Справа № 130/731/16-к
Провадження №11-кп/772/202/2017
Головуючий у суді 1-ї інстанції: ОСОБА_1
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ВІННИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
22 березня 2017 року м. Вінниця

Колегія суддів Апеляційного суду Вінницької області у складі:
головуючого судді ОСОБА_2

суддів: ОСОБА_3 та ОСОБА_4

секретаря ОСОБА_5

за участю прокурора ОСОБА_6

обвинуваченого ОСОБА_7

адвоката ОСОБА_8

розглянула у відкритому судовому засіданні матеріали кримінального провадження №0000484 за апеляційними скаргами обвинуваченого ОСОБА_7 , адвоката ОСОБА_8 , в інтересах ОСОБА_7 , та прокурора на вирок Жмеринського міськрайонного суду Вінницької області від 11.10.2016, яким засуджено
ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Котюжинці Калинівського району Вінницької області, тимчасово проживаючого без реєстрації за адресою: АДРЕСА_1 , не працюючого, в силу ст. 89 КК України раніше не судимого,
-за ч. 1 ст. 115 КК України до покарання у виді позбавлення волі строком на 12 років.
Вирішено долю процесуальних витрат та речових доказів.
Згідно вироку суду, 31.12.2015 року, обвинувачений ОСОБА_7 знаходячись у м. Жмеринка Вінницької області разом зі своєю співмешканкою ОСОБА_9 , на протязі дня неодноразово вживали спиртні напої. Близько 16 год. 45 хв., між обвинуваченим ОСОБА_7 та його співмешканкою ОСОБА_9 , які перебували в стані алкогольного сп`яніння та йшли по вулиці Одеська в напрямку залізничного вокзалу в м. Жмеринка, на перехресті вулиць Одеська та Павлова, поряд з приватним магазином «Ритуальні послуги», на побутовому ґрунті виникла суперечка. В ході сварки обвинувачений ОСОБА_7 з метою умисного протиправного позбавлення життя ОСОБА_9 , усвідомлюючи суспільну небезпеку своїх дій, можливі наслідки у вигляді смерті потерпілої та бажаючи їх настання, умисно наніс один удар ножем в область грудної клітини зліва, заподіявши тілесні ушкодження, внаслідок чого ОСОБА_9 померла на місці події.
Відповідно до висновку судово-медичної експертизи трупа в ОСОБА_9 виявлено проникаючу колото-різану рану грудної клітини зліва з ушкодженням лівого шлуночка серця, яка ускладнилась кровотечею в навколосерцеву сорочку, а також ознаками раптової смерті та гострим порушенням органного кровообігу. Проникаюче колото-різане ушкодження грудної клітини зліва з ушкодженням серця має ознаки тяжких тілесних ушкоджень як небезпечних для життя під час їх заподіяння і стоїть в причинному зв`язку із смертю ОСОБА_9 .
Адвокат ОСОБА_8 , в інтересах обвинуваченого ОСОБА_7 , в своїй апеляційній скарзі просить вирок Жмеринського міськрайонного суду Вінницької області від 11.10.2016 скасувати, а кримінальне провадження закрити за недоведеністю вини обвинуваченого, оскільки судом не встановлено мотив і мету вчиненого кримінального правопорушення.
Згідно протоколу огляду місця події від 31.12.2015 та огляду трупа ОСОБА_9 було виявлено господарський ніж та розкладний ніж, але в судовому засіданні фактично не встановлено знаряддя злочину та яким саме ножем заподіяно поранення потерпілій.
ОСОБА_7 же свою вину в інкримінованому йому кримінальному правопорушенні не визнав та заперечив нанесення ножового поранення співмешканці ОСОБА_9 .
Обвинувальний вирок суду відносно ухвалено на припущеннях.
Допитані в судовому засіданні свідки ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 ОСОБА_14 та ОСОБА_15 , на показання яких посилається суд у вироку не підтвердили причетність ОСОБА_7 до вчинення умисного вбивства ОСОБА_9 .
Не погодившись з вироком суду, обвинувачений ОСОБА_7 також подав апеляційну скаргу в якій просить його скасувати, а справу направити на новий судовий розгляд, оскільки вирок суду є незаконним та базується на сфабрикованих експертизах. Суд не розглянув його клопотання щодо виклику свідків. Вважає вирок постановленим на припущеннях та просить повторно дослідити докази у справі.
Прокурор, не оспорюючи доведеність вини обвинуваченого ОСОБА_7 , подав апеляційну скаргу, у якій просить вирок суду скасувати через невідповідність призначеного покарання тяжкості вчиненного злочину та особі обвинуваченого внаслідок м`якості та ухвалити новий вирок, яким засудити ОСОБА_7 за ст. 115 ч. 1 КК України до 13 років позбавлення волі.
На думку прокурора суд першої інстанції не врахував, що ОСОБА_7 вчинив особливо тяжкий злочин перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, що відповідно до ст. 67 КК України є обставиною, що обтяжує покарання, з 19.07.2012 перебуває на обліку у Вінницькому обласному наркологічному диспансері з діагнозом: розлади психіки та поведінки внаслідок вживання алкоголю, вину у скоєному кримінальному правопорушенні не визнав, своїми неправдивими показами намагався ввести в оману суд.

Заслухавши доповідача, обвинуваченого ОСОБА_7 та його адвоката, які підтримали свої апеляційні скарги, прокурора, який просив задовольнити його апеляційну скаргу, перевіривши матеріали справи в межах апеляційних скарг та обговоривши їх доводи, колегія суддів вважає, що апеляційні скарги обвинуваченого, його адвоката та прокурора слід залишити без задоволення.
Відповідно до ст. 404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.
Згідно вимог ч.1 та ч.2 ст.22 КПК України кримінальне провадження здійснюється на основі змагальності, що передбачає самостійне обстоювання стороною обвинувачення і стороною захисту їхніх правових позиції, прав, свобод і законних інтересів засобами, передбаченими цим Кодексом.

Сторони кримінального провадження мають рівні права на збирання та подання до суду речей, документів, інших доказів, клопотань, скарг, а також на реалізацію інших процесуальних прав, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до ст. 23 КПК України суд досліджує докази безпосередньо, а відповідно зі ст.26 КПК України сторони кримінального провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та у спосіб, передбачених цим Кодексом.

Судовий же розгляд визнається справедливим за умови забезпечення рівного процесуального становища сторін, що беруть участь у спорі.

Судом першої інстанції повністю досліджені докази надані стороною обвинувачення.

Сторона захисту, під час судового розгляду жодних клопотань про допит додаткових свідків, експертів чи призначення експертиз, про що зазначає в своїй апеляційній скарзі обвинувачений, не заявляла.

Відповідно до ч.3 ст. 404 КПК України за клопотанням учасників судового провадження суд апеляційної інстанції зобов`язаний повторно дослідити обставини, встановлені під час кримінального провадження, за умови, що вони досліджені судом першої інстанції не повністю або з порушеннями, та може дослідити докази, які не досліджувалися судом першої інстанції, виключно якщо про дослідження таких доказів учасники судового провадження заявляли клопотання під час розгляду в суді першої інстанції.

Враховуючи зазначені вище вимоги закону апеляційний суд відмовив в задоволенні клопотання обвинуваченого про дослідження нових доказів,про дослідження яких сторона захисту не заявляла клопотання під час розгляду в суді першої інстанції, та відповідно до принципу верховенства права, закріпленому ст.8 КПК України, повторно дослідив обставини, встановлені під час кримінального провадження, які заперечуються в апеляціях обвинуваченого та його захисника.
Під час апеляційного розгляду обвинувачений ОСОБА_7 визнав, що 31.12.2015 року посварився з співмешканкою ОСОБА_9 та залишив її біля магазину «Ритуальні послуги», посадивши на бордюр, а коли повернувся через декілька хвилин, то вона вже лежала мертва. Ножове поранення не наносив.
Згідно протоколу огляду місця події (т.1 а.с.130-140) від 31.12.2015 року в м. Жмеринка, на перехресті вулиць Одеська та Павлова, біля металевих воріт перед вхідними дверима до магазину «Ритуальні послуги» виявлено труп жінки з ножовим пораненням в груди, яка лежала на спині головою в сторону магазину. З місця огляду вилучено два ножа.
В ході проведення слідчого експерименту за участю обвинуваченого та його захисника 04.01.2016 року (т.1 а.с.179-194), ОСОБА_7 показав як в ході бійки зі ОСОБА_9 штовхнув її в груди, внаслідок чого вона впала та залишилась лежати нерухомо на землі, а він вибіг на вулицю та після невдалої спроби перелізти через бетонну огорожу, пішов в сторону залізничного вокзалу. Зачекавши дві хвилини, повернувся і побачив ОСОБА_9 лежачою в такому ж положенні, як залишив та двох свідків, які викликали швидку допомогу.
Свідок ОСОБА_16 підтвердив, що на диспетчерську швидкої допомоги 31.12.2015 року зателефонував молодий чоловік та повідомив про жінку, яка без ознак життя лежала біля магазину «Ритуальні послуги». Туди негайно виїхала швидка допомога.
Свідок ОСОБА_14 пояснив, що як фельдшер швидкої допомоги прибув на місце пригоди де знаходились двоє хлопців, які викликали швидку допомогу та обвинувачений, який в стані алкогольного сп`яніння сидів на бордюрі та маніпулював телефоном. ОСОБА_9 лежала мертва. Підтвердив, що труп знаходився саме в такому положенні, як зафіксовано на фотографіях з місця огляду.
Такими чином, аналіз наведених доказів не викликає в колегії суддів жодних сумнівів, що між обвинуваченим та потерпілою відбулась сварка, яка переросла в бійку. В результаті чого, ОСОБА_7 наніс один удар в груди ОСОБА_9 від якого вона впала і в такому положенні залишалась до моменту виявлення її свідками та самим обвинуваченим вже мертвою через декілька хвилин після отриманого удару.
Відповідно до висновку судово-медичної експертизи трупа у ОСОБА_9 (т.1 а.с.158-159) виявлено проникаючу колото-різану рану грудної клітки зліва з ушкодженням лівого шлуночка серця, яка виникла від дії плаского однобічно-гострого предмета типу клинка ножа, що мав обушок з вираженими ребрами та гостре лезо. Смерть ОСОБА_9 настала від проникаючого колото-різаного поранення грудної клітини зліва з ушкодженням лівого шлуночка серця, яка ускладнилась кровотечею в навколосерцеву сорочку, а також ознаками раптової смерті та гострим порушенням органного кровообігу. Проникаюче колото-різане ушкодження грудної клітини зліва з ушкодженням серця має ознаки тяжких тілесних ушкоджень як небезпечних для життя під час їх заподіяння і стоїть в причинному зв`язку із смертю ОСОБА_9 . Раневий канал іде майже горизонтально, зліва направо, глибиною 8 см. Померла перебувала у сильній степені алкогольного сп`яніння.
Відповідно до висновку судово-криміналістичної експертизи (т.1 а.с.238-243) локалізація, форма та інтенсивність слідів крові на одязі ОСОБА_9 свідчить, що в момент заподіяння ножового поранення тулуб потерпілої перебував у вертикальному (або близькому до нього) положенні.
Отже, смертельне поранення ОСОБА_9 нанесено одним ударом ножом в груди, коли потерпіла стояла навпроти нападника.
Саме в груди вдарив потерпілу і ОСОБА_7 , і саме від його удару ОСОБА_9 впала і вже не підіймалась.
Незважаючи на те, що обвинувачений категорично заперечує, що наніс удар ножом, його твердження спростовуються аналізом досліджених вище доказів, що містяться в матеріалах кримінального провадження: після отриманого удару ОСОБА_9 залишалась лежати на протязі декількох хвилин біля магазину «Ритуальну послуги», і в такому положенні можливість заподіяння їй ножового поранення виключено висновком експертизи.
Ножі ж, що були виявлені під час огляду місця події та визнані речовими доказами були впізнані обвинуваченим, а згідно висновку судово-криміналістичної експертизи (т.1 а.с.227-229) рана на тілі потерпілої могла утворитися від дії клинка будь-якого з цих двох ножів, що належали потерпілій та обвинуваченому.
Таким чином, місцевий суд дійшов вірного висновку про винуватість ОСОБА_7 в умисному заподіянні смерті іншій особі, який не суперечить і зізнавальним свідченням обвинуваченого під час проведення щодо нього судово-психіатричної експертизи (т.1 а.с.200-206).
В ході апеляційного розгляду ОСОБА_7 подав клопотання від 02.01.2017 року про його незаконне тримання в приміщенні Жмеринського відділу поліції в період з 31.12.2015 по 04.01.2016 до моменту затримання.
Згідно протоколу затримання особи, підозрюваної у вчиненні злочину (т.1 а.с.174-178) ОСОБА_7 було затримано 04.01.2016 року про що повідомлено його сестру ОСОБА_17 .
Свідок ОСОБА_17 підтвердила, що дійсно була повідомлена про затримання ОСОБА_7 працівниками поліції. Де обвинувачений перебував в період часу з 31.12.2015 по день затримання їй невідомо. Сам ОСОБА_7 пояснив, що звернувся з цим клопотанням до апеляційного суду вперше. Фізичне насильство працівники поліції до нього не застосовували. Згідно висновку судово-медичної експертизи від 02.01.2016 року на час обстеження жодних тілесних ушкоджень у ОСОБА_7 не виявлено.
Оскільки ці обставини не впливають на встановлену винуватість ОСОБА_7 у вчиненому злочині та допустимість зібраних у справі доказів, однак можуть містити порушення його права на особисту свободу та недоторканість, колегія суддів вважає за необхідне постановити ухвалу на адресу прокуратури Вінницької області для проведення перевірки факту позбавлення особи свободи.
Щодо призначеного ОСОБА_7 покарання, то воно відповідає вимогам ст.ст. 50, 65 КК України, є необхідним та достатнім для виправлення обвинуваченого та попередження вчинення ним нових злочинів.
При призначенні покарання, судом враховано усі обставини, в тому числі і ті, на які посилається прокурор в апеляційній скарзі.
Статтею 18 КПК України передбачена свобода особи від самовикриття, в зв`язку з чим вимоги апеляційної скарги прокурора про призначення обвинуваченому більш суворого покарання в зв`язку з його неправдивими свідченнями в суді не ґрунтуються на законі, а тому не можуть бути задоволені.
Керуючись ст. ст. 405, 407, 419 КПК України, колегія суддів
у х в а л и л а :
апеляційні скарги обвинуваченого ОСОБА_7 , адвоката ОСОБА_8 , в інтересах ОСОБА_7 , та прокурора залишити без задоволення, а вирок Жмеринського міськрайонного суду Вінницької області від 11.10.2016, щодо ОСОБА_7 - без змін.

Відповідно до ч. 4 ст. 532 КПК України судові рішення апеляційної інстанції набирають законної сили з моменту проголошення.
Ухвала може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом трьох місяців з дня проголошення, а засудженим - в той самий строк, з дня вручення йому копії судового рішення.
Судді:
ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4