1-кп/381/10/17
381/4281/15-к
У Х В А Л А
24 травня 2017 року м.Фастів

Фастівський міськрайонний суд Київської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря - ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

захисника ОСОБА_5

провівши підготовче судове засідання у кримінальному провадженні №0001518 від 28 серпня 2015 року по обвинуваченню ОСОБА_4 у вчиненні злочинів, передбачених ч.1 ст.263, ч.1 ст.309 КК України, -

встановив:
У провадження Фастівського міськрайонного суду Київської області із Фастівської місцевої прокуратури 05.10.2015 рокунадійшов обвинувальний акт із додатками у кримінальному провадженні відносно ОСОБА_4 у вчиненні злочинів, передбачених ч.1 ст.263 та ч. 1 ст. 309 КК України.
Ухвалою судді від 06.10.2015 року обвинувальний акт було призначено до підготовчого судового засідання.
В подальшому, у зв`язку з неявкою в підготовчі судові засідання, які були призначені у даному кримінальному проваджені на 24.11.2015 року, 27.11.2015 року, 10.12.2015 року та 25.12.2015 року, ОСОБА_4 , відносно останнього ухвалою суду було застосовано привід.

Ухвалою суду від 26.01.2016 року судове провадження по кримінальному провадженню було зупинено у зв`язку тяжкою тривалою хворобою ОСОБА_4 .

Після чого, вже ухвалою суду від 25.05.2016 року судове провадження було відновлено та призначено підготовче судове засідання.

Разом з тим, ОСОБА_4 у подальшому періодично не з`являвся у підготовчі судові засідання, які були призначені на 07.06.2016 року, 08.07.2016 року, 18.07.2016 року, 25.07.2016 року та 08.08.2016 року, у зв`язку чим ухвалами суду від 07.06.2016 року та 08.08.2016 року відносно нього були застосовані примусові приводи.

Ухвалою суду від 14.09.2016 року судове провадження по кримінальному провадженню в чергове було зупинено у зв`язку тяжкою тривалою хворобою ОСОБА_4 .

В подальшому, 23.03.2017 року судом було отримано повідомлення Фастівської ЦРЛ про те, що ОСОБА_4 за станом здоров`я може брати участь у судових засіданнях, у зв`язку з чим ухвалою суду від 27.03.2017 року судове провадження було відновлено та призначено підготовче судове засідання, яке 25.04.2017 року було відкладено у зв`язку з хворобою ОСОБА_4 .

Прокурор в підготовчому судовому засіданні просить призначити судовий розгляд на підставі обвинувального акту, вважає, що під час досудового розслідування були дотримані всі вимоги, передбачені ст. 291 КПК України, підстав для закриття провадження чи повернення обвинувального акту не вбачає.

Обвинувачений ОСОБА_4 питання щодо призначення обвинувального акту до судового розгляду залишив на розсуд суду.

Захисник обвинуваченого - адвокат ОСОБА_5 проти призначення справи до судового розгляду не заперечував.
Заслухавши думку учасників процесу, вивчивши обвинувальний акт із додатками, суд дійшов висновку, що обвинувальний акт у кримінальному провадженні слід повернути прокурору з таких підстав.

Відповідно до вимог ч.4 ст.110 КПК України обвинувальний акт є процесуальним документом, яким прокурор висуває обвинувачення у вчиненні кримінального правопорушення і яким завершується досудове розслідування. Обвинувальний акт повинен відповідати вимогам, передбаченим ст.291 КПК України, яка в свою чергу, містить вичерпний перелік відомостей, які повинен містити обвинувальний акт і вони є обовязковими для їх виконання слідчим і прокурором.

Відповідно до вимог ч. 2 ст. 291 КПК України обвинувальний акт має містити на ряду із іншим, такі відомості: анкетні відомості кожного обвинуваченого (прізвище, ім`я, по батькові, дата та місце народження, місце проживання, громадянство); виклад фактичних обставин кримінального правопорушення, які прокурор вважає встановленими, правову кваліфікацію кримінального правопорушення з посиланням на положення закону і статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність та формулювання обвинувачення.

Вказані вимоги органом досудового розслідування виконані не були, а тому суд, не виходячи за межі ст. 314 КПК України, дійшов висновку, що обвинувальний акт складений в порушення вимог ст. 291 КПК України.

Так, як вбачається зі змісту обвинувального акта, складеного відносно ОСОБА_4 , в ньому викладені фактичні обставини кримінального правопорушення, які прокурор вважає встановленими, а також зазначена правова кваліфікація злочину, інкримінованого обвинуваченому з розкриттям кримінально-правової формули кваліфікації. Однак, в даному обвинувальному акті повністю відсутнє сформульоване органом досудового слідства обвинувачення, висунуте ОСОБА_4 , що з огляду на вимоги ч. 1 ст. 337 КПК України, не дає підстав суду для призначення судового розгляду.

При цьому як вбачається з п. 10 постанови Пленуму Верховного суду України № 8 «Про застосування законодавства, яке забезпечує право на захист у кримінальному судочинстві» від 24.10.2003 року, суди повинні вимагати від органів досудового слідства, щоб пред`явлене особі обвинувачення було конкретним за змістом.

Європейський суд з прав людини (далі - Суд) у справі «Абрамян проти Росії» від 9 жовтня 2008 р., зазначив, що у тексті підпункту «а» п. 3 ст. 6 Конвенції вказано на необхідність приділяти особливу увагу роз`ясненню «обвинувачення» особі, стосовно якої порушено кримінальну справу. Деталі вчинення злочину можуть відігравати вирішальну роль під час розгляду кримінальної справи, оскільки саме з моменту доведення їх до відома підозрюваного він вважається офіційно письмово повідомленим про фактичні та юридичні підстави пред`явленого йому обвинувачення (див. рішення від 19 грудня 1989 р. у справі «Камасінскі проти Австрії», № 9783/82, п. 79). Крім того, Суд нагадує, що положення підпункту «а» п. 3 ст. 6 Конвенції необхідно аналізувати у світлі більш загальної норми про право на справедливий судовий розгляд, гарантоване п. 1 цієї статті. У кримінальній справі надання повної, детальної інформації щодо пред`явленого особі обвинувачення та, відповідно, про правову кваліфікацію, яку суд може дати відповідним фактам, є важливою передумовою забезпечення справедливого судового розгляду (див.: рішення від 25 березня 1999 р. у справі «Пелісьє та Сассі проти Франції» [ВП], № 25444/94, п. 52; рішення від 25 липня 2000 р. у справі «Матточіа проти Італії», № 23969/94, п. 58; рішення від 20 квітня 2006 р. у справі «І.Н. та інші проти Австрії», № 42780/98, п. 34).

Справедливість під час провадження у справі необхідно оцінювати, беручи до уваги розгляд справи в цілому (див. рішення від 1 березня 2001 р. у справі «Даллос проти Угорщини», № 29082/95, п. 47). Крім того, право бути поінформованим про характер і причини обвинувачення потрібно розглядати у світлі права обвинуваченого мати можливість підготуватися до захисту, гарантованого підпунктом «b» п. 3 ст. 6 Конвенції (див. зазначені рішення у справі «Пелісьє та Сассі проти Франції», п. 54, а також «Даллос проти Угорщини», п. 47).

Відповідно до ч. 1 ст. 337 КПК України, судовий розгляд проводиться лише стосовно особи, якій висунуто обвинувачення, і лише в межах висунутого обвинувачення відповідно до обвинувального акта.

За таких обставин прокурором, у відповідності до вимог кримінального процесуального закону, а також до усталеної практики ЄСПЛ, ОСОБА_4 не висунуто обґрунтоване та зрозуміле обвинувачення у вчиненні інкримінованого йому злочину.

Завданням кримінального провадження є захист будь-якої особи від кримінальних правопорушень, охорона прав і законних інтересів всіх учасників провадження, а також забезпечення швидкого і повного судового розгляду з тим, щоб, зокрема, до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура, у тому числі під час закінчення досудового розслідування та звернення до суду прокурора з обвинувальним актом.

Недотримання цих принципів є перешкодою у встановленні істини в даному кримінальному провадженні, забезпечення дотримання законності, правильного правозастосування та винесення обґрунтованого судового вироку, а тому є неприпустимим.

Відповідно до вимог п. 3 ч. 3 ст. 314 КПК України підставою для повернення обвинувального акта прокурору з підготовчого судового засідання є встановлення невідповідності вказаного процесуального рішення вимогам ст. 291 КПК України, зокрема такими порушеннями у даному провадженні справі суд визнає істотні суперечності допущені в обвинувальному акті в аспекті визначення підстав, меж та змісту судового розгляду, що призводить до порушення прав осіб на захист.

Враховуючи те, що даний обвинувальний акт не відповідає вимогам ст. 291 КПК України, що унеможливлює призначення кримінального провадження до судового розгляду, суд відповідно до п. 3 ч.3 ст.314 КПК України, вважає за необхідне повернути обвинувальний акт прокурору для усунення зазначених недоліків.

Керуючись ст.ст. 314 315, 372, 376 КПК України, суд,-
ухвалив:

Обвинувальний акт по кримінальному провадженню №0001518 від 28 серпня 2015 року по обвинуваченню ОСОБА_4 у вчиненні злочинів, передбачених ч.1 ст.263, ч.1 ст.309 КК України повернути прокурору Фастівської місцевої прокуратури ОСОБА_6 внаслідок невідповідності обвинувального акта вимогам КПК України.

Ухвала може бути оскаржена шляхом подачі апеляції через Фастівський міськрайонний суд Київської області до Апеляційного суду Київської області протягом семи днів з дня її оголошення..

Суддя ОСОБА_7