив малолітнього ОСОБА_14 і у нього вини злочинний умисел направлений на незаконне заволодіння мобільним телефоном марки «Нокіа 206», вартість якого згідно висновку експерта становить 720 грн., який належав малолітньому. Реалізовуючи свій злочинний умисел, з метою легкої наживи та корисливих спонукань, ввійшов в довіру до ОСОБА_14 під приводом надати йому мобільний телефон, щоб зателефонувати заволодів ним. Отримавши вищевказаний мобільний телефон ОСОБА_6 його привласнив та розпорядився ним на свій власний розсуд. Своїми злочинними діями ОСОБА_6 завдав потерпілому ОСОБА_15 матеріального збитку на суму 720 грн.
Вироком Вінницького міського суду Вінницької області від 30.11.2016 року ОСОБА_6 визнаний винуватим у вчиненні злочинів , передбачених ч.2 ст. 185, ч.2 ст. 190, ч.ч.2,3 ст. 300 КК України, та призначено покарання за ч.2 ст. 185 КК України у виді 5 років позбавлення волі; за ч.2 ст. 190 КК України у виді 2 років позбавлення волі; за ч.2 ст. 300 КК України у виді 1 року обмеження волі з конфіскацією відеопродукції, що пропагує культ насильства та жорстокості; за ч.3 ст. 300 КК України у виді 3 років позбавлення волі з конфіскацією відеопродукції, що пропагує культ насильства та жорстокості.
Відповідно до ч.1 ст. 70, ст. 72 КК України остаточну міру покарання ОСОБА_6 призначено, за сукупністю злочинів шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, у виді 5 років позбавлення волі з конфіскацією продукції, що пропагує культ насильства та жорстокості.
Згідно вимог ч.ч.2,4 ст. 70 КК України, за сукупністю злочинів, з урахуванням вироку Вінницького районного суду Вінницької області від 23.09.2015 року, шляхом часткового складання покарань, остаточно призначено ОСОБА_6 покарання у виді 8 років позбавлення волі з конфіскацією продукції, що пропагує культ насильства та жорстокості.
Строк відбування покарання ОСОБА_6 визначено рахувати з 30 листопада 2016 року.
Зараховано в строк відбування покарання ОСОБА_16 . Строк перебування його під вартою з 16 липня 2015 року по 30 листопада 2016 р.
Відповідно до вимог ст. 72 КК України зараховано ОСОБА_6 в строк відбування покарання строк попереднього ув`язнення з 16 липня 2015 року по 26 жовтня 2015 рік та з 06 листопада 2015 року по день набрання вироком законної сили з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.
Стягнуто з ОСОБА_6 на користь держави витрати за проведення експертних досліджень та експертиз в сумі 1 474 грн. 80 коп.
Вирішена доля речових доказів.
Не погодившись із рішенням суду, обвинувачений ОСОБА_6 подав апеляційну скаргу із доповненнями в якій ставить питання про скасування вироку Вінницького міського суду Вінницької області від 30 листопада 2016 року щодо нього, зазначивши, що свою вину у вчиненні злочинів, передбачених ч.2 ст. 185 та ч.2 ст. 190 КК України він визнав у повному обсязі, заперечивши свою причетність до скоєння злочинів, передбачених ч.ч.2,3 ст. 300 КК України, просить повернути кримінальне провадження в суд першої інстанції на новий судовий розгляд в іншому складі суддів.
Свої вимоги обвинувачений ОСОБА_6 мотивує тим, що суд першої інстанції, розглядаючи кримінальне провадження по епізодам його обвинувачення за ч.ч.2, 3 ст. 300 КК України не в повній мірі дослідив матеріали провадження, вважає що мистецтвознавча експертиза проведення із істотним порушенням вимог кримінально-процесуального закону.
Заслухавши доповідача, думку обвинуваченого ОСОБА_6 , та в його інтересах захисника-адвоката ОСОБА_8 , які підтримали апеляційну скаргу із доповненнями та обвинувачений вважає, що вирок суду щодо нього підлягає зміні в частині повернення кримінального провадження за ч.ч.2,3 ст. 300 КК України на новий судовий розгляд, та зменшення міри покарання за ч.2 ст. 185 та ч.2 ст. 190 КК України, міркування прокурора про законність та обґрунтованість вироку суду щодо ОСОБА_6 , дослідивши матеріали кримінального провадження, доводи апеляційної скарги, суд вважає, що апеляційна скарга із доповненнями обвинуваченого ОСОБА_6 підлягає до часткового задоволення.
Відповідно до ч.1 ст. 404 КПК України, суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції, в межах апеляційної скарги.
Відповідно до ч.2 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожен, кого обвинувачено у вчинені кримінального правопорушення, вважається невинуватим доти, доки його вину не буде доведено в законному порядку.
Європейський суд з прав людини зазначає, що рівень певності, якого має досягти суддя за системою «внутрішнього переконання» чи системою «поза межами розумного сумніву», який є важливим для постановлення справедливого рішення, не повинен досягатися шляхом примусу до зізнання. Таким чином буде дотримано цілковитої поваги до презумпції невинуватості та статусу обвинуваченого, що є ключовими поняттями для демократичної концепції кримінального судового розгляду.
Перевіркою матеріалів кримінального провадження встановлено, що судом по даній справі дотримано вимог кримінально-процесуального законодавства, спрямованих на встановлення в справі об`єктивної істини.
Висновки суду про доведеність винності ОСОБА_6 у таємному викраденні чужого майна, вчиненому повторно; у вчиненні шахрайства, тобто у заволодінні чужим майном, шляхом обману чи зловживання довірою, вчиненому повторно; у збуті відеопродукції, що пропагує культ насильства та жорстокості, та у збуті відеопродукції, що пропагує культ насильства та жорстокості, вчиненому повторно, є обґрунтованими.
Посилання в апеляційній скарзі із доповненнями обвинуваченого ОСОБА_6 , що судове слідство по кримінальному провадженню по обвинуваченню його за ч.ч.2,3 ст. 300 КК України проведено неповно, необ`єктивна та упереджено, а висновки суду не відповідають фактичним обставинам провадження і ґрунтуються на припущеннях та суперечливих і недостатніх, зібраних з порушенням вимог кримінально-процесуального законодавства, доказах є безпідставними.
Перевіркою матеріалів провадження встановлено, що судом по даному кримінальному провадженню дотримано вимог кримінально-процесуального законодавства, спрямованих на встановлення в провадженні об`єктивної істини.
Викладені у вироку висновки суду про винність ОСОБА_6 у вчиненні вказаних злочинів відповідають фактичним обставинам кримінального провадження і підтверджені дослідженими в судовому засіданні та детально викладеними у вироку доказами яким суд дав всебічну і об`єктивну оцінку в їх сукупності та взаємозв`язку.
Так, зокрема, мотивуючи висновки про винність ОСОБА_6 у таємному викраденні чужого майна, чиненому повторно, суд обґрунтовано послався на показання потерпілої ОСОБА_9 , яка в ході судового слідства викривала ОСОБА_6 у вчиненні цього злочину. При цьому потерпіла ОСОБА_9 пояснила, що обвинувачений ОСОБА_6 винаймав у неї одну із кімнат в квартирі АДРЕСА_1 . 22 квітня2015 року вона залишила свою кімнат незачиненою, а золотий ланцюжок із кулоном залишився на столі. Коли вона повернулась в квартиру, то виявила крадіжку золотих прикрас. Про скоєння злочину вона відразу повідомила в правоохоронні органи.
Свідок ОСОБА_17 в суді першої інстанції пояснював, що в квітні 2015 року обвинувачений ОСОБА_6 , з яким він знайомий на протязі одного року, попрохав здати в ломбард, який розташований по вулиці Космонавтів в м. Вінниці, золотий ланцюжок із кулоном, а грошові кошти передати йому, що він і зробив. В подальшому він повідомляв ОСОБА_6 , що пройшов термін на який він здавав золоті прикраси, та потрібно їх викупити, на що останній повідомив, щоб золоті речи залишались в ломбарді.
Крім того, вина обвинуваченого ОСОБА_6 у вчиненні крадіжки у потерпілої ОСОБА_9 також підтверджується показами свідка ОСОБА_18 , яка допитувалась в судовому засіданні в якості свідка, та пояснила, що була присутньою при проведенні слідчого експерименту за участю обвинуваченого ОСОБА_6 ,, який в її присутності вказував при яких обставин скоїв крадіжку золотих прикрас. Всі дії обвинувачений ОСОБА_6 виконував добровільно, разом з тим відмовився від підпису в протоколі, не зазначивши причини.
Висновки суду першої інстанції про винність ОСОБА_6 по епізоду шахрайських дій стосовно потерпілого ОСОБА_15 знайшли своє підтвердження в судовому засіданні.
Так, потерпіла ОСОБА_15 , допитана в суді першої інстанції, пояснила, що обвинувачений ОСОБА_6 11 липня 2015 року на «Вишенському озері» забрав шахрайським шляхом у її малолітнього сина ОСОБА_19 мобільний телефон, скориставшись тим , що її син малолітній, попрохав подзвонити по телефону, а в подальшому втік разом із телефоном.
В судовому засіданні малолітній свідок ОСОБА_19 , в присутності батька ОСОБА_15 , пояснив, що 11 липня 2015 року він із братом ловив рибу на «Вишенському озері» у м. Вінниці. До них підійшов ОСОБА_6 , та попрохав телефон, щоб подзвонити, на що він надав свій телефон. Однак ОСОБА_6 , взявши телефон втік сторону ринку «Вишенька». Про подію, що сталась він повідомив батьків, та в подальшому переглядаючи камери спостереження на ринку «Вишенька» він впізнав обвинуваченого ОСОБА_6 , як особу, що обманним шляхом заволоділа його телефоном.
Вина обвинуваченого ОСОБА_6 у вчиненні крадіжки у потерпілого ОСОБА_11 , як вірно зазначено у вироку суду, підтверджується показами потерпілого ОСОБА_11 , який пояснив, що спільно із своїм другом ОСОБА_20 та незнайомим раніше ОСОБА_6 09 травня 2015 року в квартирі по АДРЕСА_3 розпивали спиртні напої, також в квартирі знаходилась його дружина, яка відпочивала. Після того, як ОСОБА_6 залишив його квартиру він виявив, що пропав телефон дружини. В подальшому, зустрівшись на вулиці із ОСОБА_6 , останній побачивши його почав втікати. Про скоєння злочину він повідомив працівників поліції і вони спільно наздогнали ОСОБА_6 , який показав ломбард, звідки вони викупили телефон його дружини.
Допитана в судовому засіданні в суді першої інстанції, в якості свідка ОСОБА_21 , підтвердила покази потерпілого ОСОБА_11 , додатково пояснивши, що колі її чоловік ОСОБА_11 наздогнав обвинуваченого ОСОБА_6 , останній повідомив, що через скрутне матеріальне становище викрав у них телефон. В зв`язку з тим, що у нього не було документів, він попрохав водія таксі здати на свої документи, телефон в ломбард, а отриманими коштами розпорядився на власний розсуд.
По епізоду шахрайського заволодіння майном потерпілого ОСОБА_10 вина обвинуваченого ОСОБА_6 , як вірно зазначено у вироку суду підтверджується показами потерпілого ОСОБА_10 , який пояснив, що в травні 2015 року він із своїми друзями відпочивав у дворі будинку АДРЕСА_2 , е зустрів, раніше незнайомого йому обвинуваченого, який попрохав у нього телефон, щоб викликати таксі, а коли він надав йому телефон, останній з ним втік.
В своїй апеляційній скарзі із доповненнями обвинувачений ОСОБА_6 свою винуватість у вчиненні злочинів, передбачених ч.2 ст. 185, ч.2 ст. 190 КК України визнав у повному обсязі, щиро розкаявся у скоєному.
Невизнання вини обвинуваченим ОСОБА_6 у вчиненні злочинів, передбачених ч.2 ч.3 ст. 300 КК України спростовується показами свідків, дослідженими в судовому засіданні в суді першої інстанції доказами, яким суд дав належну правому оцінку.
Із досліджених в судовому засіданні протоколів огляду місця події від 15 серпня 2015 року вбачається, що ОСОБА_6 продав ОСОБА_12 та ОСОБА_13 . DVD-R диски із записами фільмів «Пила» «Хостел», які в подальшому були вилучені, та приєднані до справи я якості речових доказів.
Висновками мистецтвознавчих експертиз від 08 вересня 2015 року вбачається, що надані на експертизу диски містять сцени, що пропагують культ насильства і жорстокості .
Відповідно до вимог ст. 65 КК України особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів. Суд призначаючи покарання, зобов`язаний врахувати ступінь тяжкості вчиненого злочину, дані про особу винного та обставини справи, які пом`якшують і обтяжують покарання.
Щодо призначеного покарання, слід зазначити, що судом першої інстанції обґрунтовано дійшов до висновку, що виправлення та перевиховання обвинуваченого ОСОБА_6 можливе лише в ізоляції від суспільства. Разом з тим призначена остаточно міра покарання являється занадто суворою, так як свою вину у вчиненні злочинів, передбачених ч.2 ст. 185 та ч.2 ст. 190 КК України він визнав у повному обсязі та щиро розкаявся у вчиненому, позитивно характеризується.
Слід також зазначити, що два диски, які містять сцени, що пропагують культ насильства і жорстокості визнані речовими доказами, , та вірно визначені судом для знищення, разом з тим призначене покарання у виді конфіскації відеопродукції, що пропагує культ насильства та жорстокості підлягає виключенню із вироку.
На підставі наведеного, керуючись ст. ст. 404, 405, 418, 419, КПК України, апеляційний суд, -
П О С Т А Н О В И В :
Апеляційну скаргу із доповненнями обвинуваченого ОСОБА_6 , задовольнити частково.
Вирок Вінницького міського суду Вінницької області від 30 листопада 2016 року щодо ОСОБА_6 - змінити в частині призначення покарання.
Вважати ОСОБА_6 засудженим за ч.ч.2,4 ст. 70 КК України, за сукупністю злочинів, з врахуванням вироку Вінницького районного суду Вінницької області від 23.09.2015 року, шляхом часткового складання покарання, у вигляді 6 (шести) років позбавлення волі.
Виключити з вироку призначення додаткового покарання за ч.ч.2,3 ст. 300 КК України, у вигляді конфіскації відеопродукції, що пропагує культ насильства та жорстокості.
В решті вирок щодо ОСОБА_6 залишити без змін.
Касаційна скарга на судові рішення може бути подана протягом трьох місяців з дня проголошення судового рішення судом апеляційної інстанції, а засудженим ОСОБА_6 в той самий строк з дня вручення йому копії судового рішення.
Судді:
ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4
Згідно з оригіналом: