1кп/642/171/17
642/7500/16-к
14 липня 2017 року Ленінський районний суд м. Харкова в складі:
головуючого - судді ОСОБА_1 ,
з участю секретарів - ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
прокурорів - ОСОБА_4 , ОСОБА_5 ,
потерпілого - ОСОБА_6 ,
захисників - ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 ,
обвинувачених - ОСОБА_10 , ОСОБА_11 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Харкові кримінальне провадження за обвинуваченням :
ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець Липецької обл., Добринського р-ну, с. Паршинівка, українець, громадянин України, раніше не судимий, з середньою освітою, не працюючий, який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 та який фактично мешкає за адресою: АДРЕСА_2 ,
ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженець Харківської області, м. Куп`янськ, громадянин України, з середньою-спеціальною освітою, одружений, раніше не судимий, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 та фактично мешкає за адресою: АДРЕСА_2
у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 187 КК України, -
в с т а н о в и в:
ОСОБА_10 за попередньою змовою з ОСОБА_11 вчинили кримінальне правопорушення при наступних обставинах:
так, 06.10.2016 року близько 22 год. 00 хв. ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_1 спільно з ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , маючи умисел направлений на напад з метою заволодіння чужим майном, поєднаний із насильством, небезпечним для життя чи здоров`я особи, яка зазнала нападу, знаходячись за адресою: м. Харків, вул. Котлова, 38 викликали автомобіль таксі «Любимое». По приїзду автомобіля таксі, марки Мерседес С200, синього кольору, д.н. НОМЕР_1 , ОСОБА_10 разом з ОСОБА_11 сіли в салон вищевказаного автомобіля, за кермом якого знаходився потерпілий ОСОБА_6
ОСОБА_10 сів на переднє сидіння автомобіля, поруч з водієм, а ОСОБА_11 сів на заднє сидіння автомобіля, зправа. Через 10 хвилин ОСОБА_6 привіз ОСОБА_10 разом з ОСОБА_11 , на їх прохання, за адресою: АДРЕСА_3 . Реалізуючи свій злочинний намір, з корисливих мотивів, ОСОБА_10 попросив ОСОБА_6 відкрити багажник автомобіля. ОСОБА_6 не виходив з автомобіля та повідомив ОСОБА_10 , що той може вийти та сам відкрити багажник.
ОСОБА_10 вийшов з автомобіля та сам відкрив багажник. Після чого ОСОБА_10 сказав ОСОБА_6 , що він не може закрити багажник автомобіля. ОСОБА_6 вийшов з автомобіля та підійшов до багажника. В цей момент ОСОБА_10 наніс 5 ударів по голові ОСОБА_6 тупим твердим предметом, після чого ОСОБА_6 від ударів впав на землю. ОСОБА_10 , продовжуючи свої злочинні дії, наніс ОСОБА_6 удари ногою по ребрам з лівої сторони тулуба. В цей момент ОСОБА_11 , знаходячись в салоні вищевказаного автомобіля, переліз на переднє сидіння та почав шукати грошові кошти або які-небудь інші цінні речі. Після чого, ОСОБА_10 разом з ОСОБА_11 стали вимагати у ОСОБА_6 грошові кошти, на що останній відповів, що в нього маються лише дрібні купюри. Після цього, продовжуючи реалізовувати свій спільний злочинний умисел направлений на напад з метою заволодіння чужим майном, поєднаний із насильством, небезпечним для життя чи здоров`я особи, яка зазнала нападу, ОСОБА_10 разом ОСОБА_11 відкрили барсетку, котра висіла на шиї ОСОБА_6 та дістали з неї грошові кошти в сумі 1200 грн., котрі ОСОБА_10 поклав до своєї кишені.
Крім того, ОСОБА_11 дістав з кишені куртки ОСОБА_6 мобільний телефон Nокіа 6300, котрий не представляє для потерпіого матеріальної цінності. Крім того, ОСОБА_10 разом ОСОБА_11 намагалися викрасти з автомобіля магнітолу, однак останнім це не вдалося. Після чого, ОСОБА_10 разом з ОСОБА_11 наказали ОСОБА_6 відвезти їх у вказаному ними напрямку, на що ОСОБА_6 , розуміючи загрозу своєму життю та здоров`ю, виконав наказ ОСОБА_10 та ОСОБА_11 .
Проїжджаючи по вул. Муранова, 24 м.Харкова, ОСОБА_6 усвідомлюючи реальну загрозу своєму життю та здоров`ю, з метою запобігти протиправним діям ОСОБА_10 та ОСОБА_11 звернув до автозаправки «WOG» за адресою: м. Харків, в`їзд Малопанасівський, 1, тим самим не виконавши наказу ОСОБА_10 та ОСОБА_11 , на що останні з метою подавлення волі потерпілого стали погрожувати останньому застосуванням електрошокеру, та реалізуючи свій злочинний умисел ОСОБА_11 підніс електрошокер з правої сторони до шиї потерпілого ОСОБА_6 та два рази застосував його. Незважаючи на погрози та насильство ОСОБА_10 та ОСОБА_11 потерпілий ОСОБА_6 приїхав на автозаправку «WOG» за адресою: м. Харків, в`їзд Малопанасівський, 1 де зупинив автомобіль. ОСОБА_10 разом ОСОБА_11 вибігли з автомобіля та з місця злочину з викраденим майном зникли.
Своїми вищевказаними, протиправними, злочинними діями ОСОБА_10 за попередньою змовою з ОСОБА_11 причинили потерпілому ОСОБА_6 , згідно висновку судово-медичної експертизи № 5860-ая/16 від 07.1 0.2016 наступні тілесні ушкодження: забиті рани в правій завушно-потиличній ділянці, в лівій тім`яній ділянці, правій лобній ділянці, забиті поверхневі рани в лівій скроневій ділянці та на лівій вушній раковині, синець на правому колінному суглобі. Ці ушкодження утворилися: забиті рани від ударної травматичної дії тупих твердих предметів, синці-від травматичної дії тупих твердих предметів за механізмом удар або удар-стиснення та могли бути отримані: забиті поверхневі рани та синець протягом доби до моменту огляду, забиті рани в правій завушно-потиличній ділянці, в лівій тім`яній ділянці, правій лобній ділянці-не пізніше дати звернення та встановлення ушкоджень у лікувальному закладі 06.10.2016р. За ступенем тяжкості: забиті рани в правій завушно-потиличній ділянці, в лівій тім`яній ділянці, правій лобній ділянці належить до легких тілесних ушкоджень, що спричинили за собою короткочасний розлад здоров`я тривалістю понад 6-ти днів, але не більше 3-х тижнів. Забиті поверхневі рани в лівій скроневій ділянці та на лівій вушній раковині, синець на правому колінному суглобі викликали незначні скороминущі наслідки, тривалістю не більше 6-ти днів та відносяться до легких тілесних ушкоджень.
В судовому засіданні обвинувачені ОСОБА_10 та ОСОБА_11 свою вину у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.187 КК України не визнали.
Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_10 пояснив, що в той вечір вони разом з ОСОБА_11 викликали таксі, щоб зустріти одну людину, поїхали по заздалегідь визначеному маршруту, не дочекавшись якої, він вийшов з таксі та попросив водія відкрити багажник, у свою відповідь отримав нецензурні висловлювання з боку потерпілого, який дуже поспішав, не заперечує нанесення йому декількох ударів, коли останній вийшов з автомобілю та своїми образами спровокував на бійку, намагаючись закрити багажник, а ОСОБА_11 заспокоював їх обох, потім разом сіли в автомобіль, та водій без пояснень причин заїхав до автозаправки на великій швидкості, зупинився, що було несподіванкою.
При цьому він ніяких заздалегідь заготовлених знарядь не застосовував.
Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_11 пояснив, що вони хотіли забрати людину, рухались в наміченому напрямку, потім ОСОБА_10 вийшов з машини, попросив відкрити чи закрити багажник, водію це не сподобалося, розмова відбулась на підвищених тонах, в результаті чого почалась бійка, він особисто ніякі погрози життю та здоров`ю потерпілого не висловлював, ніякого предмета у нього не було.
Незважаючи на невизнання ОСОБА_10 та ОСОБА_11 своєї вини у вчиненні інкримінованого йому злочину, передбаченого ч.2 ст.187 КК України, їх вина підтверджується належними, допустимими та достовірними доказами, які безпосередньо були досліджені в судовому засіданні та які в сукупності та взаємозв`язку є достатніми для постановлення обвинувального вироку.
- показаннями потерпілого ОСОБА_6 , допитаного в судовому засіданні, який пояснив, що надійшов виклик таксі, по приїзду він привіз ОСОБА_10 та ОСОБА_11 за узгодженою адресою, а коли ОСОБА_10 , вийшов з автомобілю попросив його відкрити багажник, він відповів, що той сам зможе його відкрити, якщо захоче, однак довелось вийти, проте не дійшовши до задньої частини автомобіля, у відповідь відчув удари по голові тяжким предметом, всього ударів було близько п`яти, а коли почав бігти, будучи в крові, впав, отримав кілька ударів по ребрам ногою, ОСОБА_11 шукав речі в машині, в нього вони забрали його телефон та гроші.
При цьому ОСОБА_10 щось, чого він не міг побачити наставляв йому у голову, однак сприймаючи той предмет як «пістолет», він відчував загрозу своєму життю. По приїзду на заправку ОСОБА_11 наносив удари шокером декілька разів. Також вказав, що він цілком сприймав усні погрози його життю, як реальні. Також йому погрожували тим, що його вб`ють.
Свідок ОСОБА_12 , пояснив, що коли він під`їхав на заправку в нього було відкрито вікно, він побачив, як наближається автомобіль, у водія манера керування була невпевненою, той швидко заїхав на заправку, зрозумів, щось діється, виразно почув удари в автомобілі, крики, першою реакцією була небезпека, яку сприйняв як реальну, чув звуки електрошокера, коли здавав назад, пошкодив автомобіль, що стояв позаду, приїхала патрульна машина. Чув звук шокера як в автомобілі так і на вулиці за колонкою заправки, знає як він звучить, оскільки у нього був спеціальний курс із застосування спецзасобів.
Свідок ОСОБА_13 , працює на автозаправній станції, бачив як автомобіль різко повернув на заправку, з машини були чутні звуки електрошокеру, підходячи з напарником до автомобіля, побачили як вибігають двоє хлопців, що тікають, вони викликали поліцію.
Вина обвинувачених ОСОБА_10 та ОСОБА_11 також підтверджується й іншими об`єктивними даними, а саме:
- заявою про вчинене кримінальне правопорушення від 06.10.2016 року потерпілого ОСОБА_6 , який просив прийняти міри к двом невідомим особам, що із застосуванням сили та електрошок ера, відкрито заволоділи його майном та грошима;
- даними огляду місця події, зафіксованими в протоколі від 06.10.2016 року та ілюстративних матеріалах до протоколу, відповідно до яких місцем огляду була місцевість за адресою : АДРЕСА_2 , де були виявлені громадяни, ОСОБА_11 , у якого було вилучено: зв`язка з 3-х ключів з брелком; мобільний телефон HUAWEI імей: НОМЕР_2 ; грошові кошти в сумі 402 (чотириста дві)гривні; дві пачки сигарет «КЕНТ» та ОСОБА_10 у якого було вилучено: грошові кошти в сумі 400 (чотириста) гривень; мобільний телефон «Самсунг», чорного кольору, імей: НОМЕР_3 ; пачка сигарет «ЛМ»; запальничка «ВІС»; фонарик; куртку, на правому рукаві якої малися сліди речовини бурого кольору.
(т. 1 а.с. 85-92);
- даними огляду місця події, згідно з протоколом від 07.10.2016 року та ілюстративним матеріалом до нього, відповідно до яких місцем огляду була територія автозаправки «WOG» за адресою: м. Харків, в`їзд Малопанасівський, 1, де був оглянутий автомобіль марки Мерседес С200, темно синього кольору, д.н. НОМЕР_1 .
В ході огляду на задній лівій дверці автомобіля над ручкою зовні та на поріжку зі сторони водія були виявлені сліди нашарування речовини бурого кольору. (т. 1 а.с.93-99);
- висновком судово-медичної експертизи № 5860-ая/16 від 07.10.2016, відповідно до якого у ОСОБА_6 мали місце наступні тілесні ушкодження: забиті рани в правій завушно-потиличній ділянці, в лівій тім`яній ділянці, правій лобній ділянці, забиті поверхневі рани в лівій скроневій ділянці та на лівій вушній раковині, синець на правому колінному суглобі. Ці ушкодження утворилися: забиті рани від ударної травматичної дії тупих твердих предметів, синці-від травматичної дії тупих твердих предметів за механізмом удар або удар-стиснення та могли бути отримані: забиті поверхневі рани та синець протягом доби до моменту огляду, забиті рани в правій завушно-потиличній ділянці, в лівій тім`яній ділянці, правій лобній ділянці-не пізніше дати звернення та встановлення ушкоджень у лікувальному закладі 06.10.2016р. За ступенем тяжкості: забиті рани в правій завушно-потиличній ділянці, в лівій тім`яній ділянці, правій лобній ділянці належить до легких тілесних ушкоджень, що спричинили за собою короткочасний розлад здоров`я тривалістю понад 6-ти днів, але не більше 3-х тижнів. Забиті поверхневі рани в лівій скроневій ділянці та на лівій вушній раковині, синець на правому колінному суглобі викликали незначні скороминущі наслідки, тривалістю не більше 6-ти днів та відносяться до легких тілесних ушкоджень.
(т. 1 а.с. 101-102)
- протоколом пре`явлення особи для впізнання від 07.10.2016 та фототаблицею до нього, відповідно до якого, під час пред`явлення осіб для впізнання, свідок ОСОБА_12 впізнав особу під № 2, як таку, котра разом з іншою особою вибігали з автомобіля марки Мерседес С200, синього кольору 06.10.2016 року о 22.00 год. на заправці «WOG» за адресою: м. Харків по вул. В. Панасівська. Під час пред`явлення осіб для впізнання, під № 2 був ОСОБА_10 (т. 1 а.с. 103-107).
- протоколом пре`явлення особи для впізнання від 07.10.2016 та фототаблицею до нього, відповідно до якого, під час пред`явлення осіб для впізнання, потерпілий ОСОБА_6 впізнав особу під № 3, як таку, котра разом з іншою особою 06.10.2016 року о 22.00 год. скоїла розбійний напад на нього, нанесла тілесні ушкодження та заволоділа грошовими коштами та мобільним телефоном. Під час пред`явлення осіб для впізнання, під № 3 був ОСОБА_10 (т. 1 а.с. 108-112).
- протоколом пре`явлення особи для впізнання від 07.10.2016 та фототаблицею до нього, відповідно до якого, під час пред`явлення осіб для впізнання, свідок ОСОБА_12 впізнав особу під № 3, як таку, котра разом з іншою особою вибігали з автомобіля марки Мерседес С200, синього кольору 06.10.2016 року о 22.00 год. на заправці «WOG» за адресою: м. Харків по вул. В. Панасівська та направлялися в бік вул. 8 Березня. Під час пред`явлення осіб для впізнання, під № 3 був ОСОБА_11 (т. 1 а.с. 113-117).
- протоколом пре`явлення особи для впізнання від 07.10.2016 та фототаблицею до нього, відповідно до якого, під час пред`явлення осіб для впізнання, потерпілий ОСОБА_6 впізнав особу під № 3, як таку, котра разом з іншою особою 06.10.2016 року о 22.00 год. скоїла розбійний напад на нього, нанесла тілесні ушкодження та заволоділа грошовими коштами та мобільним телефоном. Під час пред`явлення осіб для впізнання, під № 3 був ОСОБА_11 (т. 1 а.с. 118-122).
- постановою про визнання речових доказів від 07.10.2016 року, які було вилучено під час огляду місця події 06.10.2016р. зв`язки з 3-х ключів з брелком; мобільний телефон HUAWEI імей: НОМЕР_2 ; грошові кошти в сумі 402 (чотириста дві) гривні; дві пачки сигарет «КЕНТ»; грошові кошти в сумі 400 (чотириста) гривень; мобільний телефон «Самсунг», чорного кольору, імей: НОМЕР_3 ; пачка сигарет «ЛМ»; запальничка «ВІС»; куртку (т. 1 а.с. 123-124).
- накладенням арешту на тимчасове вилучення майна під час огляду місця події 06.10.2016 року у ОСОБА_11 , згідно ухвали слідчого судді від 11 жовтня 2016 року.
(т. 1 а.с. 125-126).
(т. 1 а.с. 138-143).
(т. 1 а.с. 144-145).
- протоколом отримання зразків крові у ОСОБА_6 від 12.10.2016 року.
- висновком судово-медичної експертизи № 2343-И/16 від 12.10.2016, відповідно до якого кров ОСОБА_6 відносить до групи В з ізогемагглютиніном анти-А.
- протоколом отримання зразків крові у ОСОБА_10 від 12.10.2016 року.
- висновком судово-медичної експертизи № 2342-И/16 від 12.10.2016, відповідно до якого кров ОСОБА_10 відносить до групи А з ізогемагглютиніном анти-В.
- протоколом отримання зразків крові у ОСОБА_11 від 12.10.2016 року. (т. 1 а.с. 158)
- висновком судово-медичної експертизи № 2341-И/16 від 13.10.2016, відповідно до якого кров ОСОБА_14 відносить до групи В з ізогемагглютиніном анти-А (т. 1 а.с. 161).
- висновком судово-медичної експертизи № 2344-И/16 від 22.11.2016, відповідно до якого :
Кров громадянина ОСОБА_6 відноситься до групи В з ізогемагглютиніном анти-А;
Кров громадянина ОСОБА_14 відноситься до групи В з ізогемагглютиніном анти А;
Кров громадянина ОСОБА_10 відноситься до групи А з ізогемагглютиніном анти-В;
На куртці ОСОБА_10 , в об`єктах №№5,7,11,13,16, виявлена ??кров людини групи В з ізогемагглютиніном анти-А, походження якої від гр-на ОСОБА_6 не виключається. Однак, також не можна виключити можливості домішки крові в зазначених об`єктах та від ОСОБА_14 , при наявності у нього тілесних ушкоджень, що супроводжувалися зовнішньою кровотечею, на момент зазначених подій. Від гр-на ОСОБА_10 ця кров відбутися не могла.
На вищевказаної куртці, в об`єктах №№8,9,15, виявлена ??кров людини групи А зізогемагглютиніном анти-В, властивої самому ОСОБА_10 . Від гр.гр. ОСОБА_6 і ОСОБА_14 ця кров відбутися не могла.
На цій же куртці, в об`єктах №№6,14, виявлена ??кров людини і виявлені антигени А і В. Такий результат може бути при змішуванні крові групи А з ізогемагглютиніном анти-В, властивої ОСОБА_10 , з кров`ю групи В з ізогемагглютиніном анти-А, властивої ОСОБА_6 , або ОСОБА_14 .
На цій же куртці в об`єктах, №№10,12,17, виявлені сліди крові людини, встановити групову приналежність якої не виявилося можливим.
На вищевказаній куртці в об`єктах №№1-4,18,19 наявність крові не встановлено.
(т. 1 а.с. 163-165).
- висновком судово-медичної експертизи № 1224-Ц/16 від 22.10.2016, відповідно до якого :
Згідно «Висновку експерта №2343 / і» від 12.10.16 року., проведеного у відділенні судово-медичної імунології Харківського обласного бюро судово-медичної експертиз, кров потерпілого громадянина ОСОБА_6 , 1976 р.н., відноситься до групи В (III) з ізогемагглютиніном анти-А.
При проведенні судово-медичної експертизи двох марлевих тампонів-змивів, вилучених з лівої задньої двері та порога лівої передньої двері, (об`єкти №№1,2), виявлена ??кров людини, в якої виявлено антиген В. Отже, сліди крові людини могли походити від людини з груповою дифференціровкою крові в (III) з ізогемагглютиніном анти-А, в тому числі і від потерпілого ОСОБА_6 (т. 1 а.с. 167-170).
- даними слідчого експерименту, проведеного 21.11.2016 року за участю двох понятих та потерпілого ОСОБА_6 , в ході якого останній показав на місці обставини розбійного нападу, у відношенні нього 06.10.2016 року. (т. 1 а.с. 172-181).
Наведені покази потерпілого та свідків підтверджуються розглянутими в судовому засіданні доказами, суд визнає їх достовірними, оскільки по головним та суттєвим обставинам, вони узгоджуються між собою, підтверджують скоєне, викривають злочинні дії обвинувачених та спростовують їх захисну позицію про те, що вони не вчиняли розбійного нападу на потерпілого із застосуванням насильства, небезпечним для його життя чи здоров`я.
Посилання сторони захисту на невірну кваліфікацію дій обвинувачених суд вважає необґрунтованими виходячи з наступного.
Відповідно до п.8 Постанови Пленуму Верховного суду України від 06.11.2009 №10 «Про судову практику у справах про злочини проти власності» небезпечним для життя чи здоров`я насильством є умисне заподіяння потерпілому легкого тілесного ушкодження, що спричинило короткочасний розлад здоров`я або незначну втрату працездатності, середньої тяжкості або тяжке тілесне ушкодження, а також інші насильницькі дії, які не призвели до вказаних наслідків, але були небезпечними для життя чи здоров`я в момент їх вчинення. До них слід відносити, зокрема, і насильство, що призвело до втрати свідомості чи мало характер мордування, придушення за шию, скидання з висоти, застосування електроструму, зброї, спеціальних знарядь тощо.
Разом з тим, потерпілий підтвердив, що коли обвинувачений ОСОБА_11 вдарив його в область шиї він чув характерний звук дії електрошокеру.
Посилання обвинувачених ОСОБА_10 та ОСОБА_11 на те, що вони не вдавалися до застосування насильства, небезпечного для життя чи здоров`я потерпілого, не погрожували його вбити, мали при собі ліхтарик, не прикладали електрошокер до шиї потерпілого, спростовуються зазначеними вище доказами в їх сукупності.
Ці посилання суд розцінює як бажання ОСОБА_10 та ОСОБА_11 пом`якшити свою долю і добитися перекваліфікації своїх дій на менш тяжкий злочин.
При цьому суд враховує, що потерпілий ОСОБА_6 впевнено і категорично заявляє про те, що погрожували його вбити, що ОСОБА_11 застосовував електрошокер на його шиї, сукупність цих дій він сприйняв як реальну погрозу його життю.
Суд не бачить підстав не вірити показанням потерпілого, який попереджався про кримінальну відповідальність за завідомо не правдиві показання.
Також у судовому засіданні не знайшло обґрунтованих підстав посилання сторони захисту про те, що відібрання зразків крові проводилось за відсутності захисника.
У відповідності з ч.2 ст.46 КПК України - неприбуття захисника для участі у проведенні певної процесуальної дії, якщо захисник був завчасно попереджений про її проведення, і за умови, що підозрюваний, обвинувачений не заперечує проти проведення процесуальної дії за відсутності захисника, не може бути підставою для визнання цієї процесуальної дії незаконною, крім випадків, коли участь захисника є обов`язковою.
Доводи захисників щодо недопустимості доказів, зокрема відбір і дослідження біологічних зразків обвинуваченого та проведення судово-медичних експертиз з порушенням вимог процесуального закону є необґрунтованими, спростовуються дослідженими судом у взаємозв`язку сукупністю зібраних доказів.
Виходячи з викладеного, в розумінні вимог ч.2 ст.87 КПК України зазначені захисниками докази не можуть визнані недопустимими, оскільки при їх зібранні чи здійсненні процесуальних дій не було допущено істотних порушень прав людини та не потребували попереднього дозволу слідчого судді в зазначених захисником конкретних випадках. Також відповідно до ч.2 ст.89 КПК України такі докази не можуть визнані очевидно недопустимими. Згідно ст.94 КПК України суд оцінює кожен доказ з точки зору належності та допустимості після їх дослідження повно всебічно і неупереджено.
Тому, всі протоколи слідчих дій та експериментів не протирічать вимогам ст.240 КПК України, які здійснювалися відповідно до процесуальних процедур.
Докази сторони обвинувачення беззаперечно свідчать про узгодженість дій ОСОБА_10 та ОСОБА_11 , які заздалегідь домовились про спільне вчинення злочину, з метою заволодіння грошима, і майном потерпілого, які були поєднані з застосуванням насильства, небезпечного для життя чи здоров`я потерпілого, і спростовують їх доводи про їх непричетність до розбійного нападу групою осіб на ОСОБА_6 .
При цьому, не довіряти показам потерпілого ОСОБА_6 у суду не має жодних підстав, оскільки під час судового розгляду судом не встановлено, а стороною захисту не наведено об`єктивних та переконливих доводів, з яких би потерпілий давав неправдиві покази або обмовляв з будь-яких причин обвинувачених.
Свідки у судовому засіданні попереджалися про кримінальну відповідальність за завідомо неправдиві показання, з обвинуваченими вони раніше знайомі не були, особистих неприязних стосунків з ним не мали, і будь-яких обставин, які б могли давати потерпілому та свідкам підстави для обмови обвинувачених, у кримінальному провадженні не мається.
Суд, оцінюючи надані сторонами кримінального провадження докази, кожен з точки зору належності, допустимості, достовірності, а їх сукупність - з точки зору достатності та взаємозв`язку, приходить висновку про доведеність вини ОСОБА_10 у вчиненні нападу на ОСОБА_6 , з метою заволодіння чужим майном, поєднаний із насильством небезпечним для життя чи здоров`я особи, яка зазнала нападу (розбій), вчинений за попередньою змовою групою осіб, а тому ці його дії суд кваліфікує за ч.2 ст. 187 КК України.
При призначенні покарання ОСОБА_10 суд у відповідності зі ст.65 КК України враховує обставини скоєння злочину, характер та ступінь його суспільної небезпеки, дані про особу обвинуваченого.
Згідно класифікації злочинів, передбаченій ст.12 КК України, ОСОБА_10 та ОСОБА_11 вчинили злочин, який відноситься до категорії тяжких.
Обставин, що пом`якшують покарання ОСОБА_10 суд не вбачає.Обставиною, що обтяжує його покарання, є вчинення злочину групою осіб за попередньою змовою.
З вивчення особи обвинуваченого вбачається, що ОСОБА_10 має малолітню дитину ОСОБА_15 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , офіційно не працевлаштований, раніше не судимий, на обліку у лікаря психіатра та лікаря нарколога не перебуває.
З урахуванням викладеного суд приходить до висновку про те, що дії ОСОБА_11 підлягають кваліфікації за ч.2 ст.187 КК України, як напад з метою заволодіння чужим майном, поєднаний із насильством, небезпечним для життя чи здоров`я особи, яка зазнала нападу (розбій), вчинений за попередньою змовою групою осіб.
При призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_11 суд враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного, який має двох малолітніх дітей, раніше не судимий, на диспансерному обліку не перебуває. Обставин, які пом`якшують покарання ОСОБА_11 , відсутні. Обставиною, що обтяжує його покарання, суд визнає вчинення злочину групою осіб за попередньою змовою.
Зважаючи на викладене, суд вважає, що для виправлення та попередження скоєння нових злочинів ОСОБА_10 та ОСОБА_11 слід призначити покарання у вигляді позбавлення волі з конфіскацією всього його майна.
З урахуванням конкретних обставин скоєння злочинів, особи обвинуваченого ОСОБА_10 та ОСОБА_11 , суд вважає, що їх виправлення неможливе без ізоляції його від суспільства, а необхідним і достатнім покаранням для попередження вчинення ними нових злочинів буде покарання у виді реального позбавлення волі.
Крім того, відповідно до ч.5 ст. 72 КК України, у редакції, що діяла до 21.06.2017року, строк попереднього ув`язнення у разі засудження до позбавлення волі в межах того самого кримінального провадження, у межах якого до особи було застосовано попереднє ув`язнення, провадиться з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.
Таким чином, у відповідності до вимог ч. 5 ст. 72 КК України суд вважає за необхідне зарахувати обвинуваченим ОСОБА_10 та ОСОБА_11 у строк відбування покарання час попереднього ув`язнення, а саме з 06 жовтня 2016 року, по 20 червня 2017 року.
Цивільний позов потерпілого на суму 20 000 тис. грн. є обґрунтованим.
При цьому суд враховує, що ОСОБА_6 відчував фізичні страждання від застосованого до нього насильства і морально страждав від неправомірних дій обвинувачених ОСОБА_10 та ОСОБА_11 , так як мало місце застосування насильства, небезпечного для життя чи здоров`я потерпілого.
Приймаючи до уваги, що суд задовольняє цивільний позов, в частині відшкодування моральної шкоди в сумі 20 000 тис. грн.
Питання про речові докази суд вирішує згідно ст. 100 КПК України.
Керуючись ст. ст. 373-374КПК України, суд, -
засудив :
ОСОБА_10 визнати винуватим за ч.2 ст.187 Кримінального кодексу України і призначити йому покарання у вигляді - 8 (восьми) років позбавлення волі з конфіскацією всього майна, яке належить йому на праві власності.
Строк відбування покарання ОСОБА_10 обчислювати з 23 год. 50 хвил. 06.10.2016 року, коли він був затриманий.
Зарахувати в строк відбування покарання ОСОБА_10 відповідно до вимог ч.5 статті 72 КК України ( в редакції Закону України № 838-VІІІ від 26.11.2015, який на підставі Закону України № 2046- VІІІ від 18.05.2017 втратив чинність з 21.06.2017 ) строк попереднього ув`язнення з 06 жовтня 2016 р. по 20 червня 2017 р., з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.
Запобіжний захід до набрання вироком законної сили ОСОБА_10 залишити без змін - у вигляді тримання під вартою в Харківській установі виконання покарань (№27) УДПтСУ в Харківській області.
ОСОБА_11 визнати винуватим за ч.2 ст.187 Кримінального кодексу України і призначити йому покарання у вигляді - 7 (семи) років 6 (шести) місяців позбавлення волі з конфіскацією всього майна, яке належить йому на праві власності.
Строк відбування покарання ОСОБА_11 обчислювати з 23 год. 50 хвил. 06.10.2016 року, коли він був затриманий.
Зарахувати в строк відбування покарання ОСОБА_11 відповідно до вимог ч.5 статті 72 КК України ( в редакції Закону України № 838-VІІІ від 26.11.2015, який на підставі Закону України № 2046- VІІІ від 18.05.2017 втратив чинність з 21.06.2017 ) строк попереднього ув`язнення з 06 жовтня 2016 р. по 20 червня 2017 р., з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.
Запобіжний захід до набрання вироком законної сили ОСОБА_11 залишити без змін - у вигляді тримання під вартою в Харківській установі виконання покарань (№27) УДПтСУ в Харківській області.
В рахунок цивільного позову стягнути солідарно з ОСОБА_10 та ОСОБА_11 моральну шкоду в розмірі 20 000 (двадцять тисяч) грн.
Речові докази, що знаходяться в камері схову Холодногірського ВП ГУ НП в Харківській області, після набрання вироком законної сили :
- зв`язку з 3-х ключів з брелком; мобільний телефон HUAWEI імей: НОМЕР_2 , дві пачки сигарет «КЕНТ» - повернути ОСОБА_11 ;
- грошові кошти в сумі 402 (чотириста дві) гривні та грошові кошти в сумі 400 (чотириста) гривень - повернути потерпілому ОСОБА_6 ;
- мобільний телефон «Самсунг», чорного кольору, імей: НОМЕР_3 ; пачка сигарет «ЛМ»; запальничка «ВІС»; куртку- повернути ОСОБА_10 ;
Арешт на майно, що був накладений згідно ухвали слідчого судді Ленінського районного суду м. Харкова від 11.10.2016 року після набрання вироком законної сили скасувати.
Вирок може бути оскаржений в апеляційному порядку до апеляційного суду Харківської області шляхом подачі апеляційної скарги через Ленінський районний суд м. Харкова протягом тридцяти днів з дня його проголошення, а обвинуваченим, який перебуває під вартою, - в той же строк з моменту вручення йому копії вироку.
Суддя: ОСОБА_1