Справа № 646/297/17
№ провадження 1-кс/646/483/2017
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
19.01.2017 року м.Харків

Слідчий суддя Червонозаводського районного суду м. Харкова ОСОБА_1 , за участю секретаря ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , захисників - ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , підозрюваного ОСОБА_6 , розглянувши клопотання старшого слідчого другого слідчого відділу слідчого управління прокуратури Харківської області ОСОБА_7 , у кримінальному провадженні № 0000944 від 23 квітня 2016 року про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно:

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Харків, громадянина України, неодруженого, працюючого інспектором Управління патрульної поліції у м. Харкові Департаменту патрульної поліції, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , не судимого,

підозрюваного у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст. 162, ч.2 ст. 365 КК України,

ВСТАНОВИВ:
16 січня 2017 року в провадження слідчого судді надійшло клопотання слідчого, погоджене з прокурором відділу процесуального керівництва у кримінальних провадженнях слідчих регіональної прокуратури Харківської області ОСОБА_3 , про застосування відносно підозрюваного ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Мотивуючи своє клопотання, слідчий зазначив, що ОСОБА_6 вчинив злочини за наступних обставин. Так, ОСОБА_6 , обіймаючи посаду інспектора Управління патрульної поліції у м. Харкові Департаменту патрульної поліції, використовуючи своє службове становище та владні повноваження, 22.04.2016 о 23 годині 15 хвилин, разом із ОСОБА_8 та ОСОБА_9 , перебуваючи за адресою: АДРЕСА_2 , під час перевірки пояснень ОСОБА_10 , всупереч інструкції поліцейського патрульної поліції, затвердженої наказом Департаменту патрульної поліції від 05.01.2016 за №4/1, а саме - без дотримання правил поведінки та професійної етики, вступив в конфлікт з ОСОБА_11 , ОСОБА_12 та ОСОБА_13 .

В подальшому ОСОБА_6 разом із ОСОБА_8 та ОСОБА_9 , діючи навмисно з мотивів неповаги до прав та законних інтересів родини ОСОБА_14 , з метою демонстрації своєї переваги, бажаючи принизити людську гідність, явно виходячи за межі наданих йому службових повноважень та перевищуючи їх, навмисно порушив норми чинного законодавства, якими встановлюється порядок та межі застосування заходів фізичного впливу із застосуванням спецзасобу, починаючи з 23 год. 15 хв. 22.04.2016 по 02 год. 30 хв. 23.04.2016 незаконно перебуваючи в їх помешканні за вищевказаною адресою, необґрунтовано застосував до ОСОБА_11 , ОСОБА_12 та ОСОБА_13 фізичне насилля шляхом нанесення із допомогою спецзасобу гумової палки чисельних ударів в область шиї, потиличної ділянки, верхніх кінцівок, груді, спини, спричинивши: ОСОБА_12 - забій та гематоми грудної клітини та верхніх кінцівок, а ОСОБА_11 - множинні гематоми, садна обличчя, шиї, потиличної ділянки, верхніх кінцівок, груді, спини, які за висновками судово-медичних експертиз відносяться до легких тілесних ушкоджень.

Внаслідок вищевказаних протиправних умисних дій інспектора Управління патрульної поліції у м. Харкові ОСОБА_6 завдано істотної шкоди охоронюваним законом правам та інтересам громадян ОСОБА_11 , ОСОБА_12 та ОСОБА_13 .

13 січня 2017 року ОСОБА_6 повідомлено про підозру у вчиненні злочинів, передбачених ч.2 ст.162, ч.2 ст.365 КК України.

Допитаний в якості підозрюваного ОСОБА_6 у вчиненні зазначених кримінальних правопорушень винним себе не визнав та відмовився від надання показань, мотивуючи необхідністю отримати правову допомогу.

На думку слідчого, застосування більш м`яких запобіжних заходів до ОСОБА_6 , ніж тримання під вартою, у даному кримінальному провадженні є недостатніми для запобігання не виконання ним процесуальних обов`язків, переховування підозрюваного від органів досудового розслідування або суду, незаконного впливу на свідків та потерпілих, перешкоджання кримінальному провадженню іншим чином, вчинення іншого кримінального правопорушення.

У судовому засіданні прокурор підтримав клопотання та просив його задовольнити, наполягаючи на тому, що підозрюваний є працівником озброєного органу у зв`язку з чим може здійснити фізичний вплив на свідків та потерпілих. Крім того, посилався на не виконання підозрюваним процесуальних обов`язків та переховування від органу досудового слідства, його зловживання правом на захист.
Захисники і підозрюваний вважали, що не має підстав для застосування найбільш суворого виду запобіжного заходу, вважали достатнім запобіжний захід, не пов`язаний з позбавленням волі.

Вислухавши сторони, дослідивши матеріали клопотання, слідчий суддя приходить до наступного.

Слідчим суддею встановлено, що відомості про кримінальні правопорушення внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 23 квітня 2016 року за № 0000944, за ознаками злочинів передбачених ч.2 ст.162, ч.2 ст. 365 КК України.

13 січня 2017 року ОСОБА_6 в межах зазначеного кримінального провадження повідомлено про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст. 162, ч.2 ст. 365 КК України.

Підозра щодо ОСОБА_6 у вчиненні інкримінованих йому кримінальних правопорушень ґрунтується на наступних доказах: протоколах допиту потерпілих ОСОБА_13 , ОСОБА_11 і ОСОБА_12 ; протоколі огляду місця події; протоколі огляду відео реєстраторів; протоколі слідчого експерименту за участю потерпілих ОСОБА_13 , ОСОБА_11 і ОСОБА_12 ; двох висновках судово-медичних експертиз; протоколі допиту свідка ОСОБА_15 .

В той же час стороною захисту в судовому засіданні повідомлено, що ними завершується збирання доказів, на підставі яких буде доведено, що за названих обставин саме ОСОБА_6 є потерпілим від дій родини ОСОБА_14 .

Статтею 177 КПК України визначено, що метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам:

- переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду;
- знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення;
- незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні;
- перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином;
- вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.
Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті. Слідчий, прокурор не мають права ініціювати застосування запобіжного заходу без наявності для цього підстав, передбачених цим Кодексом.
Згідно зі ст.178 КПК України при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу, слідчий суддя, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі:
- вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення;
- тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання підозрюваного, обвинуваченого винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється, обвинувачується;
- вік та стан здоров`я підозрюваного, обвинуваченого;
- міцність соціальних зв`язків підозрюваного, обвинуваченого в місці його постійного проживання, у тому числі наявність в нього родини й утриманців;
- наявність у підозрюваного, обвинуваченого постійного місця роботи або навчання;
- репутацію підозрюваного, обвинуваченого;
- майновий стан підозрюваного, обвинуваченого;
- наявність судимостей у підозрюваного, обвинуваченого;
- дотримання підозрюваним, обвинуваченим умов застосованих запобіжних заходів, якщо вони застосовувалися до нього раніше;
- наявність повідомлення особі про підозру у вчиненні іншого кримінального правопорушення;
- розмір майнової шкоди, у завданні якої підозрюється, обвинувачується особа, або розмір доходу, в отриманні якого внаслідок вчинення кримінального правопорушення підозрюється, обвинувачується особа, а також вагомість наявних доказів, якими обґрунтовуються відповідні обставини.
Відповідно до практики Європейського Суду з прав людини вагомою підставою для вирішення питання про необхідність попереднього ув`язнення особи є ризик перешкоджання встановленню істини у справі та переховування цієї особи від правосуддя. При цьому зазначено, що небезпека перешкоджання встановленню істини у справі та переховування особи від правосуддя може вимірюватися суворістю можливого покарання в сукупності з наявністю даних про матеріальний, соціальний стан особи, її зв`язками з державою, у якій його переслідують та міжнародними контактами.
Наявними в матеріалах клопотання документами підтверджено, що органом досудового розслідування ОСОБА_6 висунуто підозру у вчиненні злочинів, передбачених ч.2 ст. 162 та ч.2 ст. 365 КК України, які за ступенем тяжкості відповідно до ст.12 КК України відносяться до категорії злочинів середньої тяжкості та тяжких, відповідно, і за останній законом передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк до восьми років.

Що стосується особистої ситуації підозрюваного, то він є громадянином України, з вищою освітою, не судимий, має постійні місця проживання і роботи, за якими характеризується виключно позитивно, аналогічно він характеризується і за попередніми місцями роботи і служби, приймав безпосередню участь у антитерористичній операції, йому присвоєно статус ветерана війни - учасника бойових дій, має на утриманні непрацездатну матір, яка потребує догляду і лікування.

Згідно з ч.3 ст.176 КПК України слідчий суддя, суд відмовляє у застосуванні запобіжного заходу, якщо слідчий, прокурор не доведе, що встановлені під час розгляду клопотання про застосування запобіжних заходів обставини, є достатніми для переконання, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів, передбачених частиною першою цієї статті, не може запобігти доведеним під час розгляду ризику або ризикам. При цьому найбільш м`яким запобіжним заходом є особисте зобов`язання, а найбільш суворим - тримання під вартою.
Слідчий суддя не приймає до уваги твердження прокурора про переховування підозрюваного від досудового слідства, в тому числі шляхом перебування в лікувальному закладі, не виконання ним процесуальних обов`язків.
Правилами частини 8 статті 135, п.5 ч.1 ст. 137 КПК України визначено, що повістка про виклик вручається не менше ніж за три дні, в ній зазначається процесуальний статус, в якому перебуває викликана особа. У відповідності до положень ст. 138 КПК України поважними причинами неприбуття особи на виклик є, в тому числі, перебування в закладі охорони здоров`я у зв`язку з лікуванням та несвоєчасне отримання повістки про виклик.
Як вбачається з наданих повісток про виклик та корінців до них, датованих груднем 2016 року і початком січня 2017 року - до 13 січня, 16 грудня 2016 року ОСОБА_6 особисто отримав у слідчого повістку, при цьому в цей день слідчі дії з ним не виконувались. У зазначених повістках його процесуальний статус визначений „підозрюваний, при тому що підозра йому вручена тільки 13 січня 2017 року. В цей період мало місце його перебування у закладі охорони здоров`я у зв`язку з лікуванням.
Таким чином, проаналізувавши всі вищевказані обставини, приходжу до висновку про те, що під час розгляду даного клопотання слідчого стороною обвинувачення не було надано достатніх та належних доказів на підтвердження обставин, що свідчать про необхідність застосування до обвинуваченого найбільш суворого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.
Тому підстав для обрання відносно підозрюваного найбільш суворого запобіжного заходу у даному випадку не вбачається.
Разом з тим, враховуючи таку обставину, як міцність соціальних зв`язків підозрюваного, приходжу до висновку, що разом з іншими обставинами особистої ситуації підозрюваного та обґрунтованою підозрою у вчиненні ним інкримінованого злочину, є підстави для обрання відносно нього такого запобіжного заходу як особисте зобов`язання.

На підставі викладеного, керуючись статтями 176-178, 182, 183, 193, 194, 196, 197, 199, 202, 205, 532, 534 КПК України, слідчий суддя,
У Х В А Л И В:
У задоволенні клопотання старшого слідчого другого слідчого відділу слідчого управління прокуратури Харківської області молодшого радника юстиції ОСОБА_7 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_6 - відмовити.
Обрати підозрюваному ОСОБА_6 у кримінальному провадженні №0000944 від 23 квітня 2016 року запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання та покласти на нього такі обов`язки:
1) прибувати до слідчого, прокурора, суду за першою вимогою;
2) не відлучатися із міста Харкова без дозволу слідчого, прокурора або суду;
3) повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання та/або місця роботи;
4) утримуватися від спілкування з будь-якою особою, визначеною слідчим суддею, судом, або спілкуватися з нею із дотриманням умов, визначених слідчим суддею, судом.
Строк дії ухвали встановити по 19 березня 2017 року, включно.
Ухвала слідчого судді підлягає негайному виконанню після її оголошення.
Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Апеляційного суду Харківської області протягом 5 днів з дня її оголошення.
Слідчий суддя: ОСОБА_1