Ухвала
іменем україни
11 квітня2017 рокум. Київ

Вищий спеціалізований суд України з розгляду цивільних

і кримінальних справ у складі колегії:

головуючоїОСОБА_1 ,
суддів:ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
за участю:
секретаря судового засідання ОСОБА_4 ,
прокурораОСОБА_5 ,
захисникаОСОБА_6 ,

розглянувши в судовому засіданні кримінальне провадження № 00000363 за обвинуваченням
ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, уродженця смт. Єрки Катеринопільського району Черкаської області, проживаючого на АДРЕСА_1 , раніше неодноразово судимого, останній раз 21 січня 2015 року Новоархангельським районним судом Кіровоградської області за ч. 3 ст. 185 КК до покарання у виді позбавлення волі на строк 4 роки 6 місяців, на підставі ст. 75 КК звільненого від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком на 1 рік,
у вчиненні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК, за касаційною скаргою заступника прокурора Кіровоградської області ОСОБА_8 на ухвалу Апеляційного суду Кіровоградської області від 12 жовтня 2016 року,
в с т а н о в и в:

Вироком Добровеличківського районного суду Кіровоградської області від 13 липня 2016 року ОСОБА_7 засуджено за ч. 3 ст. 185 КК до покарання у виді позбавлення волі на строк 3 роки 2 місяці.

На підставі ч. 1 ст. 71 КК за сукупністю вироків шляхом часткового складання покарань ОСОБА_7 визначено остаточне покарання у виді позбавлення волі на строк 4 роки 7 місяців.

У строк відбування покарання зараховано попереднє ув`язнення ОСОБА_7 з 13 листопада 2015 року по 13 липня 2016 року з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.

Прийняте рішення щодо речових доказів.

Згідно з вироком ОСОБА_7 визнано винуватим і засуджено за те, що він 16 серпня 2015 року у невстановлений час, діючи повторно, проник до житлового будинку на АДРЕСА_1 , звідки таємно викрав майно ОСОБА_9 на загальну суму 240 грн.

Ухвалою Апеляційного суду Кіровоградської області від 12 жовтня 2016 року вирок місцевого суду щодо ОСОБА_7 в частині зарахування строку попереднього ув`язнення у строк відбування покарання змінено.

На підставі ч. 5 ст. 72 КК зараховано ОСОБА_7 у строк відбування покарання строк попереднього ув`язнення з 13 листопада 2015 року по 12 жовтня 2016 року з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.

У решті вирок залишено без зміни.

У касаційній скарзі прокурор, посилаючись на істотне порушення вимог кримінального процесуального закону, просить ухвалу апеляційного суду щодо ОСОБА_7 , скасувати і призначити новий розгляд в суді апеляційної інстанції. Вказує на порушення права ОСОБА_7 на захист. Так, в ході апеляційного розгляду захисник ОСОБА_10 за відсутності ОСОБА_7 та без згоди останнього не підтримав апеляційну скаргу обвинуваченого, вказавши про безпідставність викладених у ній доводів.

Заслухавши доповідь судді, пояснення прокурора ОСОБА_5 на підтримку касаційної скарги, захисника ОСОБА_6 , яка поклалась на розсуд суду, перевіривши матеріали кримінального провадження та обговоривши наведені у касаційній скарзі доводи, колегія суддів дійшла висновку, що касаційна скарга прокурора підлягає задоволенню на таких підставах.
Невід`ємною складовою закріпленого у ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод права на справедливий суд є забезпечення права підозрюваного, обвинуваченого на захист.

Кожен обвинувачений має право використовувати ефективну юридичну допомогу захисника, вибраного на власний розсуд, або за браком достатніх коштів для оплати юридичної допомоги захисника одержувати таку допомогу безоплатно, коли цього вимагають інтереси правосуддя.

З цією метою в Україні діє адвокатура, яка здійснює свою діяльність на принципах верховенства права, законності, незалежності, конфіденційності та уникнення конфлікту інтересів.

Проте при розгляді кримінального провадження судом апеляційної інстанції право ОСОБА_7 на ефективний захист забезпечене не було.

Перевіркою матеріалів кримінального провадження встановлено, що ОСОБА_7 є особою, яка через свої психічні вади не здатна повною мірою реалізувати свої права, а тому відповідно до ст. 52 КПК участь захисника у кримінальному провадженні є обов`язковою.

Згідно договору про надання правової допомоги від 30 листопада 2015 року (т. 1 а.с. 52) захист обвинуваченого ОСОБА_7 здійснює адвокат ОСОБА_10 , який брав участь у розгляді кримінального провадження судами першої та апеляційної інстанцій.

Відповідно до приписів ч. 1 ст. 47 КПК захисник зобов`язаний використовувати засоби захисту, передбачені КПК та іншими законами України, з метою забезпечення дотримання прав, свобод і законних інтересів підозрюваного, обвинуваченого та з`ясування обставин, які спростовують підозру чи обвинувачення, пом`якшують чи виключають кримінальну відповідальність підозрюваного, обвинуваченого.

Згідно зі ст. 21 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» адвокату забороняється використовувати свої права всупереч правам, свободам та законним інтересам клієнта, займати у справі позицію всупереч волі клієнта, крім випадків, якщо адвокат впевнений у самообмові клієнта.

У межах дотримання принципу законності адвокат зобов`язаний виходити з переваги інтересів клієнта перед своїми власними інтересами та інтересами інших осіб, а також перед будь-якими іншими міркуваннями (ст. 8 Правил адвокатської етики).

Разом з цим, під час апеляційного розгляду вказаних вимог закону та норм адвокатської етики захисник ОСОБА_10 не дотримався.

В апеляційному порядку справа слухалась за касаційними скаргами обвинуваченого ОСОБА_7 та прокурора.

Виступаючи перед судом, висловлюючи свою думку з приводу поданих апеляцій, захисник ОСОБА_10 за відсутності ОСОБА_7 та без згоди останнього не підтримав апеляційну скаргу свого підзахисного, натомість вказав про безпідставність викладених у ній доводів.

Тобто, захисник зайняв позицію всупереч волі свого підзахисного, порушивши принцип домінантності інтересів клієнта.

З огляду на практику Європейського суду з прав людини у справі Яременко проти України, такі дії захисника свідчать про неналежне виконання ним своїх обов`язків та символічний характер надаваних послуг.

За таких обставин, доводи касаційної скарги прокурора про порушення права ОСОБА_7 на захист при розгляді справи в суді апеляційної інстанції колегія суддів вважає обґрунтованими.

Крім того, з доводами прокурора погодився і сам захисник ОСОБА_10 , направивши до касаційного суду заяву, в якій підтримав касаційну скаргу прокурора.

Отже, незабезпечення ОСОБА_7 на стадії апеляційного розгляду ефективним захистом є істотним порушенням вимог кримінального процесуального закону та підставою для скасування ухвали апеляційного суду з призначенням нового розгляду в суді апеляційної інстанції, в ході якого слід врахувати наведене та ухвалити законне і обґрунтоване судове рішення.

Керуючись статтями 434, 436, 441, 442 КПК, суд

п о с т а н о в и в:

Касаційну скаргу прокурора задовольнити.

Ухвалу Апеляційного суду Кіровоградської області від 12 жовтня 2016 року щодо ОСОБА_7 скасувати і призначити новий розгляд в суді апеляційної інстанції.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення й оскарженню не підлягає.

Судді:

ОСОБА_1 ОСОБА_11 ОСОБА_3