15 червня 2017 року м. Київ
У х в а л а

Іменем України

Колегія суддів Судової палати у кримінальних справах

Верховного Суду України у складі:

головуючого-судді ОСОБА_2,

суддів ОСОБА_3., ОСОБА_4,

перевіривши в судовому засіданні заяву засудженого ОСОБА_1 про перегляд Верховним Судом України ухвали Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 14 лютого 2017 року щодо нього,

в с т а н о в и л а:

засуджений ОСОБА_1 звернувся до Верховного Суду України з заявою про перегляд ухвали Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 14 лютого 2017 року, якою йому відмовлено у поновленні строку на касаційне оскарження вироку Апеляційного суду Житомирської області від 17 березня 2016 року, з підстави, передбаченої пунктом 3 статті 445 Кримінального процесуального кодексу України (далі - КПК).

Водночас, засуджений порушує питання про поновлення пропущеного для подання заяви строку, мотивуючи тим, що до цього часу він не ознайомився з матеріалами кримінального провадження в повному обсязі, а також тим, що звернувся із заявою до суду про роз'яснення ухвали касаційного суду від 14 лютого 2017 року щодо нього, на яку йому надано відповідь від 25 квітня 2017 року про відмову.

Заслухавши суддю-доповідача та перевіривши доводи заяви, колегія суддів дійшла висновку про таке.

Згідно з частиною другою статті 447 КПК заява про перегляд судового рішення з підстави, передбаченої пунктом 3 статті 445 цього Кодексу, подається протягом трьох місяців з дня ухвалення судового рішення, щодо якого подається заява про перегляд, або з дня прийняття постанови Верховного Суду України, на яку здійснюється посилання на підтвердження підстави, передбаченої пунктом 3 статті 445 цього Кодексу.

Відповідно до вимог частини шостої статті 447 КПК пропущений строк може бути поновлений лише за умови його пропуску з поважних причин і вирішення цього питання покладається на суд.

Під поважними причинами пропущення процесуального строку слід розуміти такі обставини, які були чи об'єктивно є непереборними, тобто не залежать від волевиявлення особи, що подала заяву про перегляд судового рішення, пов'язані з дійсно істотними перешкодами чи труднощами, що унеможливлювали або ускладнили можливість своєчасного звернення до суду у визначений законом строк.

Такі обставини мають бути підтверджені належними та допустимими доказами.

Зі змісту судових рішень вбачається, що ухвала суду касаційної інстанції щодо ОСОБА_1 постановлена 14 лютого 2017 року, а заяву ним подано до Верховного Суду України 8 червня 2017 року, тобто поза межами визначеного процесуальним законом тримісячного строку на подання заяви.

Посилання засудженого ОСОБА_1 на вищевказані обставини для поновлення, є такими, що, на думку колегії суддів, не свідчать про наявність істотних перешкод чи поважних причин для реалізації права на подання заяви. З дня ухвалення рішення судом касаційної інстанції засуджений мав достатньо часу для того, щоб скористатись установленими законом процедурами для оскарження ухвали суду касаційної інстанції до Верховного Суду України.

Відповідно до частини шостої статті 447 КПК заява про перегляд судового рішення залишається без розгляду, якщо особа, яка її подала, не порушує питання про поновлення цього строку, а також якщо в поновленні строку відмовлено.

Враховуючи викладене, колегія суддів вважає, що підстави для поновлення строку для подання заяви відсутні. Отже, в задоволенні клопотання засудженого ОСОБА_1 слід відмовити, а його заяву необхідно залишити без розгляду.

Керуючись частиною шостою статті 447, 450 Кримінального процесуального кодексу України, колегія суддів

у х в а л и л а:

відмовити засудженому ОСОБА_1 в задоволенні клопотання про поновлення строку для подання заяви про перегляд Верховним Судом України судового рішення щодо нього.

Заяву засудженого ОСОБА_1 про перегляд ухвали Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 14 лютого 2017 року залишити без розгляду.

С у д д і:

ОСОБА_3 ОСОБА_2 ОСОБА_4