АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 11-сс/774/1043/17 Справа № 204/4788/17 Головуючий у 1 й інстанції - ОСОБА_1 Доповідач - ОСОБА_2

У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

21 серпня 2017 року м. Дніпро

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді-доповідача ОСОБА_2

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4

за участю:

секретаря судового засідання ОСОБА_5

представника третьої особи ОСОБА_6

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу представника третьої особи, щодо майна якої вирішується питання про арешт адвоката ОСОБА_6 , який діє в інтересах Товариства з обмеженою відповідальністю «Управління механізації і будівництва № 1 і К», на ухвалу слідчого судді Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 10 серпня 2017 року про накладення арешту на майно, -

ВСТАНОВИЛА :
Ухвалою слідчого судді задоволено клопотання слідчого та накладено арешт на автомобіль марки МАЗ, модель 5337, жовтого кольору, 1987 року випуску, тип АВТОКРАН-10-20Т-С, реєстраційний номер НОМЕР_1 , який згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_2 від 03 серпня 2011 року належить ТОВ «УМБ № 1 ІK», шляхом заборони вчиняти будь-які дії щодо реєстрації (перереєстрації), оренди або відчуження будь-яким іншим способом зазначеного майна.
Обґрунтовуючи прийняте рішення, слідчий суддя зазначив, що вказаний транспортний засіб визнаний речовим доказом у кримінальному провадженні № 0001672 за ознаками складу кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України. З метою недопущення зникнення, втрати або пошкодження зазначеного майна, яке є знаряддям вчинення вищезазначеного злочину, та яке має доказове значення по кримінальному провадженню, слідчий суддя прийшов до висновку про необхідність накладення арешту на вказаний автомобіль.
В апеляційній скарзі представник третьої особи просить ухвалу слідчого судді скасувати та постановити нову, якою відмовити в задоволенні клопотання слідчого про арешт вказаного майна.
Зазначає, що вказаний транспортний засіб знаходиться на балансі ТОВ «УМБ № 1 і К», відноситься до основних засобів та використовується на будівельних роботах за замовленнями юридичних та фізичних осіб на підставі договорів, що є статутною діяльністю підприємства. 03.07.2017 р. між даним ТОВ та фізичною особою був укладений такий договір, на виконання якого і здійснювався демонтаж плит дорожнього покриття в Чечелівському районі м. Дніпра по вул. Великій. Зазначає, що у ТОВ «УМБ № 1 і К» не було ніякої інформації щодо незаконності таких робіт. Вказує, що знаходження вказаного автомобіля під арештом та його вилучення спричиняє значні збитки даній юридичній особі, оскільки перешкоджає у виконанні інших договірних зобов`язань. Зауважує, що ТОВ «УМБ № 1 і К» може дати письмове зобов`язання не відчужувати автокран до закінчення досудового розслідування.
Заслухавши суддю-доповідача, думку представника третьої особи, який підтримав апеляційну скаргу та з підстав, зазначених в скарзі, просив її задовольнити, дослідивши надані матеріали, обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до наступних висновків.

Згідно п. 1 ч. 2 ст. 170 КПК України, арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів.
Відповідно до п. п. 2, 3 ч. 2 ст. 131 КПК України арешт майна є одним з видів заходів забезпечення кримінального провадження, а отже за правилами ст. 132 КПК України його застосування не допускається, якщо слідчий, прокурор не доведе, що: потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи, про який йдеться у клопотанні слідчого або прокурора; може бути виконане завдання, для виконання якого слідчий, прокурор звертається з клопотанням.
Згідно ч. 3 ст. 170, пунктів 1, 2, 5, 6 ч. 2 ст. 173 КПК України у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті (ст. 170), арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.
При вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати:
1) правову підставу для арешту майна;
2) можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу);
5) розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження;
6) наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.
Відповідно до ст. 98 КПК України, речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення…
Колегія суддів вважає, що зазначені вище вимоги кримінального процесуального закону при розгляді клопотання слідчого слідчим суддею дотримані належним чином, а доводи представника третьої особи щодо незаконності та необґрунтованості ухвали слідчого судді, є необґрунтованими.

З наданих матеріалів вбачається, що СВ Чечелівського ВП ДВП ГУНП в Дніпропетровській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0001672 від 07.08.2017 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України.
В ході досудового розслідування встановлено, що 07.08.2017 року до ЧЧ Чечелівського ВП ДВП ГУНП в Дніпропетровській області надійшло повідомлення від ОСОБА_7 про те, що 07.08.2017 року близько 09:00 години невідомі особи, за попередньою змовою групою осіб, знаходячись за адресою: м. Дніпро, вул. Дзеркальна, біля буд. 1, таємно, шляхом вільного доступу, вчинили крадіжку майна, а саме бетонних плит у кількості близько 25 одиниць, чим спричинили матеріальну шкоду. 07.08.2017 року в ході огляду місця події було виявлено автомобіль марки МАЗ, модель 5337, жовтого кольору, 1987 року випуску, тип АВТОКРАН-10-20Т-С, VIN- НОМЕР_3 , реєстраційний номер НОМЕР_1 , який згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу належить ТОВ «УМБ N 1 IK» та за допомогою якого здійснювався демонтаж та погрузка вказаних плит.
Постановою слідчого від 07.08.2017 р. вказаний автомобільний кран був визнаний речовим доказом у даному кримінальному провадженні.
Таким чином, вказаний транспортний засіб відповідає критеріям, зазначеним у ст. 98 КПК України і є речовим доказом у кримінальному провадженні, що згідно ч. 3 ст. 170 КПК України дає підстави для його арешту з метою збереження речового доказу.
У випадку, передбаченому п. 1 ч. 2 ст. 170 КПК України, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу. При цьому, на відміну від іншихправових підстав, передбачених ч. 2 ст. 170 КПК України, арешт з метою забезпечення речових доказів не вимагає повідомлення про підозру у кримінальному провадженні і не пов`язує особу підозрюваного з можливістю арешту такого майна.

Завданнями застосування арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження (абз. 2 ч. 1 ст. 170 КПК України).
Відповідно до ч. 4, п. 4 ч. 5 ст. 173 КПК України у разі задоволення клопотання слідчий суддя, суд застосовує найменш обтяжливий спосіб арешту майна. Слідчий суддя, суд зобов`язаний застосувати такий спосіб арешту майна, який не призведе до зупинення або надмірного обмеження правомірної підприємницької діяльності особи, або інших наслідків, які суттєво позначаються на інтересах інших осіб.
У разі задоволення клопотання слідчий суддя, суд постановляє ухвалу, в якій зазначає: заборону, обмеження розпоряджатися або користуватися майном у разі їх передбачення та вказівку на таке майно.
Перевіривши увалу слідчого судді, колегія судді приходить до висновку, що слідчий суддя належним чином дотримався вказаних положень кримінального процесуального закону і звертає увагу, що арешт накладено на транспортний засіб шляхом заборони вчиняти будь-які дії щодо реєстрації (перереєстрації), оренди або відчуження будь-яким іншим способом зазначеного майна. Заборону або обмеження користування вказаним автокраном не встановлено, що не перешкоджає власнику використовувати вказане майно в своїй діяльності, у зв`язку з чим не обмежується правомірна підприємницька діяльність ТОВ «УМБ № 1 ІK».
Враховуючи невеликий проміжок часу проведення досудового розслідування та відсутність на даному етапі розслідування належних доказів, які давали б беззаперечні підстави суду прийти до висновку про відсутність ознак кримінального правопорушення, а також, що в даному провадженні необхідно провести ряд слідчих та інших процесуальних дій, колегія суддів вважає обґрунтованим та доцільним накладення арешту на вказане майно.
Відповідно до ч. 9 ст. 100 КПК України у разі закриття кримінального провадження слідчим або прокурором питання про спеціальну конфіскацію та долю речових доказів і документів вирішується ухвалою суду на підставі відповідного клопотання, яке розглядається згідно із статтями 171-174 цього Кодексу.
При цьому, якщо в подальшому відпаде потреба в застосуванні такого заходу забезпечення кримінального провадження або в обмеженні права відчуження вказаним майном, а так само і порушення органом досудового розслідування принципу розумних строків, третя особа або її представник може звернутись до слідчого судді в порядку ст. 174 КПК України з клопотанням про скасування арешту майна.
Інші доводи апеляційної скарги представника третьої особи не спростовують вище вказаних висновків та не є безумовною підставою для скасування ухвали слідчого судді та відмови в задоволенні клопотання слідчого.
Враховуючи вищевикладене, колегія суддів прийшла до висновку, що оскаржувана ухвала слідчого судді є законною, обґрунтованою та вмотивованою, підстав для її скасування не встановлено, а відповідні доводи та вимоги представника третьої особи не можуть бути задоволені.

На підставі вищевикладеного та керуючись ст. ст. 170-173, 405, 407, 422 КПК України, колегія суддів,-

П О С Т А Н О В И Л А:
Апеляційну скаргу представника третьої особи, щодо майна якої вирішується питання про арешт адвоката ОСОБА_6 залишити без задоволення.
Ухвалу слідчого судді Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 10 серпня 2017 року про накладення арешту на майно залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та касаційному оскарженню не підлягає.
Судді:

____________________ ____________________ ____________________
ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4