Категорія: арешт майнаДоповідач: ОСОБА_2
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
01 серпня 2017 року місто Луцьк
Апеляційний суд Волинської області у складі:
головуючого-судді ОСОБА_2 ,
суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
з участю секретаря ОСОБА_5 ,
прокурора ОСОБА_6 ,
представника скаржника адвоката ОСОБА_7 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження №0000163 від 18.05.2017 за апеляційною скаргою адвоката ОСОБА_7 в інтересах ОСОБА_8 на ухвалу слідчого судді Луцького міськрайонного суду Волинської області від 25.07.2017 про накладення арешту на майно,
В С Т А Н О В И В:
Слідчий СГ СУ ГУНП у Волинській області ОСОБА_9 звернулася до слідчого судді Луцького міськрайонного суду з клопотанням про накладення арешту на майно, а саме, на заборону відчуження, використання та розпорядження наступними речами та документами, вилученими 20.07.2017 під час обшуку в приміщенні гаража № НОМЕР_1 за адресою: АДРЕСА_1 :

1) шліфувальний станок «Енергомаш» ТС-60176, с/н OR-UK140604/16105;

2) шліфувальний станок «Енергомаш» ТС-60176, с/н OR-UK140604/16357;

3) шліфувальний станок «Енергомаш» ТС-60176, без серійного номера;

4) шліфувальний станок «Енергомаш» ТС-60176, с/н OR-UK130819/9583;

5) кулькарку, без серійного номера;

6) електронні ваги зеленого кольору;

7) електронні ваги «DOMOTEC»;

8) кишенькові ваги сірого кольору;

9) каміння, за зовнішніми ознаками схоже на бурштин, вагою 61,2 кг;

10) каміння, за зовнішніми ознаками схоже на бурштин (частково оброблене), вагою 2,46 кг;

11) каміння за зовнішніми ознаками схоже на бурштин ( з домішками), вагою 14,9кг;

12) кусачки в кількості 3 шт.;

13) штангенциркуль в кількості 1 шт.;

14) зошит з чорновими записами.

Клопотання умотивовано тим, що СУ ГУНП у Волинській області здійснюється досудове розслідування у кримінального провадження, внесеного до ЄРДР за №0000163 від 18.05.2017, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.364, ст.198КК України.

Оскільки в ході проведення обшуку 20.07.2017 були виявлені та вилученні вищевказані речі, які на думку слідчого, відповідають критеріям речових доказів, а тому слідчий, за погодженням із прокурором, просив накласти арешт на вищевказане майно.

Ухвалою слідчого судді від 25.07.2017 клопотання слідчого задоволено та накладено арешт на вищевказане майно.

Мотивуючи своє рішення, слідчий суддя в ухвалі зазначив, що майно, яке було тимчасово вилучене 20.07.2017 в ході обшуку, відповідає критеріям зазначеним у ст.98 КПК України, а саме, є речами, які зберегли на собі сліди кримінального правопорушення, містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, а тому дійшов висновку, що клопотання слідчого слід задовольнити та накласти арешт на вищевказане майно.

В апеляційній скарзі адвокат ОСОБА_7 в інтересах ОСОБА_8 просить скасувати ухвалу слідчого судді та ухвалити нову, якою відмовити в клопотанні слідчого СУ ГУ НП у Волинській області про арешт майна. Вважає ухвалу слідчого судді незаконною та необґрунтованою. Посилається на те, що стороною обвинувачення жодним чином не доведено ні незаконність походження майна, ні факту усвідомлення ОСОБА_8 того, що це майно здобуте злочинним шляхом. Слідчий суддя задовольнивши клопотання слідчого, не врахував, що суб`єктивна сторона злочину, передбаченого ст. 198 КК України, характеризується лише прямим умислом. Таким чином, ухвалюючи рішення, слідчий суддя фактично визнав, що ОСОБА_8 точно знав про незаконність походження вилученого у нього майна, не врахувавши при цьому, що ОСОБА_8 не було оголошено підозру у вчиненні будь-якого злочину, а стороною обвинувачення не доведено, що вилучене в ході обшуку майно відповідає критеріям ст.ст.98, 167, 170 КПК України.

Заслухавши доповідача, який виклав суть ухвали слідчого судді та основні доводи апеляційної скарги, пояснення адвоката ОСОБА_7 , який підтримував апеляційну скаргу і просив її задовольнити, прокурора, яка заперечувала доводи апеляції та просила залишити ухвалу слідчого судді без змін, пояснення слідчого, дослідивши матеріали провадження за доводами апеляційної скарги, апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга адвоката ОСОБА_7 до задоволення не підлягає з таких підстав.
Згідно з ст.98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.
Відповідно до ч.1 ст.170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.
Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб.
Згідно з вимогами ч.2 ст.170 КПК України, арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.
У випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.
З матеріалів кримінального провадження №0000163 від 18.05.2017 вбачається, що вилучені 20.07.2017 в ході обшуку речі і документи, визнано речовими доказами у даному провадженні.
Тому апеляційний суд вважає, що з врахуванням зазначених обставин, а також з метою збереження вищевказаного майна, що є речовими доказами у даному кримінальному провадженні, слідчий суддя законно та обґрунтовано задовольнив клопотання слідчого та наклав арешт на вищевказане майно на підставі ч.3 ст.170 КПК України.
Висновки слідчого судді в ухвалі відповідають фактичним обставинам справи, є законними, обґрунтованими та вмотивованими.
Твердження адвоката ОСОБА_7 в апеляційній скарзі про те, що в діях ОСОБА_8 відсутня суб`єктивна сторона злочину, передбаченого ст.198 КК України, не заслуговують на увагу, оскільки на даній стадії провадження не вирішується питання про наявність в діях ОСОБА_8 складу злочину, а це питання може бути вирішено на наступних стадіях кримінального провадження.
З огляду на це, підстав для скасування ухвали слідчого судді, з мотивів наведених в апеляційній скарзі адвоката, апеляційний суд не знаходить.
На підставі викладеного, керуючись статтями 404, 405, 407, 422 КПК України, Апеляційний суд Волинської області,
П О С Т А Н О В И В:
Апеляційну скаргу адвоката ОСОБА_7 в інтересах ОСОБА_8 залишити без задоволення, а ухвалу слідчого судді Луцького міськрайонного суду від 25.07.2017 про накладення арешту на майно без змін.
Ухвала є остаточною і оскарженню не підлягає.

Головуючий:
Судді: