Справа № 299/2535/14-к
А П Е Л Я Ц І Й Н И Й С У Д З А К А Р П А Т С Ь К О Ї О Б Л А С Т І
У Х В А Л А
І м е н е м У к р а ї н и

28.02.2017 м. Ужгород
Апеляційний суд Закарпатської області в складі :
головуючого судді ОСОБА_1 ,
суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
за участю секретаря судових засідань ОСОБА_4
та учасників судового розгляду: прокурора ОСОБА_5 ,
обвинуваченого ОСОБА_6 , та його захисника адвоката ОСОБА_7 ,
розглянув у відкритому судовому засіданні клопотання обвинуваченого ОСОБА_6 про поновлення строку на апеляційне оскарження вироку Виноградівського районного суду Закарпатської області від 07 вересня 2016 року.
ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець та мешканець м. Виноградів, зареєстрований у АДРЕСА_1 , мешканець АДРЕСА_2 , українець, громадянин України, із середньою спеціальною освітою, не працюючий, розлучений, не судимий,
визнаний винним і йому призначено покарання за ч. 3 ст. 190 КК України у виді позбавлення волі на строк п`ять років.
На підставі ч. 4 ст. 70 КК України за сукупністю злочинів, шляхом поглинення менш суворого покарання, призначеного за вироком Виноградівського районного суду від 29.07.2014, більш суворим, призначеним за даним вироком, обвинуваченому ОСОБА_6 призначено покарання у виді позбавлення волі на строк п`ять років.
На підставі ст. ст. 75, 76 КК України ОСОБА_6 звільнений від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком три роки й на нього покладені обов`язки не виїжджати за межі України на постійне місце проживання без дозволу кримінально-виконавчої інспекції; повідомляти кримінально-виконавчу інспекцію про зміну місця проживання, навчання, роботи.
Цивільні позови потерпілих ОСОБА_8 та ОСОБА_9 задоволено частково. Ухвалено стягнути з обвинуваченого ОСОБА_6 на користь потерпілих ОСОБА_8 та ОСОБА_9 у відшкодування матеріальної шкоди 280 000 (двісті вісімдесят тисяч) гривень (по 140 000 гривень на кожного) та у відшкодування моральної шкоди 20 000 гривень (по 10 000 гривень на кожного).
Згідно вироку, ОСОБА_6 визнаний винним у вчиненні кримінального правопорушення за таких обставин.
В апеляційній скарзі, яка надійшла до апеляційного суду 12 січня 2017 року, обвинувачений ОСОБА_6 вказує на те, що вирок є незаконним. Посилається на те, що отримання грошових коштів під умовою виконання якого-небудь зобов`язання (в тому числі їх повернення) може кваліфікуватися як шахрайство лише в тому разі, коли винна особа в момент заволодіння цими коштами мала мету їх присвоїти, а зобов`язання не виконувати, що така кваліфікуюча ознака як органом досудового розслідування, так і судом не встановлена. Крім того, посилається на те, що обчислення суми коштів, які він нібито отримав внаслідок протиправних дій, проведено на підставі голослівних тверджень потерпілої та її чоловіка, що факт позики ними грошей у третіх особі не може слугувати підтвердженням отримання ним саме цих коштів та саме у вказаних ними розмірах. Також вказує на те, що суд у порушення п. 13 ч. 1 ст. 7 та ст. 20 КПК України розглянув справу за відсутності його захисника, тобто не забезпечив гарантоване право обвинуваченого на правову допомогу. Крім того, вказує й на те, що пропустив строк на апеляційне оскарження в зв`язку з тим, що внаслідок отриманих в АТО травм, проходив психологічну реабілітацію в санаторії «Орізонт», що підтверджується довідкою Управління соціального захисту населення Виноградівської РДА від 05.01.2017 № 04-07/100. Просить поновити строк на апеляційне оскарження, вирок скасувати, а кримінальне провадження закрити.
Заслухавши доповідь судді про суть клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження вироку, пояснення учасників судового розгляду : обвинуваченого ОСОБА_6 та його захисника адвоката ОСОБА_7 , на підтримання заявленого клопотання, думку прокурора, яка вказала на відсутність даних про поважність причин пропуску строку на апеляційне оскарження, дослідивши матеріали кримінального провадження, колегія суддів вважає, щоклопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження судового рішення задоволенню не підлягає з таких підстав.
Пунктом 1 частини 2 статті 395 КПК України передбачено, що апеляційна скарга, якщо інше не передбачено цим Кодексом, може бути подана на вирок або ухвалу про застосування чи відмову в застосування примусових заходів медичного або виховного характеру протягом тридцяти днів із дня їх проголошення.
Згідно із частиною 1 статті 117 КПК України поновленню за клопотанням заінтересованої особи підлягає лише той процесуальний строк, який був пропущений із поважних причин.
Поважними причинами пропуску строку можуть бути визнані тяжка хвороба, відрядження, стихійне лихо, незаконне позбавлення свободи та інші обставини, через які особа не мала реальної змоги вчасно подати скаргу чи інший документ.
З оскаржуваного вироку та журналу судового засідання вбачається, що обвинувачений ОСОБА_6 під час розгляду кримінального провадження приймав участь у його розгляді, відповідно до вимог кримінального процесуального закону отримав копію вироку, що свідчить про те, що він був обізнаний про ухвалене 07.09.2016 судове рішення, а також про його зміст. Указане свідчить також і про те, що обвинувачений ОСОБА_6 відповідно до вимог КПК України мав право подати апеляційну скаргу протягом тридцяти днів із дня проголошення вироку, тобто до 07.10.2016.
Доводи апелянта про те, що він пропустив строк на апеляційне оскарження вироку, оскільки, внаслідок отриманих в АТО травм, проходив психологічну реабілітацію в санаторії «Орізонт», що підтверджується довідкою Управління соціального захисту населення Виноградівської РДА від 05.01.2017 № 04-07/100, колегія суддів визнає такими, що не можуть слугувати як підстави для поновлення строку на апеляційне оскарження.
Так, з вищевказаної довідки, копію якої ОСОБА_6 додав до апеляційної скарги, убачається, що ОСОБА_6 , як учасник бойовий дій АТО проходив психологічну реабілітацію в санаторії «Орізонт» Одеської області з 05.10.2016 по 18.10.2016, що свідчить про те, що останній мав можливість подати апеляційну скаргу з 07.09.2016 до 05.10.2016, однак таку подав у строк, що перевищує чотири місяці з дня ухвалення вироку.
При цьому, колегія суддів враховує те, що на вказаний вирок захисником обвинуваченого ОСОБА_6 адвокатом ОСОБА_7 , була подана апеляційна скарга в межах строку на його оскарження, яка ухвалою судді Апеляційного суду Закарпатської області від 10.11.2016 повернута останньому, оскільки ним не усунуті зазначені в ухвалі від 24.10.2016 недоліки.
При оцінці доводів клопотання про поновлення пропущеного строку колегія суддів враховує матеріали кримінального провадження, які підтверджують, що як органом досудового розслідування, так і судом обвинуваченому ОСОБА_6 роз`яснювалось право мати захисника адвоката для надання йому правової допомоги, що ОСОБА_6 маючи можливість заявити клопотання про призначення йому захисника із центру надання безоплатної вторинної правової допомоги або самостійно укласти договір про надання йому під час розгляду судом справи правової допомоги захисником, належним йому правом не скористався. При оцінці цих доводів колегія суддів враховує і те, що обвинувачений ОСОБА_6 не перебував під вартою, а отже, мав реальну можливість самостійно укласти угоду із захисником. Матеріали кримінального провадження також підтверджують, що після постановлення вироку ОСОБА_6 скористався належним йому правом на надання йому правової допомоги, уклавши договір з адвокатом ОСОБА_7 , який своєчасно підготував і подав по справі апеляційну скаргу. При прийнятті судового рішення колегія суддів також враховує пояснення адвоката ОСОБА_7 , який підтвердив, що недоліки поданої ним апеляційної скарги не були усунуті, оскільки між ними - адвокатом та обвинуваченим ОСОБА_6 , не було досягнуто домовленості щодо оплати за послуги з надання правової допомоги.
При прийнятті рішення колегія суддів враховує й те, що, неодноразово з`являючись до апеляційного суду на розгляд апеляційної скарги (листопад - грудень 2016 року), яку подав у кримінальному провадженні прокурор, обвинувачений ОСОБА_6 не подавав будь-яких заяв або клопотань, у яких би містились дані про його наміри у встановлений законом строк або з незначним перевищенням цього строку самостійно подати по справі апеляційну скаргу.
Як у клопотанні про поновлення пропущеного строку, так і при дачі пояснень обвинувачений ОСОБА_6 та адвокат ОСОБА_7 не посилались на причини, які перешкоджали ОСОБА_6 подати апеляційну скаргу в період з 18 жовтня 2016 року в найкоротший термін до часу її подання.
Колегія суддів вважає, що вказані у клопотанні, яке подав обвинувачений ОСОБА_6 , причини пропуску строку на внесення апеляційної скарги не є поважними, пропущений строк - значним (перевищує чотири місяці із дня ухвалення вироку), а наведені у клопотанні доводи на їх обґрунтування такими, що не ґрунтуються на вимогах закону.
Відповідно до пункту 4 частини 3 статті 399 КПК України апеляційна скарга повертається, якщо апеляційна скарга подана після закінчення строку апеляційного оскарження й особа, яка її подала, не порушує питання про поновлення цього строку або суд апеляційної інстанції за заявою особи не знайде підстав для його поновлення.
Враховуючи вищенаведене, те, що пропуск строку на апеляційне оскарження є значним, колегія суддів вважає, що підстави для його поновлення відсутні, у зв`язку із чим, вважає за необхідне відмовити обвинуваченому ОСОБА_6 в поновленні такого та повернути йому апеляційну скаргу з усіма доданими до неї матеріалами.
Керуючись ст. ст. 395, 399, 418, 419 КПК України, апеляційний суд
П О С Т А Н О В И В :
клопотання, яке подав обвинувачений ОСОБА_6 , про поновлення строку на апеляційне оскарження вироку Виноградівського районного суду Закарпатської області від 07 вересня 2016 року, - залишити без задоволення.
Апеляційну скаргу, яку подав обвинувачений ОСОБА_6 повернути апелянту разом із доданими до неї матеріалами.
Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення і на неї може бути подана касаційна скарга безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ протягом трьох місяців із дня її проголошення.
Судді: