Справа № 420/350/17
Провадження № 11-кп/782/185/17
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду Луганської області у складі:

головуючого ОСОБА_1 ,

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

за участі:

секретаря ОСОБА_4 ,

обвинуваченої ОСОБА_5 ,
захисника ОСОБА_6 ,
прокурора ОСОБА_7 ,

розглянувши 15 червня 2017 року у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Сєвєродонецьку в режимі відеоконференції кримінальне провадження за апеляційною скаргою захисника ОСОБА_6 в інтересах обвинуваченої ОСОБА_5 на вирок Новопсковського районного суду Луганської області від 06 квітня 2017 року, яким
ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженку с. Осинове, Новопсковського району Луганської області, громадянку України, яка має неповну середню освіту, не працюючу, неодружену, зареєстровану за адресою: АДРЕСА_1 , проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судиму 23.06.2016 року Новопсковським районним судом Луганської області за ч. 1 ст. 190 КК України до 80 годин громадських робіт, відбутих 26.09.2016 року,
засуджено за ч. 1 ст. 309 КК Українидо покарання у виді арешту на строк 3 (три) місяці.

ВСТАНОВИЛА
Вироком суду встановлено, що приблизно в кінці вересня 2016 року, більш точної дати не встановлено, о 14.00 год. ОСОБА_5 на ділянці місцевості поблизу ДНЗ «Ромашка», який знаходиться за адресою: вул. Слобожанська, 1а, с. Осинове Новопсковського району Луганської області, зірвала декілька кущів дикоростучої коноплі, які перенесла до нежитлового приміщення за адресою: АДРЕСА_1 , де залишила їх на зберігання з метою просушування. Приблизно через тиждень, на початку жовтня 2016 року, більш точної дати не встановлено, о 15.00 год. ОСОБА_5 , у зазначеному нежитловому будинку подрібнила, шляхом перетирання долонями обох рук, зірвані раніше кущі дикоростучої коноплі, тим самим незаконно виготовила особливо небезпечний наркотичний засіб, обіг якого заборонено канабіс. Помістила даний засіб у поліетиленовий пакет і перенесла його за місцем свого проживання за адресою: АДРЕСА_1 , та залишила на зберігання в будинку серед своїх особистих речей, де незаконно зберігала без мети збуту. 11.02.2017 року приблизно о 09.00 год. ОСОБА_5 , взяла поліетиленовий пакет, у якому знаходилася виготовлена нею особливо небезпечна наркотична речовина канабіс та направилася в смт. Новопсков Луганської області. Вказаного дня після 10.50 год. у приміщенні Новопсковського ВП ГУНП в Луганській області, під час проведення огляду особистих речей у ОСОБА_5 , було виявлено та вилучено поліетиленовий пакет з особливо небезпечним наркотичним засобом, обіг якого заборонено - канабісом, масою у перерахунку на суху речовину 11,66 грама, яку ОСОБА_5 незаконно зберігала при собі без мети збуту.

В апеляційній скарзі захисник в інтересах обвинуваченої просить вирок змінити, призначивши їй покарання не пов`язане з позбавленням волі. Вказує, що судом встановлено, що ОСОБА_5 активно сприяла розкриттю злочину, на обліку у лікарів нарколога та психіатра не перебуває, посередньо характеризується за місцем проживання. З врахуванням обставин справи та особи винної, сторони обвинувачення та захисту вважали за можливе призначити покарання зі звільненням від відбування покарання з випробуванням. Такої ж думки був і представник Новопсковського районного сектору з питань пробації, надавши відповідну письмову доповідь. Зазначає про альтернативні покарання, що передбачені санкцією ч. 1 ст. 309 КК України. На думку захисника, обираючи ОСОБА_5 покарання у виді арешту, суд не врахував думку учасників кримінального провадження, що дає підстави вважати таке покарання невідповідним тяжкості кримінального правопорушення та особі винної.

Після докладу суддею-доповідачем змісту вироку, доводів апеляційної скарги, були заслухані:

- захисник і обвинувачена, які підтримали її вимоги, посилаючись на доводи, які в ній викладені, додали, що обвинувачена на теперішній час працевлаштувалась, просять призначити покарання у виді штрафу;

- прокурор, яка заперечувала проти задоволення апеляційної скарги, пославшись на законність та обґрунтованість вироку;

Заслухавши суддю-доповідача, доводи захисника та обвинуваченої, прокурора, вивчивши матеріали кримінального провадження та дослідивши наведені в апеляційній скарзі доводи, колегія суддів вважає, що вона не підлягає задоволенню, за таких підстав.

У відповідності до ч. 1 ст. 404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Колегія суддів, вважає, що вирок суду першої інстанції відповідає вимогам ст. 370 КПК України.

Висновки суду першої інстанції в частині доведеності вини ОСОБА_5 у вчинені злочину, а також кваліфікація її дій за ч. 1 ст. 309 КК України є правильними, відповідають фактичним обставинам кримінального провадження, які не оспорюються сторонами кримінального провадження.

Колегія суддів вважає, що доводи апеляційної скарги захисника про невідповідність за своєю суворістю призначеного покарання тяжкості злочину та особи обвинуваченої, є необґрунтованими.

Відповідно до ст. 65 КК України, суд першої інстанції при призначенні покарання обвинуваченій врахував ступінь тяжкості вчиненого злочину, дані про особу винної, яка за місцем проживання характеризується посередньо, не працює, неодружена, вчинила злочин при незнятій та непогашеній судимості, обставини, яка пом`якшують покарання щире каяття та активне сприяння розкриттю злочину; обставину, які обтяжують покарання вчинення злочину в стані алкогольного сп`яніння.

Суд першої інстанції прийшов до обґрунтованого висновку, що вказані обставини свідчить про відверте небажання обвинуваченої стати на шлях виправлення.

Призначаючи даний вид покарання, яке не є найбільш суворим, що передбачено санкцією ч. 1 ст. 309 КК України, проте є необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченої і попередження нових злочинів, суд першої інстанції належним чином мотивував своє рішення, встановивши відсутність джерел доходу та місця роботи у обвинуваченої. Отже врахувавши майновий стан обвинуваченої, суд першої інстанції прийшов до обґрунтованого висновку про неможливість призначення найменш суворого покарання, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність штрафу.

Колегія суддів, не знаходить підстав для призначення більш суворого покарання у виді позбавлення волі чи обмеження волі на строк не більше п`яти років, що погіршить становище обвинуваченої, з метою прийняття рішення про звільнення обвинуваченої від відбування покарання з випробуванням.

Також колегія суддів не вбачає підстав для призначення покарання у виді штрафу чи виправних робіт, які передбачені санкцією ч. 1 ст. 309 КК України.

Пояснення обвинуваченої при апеляційному розгляді про її працевлаштування, належним чином не підтверджено. Напроти захисник в своїй заяві від 06.06.2017 року про проведення апеляційного розгляду в режимі відеоконференції повідомив суд про тяжке матеріальне становище обвинуваченої.

Відповідних клопотань від учасників судового провадження про дослідження будь-яких обставин до суду апеляційної інстанції не надходило.

За таких обставин, колегією суддів не встановлено істотного порушення вимог кримінального процесуального законодавства чи неправильного застосування закону України про кримінальну відповідальність, які є підставою для зміни чи скасування вироку суду першої інстанції. Призначене покарання не є явно несправедливим через суворість.

Керуючись п. 1 ч. 1 ст. ст. 407, 419, 426 КПК України, колегія суддів,

УХВАЛИЛА
Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_6 в інтересах обвинуваченої ОСОБА_5 залишити без задоволення, а вирок Новопсковського районного суду Луганської області від 06 квітня 2017 рокущодо ОСОБА_5 без змін.

Ухвала апеляційного суду може бути оскаржена учасниками судового процесу до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ, шляхом подачі касаційних скарг безпосередньо до суду касаційної інстанції протягом трьох місяців з дня проголошення ухвали судом апеляційної інстанції, а засудженою, яка тримається під вартою, - в той самий строк з дня вручення їй копії ухвали.

Головуючий ОСОБА_1

Судді: ОСОБА_2

ОСОБА_3