АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
__________________________________________________________________
Справа №610/2477/16-к Головуючий 1 інстанції ОСОБА_1
Провадження №11-кп/790/333/17 Доповідач: ОСОБА_2
Категорія: ч.4 ст.296, ч.1 ст.122 КК України
УХВАЛА
Іменем України
31 січня 2016 року колегія суддів судової палати у кримінальних справах апеляційного суду Харківської області в складі:

головуючого - ОСОБА_2 ,

суддів - ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

при секретарі - ОСОБА_5 ,

за участю прокурора - ОСОБА_6 ,

захисника - ОСОБА_7 ,

обвинуваченого - ОСОБА_8 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні суду м. Харкова кримінальне провадження за апеляційною скаргою захисника на вирок Балаклійського районного суду Харківської області від 30.09.2016р. відносно ОСОБА_8 ,-

ВСТАНОВИЛА:
Вказаним вироком

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець м. Балаклія Харківської області, громадянин України, працюючий вантажником, неодружений, мешкає за адресою: АДРЕСА_1 , судимості не маючий в силу ст.89 КК України,

засуджений: - за ч.4 ст.296 КК України до 3(трьох) років позбавлення волі;

-за ч.1 ст.122 КК України до 2(двох) років позбавлення волі.

Відповідно до ч.1 ст.70 КК України за сукупністю злочинів шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим остаточно призначено 3(три) роки позбавлення волі.
Цим же рішенням суду вирішена доля речових доказів в порядку передбаченому ст.100 КПК України та розв`язаний цивільний позов.
Згідно вироку, 20.03.2016р. о 17год. 50хв. в м. Балаклія Харківської області ОСОБА_8 , перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, знаходячись в громадському місці біля крамниці ТОВ «Посад», яка розташована по вул. Соборній, 66, діючи умисно, усвідомлюючи протиправний характер своїх дій та передбачаючи їх суспільно-небезпечні наслідки, бажаючи їх настання, відкрито, очевидно для себе і інших осіб, зневажливо поставився до громадського порядку, ігноруючи існуючі в суспільстві елементарні правила поведінки, моральності, добропристойності, прагнучи протиставити себе суспільству, проявити грубу силу та п`яну хвацькість, з особливою зухвалістю, що супроводжувалася погрозою насильства небезпечного для життя та здоров`я громадян у вигляді розмахувань на намагання завдати ударів ОСОБА_9 гострими уламками спеціально пристосованим предметом горловиною скляної пляшки («розочкою»), яку він заздалегідь заготовив, розбивши пляшку об стіну будівлі крамниці ТОВ «Посад», та приніс з собою.

Тримаючи в лівій руці зазначений спеціально пристосований предмет горловину скляної пляшки («розочку»), наніс один удар кулаком лівої руки в праву частину обличчя ОСОБА_9 , спричинивши йому тілесні ушкодження у вигляді закритого перелому правої виличної кістки зі зміщенням відламків та виливом крові у праву гайморову пазуху з наявністю синця в правій підочній області, які відносяться до ушкоджень середнього ступеня тяжкості за критерієм тривалості розладу здоров`я.

Від отриманого удару ОСОБА_9 впав на спину, а ОСОБА_8 , продовжуючи свої хуліганські дії, намагався ще завдати ударів потерпілому, однак його дії були припинені працівниками крамниці ТОВ «Посад».

Захисник у поданій апеляції не оскаржуючи встановлені фактичні обставини та кваліфікацію просить вирок суду змінити. Так, цей апелянт просить визнати ряд пом`якшуючих обставин: психічне захворювання, активне сприяння розкриттю злочину, часткове усунення заподіяної шкоди, наявність неповнолітніх дітей і застосувати положення ст.75 КК України.
Заслухавши суддю-доповідача, пояснення захисника та обвинуваченого, які підтримали апеляційну скаргу, з`ясувавши позицію прокурора, який заперечував проти задоволення апеляції, перевіривши матеріали провадження, колегія суддів вважає, що апеляція не підлягає задоволенню виходячи з наступних підстав.

Так, згідно ч.1 ст.404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Згідно вироку (т.1 а.с.1104-106) фактичні обставини справи встановлені у загальному порядку на підставі досліджених у суді доказах, при частковому визнанні своєї вини обвинуваченим.

Оскільки ОСОБА_8 умисно вчинив грубе порушення громадського порядку з мотивів явної неповаги до суспільства, що супроводжувалося особливою зухвалістю, тобто хуліганство вчинене із застосуванням предмета, спеціально пристосованого для нанесення тілесних ушкоджень, то суд першої інстанції вірно кваліфікував ці його дії за ч.4 ст.296 КК України, як і за ч.1 ст.122 КК України умисне середньої тяжкості тілесне ушкодження, тобто умисне ушкодження, яке не є небезпечним для життя і не потягло наслідків, передбачених у ст.121 цього Кодексу, але таке, що спричинило тривалий розлад здоров`я.

Таким чином, відповідно до раніше наведеної правової норми апеляційна інстанція перевіряє вирок лише в частині призначення обвинуваченому ОСОБА_8 покарання.

Відповідно до ст.65 КК України суд призначає покарання у межах, установлених в санкції статті (санкції частини статті) Особливої частини цього Кодексу, що передбачає відповідальність за вчинений злочин, відповідно до положень Загальної частини цього Кодексу, враховуючи ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання. Особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів

Згідно ст.75 КК України якщо суд при призначенні покарання у виді позбавлення волі на строк не більше п`яти років, враховуючи тяжкість злочину, особу винного та інші обставини справи, дійде висновку про можливість виправлення засудженого без відбування покарання, він може прийняти рішення про звільнення від відбування покарання з випробуванням.

Вирішуючи питання про призначення покарання ОСОБА_8 , суд першої інстанції врахував, що той судимості в силу ст.89 КК України не має, вину визнав частково, працює вантажником, за місцем роботи характеризується як добросовісний працівник, користується повагою в трудовому колективі, за місцем проживання характеризується негативно як особа, яка зловживає спиртними напоями, порушує громадський порядок, знаходиться на обліку у лікаря психіатра з 1995р., на обліку у лікаря нарколога не перебуває, визнаний непридатним до військової служби у мирний час, обмежено здатним у воєнний час.
За висновком амбулаторної чудово-психіатричної експертизи №469 від 14.06.2016р., ОСОБА_8 на даний час ознак психозу та слабоумства не виявляє, виявляє органічний розлад особистості. За своїм психічним станом може усвідомлювати свої дії та керувати ними. В період часу, до якого відноситься правопорушення, в якому він підозрюється, знаходився в стані гострої неускладненої алкогольної інтоксикації, поза межами будь-якого тимчасового хворобливого розладу психічної діяльності, міг усвідомлювати свої дії та керувати ними. На даний час за своїм психічним станом застосування примусових заходів не потребує (т1 а.с.93-96).
Крім того, суд першої інстанції врахував наявність у обвинуваченого двох неповнолітніх дітей, які між тим мешкають з матір`ю, а не з ним, а також часткове відшкодування майнової шкоди та думку потерпілого про необхідність призначення сурового покарання за вчинений злочин.
Відповідно до ст.67 КК України обставиною, що обтяжує покарання обвинуваченому, суд визнав перебування у стані алкогольного сп`яніння.

Отже, як свідчить вищенаведене, суд першої інстанції в повній мірі врахував ті обставини на які звертає увагу апелянт при призначенні покарання.

Разом з цим, матеріали кримінального провадження свідчать, що ОСОБА_8 до цього неодноразово притягувався до кримінальної відповідальності за вчинення корисливих злочинів (т.1 а.с.71). При цьому, він жодного разу не відбував реально призначене покарання на підставі ст.75 КК України (т.1 а.с.72-79) і як свідчать обставини справи не став на шлях виправлення.

Виходячи з цього, колегія суддів вважає, що районний суд правильно не застосував положення ст.75 КК України до обвинуваченого ОСОБА_8 .

Таким чином, колегія суддів, на підставі вищенаведеного приходить до висновку, що призначене ОСОБА_8 покарання за вчинення конкретного злочину неможна вважати явно несправедливим в розумінні ст.414 КПК України, а тому вважає, що призначене покарання за своїм розміром є справедливим і підстав для його змінення, не вбачає.

Поряд з цим, суд першої інстанції в повній мірі врахував особу обвинуваченого і прийшов, на думку колегії суддів, до правомірного висновку, що ОСОБА_8 слід відбувати призначене покарання реально.

Звідси, колегія суддів приходить до висновку, що апеляція захисника не підлягає задоволенню, а вирок Балаклійського районного суду Харківської області від 30.09.2016р. слід залишити без змін.

Керуючись ст.ст. 405, 407, 409, 419 КПК України, колегія суддів,-

УХВАЛИЛА
Апеляційну скаргу захисника залишити без задоволення, а вирок Балаклійського районного суду Харківської області від 30.09.2016р. відносно ОСОБА_8 без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена у касаційному порядку безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом трьох місяців з дня проголошення.

Головуючий

Судді