Справа № 639/2057/17-к
Провадження № 1-кп/639/293/17
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 квітня 2017 року Жовтневий районний суд м. Харкова у складі:

головуючого судді ОСОБА_1

за участю секретаря ОСОБА_2

прокурора ОСОБА_3

обвинуваченого ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Харкові кримінальне провадження зареєстроване 01 березня 2017 року в Єдиному реєстрі досудових розслідувань за №0000393, за обвинуваченням ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Кочубеєвське Кочубеєвського району Ставропольського краю, українця, громадянина України, з середньою освітою, не працюючого, не одруженого, раніше судимого: 06 вересня 2011 року Ямпільским районним судом Сумської області за ч. 3 ст. 185, ч. 1 ст. 263 КК України до 3 років позбавлення волі, 20 серпня 2013 року звільненого умовно-достроково строком на 10 місяців 2 дні; 21 травня 2014 року Солом`янським районним судом м. Київа за ч. 2 ст. 125 КК України до штрафу у розмірі 70 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян -1190 грн., проживаючого за адресою: АДРЕСА_1

у вчиненні злочину, передбачених ч. 2 ст.186 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

01 березня 2017 року о 07.40 год. ОСОБА_4 , знаходячись поблизу домоволодіння №44 по вул. Райгородська в м. Харкові, помітив раніше не знайому ОСОБА_5 , яка йшла у зустрічному напрямку, тримаючи в руці жіночу сумку. Саме в той час у ОСОБА_4 виник умисел на відкрите заволодіння вказаною сумкою з її змістом. Реалізуючи свій умисел, ОСОБА_4 з початку наблизився до нічого не підозрюючої про його наміри ОСОБА_5 та, використовуючи свою фізичну перевагу, ривком вихопив її жіночу сумку, в якій знаходився мобільний телефон «Huawei Ascend P6» вартістю 3800 грн. та грошові кошти в сумі 200 грн. Після цього, ОСОБА_4 з місця скоєння злочину зник, розпорядившись в подальшому викраденим майном на власний розсуд, заподіявши потерпілій ОСОБА_5 матеріальну шкоду на загальну суму 4000 грн.

Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 свою провину в інкримінованому йому злочині визнав повністю, пояснив суду, визнав також, що дійсно він, вчинив грабіж відносно ОСОБА_5 та заволодів її майном при вищенаведених обставинах. Також обвинувачений додав, що телефон здав до ломбарду, а отримані гроші витратив на продукти харчування. Злочин вчинив оскільки не було коштів для харчування. Цивільний позов ОСОБА_5 визнав повністю.

Потерпіла ОСОБА_5 судове засідання не з`явилась, про дату, час та місце розгляду справи повідомлялась своєчасно та належним чином, в порядку вимог ст.135 КПК України, що відповідно до вимог ст. 325 КПК України не є перешкодою для проведення судового розгляду. Відповідно до наданих нею заяви до суду просить розглядати справу без її участі. Потерпіла заявила цивільний позов до обвинуваченого про відшкодування спричиненої матеріальної шкоди на її користь у розмірі 3800 грн.

Обвинувачений вважав недоцільним дослідження доказів стосовно тих фактичних обставин справи, які ним не оспорюються. Цю позицію підтримала і сторона обвинувачення.

Судом роз`ясненні положення ч. 3 ст. 349 КПК України, учасникам процесу вони зрозумілі.

Беручи до уваги повне визнання обвинуваченим ОСОБА_5 своєї вини, а також те, що сторони не піддають сумніву фактичні обставини справи, відсутність у суду сумніву в правильності розуміння обвинуваченим змісту цих обставин, добровільності та істинності його позиції, суд, заслухавши думку учасників судового розгляду, які не заперечували проти недоцільності дослідження доказів щодо тих обставин, які ними не оспорюються, розглянув дане кримінальне провадження в порядку ч. 3 ст. 349 КПК України, попередньо роз`яснивши наслідки такого порядку дослідження доказів, обмежившись допитом обвинуваченого, дослідженням матеріалів досудового розслідування, зокрема даних, що характеризують особу обвинуваченого.

Аналізуючи обставини, що визнаються учасниками судового провадження, суд дійшов висновку, що вина обвинуваченого ОСОБА_4 в обсязі пред`явленого обвинувачення (ст. 337 КПК України) є доведеною. Дії ОСОБА_4 суд кваліфікує за ч. 2 ст. 186 КК України як грабіж - відкрите викрадення чужого майна, вчинене повторно.

Така юридична оцінка дій обвинуваченого відповідає фактичним обставинам, встановленим по справі.

Вивченням даних про особу ОСОБА_4 встановлено, що він на обліку лікарів нарколога та психіатра не перебуває, має постійне місце проживання, характеризується задовільно, раніше судимий, не одружений, не працює.

Обставинами, що пом`якшують покарання обвинуваченого ОСОБА_4 відповідно до ст. 66 КК України, суд вважає активне сприяння розкриттю злочину, визнання своєї вини.

Обставин, що обтяжують покарання, відповідно до ст. 67 КК України, судом не встановлено.

Призначаючи покарання, суд керується положеннями ст. 65 КК України, а саме з принципів законності, справедливості, індивідуалізації, а також достатності покарання для подальшого виправлення та попередження скоєння нових злочинів та враховує характер і ступень тяжкості скоєного злочину, обставини що пом`якшують покарання, особу ОСОБА_4 його відношення до скоєного злочину та вважає, що виправлення обвинуваченого та попередження скоєння ним нових злочинів можливо без відбуття покарання в місцях позбавлення волі, а тому йому слід обрати покарання не пов`язане з ізоляцією від суспільства, звільнивши його від відбування покарання з іспитовим строком.

Потерпілою ОСОБА_5 було заявлено цивільний позов до обвинуваченого ОСОБА_4 про відшкодування матеріальної шкоди, спричиненої злочином у розмірі 3800 грн.

Згідно до ч.5 ст. 128 КПК України цивільний позов у кримінальному провадженні розглядається судом за правилами, встановленими цим Кодексом. Якщо процесуальні відносини, що виникли у звязку з цивільним позовом, цим Кодексом не врегульовані, до них застосовуються норми Цивільного процесуального кодексу України за умови, що вони не суперечать засадам кримінального судочинства.

Згідно з вимогами ст. 1166 ЦК України шкода, завдана майну фізичної чи юридичної особи, чи самій фізичній чи юридичній особі, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Суд вважає позовні вимоги ОСОБА_5 про стягнення матеріальної шкоди підлягають задоволенню в повному обсязі.

Судові витрати підлягають стягненню з обвинуваченого згідно ст. 124 КПК України.

Керуючись ст.ст.370, 374, 377 КПК України, суд,-

УХВАЛИВ:

ОСОБА_4 визнати винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України та призначити покарання у виді 5 (п`яти) років позбавлення волі.

На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбування покарання у виді позбавлення волі з випробуванням з іспитом строком 3 (три) роки, якщо він протягом іспитового строку не скоїть нового злочину та виконає покладені на нього судом обов`язки.

На підставі п.1, 2, ч. 1 ст. 76 КК України покласти на ОСОБА_4 наступні обов`язки: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи чи навчання.

Запобіжний захід до вступу вироку в законну силу продовжити у вигляді домашнього арешту.

Цивільний позов ОСОБА_5 задовольнити. Стягнути з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_5 в якості матеріальної шкоди суму у розмірі 3800 грн.

Процесуальні витрати у розмірі 594 грн. за проведення товарознавчих експертиз стягнути з на користь держави з перерахуванням зазначених коштів на за проведення експертиз.

Вирок може бути оскаржений в порядку статті 394 КПК України до апеляційного суду Харківської області через Жовтневий районний суд м. Харкова протягом 30 (тридцяти) днів з дня його проголошення, а для особи, що перебуває під вартою - з моменту вручення копії судового рішення.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору. Копія судового рішення не пізніше наступного дня після ухвалення надсилається учасникам судового провадження, які не були присутніми в судовому засіданні.

Суддя ОСОБА_1