Провадження №1-кс/760/600/17
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
22 лютого 2017 року слідчий суддя Солом`янського районного суду м. Києва ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , за участі скаржника ОСОБА_3 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі засідань суду в м. Києві скаргу адвоката ОСОБА_3 , яка діє в інтересах Товариства з обмеженою відповідальністю «ДОРТМУНД КАБЕЛЬ» на бездіяльність слідчого, що полягає у неповерненні тимчасово вилученого майна,
ВСТАНОВИВ:
Скаржник ОСОБА_3 в інтересах ТОВ «ДОРТМУНД КАБЕЛЬ» звернулась до слідчого судді зі скаргою на бездіяльність слідчого Солом`янського УП ГУ НП у м. Києві ОСОБА_4 , що полягає у неповерненні тимчасово вилученого майна.
Скарга з урахуванням уточнень вмотивована тим, що ухвалою слідчого судді Солом`янського районного суду м. Києва від 09.12.2016 року у справі №760/21206/16-к (1-кс/760/16500/16) було надано дозвіл слідчому Солом`янського УП ГУ НП в м. Києві ОСОБА_4 та/або прокурору Київської місцевої прокуратури №9 м. Києва ОСОБА_5 на проведення обшуку нежитлових приміщень, розташованих за адресою: м. Київ, вул. провулок Радищева, 18, що належать на праві приватної власності ВАТ «Меридіан» (ЄДРПОУ 141197) та орендуються чи використовуються для ведення господарської діяльності посадовими особами ТОВ «КЕПІТАЛ ДЕВЕЛОПМЕНТ ТРЕЙДІНГ» ().
З тексту ухвали вбачається, що надання дозволу на проведення обшуку пов`язане з кримінальним провадженням №0008657 від 26.07.2016 року за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбачених ч.4 ст. 190 КК України.
27.12.2016 року було проведено обшук нежитлових приміщень, розташованих за адресою: м. Київ, вул. провулок Радищева, 18.
Кімнату №603 в нежитловому приміщенні, розташованому за адресою: м. Київ, вул. провулок Радищева, 18, орендує у ПАТ «Меридіан-РП» згідно Договору оренди майна №09 від 01.07.2016 року та Додатку №2 до нього, ТОВ «Дортмунд Кабель».

Під час обшуку нежитлових приміщень (каб. 603, 604, 608), розташованих за адресою: м. Київ, вул. провулок Радищева, 18, було вилучено майно, володільцем якого, серед інших, є ТОВ «ДОРТМУНД КАБЕЛЬ», а саме: печатку ТОВ «Дортмунд Кабель» - 2шт., печатку ВТК ТОВ «Дортмунд Кабель» та фінансово-господарську документацію (вся фінансово-господарська документація ТОВ «Дортмунд Кабель», у тому числі особові справи працівників ТОВ «Дортмунд Кабель», договори, видаткові та прибуткові накладні, вхідна та вихідна документація, накази, статутна документація ТОВ «Дортмунд Кабель» та інше), блокноти, чернетки, рукописні записи.

Вказане вилучене майно має статус тимчасово вилученого майна, оскільки не входить до переліку, щодо якого прямо надано дозвіл на відшукання в ухвалі про дозвіл на проведення обшуку та не відноситься до предметів, які вилучені законом з обігу, у відповідності до ч.7 ст.236 КПК України, а відтак підлягає поверненню його володільцю, з огляду на таке.
Як вбачається з ухвали від 09.12.2016 року, судом надано дозвіл на проведення обшуку у нежитлових приміщеннях, розташованих за адресою: м. Київ, вул. провулок Радищева, 18, з метою відшукання та вилучення: первинних бухгалтерських документів, документів фінансово-господарської діяльності, магнітних та оптичних носіїв інформації, телефонів, комп`ютерної техніки, що зберегла інформацію про фінансово-господарську діяльність та програмне забезпечення, яке використовується у бухгалтерському обліку, готівкових коштів, нотаток із черновими записами, які мають відношення до діяльності ТОВ «КЕПІТАЛ ДЕВЕЛОПМЕНТ ТРЕЙДІНГ», ТОВ «Холдинг КДТ», ТОВ «Дортмунд кабель» та ТОВ «ВЛГ кабель», а також знаряддя кримінального правопорушення або майна, яке було здобуте у результаті його вчинення.
Під час проведення обшуку слідчим Солом`янського УП ГУ НП в м. Києві ОСОБА_4 було вилучено майно, перелік якого прямо не відображений слідчим суддею в ухвалі від 09.12.2016 року, що підтверджується фактичними даними відповідного протоколу обшуку та органом досудового слідства не вирішено питання щодо накладення арешту на це майно.
В ухвалі суду від 09.12.2016 року слідчим суддею не вказані індивідуальні та родові ознаки документів, предметів і речей, для відшукування яких надано дозвіл на проведення обшуку.

Продовження тримання майна ТОВ «ДОРТМУНД КАБЕЛЬ», слідчим є таким, що направлено на порушення права власності та права на мирне володіння своїм майном останнього, яке гарантоване Конституцією України та Першим протоколом до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.
Враховуючи те, що слідчий звернувся до суду з клопотанням про арешт тимчасово вилученого майна, а ухвалою суду йому в задоволенні такого клопотання було відмовлено, відтак, тимчасово вилучене майно має бути повернуто його володільцю, тому просила скаргу задовольнити.
Скаржник ОСОБА_3 в інтересах ТОВ «ДОРТМУНД КАБЕЛЬ» в судовому засіданні скаргу підтримала та просила задовольнити з підстав викладених в скарзі.
Слідчий Солом`янського УП ГУ НП у м. Києві ОСОБА_4 в судове засідання не з`явився, про розгляд скарги повідомлявся належним чином.
Заслухавши доводи скаржника, дослідивши матеріали скарги, слідчий суддя приходить до наступного.
З матеріалів скарги вбачається, ухвалою слідчого судді Солом`янського районного суду м. Києва від 09.12.2016 року у справі №760/21206/16-к (1-кс/760/16500/16) було надано дозвіл слідчому Солом`янського УП ГУ НП в м. Києві ОСОБА_4 та/або прокурору Київської місцевої прокуратури №9 м. Києва ОСОБА_5 на проведення обшуку нежитлових приміщень, розташованих за адресою: м. Київ, вул. провулок Радищева, 18, що належать на праві приватної власності ВАТ «Меридіан» (ЄДРПОУ 141197) та орендуються чи використовуються для ведення господарської діяльності посадовими особами ТОВ «КЕПІТАЛ ДЕВЕЛОПМЕНТ ТРЕЙДІНГ» ().
З тексту ухвали вбачається, що надання дозволу на проведення обшуку пов`язане з кримінальним провадженням №0008657 від 26.07.2016 року за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбачених ч.4 ст. 190 КК України.
27.12.2016 року було проведено обшук нежитлових приміщень, розташованих за адресою: м. Київ, вул. провулок Радищева, 18.
Під час обшуку нежитлових приміщень (каб. 603, 604, 608), розташованих за адресою: м. Київ, вул. провулок Радищева, 18, було вилучено майно, володільцем якого, серед інших, є ТОВ «ДОРТМУНД КАБЕЛЬ», а саме: печатку ТОВ «Дортмунд Кабель» - 2шт., печатку ВТК ТОВ «Дортмунд Кабель» та фінансово-господарську документацію (вся фінансово-господарська документація ТОВ «Дортмунд Кабель», у тому числі особові справи працівників ТОВ «Дортмунд Кабель», договори, видаткові та прибуткові накладні, вхідна та вихідна документація, накази, статутна документація ТОВ «Дортмунд Кабель» та інше), блокноти, чернетки, рукописні записи, що підтверджується протоколом обшуку від 27.12.2016 р. та додатків до нього.

При цьому детальний опис вилучених речей не складався.
Скаржник звертаючись зі скаргою до слідчого судді вважає, що вказане вилучене майно має статус тимчасово вилученого майна, оскільки не входить до переліку, щодо якого прямо надано дозвіл на відшукання в ухвалі про дозвіл на проведення обшуку та не відноситься до предметів, які вилучені законом з обігу, у відповідності до ч.7 ст.236 КПК України, а відтак підлягає поверненню його володільцю, на що слід зазначити наступне.
Відповідно до ст. 169 КПК України тимчасово вилучене майно повертається особі, у якої воно було вилучено: 1) за постановою прокурора, якщо він визнає таке вилучення майна безпідставним; 2) за ухвалою слідчого судді чи суду, у разі відмови у задоволенні клопотання прокурора про арешт цього майна; 3) у випадках, передбачених частиною п`ятою статті 171, частиною шостою статті 173 цього Кодексу; 4) у разі скасування арешту.
Згідно із ч. 7 ст. 236 КПК України при обшуку слідчий, прокурор має право серед іншого, оглядати і вилучати речі і документи, які мають значення для кримінального провадження. Предмети, які вилучені законом з обігу, підлягають вилученню незалежно від їх відношення до кримінального провадження. Вилучені речі та документи, які не входять до переліку, щодо якого прямо надано дозвіл на відшукання в ухвалі про дозвіл на проведення обшуку, та не відносяться до предметів, які вилучені законом з обігу, вважаються тимчасово вилученим майном.
Згідно із ч. 2 ст. 167 КПК України, тимчасово вилученим може бути майно у вигляді речей, документів, грошей тощо, щодо яких є достатні підстави вважати, що вони: 1) підшукані, виготовлені, пристосовані чи використані як засоби чи знаряддя вчинення кримінального правопорушення та (або) зберегли на собі його сліди; 2) призначалися (використовувалися) для схиляння особи до вчинення кримінального правопорушення, фінансування та/або матеріального забезпечення кримінального правопорушення або винагороди за його вчинення; 3) є предметом кримінального правопорушення, в тому числі пов`язаного з їх незаконним обігом; 4) одержані внаслідок вчинення кримінального правопорушення та/або є доходами від них, а також майно, в яке їх було повністю або частково перетворено.
Натомість, сам по собі факт надання дозволу на проведення обшуку з метою виявлення та вилучення певних речей та документів, ще не вказує на те, що останні відповідають критеріям, визначеним ч. 2 ст. 167 КПК України. Зазначене також обґрунтовується тим, що у випадку вилучення майна, яке орган досудового розслідування вважатиме здобутими злочинним шляхом, він не пізніше наступного робочого дня зобов`язаний звернутись до слідчого судді з клопотанням в порядку ч. 5 ст. 171 КПК України про його арешт, довівши наявність обставин, визначених ч. 2 ст. 167 КПК України.
При цьому, обов`язковою обставиною, яка вказує на відповідність вилученого майна критеріям, визначеним ч. 2 ст. 167 КПК України, є наявність достатніх доказів, що вказують на вчинення кримінального правопорушення. Обов`язок доведення існування зазначеної умови КПК України покладає на слідчого та/або прокурора, а обов`язок перевірки цих обставин - на слідчого суддю при розгляді відповідного клопотання чи скарги.
Відповідно до ч. 5 ст. 171 КПК України клопотання слідчого, прокурора про арешт тимчасово вилученого майна повинно бути подано не пізніше наступного робочого дня після вилучення майна, інакше майно має бути негайно повернуто особі, у якої його було вилучено.
У разі тимчасового вилучення майна під час обшуку, огляду, здійснюваних на підставі ухвали слідчого судді, передбаченої статтею 235 цього Кодексу, клопотання про арешт такого майна повинно бути подано слідчим, прокурором протягом 48 годин після вилучення майна, інакше майно має бути негайно повернуто особі, в якої його було вилучено.
Відповідно до ч. 6, ч. 7 ст. 173 КПК України ухвалу про арешт тимчасово вилученого майна слідчий суддя, суд постановляє не пізніше сімдесяти двох годин із дня надходження до суду клопотання, інакше таке майно повертається особі, у якої його було вилучено. Копія ухвали надсилається слідчому, прокурору, підозрюваному, обвинуваченому, іншим заінтересованим особам не пізніше наступного робочого дня після її постановлення.
Відповідно до ч. 1 ст. 8 КПК України кримінальне провадження здійснюється з додержанням принципу верховенства права, відповідно до якого людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави.
Як вбачається з ухвали від 09.12.2016 року, судом надано дозвіл на проведення обшуку у нежитлових приміщеннях, розташованих за адресою: м. Київ, вул. провулок Радищева, 18, з метою відшукання та вилучення: первинних бухгалтерських документів, документів фінансово-господарської діяльності, магнітних та оптичних носіїв інформації, телефонів, комп`ютерної техніки, що зберегла інформацію про фінансово-господарську діяльність та програмне забезпечення, яке використовується у бухгалтерському обліку, готівкових коштів, нотаток із черновими записами, які мають відношення до діяльності ТОВ «КЕПІТАЛ ДЕВЕЛОПМЕНТ ТРЕЙДІНГ», ТОВ «Холдинг КДТ», ТОВ «Дортмунд кабель» та ТОВ «ВЛГ кабель», а також знаряддя кримінального правопорушення або майна, яке було здобуте у результаті його вчинення.
Під час проведення обшуку слідчим Солом`янського УП ГУ НП в м. Києві ОСОБА_4 було вилучено майно, перелік якого зазначений вище, який прямо не відображений слідчим суддею в ухвалі від 09.12.2016 року, що підтверджується фактичними даними відповідного протоколу обшуку та органом досудового слідства не вирішено питання щодо накладення арешту на це майно.
В ухвалі від 09.12.2016 року слідчим суддею не вказані індивідуальні та родові ознаки документів, предметів і речей, для відшукання яких надано дозвіл на проведення обшуку.
Таким чином, у разі вилучення майна, на відшукання якого не було надано дозвіл, КПК передбачає гарантію реалізації права власності, а саме оскарження бездіяльності, яка полягає в неповерненні тимчасово вилученого майна згідно з вимогами ст. 169 КПК.
Отже, вилучивши документи, предмети та речі, які не визначені за родовими ознаками, та які прямо не зазначені в ухвалі від 09.02.2016 року, проте які орган досудового розслідування вважає такими, що стосуються предмету досудового розслідування в кримінальному провадженні №0008657 від 26.07.2016 року, слідчий мав би звернутись до слідчого судді з клопотанням про їх арешт, довівши наявність обставин, визначених ч. 2 ст. 167 КПК України.
Встановлено, що ухвалою слідчого судді від 11.01.2017 року було відмовлено в задоволенні клопотання слідчого Солом`янського управління поліції ГУ НП у м. Києві ОСОБА_4 про накладення арешту на майно в рамках кримінального провадження №0008657 від 26.07.2016 року.
Частиною 1 ст. 9 КПК України встановлено, що під час кримінального провадження суд, слідчий суддя, прокурор, керівник органу досудового розслідування, слідчий, інші службові особи органів державної влади зобов`язані неухильно додержуватися вимог Конституції України, цього Кодексу, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, вимог інших актів законодавства.
Згідно з п. 18 ч. 1 ст. 3 КПК України, до повноважень слідчого судді належить здійснення у порядку, передбаченому цим Кодексом, судового контролю за дотриманням прав, свобод та інтересів осіб у кримінальному провадженні під час проведення досудового розслідування в кримінальному провадженні.
Статтями 7, 16 КПК України встановлено, що загальною засадою кримінального провадження є недоторканість права власності. Позбавлення або обмеження права власності під час кримінального провадження здійснюється лише на підставі вмотивованого судового рішення, ухваленого в порядку, передбаченому цим Кодексом.
Відповідно до частини першої ст. 9 Конституції України чинні міжнародні договори, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, є частиною національного законодавства України.
Відповідно до ч. 1 ст. 1 Першого Протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод людини кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права.
Згідно з ч. 1 ст. 41 Конституції України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності.
Відповідно до ч. 4 ст. 41 Конституції України ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним.
Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України Органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Відповідно до рішення Європейського суду з прав людини у справі «Ісмаїлов проти Росії» від 06.11.2008 року, де вказувалися порушення ст. 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, в якому зазначено, що кожна фізична та юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше, як в інтересах суспільства на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права».
Встановлено, що 10.01.2017 року скаржник звернулась до слідчого Солом`янського УП ГУ НП у м. Києві ОСОБА_4 з клопотанням про повернення тимчасово вилученого майна.
Однак, станом на день розгляду скарги зазначене клопотання слідчим розглянуто не було.
Таким чином, продовження тримання майна ТОВ «ДОРТМУНД КАБЕЛЬ», слідчим є таким, що направлено на порушення права власності та права на мирне володіння своїм майном останнього, яке гарантоване Конституцією України та Першим протоколом до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.
Встановлено, що на даний час у слідства відсутні відомості, про те, що вилучені документи, предмети та майно є речовими доказами у кримінальному провадженні №0008657 від 26.07.2016 року та свідчить про безпідставність утримання майна ТОВ «ДОРТМУНД КАБЕЛЬ» без відповідного рішення.
Постанова про визнання майна речовими доказами відсутня, огляд вилученого майна не проведено.
Також встановлено, шо ухвалою слідчого судді від 11.01.2017 року було відмовлено в задоволенні клопотання слідчого Солом`янського управління поліції ГУ НП у м. Києві ОСОБА_4 про накладення арешту в рамках кримінального провадження №0008657 від 26.07.2016 року, відтак, тимчасово вилучене майно має бути повернуто його володільцю.
Крім того, варто зазначити, що Європейський суд з прав людини через призму своїх рішень неодноразово акцентував увагу на тому, що володіння майном повинно бути законним (див. рішення у справі "Іатрідіс проти Греції" [ВП], заява N 31107/96, п. 58, ECHR 1999-II). Вимога щодо законності у розумінні Конвенції вимагає дотримання відповідних положень національного законодавства та відповідності принципові верховенства права, що включає свободу від свавілля (див. рішення у справі "Антріш проти Франції", від 22 вересня 1994 року, Series А N 296-А, п. 42, та "Кушоглу проти Болгарії", заява N 48191/99, пп. 49 - 62, від 10 травня 2007 року). Будь-яке втручання державного органу у право на мирне володіння майном повинно забезпечити "справедливий баланс" між загальним інтересом суспільства та вимогами захисту основоположних прав конкретної особи.
Також, відповідно до Постанови Європейського Суду від 09.06.2005 по справі «Бакланов проти Російської Федерації», Постанови Європейського Суду від 24 березня 2005 року по справі «Фрізен проти Російської Федерації», Судом наголошується на тому, що перша та найбільш важлива вимога статті 1 Протоколу № 1 до Конвенції полягає у тому, що будь-яке втручання публічної влади у право на повагу до власності має бути законним, держави уповноважені здійснювати контроль за використанням власності шляхом виконання законів. Більше того, верховенство права, одна з засад демократичної держави, втілюється у статтях Конвенції. Питання у тому, чи було досягнуто справедливої рівноваги між вимогами загального інтересу та захисту фундаментальних прав особи, має значення для справи лише за умови, що спірне втручання відповідало вимогам законності і не було свавільним.
З огляду на вказане, враховуючи ту обставину, що однією з засад кримінального провадження є принцип змагальності, що передбачає самостійне обстоювання стороною обвинувачення і стороною захисту їхніх правових позицій, прав, свобод і законних інтересів засобами, передбаченими цим Кодексом, враховуючи судові рішення, якими встановлено, що ресі та документи в силу вимог ч. 7 ст. 236 КПК України є тимчасово вилученим майном, тоді як сторона обвинувачення не представила слідчому судді належних доказів для безспірного висновку, що вказане майно не є тимчасово вилученим або ж на нього накладено арешт, тобто підстави на яких на даний час майно не повернуто його власнику, що свідчить про свавільне втручання у право власності органом досудового розслідування, що не відповідає нормам чинного національного законодавства, а також в силу принципу диспозитивності кримінального провадження, відповідно до якого сторони кримінального провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та у спосіб, передбачених цим Кодексом, а слідчий суддя, суд у кримінальному провадженні вирішують лише ті питання, що винесені на їх розгляд сторонами та віднесені до їх повноважень цим Кодексом, слідчий суддя приходить до переконання, що з метою захисту фундаментальних прав ТОВ «ДОРТМУНД КАБЕЛЬ», скаргу на бездіяльність слідчого, що полягає у неповерненні майна слід задовольнити, та зобов`язати слідчого, якому доручено проведення досудового розслідування у кримінальному провадженні №0008657, повернути власнику вилучене майно.
На підставі вищевикладеного, керуючись ст. 98-100, 167-169, 171, 303-307, 309, 310, 395 КПК України, слідчий суддя, -
У Х В А Л И В:
Скаргу адвоката ОСОБА_3 , яка діє в інтересах Товариства з обмеженою відповідальністю «ДОРТМУНД КАБЕЛЬ» на бездіяльність слідчого, що полягає у неповерненні тимчасово вилученого майна задовольнити.
Зобов`язати слідчого Солом`янського управління поліції ГУ НП у м. Києві ОСОБА_4 повернути Товариству з обмеженою відповідальністю «ДОРТМУНД КАБЕЛЬ» () майно, володільцем якого є ТОВ «ДОРТМУНД КАБЕЛЬ» та яке вилучене 27 грудня 2016 року під час обшуку нежитлових приміщень, розташованих за адресою: м. Київ, вул. провулок Радищева, 18, а саме:
1)Печатка ТОВ «Дортмунд Кабель» - 2 шт., печатка ВТК ТОВ «Дортмунд Кабель».

2)Фінансово-господарська документація (вся фінансово-господарська документація ТОВ «Дортмунд Кабель», у тому числі особові справи працівників ТОВ «Дортмунд Кабель», договори, видаткові та прибуткові накладні, вхідна та вихідна документація, накази, статутна документація ТОВ «Дортмунд Кабель» та інше), блокноти, чернетки, рукописні записи.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя: ОСОБА_1