Справа № 462/6581/16-к Головуючий у 1 інстанції: ОСОБА_1
Провадження № 11-сс/783/820/16 Доповідач: ОСОБА_2
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 грудня 2016 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду Львівської області в складі:

головуючого-судді ОСОБА_2

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

з участю секретаря ОСОБА_5 ,

прокурора ОСОБА_6 ,

захисника підозрюваного ОСОБА_7 адвоката ОСОБА_8 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові апеляційну скаргу захисника підозрюваного ОСОБА_7 адвоката ОСОБА_8 у кримінальному провадженні № 0004472 на ухвалу слідчого судді Залізничного районного суду м. Львова від 16 грудня 2016 року про застосування до підозрюваного ОСОБА_7 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою,

в с т а н о в и л а :

ухвалою слідчого судді Залізничного районного суду м. Львова від 16 грудня 2016 року застосовано до

ОСОБА_7 ,

ІНФОРМАЦІЯ_1 ,

уродженця с. Лосинець,

Турківського району, Львівської області,

зареєстрованого за адресою:

АДРЕСА_1 ,

проживаючого за адресою:

АДРЕСА_2

запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

Визначено строк дії ухвали до 16 лютого 2017 року.

На ухвалу слідчого судді захисник підозрюваного ОСОБА_7 адвокат ОСОБА_8 подав апеляційну скаргу, в якій просить судове рішення скасувати та звільнити ОСОБА_7 з-під варти. Вирішити питання про обрання ОСОБА_7 більш м`якого запобіжного заходу не пов`язаного з триманням під вартою, а саме домашнього арешту. При залишенні оскаржуваної ухвали слідчого судді без змін просить визначити підозрюваному розмір застави відповідно до КПК України.

Вважає дану ухвалу слідчого судді поспішною, незаконною та необгрунтованою. Зазначає, що в клопотанні слідчого та в оскаржуваній ухвалі слідчого судді не наведено обставин, що свідчать про існування ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, в них вказані ризики, проте без їх обгрунтування на підставі фактичних обставин та доказів їх існування, а також без покликання на матеріали, що підтверджують зазначені обставини.

Зазначає, що єдиною підставою для застосування найсуворішого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою послужило те, що злочин, у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_7 , є особливо тяжким. Вважає, що сама по собі тяжкість злочину не може слугувати єдиною та достатньою підставою для обрання даного запобіжного заходу.

Слідчим суддею не в повній мірі враховані обставини про особу підозрюваного відповідно до ст. 178 КПК України та характеризуючі дані про особу, з яких вбачається, що ОСОБА_7 несудимий, має постійне місце проживання, є власником нерухомого майна.

Крім того, вказує, що при розгляді клопотання слідчого прокурор не довів, що жоден інший більш м`який запобіжний захід не зможе запобігти ризикам, зазначеним у ст. 177 КПК України.

Зазначає, що слідчий суддя поверхнево дослідив матеріали клопотання слідчого, необгрунтовано відкинув доводи захисту, що призвело до незаконного та необгрунтованого рішення про застосування до підозрюваного найбільш суворого запобіжного заходу без достатніх на те підстав.

Також вказує на те, що слідчий суддя при постановленні ухвали невірно визначив час дії ухвали.

Заслухавши доповідь судді, пояснення захисника підозрюваного ОСОБА_7 адвоката ОСОБА_8 на підтримання доводів апеляційної скарги, виступ прокурора про залишення ухвали без змін, а апеляційної скарги без задоволення, обговоривши наведені в апеляційній скарзі доводи й перевіривши матеріали судової справи та матеріали досудового розслідування, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

14 грудня 2016 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0004472 внесені відомості про вчинення злочину, передбаченого ч.1 ст. 115 КК України.

15 грудня 2016 року ОСОБА_7 повідомлено про підозру у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст. 115 КК України: вчинення умисного протиправного заподіяння смерті іншій людині.

ОСОБА_7 підозрюється у тому, що 14 грудня 2016 року, близько 14 год. 20 хв., він, знаходячись у квартирі своєї матері ОСОБА_9 за адресою: АДРЕСА_3 , та перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння, під час конфлікту з ОСОБА_10 , що виник раптово на грунті особистих неприязних відносин, маючи умисел на вчинення умисного вбивства останньої, невстановленими знаряддями, якими можуть бути молоток та табурет, наніс останній декілька ударів по голові, спричинивши тілесні ушкодження у вигляді відкритої черепно-мозкової травми з пошкодженням кісток черепа та тканин головного мозку, що супроводжувалося гострою крововтратою, були небезпечними для життя в момент заподіяння, внаслідок яких настала смерть потерпілої.

Судове рішення про обрання ОСОБА_7 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою постановлено з дотриманням вимог ст. ст. 177, 178, 183, 194 КПК України.

Слідчий суддя дійшов обгрунтованого й правильного висновку про необхідність застосування до ОСОБА_7 запобіжного заходу - тримання під вартою, врахувавши при цьому: наявність обгрунтованої підозри у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 115 КК України; наявність достатніх підстав вважати, що існують передбачені ст. 177 КПК України ризики.

При цьому слідчий суддя на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів оцінив у сукупності всі обставини, в тому числі вагомість наявних доказів про підозру у вчиненні підозрюваним кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 115 КК України.

Твердження сторони захисту про відсутність ризиків, не обгрунтування слідчим суддею своїх висновків щодо наявності достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, а також не врахування характеризуючих даних ОСОБА_7 , які були встановлені судом першої інстанції, як на підставу скасування судового рішення колегія суддів до уваги не бере. З матеріалів провадження вбачається, що при розгляді клопотання слідчий суддя врахував передбачені ст. ст. 178, 183 КПК України обставини, з якими закон пов`язує можливість застосування запобіжного заходу, в тому числі наявність обгрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним особливого тяжкого злочину, санкція статті якого передбачає покарання у вигляді позбавлення волі на строк до п`ятнадцяти років, а також те, що підозра про вчинення ним кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 115 КК України, є обгрунтованою, що підтверджується зібраними в ході досудового розслідування доказами.

Крім того, слідчий суддя врахував характеризуючі дані ОСОБА_7 , який немає постійного місця роботи та стабільного джерела доходів, фактично не проживає за місцем реєстрації, що свідчить про відсутність у нього міцних соціальних зв`язків.

Щодо апеляційних доводів захисника про те, що судом першої інстанції при обранні запобіжного заходу не були оцінені у сукупності такі обставини, як те, що ОСОБА_7 є особою несудимою, у його власності перебуває майно, має постійне місце проживання, що в сукупності давало підстави застосування підозрюваному запобіжного заходу не пов`язаного з триманням під вартою домашнього арешту, то при обгрунтованій підозрі у вчиненні ОСОБА_7 особливо тяжкого злочину вказаний запобіжний захід не зможе запобігти наявним ризикам.

Відповідно до ч.4 ст. 183 КПК України слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, враховуючи підстави та обставини, передбачені статтями 177 та 178 цього Кодексу, має право не визначити розмір застави у кримінальному провадженні щодо злочину, вчиненого із застосуванням насильства або погрозою його застосування.

Оскільки ОСОБА_7 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 115 КК України, який вчинено із застосуванням насильства, колегія суддів вважає, що висновок слідчого судді про необхідність та можливість застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою без визначення застави є обгрунтований та відповідає вимогам закону.
Виходячи з вищенаведеного, колегія суддів вважає, що слідчий суддя об`єктивно та в повній мірі дослідивши матеріали кримінального провадження, дійшов обґрунтованого висновку про необхідність застосування до підозрюваного ОСОБА_7 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, тому колегія суддів не вбачає підстав для скасування ухвали слідчого судді та задоволення апеляційної скарги захисника підозрюваного ОСОБА_7 - адвоката ОСОБА_8 .

При постановленні ухвали слідчий суддя помилково визначив строк дії ухвали до 16 лютого 2016 року. Відповідно до ч.1, ч.2 ст. 197 КПК України строк дії ухвали слідчого судді про тримання під вартою не може перевищувати шістдесяти днів і строк тримання під вартою обчислюється з моменту взяття під варту, а якщо взяттю під варту передувало затримання підозрюваного, обвинуваченого, - з моменту затримання. В даному випадку підозрюваний затриманий 14 грудня 2016 року, тому слід визначити дату закінчення дії ухвали слідчого судді 11 лютого 2017 року.
Керуючись ст. ст. 405, 407, 419, 422 КПК України, колегія суддів

у х в а л и л а :

ухвалу слідчого судді Залізничного районного суду м. Львова від 16 грудня 2016 року про застосування до підозрюваного ОСОБА_7 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою залишити без змін, а апеляційну скаргу захисника підозрюваного ОСОБА_7 - адвоката ОСОБА_8 без задоволення.

Датою закінчення строку дії ухвали вважати 11 лютого 2017 року.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення.

Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4