У Х В А Л А

26.12.2016 року місто Ужгород

Ужгородський міськрайонний суд Закарпатської області у складі:
головуючого судді ОСОБА_1 ,
при секретарі судового засідання ОСОБА_2 ,
за участю:
прокурора ОСОБА_3 ,
потерпілої ОСОБА_4 ,
обвинуваченого ОСОБА_5 ,
та його захисника ОСОБА_6 ,
розглянувши у підготовчому судовому засіданні в залі суду у м. Ужгороді обвинувальний акт у кримінальному провадженні № 1-кп/308/899/16 (справа № 308/12343/16-к), внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000697 про обвинувачення, -
ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Черкаси, громадянина України, з повною загальною середньою освітою, приватного підприємця, раніше не судимого, який зареєстрований та проживає в АДРЕСА_1 ,
у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України,-
В С Т А Н О В И В:
25 листопада 2016 року до Ужгородського міськрайонного суду надійшов обвинувальний акт у кримінальному провадженні № 1-кп/308/899/16, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000697 про обвинувачення ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України.
За ухвалою від 30.11.2016 року його було призначено до розгляду у підготовчому судовому засіданні.
Прокурор у судовому засіданні 23.12.2016 року просив суд призначити справу до судового розгляду, оскільки відсутні підстави для закриття кримінального провадження та повернення обвинувального акту щодо обвинуваченого.
Захисник обвинуваченого подав суду клопотання про закриття кримінального провадження у відповідності до ст. 46 КК України у зв`язку із звільненням обвинуваченого від кримінальної відповідальності, оскільки інкримінований його підзахисному злочин відноситься до категорії невеликої тяжкості, скоєний без прямого умислу, з необережності; обвинувачений активно сприяв розкриттю злочину, добровільно відшкодував завдані збитки, усунувши заподіяну шкоду, що стверджується нотаріально посвідченою заявою потерпілої ОСОБА_4 .

Обвинувачений ОСОБА_5 підтримав думку захисника.
Потерпіла ОСОБА_4 в судовому засіданні пояснила, що дійсно вона підписувала заяву про відшкодування їй збитків і простила потерпілого, але не бажає щоб він уникнув кримінальної відповідальності, тому просить не закривати провадження у справі.
Прокурор підтримав думку потерпілої та зазначив про неможливість закрити провадження у справі, якщо потерпіла заперечує проти цього.
Заслухавши сторін та їх представників, дослідивши подане до суду клопотання та донану до нього заяву, суд дійшов до наступного висновку.
Відповідно до п. 2 ч. 3 ст. 314 КПК України у підготовчому судовому засіданні суд має право прийняти рішення про закриття провадження у випадку встановлення підстав, передбачених пунктами 4 - 8 частини першої або частиною другою статті 284 цього Кодексу.
Як зазначено у п. 1 ч. 2, ч.ч. 8, 9 ст. 284 КПК України кримінальне провадження закривається судом у зв`язку зі звільненням особи від кримінальної відповідальності.
Закриття кримінального провадження або ухвалення вироку з підстави, передбаченої пунктом 1 частини другої цієї статті, не допускається, якщо підозрюваний, обвинувачений проти цього заперечує. В цьому разі кримінальне провадження продовжується в загальному порядку, передбаченому цим Кодексом.
Ухвала суду про закриття кримінального провадження може бути оскаржена в апеляційному порядку.
Відповідно до ст. 46 КК України особа, яка вперше вчинила злочин невеликої тяжкості або необережний злочин середньої тяжкості, крім корупційних злочинів, звільняється від кримінальної відповідальності, якщо вона примирилася з потерпілим та відшкодувала завдані нею збитки або усунула заподіяну шкоду.
Як зазначено у п. 4 постанови Пленуму Верховного Суду України від 23 грудня 2005 року № 12 «Про практику застосування судами України законодавства про звільнення особи від кримінальної відповідальності» умовою звільнення особи (обвинуваченого, підсудного) від кримінальної відповідальності у зв`язку з примиренням із потерпілим (ст. 46 КК) є вчинення нею вперше злочину невеликої тяжкості.
Судам слід мати на увазі, що потерпілим може бути лише фізична особа, якій злочином заподіяно моральну, фізичну або майнову шкоду і яку визнано потерпілим відповідно до ч. 2 ст. 49 КПК.
Примирення винної особи з потерпілим (потерпілими) належить розуміти як акт прощення її ним (ними) в результаті вільного волевиявлення, що виключає будь-який неправомірний вплив, незалежно від того, яка зі сторін була ініціатором, та з яких мотивів.
Звільнення винної особи від кримінальної відповідальності та закриття справи у зв`язку з примиренням із потерпілим можливе тільки в разі відшкодування завданих збитків або усунення заподіяної шкоди.
За наявності передбачених у ст. 46 КК підстав звільнення особи від кримінальної відповідальності є обов`язковим.
З урахуванням викладеного суд дійшов висновку про неможливість закрити провадження у цій справі у зв`язку із звільненням обвинуваченого від кримінальної відповідальності у відповідності до ст. 46 КК України, оскільки потерпіла заперечує проти закриття провадження у справі, тобто фактично не відбувся акт прощення в результаті вільного волевиявлення.
На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 284, 314, 372 КПК України, суд -
У Х В А Л И В :
Відмовити у задоволенні клопотання захисника обвинуваченого про закриття кримінального провадження у відповідності до ст. 46 КК України у зв`язку із звільненням обвинуваченого від кримінальної відповідальності.

Ухвала не підлягає окремому оскарженню.

Суддя Ужгородського
міськрайонного суду ОСОБА_1