Овруцький районний суд Житомирської області
Справа № 286/241/17
В И Р О К
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
08 лютого 2017 року м. Овруч

Овруцький районний суд Житомирської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1

з секретарем ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3

обвинуваченого ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Овручі кримінальне провадження внесене в Єдиний реєстр досудових розслідувань за № 0000042 від 17.01.2017 року по обвинуваченню ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Великий Кобилин Овруцького району Житомирської області, проживаючого АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, з середньо-спеціальною освітою, непрацюючого, розлученого, раніше не судимого, у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст.185 ч.3 КК України,

В С Т А Н О В И В:
16 січня 2017 року, близько 17 годин, в с. Велика Фосня Овруцького району, ОСОБА_4 , з метою таємного викрадення чужого майна /крадіжки/, з корисливих спонукань, прийшов до господарства, яке перебуває у користуванні ОСОБА_5 , де підійшов до сараю і руками відкрив защібку вхідних дверей. Після цього, ОСОБА_4 зняв вхідні двері з петель та через утворений отвір проник до приміщення вказаного сараю, звідки таємно викрав належну ОСОБА_5 січкарню вартістю 1530 грн., яку завантажив на заздалегідь приготовлені санки та в подальшому розпорядився нею (січкарнею) на власний розсуд. В подальшому, ОСОБА_4 в продовження свого злочинного наміру повернувся до зазначеного господарства, де через утворений раніше отвір проник до приміщення сараю, звідки таємно викрав належні ОСОБА_5 два саморобних корита по ціні 59 грн. за одне корито, на суму 118 грн., якими розпорядився на власний розсуд.

Таким чином, ОСОБА_4 таємно викрав чуже майно на загальну суму 1648 грн., чим заподіяв потерпілій ОСОБА_5 матеріальну шкоду на вказану суму.

Будучи допитаним в судовому засіданні в якості обвинуваченого, ОСОБА_4 свою вину у вчиненому визнав повністю та пояснив, що 16.01.2017 року, близько 17 год. він вирішив піти до господарства, в якому на даний час ніхто не проживає вже більше 2-х років. Йому було відомо, що в сараї вказаного господарства знаходиться січкарня, тому як до цього, близько місяця назад, в сусідньому господарстві, в якому проживає жінка на ім`я ОСОБА_6 , він складав дрова і він ходив до сараю, що знаходиться по сусідству і через отвір в дверній коробці бачив цю січкарню. 16.01.2017 року він вирішив викрасти вказану січкарню з сараю і продати її. З собою з домівки він взяв санки, на які мав намір завантажити і перевезти січкарню. Він підійшов до господарства і пройшовши до сараю відкрив защібку вхідних дверей і прошов до приміщення вказаного сараю. При огляді сараю, він виявив січкарню, руками зняв вхідні двері сараю з петель і поклав їх на сніг, витягнув січкарню з сараю і поклав її не санки. Після цього санки з січкарнею він повіз в напрямку церкви до ОСОБА_7 тому щон раніше чув від людей, що він шукає січкарню і вирішив йому запропонувати купити у нього. По дорозі було важко тягнути санки з січкарнею, тому він пішов до центра села, де зустрів чоловіка на ім`я ОСОБА_8 і попросив його допомогти йому, на що він погодився. Вони вдвох затягнули січкарню до ОСОБА_9 , якого в дома не було, тому січкарню вони скинули з санок і залишили її на подвір`ї. Після цього ОСОБА_8 пішов по своїх справах, а він пішов назад до сараю, тому як мав намір забрати ще два саморобних корита. Санки він сховав біля річки, а сам пішов до сараю. В сараї він забрав два саморобних корита і тримаючи їх в руках поніс в напрямку мосту, де залишав санки. Там він залишив одне корито, а інше корито поніс до ОСОБА_7 , де залишив його на подвір`ї, після чого пішов додому.

В подальшому, в цей же день, він зустрів ОСОБА_10 , який з ним розрахувався, а саме заплатив йому 100 грн. Наступного дня до нього приїхали працівники поліції і він їм про все розповів. Розкаюється у вчиненому, просить суд суворо не карати.

Крім особистого визнання своєї провини, вина обвинуваченого підтверджується дослідженими в судовому засіданні матеріалами справи.

Потерпіла ОСОБА_5 просить справу розглянути без її присутності, претензій до обвинуваченого, не має, щодо покарання покладається на погляд суду.

- протоколом огляду місця події від 17.01.2017 року, з якого вбачається, що місцем огляду являється домогосподарство потерпілої ОСОБА_5 , яке розташоване в с. В.Фосня Овруцького району, звідки обвинувачений викрав майно.

а.с.п. 14-16

- протоколом огляду місця події від 17.01.2017 року, з якого вбачається, що місцем огляду являється ділянка місцевості в с. В.Фосня Овруцького райсуду, яка розташована по вулиці, неподалік мосту через річку Іршанка, звідки вилучено сани, на яких обвинувачений ОСОБА_4 перевозив викрадене майно.

а.с.п. 17-20

- протоколом огляду місця події від 17.01.2017 року, з якого вбачається, що місцем огляду являється домогосподарство ОСОБА_7 , яке розташоване в АДРЕСА_2 , звідки вилучено січкарню.

а.с.п. 21-23

- висновком по проведеній товарознавчій експертизі від 20.01.2017 року, з якого вбачається, що залишкова вартість одного металевого корита, станом на 16.01.2017 року, становить 59,00 грн.; залишкова вартість металевої січкарні, станом на 16.01.2017 року, становить 1530,00 грн.

а.с.п. 29-31

- протоколом проведення слідчого експерименту від 23.01.2017 року, в ході проведення якого обвинувачений ОСОБА_4 розповів та на місці показав, за яких обставин він скоїв кримінальне правопорушення.

а.с.п. 32-37

Суд кваліфікує дії обвинуваченого ОСОБА_4 за ст. 185 ч. 3 КК України, так як він таємно викрав чуже майно, поєднаного з проникненням у сховище.

Обставин, що обтяжують покарання обвинуваченого в судовому засіданні не встановлено.

Обставинами, що пом`якшують покарання обвинуваченого є щире каяття, активне сприяння в розкритті кримінального правопорушення.

Обмірковуючи міру покарання для обвинуваченого судом враховуються, як ступінь тяжкості вчиненого ним кримінального правопорушення так і особистість обвинуваченого, який вчинив кримінальне правопорушення вперше, щиро розкаявся, по місцю проживання характеризується посередньо, частково відшкодував заподіяну шкоду, враховуючи думку потерпілої, яка просить обвинуваченого суворо не карати, а тому суд вважає, що його перевиховання та виправлення можливе без ізоляції від суспільства і призначає йому покарання не пов`язане із позбавленням волі, застосувавши ст. 75 КК України.

Керуючись ст.ст. 368, 370, 373, 374 КПК України, суд

У Х В А Л И В:
ОСОБА_4 визнати винним у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 185 ч. 3 КК України та призначити йому покарання за цим законом на 3 (три) роки позбавлення волі.

На підставі ст. 75 КК України ОСОБА_4 звільнити від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком на 1 (один) рік при умові, якщо він протягом визначеного судом іспитового строку не вчинить нового кримінального правопорушення та виконає покладені на нього обов`язки, передбачені пунктами 1, 2 ч.1 ст. 76 КК України, а саме: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації та повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

Речові докази санки повернути власнику ОСОБА_4 , січкарню та корито залишити власнику ОСОБА_5 ..

Запобіжний захід особисте зобов`язання - залишити до набраня вироком законної сили.

На вирок суду до Апеляційного суду Житомирської області через Овруцький районний суд може бути подана апеляційна скарга протягом 30 днів з моменту його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку на його оскарження.

Копії вироку вручаються обвинуваченому та прокурору негайно після його проголошення.

Суддя: ОСОБА_1