УХВАЛА
іменем України
04.04.2017 року місто Дніпро

Амур - Нижньодніпровський районний суд міста Дніпропетровська у складі:

головуючого судді - ОСОБА_1

секретаря - ОСОБА_2

за участю сторін:

прокурора - ОСОБА_3

захисників: - ОСОБА_4 , ОСОБА_5

потерпілих - ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 ,

ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 ,

ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14

потерпілих

і цивільних позивачів: - ОСОБА_15 , ОСОБА_16 , ОСОБА_17 , ОСОБА_18 , ОСОБА_19 , ОСОБА_20 ,

ОСОБА_21 , ОСОБА_22

обвинуваченого

і цивільного відповідача - ОСОБА_23 ,

розглянувши у підготовчому судовому засіданні в залі суду у місті Дніпрі кримінальне провадження №0000445 відносно:

ОСОБА_23 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 у м.Дніпропетровську, громадянина України, освіта середньо-технічна, розлученого, маючого неповнолітню доньку - ОСОБА_24 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , не працюючого, згідно ст.89 КК України не судимого, мешкає за адресою: АДРЕСА_1 ;

обвинуваченого у вчиненні злочинів, передбачених ч.1,2 ст.190 КК України,-

В С Т А Н О В И В:

09.02.2016 року до Амур-Нижньодніпровського районного суду міста Дніпропетровська з Апеляційного суду Дніпропетровської області надійшов направлений в порядку п.3 ч.2 ст.283 КПК України обвинувальний акт з матеріалами кримінального провадження відносно ОСОБА_23 за ст.190 ч.1,2 КК України, запобіжний захід у провадженні до обвинуваченого не обирався.

Згідно обвинувального акту від 30.06.2015 року (т.2 а.п.2-11) ОСОБА_23 пред`явлене обвинувачення: в тому, що він, працюючи фізичною особою- підприємцем, в період з 30.09.2014 року по 26.12.2014 року, шляхом обману, під приводом виготовлення меблів, заволодів грошовими коштами 17 потерпілих: ОСОБА_25 30.09.14р. у сумі 500 грн.; ОСОБА_6 02.10.2014р. у сумі 1000 грн.; ОСОБА_19 05.10.2014р. у сумі 2800 грн.; ОСОБА_16 09.10.2014р. у сумі 4000 грн.; ОСОБА_13 13.10.2014р. у сумі 5000 грн.; ОСОБА_12 16.10.2014 р. у сумі 4000 грн.; ОСОБА_10 17.10.2014р. у сумі 1250 грн.; ОСОБА_22 22.10.2014р. у сумі 3000 грн.; ОСОБА_20 23.10.2014р. у сумі 5000 грн.; ОСОБА_7 23.10.2014р. у сумі 3000 грн.; ОСОБА_17 03.11.2014р. у сумі 1000 грн.; ОСОБА_8 13.11.2014р. у сумі 3050 грн.; ОСОБА_11 15.11.2014р. у сумі 4900 грн.; ОСОБА_21 11.11.2014р. у сумі 3000 грн.; ОСОБА_15 03.12.2014р. у сумі 2300 грн.; ОСОБА_9 12.12.2014р. у сумі 3200 грн.; ОСОБА_18 26.12.2014р. у сумі 1900 грн.

Під час судового розгляду провадження обвинувачений ОСОБА_23 провину свою не визнав, судом були допитані потерпілі, свідок, досліджувались матеріали, неодноразово викликався і не з`явився залучений у провадженні як свідок ОСОБА_26 , більше 10 приводів відносно нього не були виконані, відносно нього прокурором були долучені відомості про його притягнення до відповідальності за ст.190 ч.2 КК України по аналогічним епізодам шахрайства в інших кримінальних провадженнях, залишилась не допитаною в суді потерпіла ОСОБА_14 (т.6 а.п.172-173).

В судовому засіданні 04.04.2017 року потерпілий ОСОБА_15 заявив клопотання про повернення обвинувального акту прокурору для уточнення суми збитків, оскільки окрім завдатка він також сплатив в касу фірми ОСОБА_23 ще 5000 грн., які не зазначені в обвинувальному акті, розгляду питання і відносно ОСОБА_26 , якому безпосередньо він передав завдаток у сумі 2300 грн.; обвинувачений ОСОБА_23 також клопотав повернути обвинувальний акт прокурору, оскільки він не відповідає вимогам ст.291 КПК України (т.6 а.п.188,189).

Потерпілий ОСОБА_15 і обвинувачений ОСОБА_23 для розгляду своїх клопотань просили повернутися на стадію підготовчого засідання, з чим погодилась захисник ОСОБА_4 .

Прокурор ОСОБА_3 була проти повернення на стадію підготовчого засідання.

Для розгляду питання про повернення обвинувального акту прокурору, судом були задоволені клопотання потерпілого і обвинуваченого, враховуючи, що під час судового розгляду не передбачено розглядати питання про повернення обвинувального акту, враховуючи загальні засади КПК України, судом на місці, 04.04.2017 року, без виходу до нарадчої кімнати, було ухвалено рішення про повернення до підготовчого засідання, що відповідає і позиції апеляційної інстанції про можливість повернення з судового засідання на підготовче для розгляду питань, передбачених ч.3 ст.314 КПК України, висловленої в ухвалі Апеляційного суду Дніпропетровської області від 03.03.2017 року у кримінальному провадженні №0000267 за ст.367 ч.2 КК України (т.6 а.п.190-192).

У новому підготовчому судовому засіданні 04.04.2017 року потерпілий ОСОБА_15 і обвинувачений ОСОБА_23 підтримали свої клопотання від 04.04.2017 року про повернення обвинувального акту прокурору.

Захисник ОСОБА_4 підтримала клопотання про повернення обвинувального акту прокурору.

Прокурор ОСОБА_3 заперечувала проти клопотань про повернення обвинувального акту прокурору.

Потерпілі: ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_14 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_8 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_16 , ОСОБА_17 , ОСОБА_18 , ОСОБА_19 , ОСОБА_20 , ОСОБА_21 , ОСОБА_22 , ОСОБА_15 - надали суду заяви проводити засідання і розглянути провадження по суті без їх участі, рішення на розсуд суду (т.5 а.п.34.39,43,47,51,55,59,63,67,71, 75,79,90,111,112,113,127).

Суд, враховуючи думки учасників підготовчого судового засідання, дослідивши обвинувальний акт у кримінальному провадженні №0000445 відносно ОСОБА_23 за ст.190 ч.1,2 КК України, затверджений 30.06.2015 року прокурором ОСОБА_27 , реєстр матеріалів, долучені до обвинувального акту матеріали, а також долучені під час судового розгляду матеріали досудового розслідування, матеріали судового розгляду, - вважає, що даний обвинувальний акт підлягає поверненню визначеним процесуальним керівникам, а саме прокурору Дніпропетровської місцевої прокуратури №1 (т.6 а.п.76), як такий, що не відповідає вимогам ст.291 КПК України, з долученими матеріалами, також матеріалами досудового розслідування і судового розгляду, виходячи з наступного.
Відповідно до п.5 ч.2 ст.291 КПК України обвинувальний акт має містити виклад фактичних обставин кримінального правопорушення, правову кваліфікацію кримінального правопорушення з посиланням на положення закону і статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність та формулювання обвинувачення. Як встановлено, в обвинувальному акті, затвердженому 30.06.2015 року прокурором ОСОБА_27 , є очевидні невідповідності і протиріччя, які заключаються в наступному:

- по епізоду з ОСОБА_25 згідно обвинувального акту потерпілим є саме він, оскільки передав ОСОБА_23 свої грошові кошти у сумі 500 грн., але потерпілим у провадженні він не був залучений, залучена ОСОБА_14 ;

- по епізоду з ОСОБА_16 згідно обвинувального акту був притягнутий до відповідальності тільки ОСОБА_23 , тоді як згідно заяв і показань потерпілої ОСОБА_16 в квартирі під час передачі коштів у сумі 4000 грн. ОСОБА_23 був разом з ОСОБА_26 і вони разом робили заміри;

- по епізоду з ОСОБА_10 згідно обвинувального акту ОСОБА_23 заволодів завдатком грошовими коштами у сумі 1250 грн., тоді як згідно заяв і показань потерпілого ОСОБА_10 він передав завдаток у сумі 2700 грн.;

- по епізоду з ОСОБА_17 згідно обвинувального акту ОСОБА_23 заволодів грошовими коштами у сумі 1000 грн., тоді як згідно заяв і показань потерпілого ОСОБА_17 він передав два завдатка на загальну суму 4650 грн.;

- по епізоду з ОСОБА_8 згідно обвинувального акту притягнутий до відповідальності ОСОБА_23 , тоді як згідно заяв і показань потерпілої ОСОБА_8 в квартирі в момент укладення договору ОСОБА_23 не було, вона передала грошові кошти ОСОБА_26 , підпис від імені ОСОБА_23 в договорі поставив не ОСОБА_23 , а ОСОБА_26 ;

- по епізоду зі ОСОБА_21 в обвинувальному акті неправильно вказано, що ОСОБА_23 заволодів завдатком грошовими коштами у сумі 3000 грн. 11.11.2014 року в квартирі за адресою: АДРЕСА_2 , тоді як згідно заяв і показань потерпілої ОСОБА_21 вона передавала грошові кошти ОСОБА_23 по 1000 грн. 11.11.2014 р., 14.11.2014р. і 24.11.2014 р. біля місця роботи по пр.Кірова,1/9;

- по епізоду з ОСОБА_15 згідно обвинувального акту ОСОБА_23 заволодів завдатком грошовими коштами у сумі 2300 грн., тоді як згідно заяв і показань потерпілого ОСОБА_15 він передав грошові кошти у загальній сумі 7300 грн., гроші передавав у тому числі ОСОБА_26 ;

- по епізоду з ОСОБА_9 згідно обвинувального акту ОСОБА_23 заволодів завдатком грошовими коштами у сумі 3200 грн., тоді як згідно заяв і показань потерпілої ОСОБА_9 вона передала кошти на загальну суму 4200грн.;

- по епізоду з ОСОБА_18 в обвинувальному акті неправильно вказано прізвище потерпілої - ОСОБА_28 (т.2 а.п.9), тоді як правильно ОСОБА_18 (т.6 а.п.93).

Розглядаючи процесуальні можливості прокурора у відповідності до ст.338 КПК України змінити обвинувачення в суді, суд звертає увагу на те, що це право, а не обов`язок прокурора, яким він може скористатися, або ні. На протязі довготривалого повторного судового розгляду з 10.02.2016 року по 04.04.2016 року процесуальні керівники - прокурори у даному кримінальному провадженні: ОСОБА_27 , ОСОБА_29 , ОСОБА_3 , не скористались цим правом, обвинувальний акт в порядку ст.338 КПК України не змінювався. Тоді як необхідно забезпечити право обвинуваченого на захист в частині можливості підготуватися від обвинувачення, яке конкретизоване за відповідними конкретними обставинами, щоб право особи на справедливий судовий розгляд, зокрема право бути негайно поінформованим про характер та причини пред`явленого йому обвинувачення і мати час та можливість підготуватися до свого захисту, не було порушено, а саме вимоги п. 1 та підпунктів «a» та «b» п. 3 ст. 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод 1950 року, що накладає на відповідні органи держави обов`язок своєчасно пред`являти обвинуваченому конкретизоване обвинувачення.

Не зважаючи на те, що прокурор при складання обвинувального акту керується положеннями п.5) ч.2 ст.291 КПК України про виклад фактичних обставин кримінального правопорушення такими, які він вважає встановленими, але при цьому прокурор повинен керуватися загальними положеннями КПК України, у тому числі ст.8 КПК - «Верховенство права», ст.9 КПК - «Законність», з урахуванням практики Європейського суду з прав людини.

Відповідно до ст.17 Закону України від 23.02.2006 р. «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», ч.2 ст.8 КПК України - суди застосовують Конвенцію про захист прав людини та основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

В рішенні Європейського суду з прав людини «Абрамян проти Росії» від 09.10.2008 року зазначається, що суд розглядає справу лише в межах пред`явленого обвинувачення, але може змінити обвинувачення чи вийти за його рамки за умови, що це не погіршує становище підсудного та не порушує його право на захист, якщо зміна обвинувачення чи його недоліки тягнуть за собою порушення права на захист, суд повинен направити справу на додаткове розслідування, суд не має повноважень застосувати закон про більш тяжкий злочин чи обґрунтувати обвинувачення іншими фактичними обставинами, які можуть порушити право особи на захист і на справедлий суд.
В приведеному рішенні Європейський суд з прав людини зазначає, що у тексті підпункту «а» п. 3 ст. 6 Конвенції вказано на необхідність приділяти особливу увагу роз`ясненню «обвинувачення» особі, стосовно якої порушено кримінальну справу. Деталі вчинення злочину можуть відігравати вирішальну роль під час розгляду кримінальної справи, оскільки саме з моменту доведення їх до відома підозрюваного він вважається офіційно письмово повідомленим про фактичні та юридичні підстави пред`явленого йому обвинувачення, що також зазначалось і в рішенні Суду від 19 грудня 1989 р. у справі «Камасінскі проти Австрії», п.79). Крім того, Суд нагадує, що положення підпункту «а» п. 3 ст. 6 Конвенції необхідно аналізувати у світлі більш загальної норми про право на справедливий судовий розгляд, гарантоване п. 1 цієї статті. У кримінальній справі надання повної, детальної інформації щодо пред`явленого особі обвинувачення та, відповідно, про правову кваліфікацію, яку суд може дати відповідним фактам, є важливою передумовою забезпечення справедливого судового розгляду ( рішення від 25 березня 1999 р. у справі «Пелісьє та Сассі проти Франції», п. 52; рішення від 25 липня 2000 р. у справі «Матточіа проти Італії», п. 58; рішення від 20 квітня 2006 р. у справі «І.Н. та інші проти Австрії», п.34).

Відповідно до ч.3 ст. 314 КПК України, у підготовчому судовому засіданні суд має право прийняти рішення про повернення обвинувального акту, якщо він не відповідає вимогам КПК України, а в більш широкому аспекті - і нормам Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод та практиці Європейського суду з прав людини, які застосовуються як джерело права.

Враховуючи вищезазначене, суд приходить до висновку про необхідність повернення обвинувального акта для усунення зазначених недоліків і протирічь по епізодам відносно потерпілих: ОСОБА_25 , ОСОБА_16 , ОСОБА_10 , ОСОБА_17 , ОСОБА_8 , ОСОБА_21 , ОСОБА_15 , ОСОБА_9 , ОСОБА_18 , усунення порушень прав потерпілих, вирішення питання про відповідальність ОСОБА_26 по епізодам у даному кримінальному провадженні, проведення почеркознавчої експертизи підписів в договорах, дачі оцінки фактам підроблення документів, виконання в повному обсязі вимог ст.ст.91,242,291 КПК України.

Судом також враховується, що Апеляційним судом Дніпропетровської області 04.02.2016 року була скасована ухвала Амур-Нижньодніпровського райсуду м.Дніпропетровська від 12.01.2016 року про повернення обвинувального акту з підстав відсутності даних про місцезнаходження потерпілих, неможливості їх виклику, що було визнано апеляційною інстанцією необґрунтованим, при цьому інші недоліки не були предметом розгляду, зазначеним вище обставинам і протиріччям не давалась оцінка (т.4 а.п.165,219-223).

Керуючись ст.ст.28,107,110,242,291,314-317,350,369-372 КПК України, -

П О С Т А Н О В И В:

Повністю задовольнити клопотання від 04.04.2017 року потерпілого ОСОБА_15 та обвинуваченого ОСОБА_23 і обвинувальний акт від 30.06.2015 року у кримінальному провадженні №0000445 ( з додатками, матеріалами досудового розслідування і судового розгляду - всього у 6 томах), відносно ОСОБА_23 за ст.190 ч.1,2 КК України - повернути прокурору Дніпропетровської місцевої прокуратури №1, як такий що не відповідає вимогам ст.291 КПК України.

На ухвалу можуть бути подані апеляційні скарги протягом 7 днів з дня її проголошення до судової палати у кримінальних справах Апеляційного суду Дніпропетровської області через Амур-Нижньодніпровський районний суд міста Дніпропетровська.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо її не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення апеляційним судом.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію ухвали, копію ухвали негайно після проголошення надати обвинуваченому, потерпілим, прокурору.

Суддя: ОСОБА_1