Справа № 559/2295/16-к
УХВАЛА
про дозвіл на затримання обвинуваченого з метою його приводу
для участі в розгляді клопотання про застосування запобіжного заходу
у вигляді тримання під вартою
"30" червня 2017 р. Дубенський міськрайонний суд Рівненської області у складі:
головуючої судді ОСОБА_1 ,
секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,
за участю: прокурора ОСОБА_3 ,
розглянувши клопотання прокурора у кримінальному провадженні №0000312 від 23.03.2016 за ч.2 ст.185 КК України, про дозвіл на затримання з метою приводу обвинуваченого ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Дубно Рівненської області, громадянина України, із повною середньою освітою, не одруженого, судимого, який проживає за адресою: АДРЕСА_1 , - для участі в розгляді клопотання про обрання запобіжного заходу у виді тримання під вартою,-
ВСТАНОВИВ:
з 24.10.2016 на розгляді Дубенського міськрайонного суду перебуває кримінальне провадження за обвинуваченням ОСОБА_4 за ч.2 ст. 185 КК України. В судові засідання ОСОБА_4 неодноразово не з`являвся, ухвали про привід обвинуваченого не виконувались.
Згідно обвинувального акту ОСОБА_4 обвинувачується в тому, що 18.03.2016, в період часу з 09.00 год. до 10.00 год., перебуваючи в приміщенні житлового будинку, який знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 , скориставшись відсутністю нагляду за його діями з боку власника господарства, керуючись корисливим мотивом, маючи умисел на таємне викрадення чужого майна, шляхом вільного доступу, з приміщення кімнати житлового будинку таємно, повторно, умисно викрав гаманець, вартістю 48, 50 грн., в якому були грошові кошти в сумі 400 грн., мобільний телефон марки «Nokia Asha 300», вартістю 322 грн., кросівки фірми «Nike» 44 розміру, вартістю 400 грн., чим спричинив ОСОБА_5 майнову шкоду на загальну суму 1170, 50 грн., тобто у вчинені злочину, передбаченому ч. 2 ст. 185 КК України, тобто у таємному викраденні чужого майна (крадіжці), вчиненій повторно.
Прокурор звернувся до суду з клопотанням про дозвіл на затримання з метою приводу обвинуваченого ОСОБА_4 для участі в розгляді клопотання про обрання запобіжного заходу у виді тримання під вартою.
В обґрунтування клопотання прокурор констатує наявність обґрунтованої підозри, яка покладена в основу обвинувачення і, на його думку, повністю підтверджується доказами, зібраними у ході проведення досудового розслідування. Вказує, 21.10.2016 обвинувальний акт по обвинуваченню ОСОБА_4 скеровано до Дубенського міськрайонного суду для розгляду по суті.

Відповідно до ч.1 ст.ЗЗ1 КПК України під час судового розгляду суд за клопотанням сторони обвинувачення або захисту мас право своєю ухвалою змінити, скасувати або обрати запобіжний захід щодо обвинуваченого, а згідно ч.2 цієї ж статті, вирішення питання судом щодо запобіжного заходу відбувається в порядку, передбаченому главою 18 цього Кодексу.

Згідно з ч. 2 ст. 177 КПК України підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.

Так, стороною обвинувачення вбачається можливість ОСОБА_4 переховуватися від суду, що є ризиком, який передбачений п.1 ч.І ст. 177 КПК України.

На підтвердження можливості ОСОБА_4 ухилитися від суду вказує той факт, що з моменту скерування до суду обвинувального акту, тобто з 21.10.2016 і по даний час ОСОБА_4 з`явився лише на 1 судове засідання, а саме 23.02.2017, під час якого справу було призначено до судового розгляду. В подальшому на судову засідання (07.03.2017, 04.05.2017, 30.05.2017. 21.06.2017) обвинувачений ОСОБА_4 не з`являється, чим перешкоджає проведенню судовою слідства та порушує принцип розумності строків судового розгляду.

Також, у ході досудового розслідування та судового провадження встановлено, що ОСОБА_4 шкоду потерпілому ОСОБА_5 не відшкодував, від зустрічей з потерпілим ОСОБА_5 ухиляється, повідомляє неправдиві відомості щодо місця свого знаходження. Так, в одному з багато чисельних телефонних дзвінків, ОСОБА_4 повідомив прокурору, що перебуває на лікуванні у військовому госпіталі у м. Києві, однак, згідно інформації від 19.05.2017 №4/2874 начальника військово-медичного клінічного центру «Головний військовий клінічний госпіталь» генерала-майора медичної служби ОСОБА_6 , ОСОБА_4 з 01.01.2017 до 19.05.2017 на лікуванні у даному військовому медичному закладі не перебував. Також, працівниками Дубенського ВП ГУНП в Рівненській області на виконання ухвал Дубенського міськрайонного суду про здійснення приводу обвинуваченого ОСОБА_4 , неодноразово здійснювалися виїзди за місцем проживання ОСОБА_4 , що за адресою: АДРЕСА_1 . Однак, на багато чисельні вимоги відчинити вхідні двері ОСОБА_4 не реагував. Востаннє ОСОБА_4 20.06.2017 ознайомився з ухвалою про здійснення його приводу для розгляду кримінального провадження Дубенським міськрайонним судом по суті, яке призначено на 16 годину 00 хвилин 21.06.2017., повідомив працівникам Дубенського ВП ГУНП в Рівненськії області, що до суду у вказаний час прибуде, однак вимоги не виконав, та до суду не з`явився.

Також, па підтвердження можливості вчиняти інші кримінальні правопорушення, що передбачено п.5 ч.1 ст. 177 КІІК України, досудовим розслідуванням було встановлено, що ОСОБА_4 на даний час ніде не працює та не має джерела постійного прибутку, що є однією із підстав вчинення корисливих злочинів, а це дає підстави вважати, що перебуваючи на волі ОСОБА_4 для отримання грошових коштів та іншого майна, необхідного в побуті, буде продовжувати злочину діяльність і вчиняти нові злочини.

ОСОБА_4 18.10.2016 Рівненським міським судом засуджений до покарання у виді позбавлення волі строком 1 рік 6 місяців за вчинення злочину, передбаченого ч.2 ст. 190 КК України, та на підставі ст. 75 КК України від відбування призначеного покарання звільнений зі встановленням іспитового строку 1 рік. І також встановлено, що ОСОБА_4 був засуджений вироком Дубенського міськрайонного суду від 11.02.2014 за вчинення злочину, передбаченого ч.1 ст. 185 КК України до покарання у виді позбавлення волі строком 1 рік та на підставі ст. 75 КК України від призначеного покарання звільнений з встановленням іспитового строку 1 рік, що додатково підтверджує можливість ОСОБА_4 повторно вчиняти нові умисні корисливі злочини.

Відповідно до ч.1 ст. 188 КІІК України прокурор, слідчий за погодженням з прокурором має право звернутися із клопотанням про дозвіл на затримання підозрюваного, обвинуваченого з метою його приводу для участі в розгляді клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Прокурор просить задоволити клопотання про затримання з метою приводу, оскільки іншим чином ніж затримання обвинуваченого з метою приводу для участі у розгляді клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, розглянути клопотання про застосування такого запобіжного заходу та забезпечити розгляд кримінального провадження судом у розумні строки неможливо.

Також, відповідно до ч. З ст. 176 КПК України жоден з більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти можливості ОСОБА_4 переховуватися від суду або вчинити інше кримінальне правопорушення, тобто ризикам передбаченим п.п.1.5 ч.1 ст. І 77 КПК України.

У судовому засіданні прокурор клопотання підтримала із підстав, вказаних у ньому. Пояснила, що на стадії досудового розслідування не застосували запобіжний захід бо про те, що вирок набрав законної сили, стало відомо лише при відкритті матеріалів по ст. 290 КПК України. На підготовчому судовому засіданні не ставили питання про запобіжний захід, бо сподівались, що ОСОБА_4 з`являтиметься у судові засідання.

Допитаний як свідок інспектор поліції ОСОБА_7 показав суду, що не міг виконати ухвали суду про застосування приводу до ОСОБА_4 , оскільки останній не відчиняв двері, а підстав проникнути у приміщення у нього не було. Сусіді, не бажаючи псувати сусідські відносини, відмовлялись писати письмові пояснення, проте повідомляли, що ОСОБА_4 чи є на місці чи був вчора і тому подібне. На адресу до ОСОБА_4 неодноразово виїжджала група швидкого реагування, в тому числі рано вранці, проте двері ОСОБА_4 були замкнені. Востаннє, 20.06.2017 працівники поліції у складі групи швидкого реагування, увечері, повідомили ОСОБА_4 особисто про необхідність з`явитись на 21.06.2017 на 16.00 год. до суду, зачитавши йому ухвалу про привід, ОСОБА_4 зобов`язався з`явитись, проте не прийшов.

Вислухавши доводи прокурора, покази свідка, ознайомившись з матеріалами, суддя приходить до висновку, що клопотання підлягає до задоволення.
Згідно ст. 331, 188 КПК України прокурору надано право звернення до суду з клопотанням про надання дозволу на затримання особи з метою приводу.
За змістом ч.4 ст.189 КПК України суд відмовляє у наданні дозволу на затримання обвинуваченого з метою його приводу, якщо прокурор не доведе, що зазначені у клопотанні про застосування запобіжного заходу обставини вказують на наявність підстав для тримання під вартою підозрюваного, обвинуваченого, а також є достатні підстави вважати, що підозрюваний, обвинувачений переховується від органів досудового розслідування чи суду, або одержавши відомості про звернення слідчого, прокурора до суду із клопотанням про застосування запобіжного заходу, підозрюваний, обвинувачений до початку розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу вчинить дії, які є підставою для застосування запобіжного заходу і зазначені у ст. 177 цього Кодексу.
Прокурор одночасно звернувся до суду з клопотанням про обрання до обвинуваченого ОСОБА_4 запобіжного заходу у виді тримання під вартою.
Суд не може дати оцінку наявності чи відсутності обґрунтованої підозри, оскільки справа перебуває уже на стадії судового розгляду, судом буде вирішуватись питання щодо винуватості чи невинуватості особи у інкримінованому йому правопорушенні за результатами судового розгляду. Будь-яка інша оцінка може призвести до порушення презумпції невинуватості.
Тому, враховуючи наявність обвинувального акту в суді і право прокурора на стадії судового розгляду заявляти клопотання про обрання запобіжного заходу, суд одразу переходить до оцінки заявлених прокурором ризиків.
Висновок щодо можливості вчинити інше кримінальне правопорушення ОСОБА_4 , суду не доведений на даний час, тому суд не констатує наявність ризику, передбаченого п.5 ч. 1 ст. 177 КПК України.
Щодо ризику переховування від слідства та суду, - він є підтвердженими, оскільки обвинувачений ОСОБА_4 у судові засідання, призначені на 12.01.2017, 23.02.2017, 04.05.2017, 30.05.2017, 21.06.2017, 30.06.2017, - не з`являвся. 07.03.2017 від ОСОБА_4 надійшло клопотання про перенесення судового засідання для надання можливості укласти угоду про примирення з потерпілим, проте після того більше на зв`язок з судом ОСОБА_4 не виходив, з потерпілим не зустрічався. Повідомляв телефоном і орган пробації, і прокурора про те, що перебуває на лікуванні у військовому госпіталі у м. Києві, але від начальника військово-медичного клінічного центру «Головний військовий клінічний госпіталь» генерала-майора медичної служби ОСОБА_6 на адресу обох установ надійшла відповідь, що ОСОБА_4 на лікуванні у даному військовому медичному закладі не перебував (а.с. 58, 62 т.1). 04.05.2017 і 30.05.2017 Дубенським міськрайонним судом виносились ухвали про привід обвинуваченого ОСОБА_4 в зал судового засідання, проте вони лишились не виконаними. З останньою ухвалою ОСОБА_4 ознайомлений 20.06.2017 під розпис і зобов`язувався з`явитись в Дубенський міськрайонний (а.с. 68 т.1), чого не зробив.

За таких обставин, суду доведено, в тому числі ризик, передбачений п.1 ч.1 ст. 177 КПК України, з метою забезпечення виконання обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, суд вважає клопотання прокурора про дозвіл на затримання з метою приводу обвинуваченого ОСОБА_4 для участі в розгляді клопотання про обрання запобіжного заходу у виді тримання під вартоютаким, що підлягає задоволенню.

Керуючись ст.ст.176-178, 187-190, 331, 350 КПК України,
УХВАЛИВ:
клопотання задоволити: надати дозвіл на затримання з метою приводу для участі у розгляді клопотання про обрання запобіжного заходу у виді тримання під вартою обвинуваченого ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Дубно Рівненської області, громадянина України, із повною середньою освітою, не одруженого, судимого, який проживає за адресою: АДРЕСА_1 .
Ухвала про дозвіл на затримання втрачає законну силу з моменту добровільного з`явлення обвинуваченого до суду, а також з моменту приводу обвинуваченого до суду, але діє не довше шести місяців від дати постановлення ухвали до 31 грудня 2017 року включно.
Виконання ухвали покласти на Дубенський ВП ГУНП України в Рівненській області.
В разі затримання підозрюваного негайно повідомити прокурора ОСОБА_3 (тел. (03656) 4-34-34, вул. Івана Франка, 10, м. Дубно, Рівненської області).
Затримана на підставі ухвали суду особа не пізніше тридцяти шести годин з моменту затримання повинна бути звільнена або доставлена до суду, який постановив ухвалу про дозвіл на затримання з метою приводу.
Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя: