УКРАЇНА
Апеляційний суд Житомирської області

Справа №290/381/16-к Головуючий у 1-й інст. ОСОБА_1
Категорія ч.3 ст.185 КК Доповідач ОСОБА_2

УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
31 січня 2017 року Апеляційний суд Житомирської області в складі:
головуючого-судді ОСОБА_2 ,
суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
секретаря ОСОБА_5 ,
за участю: прокурора ОСОБА_6 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Житомирі кримінальне провадження №290/381/16-к за апеляційною скаргою обвинуваченого ОСОБА_7 на вирок Романівського районного суду Житомирської області від 15 листопада 2016 року відносно
ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , мешканця АДРЕСА_1 ,
обвинуваченого у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.3 ст.185, ч.3 ст.15, ч.3 ст.185, ч.1 ст.162 КК України, -
В апеляційній скарзі обвинувачений ОСОБА_7 просить змінити вирок суду першої інстанції, вважаючи призначене судом покарання занадто суворим і просить призначити йому більш м`яке покарання у виді обмеження волі або позбавлення волі на строк до 4-х років. Наголошує на тому, що судом першої інстанції належно не враховано його щире каяття, повне визнання вини та активне сприяння розкриттю злочину. Вважає, що призначене покарання не відповідає тяжкості вчинених ним правопорушень та характеризуючим його особу даним.
В запереченні на апеляційну скаргу прокурор зазначає про законність та обґрунтованість вироку суду першої інстанції та просить відмовити в задоволенні апеляційної скарги обвинуваченого.
Згідно вироку суду першої інстанції, ОСОБА_7 визнано винним у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.3 ст.185, ч.3 ст.15, ч.3 ст.185, ч.1 ст.162 КК України та призначено покарання:
- за ч.3 ст.185 КК України - 4 роки 6 місяців позбавлення волі;
- за ч.3 ст.15, ч.3 ст.185 КК України 3 роки позбавлення волі;
- за ч.1 ст.162 КК України - 2 роки обмеження волі.
Відповідно до ч.1 ст.70 КК України остаточне покарання ОСОБА_7 визначено шляхом поглинення менш суворих покарань більш суворим у виді 4 років 6 місяців позбавлення волі.
Обрано ОСОБА_7 до набрання вироком законної сили запобіжний захід тримання під вартою, взявши його під варту із зали суду.
Початок строку відбування покарання обчислено з 15.11.2016 р.
Стягнуто з ОСОБА_7 на користь держави процесуальні витрати, пов`язані із залученням експертів в сумі 2 708,40 грн.
Відповідно до вироку суду першої інстанції, 22 грудня 2015 року приблизно о 20 годині ОСОБА_7 , пошкодивши за допомогою металевого прута металеву скобу вхідних дверей, з метою таємного викрадення чужого майна, проник до приміщення хліва ОСОБА_8 , розташованого по АДРЕСА_2 , звідки повторно таємно викрав електродвигун потужністю 180 Вт вартістю 256,67 грн, ручну електричну пилу по дереву «Wintech WSC 2000» вартістю 850 грн, чотири металевих кутника загальною довжиною 12 м вартістю 420 грн.
Всього ОСОБА_7 таємно викрав майна ОСОБА_8 на загальну суму 1526,67 грн.
28 січня 2016 року приблизно о 20 годині ОСОБА_7 , розбивши шибку вікна, з метою таємного викрадення чужого майна, проник до будинку ОСОБА_9 , розташованого по АДРЕСА_3 , звідки повторно таємно викрав ручну бензинову пилу по дереву «Goodluck GL 5200 E» вартістю 1433,33 грн, ручну кутову електричну шліфувальну машину «Mastermax MAG-1105» вартістю 493,33 грн, ручну кутову електричну шліфувальну машину «NOSTM E135B» вартістю 418,33 грн, кутову електричну шліфувальну машину «Finish» потужністю 500 Вт вартістю 370 грн, електродриль «Електромаш» вартістю 420 грн, зварювальний апарат «Lazer» вартістю 4200 грн.
29 січня 2016 року приблизно о 21 годині ОСОБА_7 , з метою таємного викрадення чужого майна, через раніше розбиту шибку вікна проник до будинку ОСОБА_9 , розташованого по АДРЕСА_3 , звідки повторно таємно викрав ручну електричну пилу по дереву «Expert Garden» вартістю 1607,67 грн.
30 січня 2016 року приблизно о 18 годині ОСОБА_7 , з метою таємного викрадення чужого майна, через раніше розбиту шибку вікна, проник до будинку ОСОБА_9 , розташованого по АДРЕСА_3 , звідки повторно таємно викрав електричний тример-кущоріз вартістю 1233,33 грн.
3 вересня 2016 року приблизно о 20 годині 30 хвилин ОСОБА_7 , пошкодивши шибку вікна, з метою таємного викрадення чужого майна, проник до будинку, розташованого по АДРЕСА_4 , звідки намагався викрасти демонтовані ним металеві деталі холодильника «Донбас» та електродвигуна вартістю 183,33 грн, що належали ОСОБА_10 , однак не довів свій злочинний намір до кінця з причин, що не залежали від його волі, оскільки був затриманий потерпілою.
22 вересня 2016 року приблизно о 12 годині ОСОБА_7 , відчинивши кватирку вікна, без дозволу власника, незаконно проник до будинку ОСОБА_11 , розташованого по АДРЕСА_4 .
Вказаними діями ОСОБА_7 скоїв кримінальні правопорушення (злочини), передбачені частиною 3 статті 185, частиною 3 статті 15, частиною 3 статті 185 та частиною 1 статті 162 КК України.
Заслухавши доповідь судді-доповідача, думку прокурора, який просив вирок суду залишити без змін, перевіривши матеріали кримінального провадження та доводи апеляційної скарги, а також вирок суду першої інстанції в межах, передбачених ст.404 КПК України, апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга обвинуваченого не підлягає до задоволення з таких підстав.
Як передбачено у ст.414 КПК України, невідповідним ступеню тяжкості кримінального правопорушення та особі обвинуваченого визнається таке покарання, яке хоч і не виходить за межі, встановлені відповідною статтею (частиною статті) закону України про кримінальну відповідальність, але за своїм видом чи розміром є явно несправедливим через м`якість або через суворість.
Згідно з вимогами ст.50 КК України, покарання має бути необхідним і достатнім для виправлення особи, яка вчинила злочин, та попередження вчиненню нею нових злочинів.
Відповідно до ч.2 ст.65 КК України, призначаючи покарання, суд повинен враховувати ступінь тяжкості вчинених злочинів, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання. Особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів.
Вирішуючи питання призначення покарання, суд першої інстанції виходив з вимог ст.65 КК України, ступеня тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, даних про особу обвинуваченого та з урахуванням всіх обставин провадження.
Суд першої інстанції у вироку в повній мірі врахував обставини вчинення інкримінованих обвинуваченому кримінальних правопорушень, та тяжкість цих злочинів, серед яких є як тяжкі злочини, так і злочин невеликої тяжкості.
Викладені в апеляційній скарзі доводи на пом`якшення покарання, а так само і докази, які містяться в матеріалах кримінального провадження, щодо особи обвинуваченого ОСОБА_7 , зокрема те, що він характеризується виключно негативно, не працює, раніше неодноразово судимий, однак належних висновків з цього не зробив, повністю визнав свою вину та щиро розкаявся, що є обставиною, що пом`якшує покарання, за наявністю обставини, обтяжуючої покарання щодо правопорушення, передбаченого ч.1 ст.162 КК України є вчинення рецидиву злочинів, достатньо були враховані судом першої інстанції при призначенні обвинуваченому покарання.
При цьому, вище наведені обставини в своїй сукупності виключають підстави пом`якшення обвинуваченому покарання, в тому числі і із застосуванням ст.69 КК України.
Призначене обвинуваченому ОСОБА_7 покарання є необхідним й достатнім для його виправлення та попередження вчинення нових злочинів, що на переконання колегії суддів відповідає справедливості і меті покарання.
Тобто, апеляційні доводи обвинуваченого про невиправдану суворість призначеного покарання є необґрунтованими. Ухвалений судом першої інстанції вирок в частині призначення обвинуваченому покарання є законним, обґрунтованим і вмотивованим, підстави для його скасування чи зміни відсутні.
Керуючись ст.404, 405, 407 КПК України, апеляційний суд, -
П О С Т А Н О В И В :
Апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_7 залишити без задоволення, а вирок Романівського районного суду Житомирської області від 15 листопада 2016 року відносно ОСОБА_7 без змін.
Відповідно до ч.5 ст.72 КК України зарахувати в строк відбуття покарання обвинуваченому ОСОБА_7 строк його попереднього ув`язнення з 15.11.2016 р. по 31.01.2017 р. з розрахунку один день тримання під вартою за два дні позбавлення волі.
Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена у касаційному порядку, шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом трьох місяців з дня її оголошення, а засудженим, який тримається під вартою, - в той самий строк з дня вручення йому копії судового рішення.
Судді :