Справа №127/6972/17
Провадження №1-кп/127/843/17
11 липня 2017 року м. Вінниця
Вінницький міський суд Вінницької області в складі:
головуючого судді ОСОБА_1 ,
за участю :
секретаря ОСОБА_2 ,
сторони обвинувачення: прокурора ОСОБА_3 ,
сторони захисту: обвинуваченого ОСОБА_4 , захисника ОСОБА_5 ,
В провадженні Вінницького міського суду Вінницької області перебуває обвинувальний акт в кримінальному провадженні за обвинуваченням ОСОБА_4 , у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України.
Захисник ОСОБА_5 на адресу суду подав клопотання про зміну обвинуваченому ОСОБА_4 з тримання під вартою на домашній арешт цілодобово, мотивуючи його практико. Європейського суду з прав людини, з підстав необгрунтованості існування ризиків для кримінального провадження, а своє клопотання мотивував тим, що ОСОБА_4 тривалий час перебуває під вартою, має постійне місце проживання та позитивно характеризується за місцем провоживання, під час досудового розслідування постійно з`являвся до правоохоронних органів.
Прокурор ОСОБА_3 заперечував щодо клопотання захисника та просив відмовити.
Обвинувачений ОСОБА_4 підтримав клопотання захисника щодо зміни запобіжного заходу на домашній арешт цілодобово.
Відповідно до ч.1 ст. 331 КПК України під час судового розгляду суд за клопотанням сторони обвинувачення або захисту має право своєю ухвалою змінити, скасувати або обрати запобіжний захід щодо обвинуваченого.
Заслухавши клопотання захисника, думку прокурора та обвинуваченого, суд приходить до переконання, що клопотання захисника про зміну запобіжного заходу ОСОБА_4 з тримання під вартою на домашній арешт цілодобово, не підлягає задоволенню з наступних підстав.
Так, відповідно до вимог ст. ст. 177, 178 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.
Відповідно до положень ст. 5 Конвенції Про захист прав людини та основоположних свобод, допускається обмеження права на свободу та особисту недоторканність, у випадках і відповідно до процедури, встановленої законом, зокрема: законний арешт або затримання особи для забезпечення виконання будь-якого обов`язку, встановленого законом та законний арешт або затримання особи, здійснене з метою допровадження її до компетентного судового органу за наявності обґрунтованої підозри у вчиненні нею правопорушення або якщо обґрунтовано вважається необхідним запобігти вчиненню нею правопорушення чи її втечі після його вчинення, що також узгоджується з положеннями ст. 29 Конституції України щодо можливості арешту або тримання під вартою за вмотивованим рішенням суду на підставах та в порядку, встановлених законом.
Так, під час досудового розслідування 12.01.2017 року ОСОБА_4 обрано запобіжний захід у виді тримання під вартою з урахуванням обставин справи, особи обвинуваченого, тяжкості вчиненого ним злочину, відповідно до вимог ст. ст. 177, 178, 183 КПК України. Ухвалами Вінницького міського суду Вінницької області від 07.04.2017 року, 01.06.2017 року запобіжний захід відносно ОСОБА_4 у виді тримання під вартою був продовжений до 30.07.2017 року. Мотиви продовження строків тримання під вартою ОСОБА_4 відповідно наведені в ухвалах, з урахуванням усіх обставин справи, суд вважає такими, що продовжують існувати, а тому оцінюючи доводи сторони захисту на користь зміни запобіжного заходу обвинуваченому на більш м`який, а саме домашнього арешту цілодобово, суд відповідно до вимог Конституції України, Конвенції Про захист прав людини та основоположних свобод, вимог норм кримінального та кримінально-процесуального законодавства вважає не обгрунтованими.
Враховуючи, що ОСОБА_4 обвинувачується у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст. 307 КК України, тобто у вчиненні тяжкого злочину, за який передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк від 6 до 10 років, який належить до категорії злочинів у сфері обігу наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів або прекурсорів, будучи раніше судимим, в період іспитового терміну вчинив новий злочин, не має стійких соціальних зв`язків та соціально-стримуючих факторів, суд з врахуванням вимог ст. 5 Конвенції Про захист прав людини та основоположних свобод, приходить до переконання, що застосування більш м`якого запобіжного заходу, аніж тримання під вартою, не може запобігти ризикам, визначеним в ст. 177 КПК України, а тому приходить до висновку, що в задоволенні клопотання захисника про зміну запобіжного заходу ОСОБА_4 слід відмовити, а запобіжний захід у виді тримання під вартою залишити без змін.
Керуючись ст. ст. 176-178, 183, 193-196, 370-372 КПК України, суд
В задоволенні клопотання захисника ОСОБА_5 про зміну обвинуваченому ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 запобіжного заходу з тримання під вартою на домашній арешт цілодобово відмовити.
Запобіжний обраний ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у виді тримання під вартою, який діє до 30.07.2017 року, залишити без змін.
Ухвала остаточна, оскарженню не підлягає.
Суддя: