Справа № 455/1391/16-к
Провадження № 1-кс/455/5/2017
У Х В А Л А
01 березня 2017 року м. Старий Самбір

Слідчий суддя Старосамбірського районного суду Львівської області ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , за участю представника скаржника адвоката ОСОБА_3 , прокурора Самбірської місцевої прокуратури Львівської області - ОСОБА_4 , розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду справу за скаргою Приватного підприємства «Екобескид» про зобов`язання прокурора та слідчого вчинити певні дії у кримінальному провадженні №0000145 від 24.03.2014 року,

В С Т А Н О В И В:

До Старосамбірського районного суду надійшла скарга Приватного підприємства «Екобескид» про зобов`язання прокурора та слідчого вчинити певні дії у кримінальному провадженні №0000145 від 24.03.2014 року, посилаючись на те, що у провадженні слідчого відділу Старосамбірського ВП Самбірського ВП ГУНП України у Львівській області перебуває кримінальне провадження за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.185 та ч.2 ст.367 КК України від 24.03.2014 року. 01.12.2016 року директором Приватного підприємства «Екобескид» в Самбірську місцеву прокуратуру скеровано клопотання про виділення матеріалів відносно крадіжки будівельних матеріалів з лісового масиву с. Спас невстановленими особами в окреме провадження та прийняти відповідне рішення. Проте, відповідь в.о. керівника місцевої прокуратури про результати розгляду клопотання, як і попередня відповідь, носять формальний, обіцяючий характер, ніяких заходів щодо виділення в окреме провадження матеріалів відносно крадіжки будівельних матеріалів з лісового масиву с.Спас невстановленими особами, проведено не було.

Досудове слідство не дотримується строків при проведенні розслідування, які передбачені ст. 219 КПК України.

Просить зобов`язати керівника Самбірської місцевої прокуратури ОСОБА_5 виконати вимоги ч.5 ст.217 КПК України щодо виділення матеріалів із кримінального провадження №0000145 на етапі досудового розслідування відносно крадіжки будівельних матеріалів з лісового масиву с. Спас невстановленими особами в окреме провадження та прийняти відповідне рішення про внесення його до єдиного реєстру досудових розслідувань, а також зобов`язати вчинити певну дію у кримінальному провадженні №0000145 щодо виконання вимог частини 1 та 2 ст.28, ст. 219 КПК України (дотримуватися розумних строків) або прийняти процесуальне рішення про закриття кримінального провадження в порядку пунктів 2 та 3 ч.1 ст. 284 КПК України на етапі досудового розслідування.

В судовому засіданні представник скаржника адвокат ОСОБА_3 , скаргу підтримав, просив її задовольнити з підстав, викладених в ній.
Прокурор ОСОБА_4 в судовому засіданні заперечив проти задоволення скарги, посилаючись на те, що справа тривалий час перебувала в органах обласного досудового слідства, вважає, що говорити про те, що прокуратура і слідство бездіє, є передчасно, так як робота по цій справі ведеться. Кримінальне провадження є зареєстрованим, складним, виконано ряд слідчих дій, досудове слідство дальше ведеться, з метою об`єктивності слід дочекатися всіх висновків експертиз, рішень судів, відносно одної особи ведуться негласні дії, на всі клопотання скаржника надається відповідь, розслідування ведеться в комплексі, на даний час не вбачається правових підстав, які б послужили для виділення матеріалів із кримінального провадження щодо крадіжки будівельних матеріалів з лісового масиву с. Спас, або для закриття вказаного провадження. Суд не вправі вирішувати ці питання , підміняти слідчого чи прокурора, повідомлення про підозру нікому не пред`явлено, а тому не може йти мова про строки розгляду справи. Просив відмовити у клопотанні скаржника.
Заслухавши сторін кримінального провадження, дослідивши матеріали долучені до скарги, приходжу до наступних висновків.
Відповідно до п.17 ч.1 ст.3 КПК України слідчий - службова особа органу Національної поліції, органу безпеки, органу, що здійснює контроль за додержанням податкового законодавства, органу державного бюро розслідувань, підрозділу детективів, підрозділу внутрішнього контролю Національного антикорупційного бюро України, уповноважена в межах компетенції, передбаченої цим Кодексом, здійснювати досудове розслідування кримінальних правопорушень.
Частиною 1 ст. 36 та ч. 5 ст. 40 КПК України передбачено, що прокурор, слідчий, здійснюючи свої повноваження відповідно до вимог цього Кодексу, є самостійними у своїй процесуальній діяльності, втручання в яку осіб, що не мають на те законних повноважень, забороняється.
Згідно із п.11 ч.2 ст. 36 прокурор, здійснюючи нагляд за додержанням законів під час проведення досудового розслідування у формі процесуального керівництва досудовим розслідуванням, уповноважений повідомляти особі про підозру, а згідно з п.6 ч.2 ст. 40 КПК України слідчий уповноважений повідомляти за погодженням із прокурором особі про підозру.
Згідно із п. 3 ч.1 повідомлення про підозру обов`язково здійснюється в порядку, передбаченому ст. 278 цього Кодексу, в тому числі у випадку наявності достатніх доказів для підозри особи у вчиненні кримінального правопорушення.
Відповідно до ч.3 ст.217 КПК України у разі необхідності матеріали досудового розслідування щодо одного або кількох кримінальних правопорушень можуть бути виділені в окреме провадження, якщо одна особа підозрюється у вчиненні кількох кримінальних правопорушень або дві чи більше особи підозрюються у вчиненні одного чи більше кримінальних правопорушень.

Відповідно до ч.5 ст.217 КПК Українирішення про об`єднання чи виділення матеріалів досудового розслідування приймається прокурором.

Як вбачається з документів, долучених до скарги, представник скаржника звертався 01.12.2016 року до прокурора Самбірської місцевої прокуратури ОСОБА_5 з проханням виконати вимоги ч.5 ст.217 КПК України щодо виділення матеріалів із кримінального провадження №0000145 на етапі досудового розслідування відносно крадіжки будівельних матеріалів з лісового масиву с. Спас невстановленими особами в окреме провадження та прийняти відповідне рішення (а.с.14).

Проте, як вбачається з відповіді в.о. керівника Самбірської місцевої прокуратури ОСОБА_6 , досудове слідство у даному кримінальному провадженні триває та його хід перебуває на контролі прокуратури. Процесуальним керівником у порядку ст.36 КПК України слідчому дано письмові вказівки та зобов`язано закінчити розслідування у розумні строки.

Проте, в судовому засіданні не було здобуто доказів про надання таких письмових вказівок, в матеріалах кримінального провадження такі відсутні, а також слідчим суддею надавалася можливість прокурору представити їх для огляду в судовому засіданні, чого прокурор не зміг зробити із-за відсутності таких.

Однак, прокурором не відмовлено у виділенні матеріалів із кримінального провадження №0000145 на етапі досудового розслідування відносно крадіжки будівельних матеріалів з лісового масиву с. Спас невстановленими особами в окреме провадження.

Відповідно до ч.1 п.1 ст.303 КПК України на досудовому провадженні можуть бути оскаржені такі рішення, дії чи бездіяльність слідчого або прокурора: бездіяльність слідчого, прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення, у неповерненні тимчасово вилученого майна згідно з вимогами статті 169 цього Кодексу, а також у нездійсненні інших процесуальних дій, які він зобов`язаний вчинити у визначений цим Кодексом строк, - заявником, потерпілим, його представником чи законним представником, підозрюваним, його захисником чи законним представником, представником юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, володільцем тимчасово вилученого майна.

Так, бездіяльність, яка підлягає оскарженню відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 303 КПК, передбачає три обов`язкові ознаки: 1) слідчий або прокурор наділені обов`язком вчинити певну процесуальну дію; 2) така процесуальна дія має бути вчинена у визначений КПК строк; 3) відповідна процесуальна дія слідчим чи прокурором у встановлений строк не вчинена. Таким чином, наведена норма дозволяє звернутися до суду зі скаргою не на будь-яку бездіяльність, а лише щодо обов`язків, строк виконання яких чітко регламентований кримінальним процесуальним законодавством.

Як вбачається із вищевикладеного рішення про об`єднання чи виділення матеріалів досудового розслідування приймається прокурором, проте ніяким чином це не слід розуміти як зобов`язання прокурора виділити матеріали із кримінального провадження №0000145 на етапі досудового розслідування в окреме провадження.

Окрім цього, як вбачається з витягу з кримінального провадження №0000145 внесеного в ЄРДР 24.03.2014 року, кримінальне правопорушення за ч.3.ст.185 КК України внесене в ЄРДР за письмовою заявою директора ПП «Екобескид» ОСОБА_7 про те, що в період з 19.03.2014 року по 23.03.2014 року, невідома особа шляхом вільного доступу, вчинила крадіжку металевої сітки для огорожі в кількості 28 рулонів та акацієвих стовпців в кількості 310 штук, чим спричинила підприємству матеріальну шкоду (а.с.1, т.1 матеріалів кримінального провадження).

Цей факт вчинення кримінального правопорушення є первинним у даному кримінальному провадженні, а отже, не може бути виділений у окреме кримінальне провадження.

Що стосується вимоги скарги щодо зобов`язання керівника Самбірської місцевої прокуратури ОСОБА_5 дотримуватися розумних строків або прийняти процесуальне рішення про закриття кримінального провадження на етапі досудового розслідування то слідчий суддя прийшов до наступного.

Відповідно до ч.1 та ч.2 ст.219 КПК України досудове розслідування повинно бути закінчено: 1) протягом одного місяця з дня повідомлення особі про підозру у вчиненні кримінального проступку; 2) протягом двох місяців з дня повідомлення особі про підозру у вчиненні злочину. Строк досудового розслідування може бути продовжений у порядку, передбаченому параграфом 4 глави 24 цього Кодексу. При цьому загальний строк досудового розслідування не може перевищувати: 1) двох місяців із дня повідомлення особі про підозру у вчиненні кримінального проступку; 2) шести місяців із дня повідомлення особі про підозру у вчиненні злочину невеликої або середньої тяжкості; 3) дванадцяти місяців із дня повідомлення особі про підозру у вчиненні тяжкого або особливо тяжкого злочину.

Як вбачається з матеріалів кримінального провадження №0000145 підозра у даному кримінальному провадженні нікому не оголошена, а отже, строки закінчення досудового розслідування, передбачені ч.1 та ч.2 ст.219 КПК України не можуть бути застосовані у даному кримінальному провадженні.

Враховуючи вищевикладене приходжу до висновку, що зобовязання судом слідчого виконати процесуальні (слідчі) дії, які просить здійснити представник ПП «Екобескид» фактично зумовить собою підміну судом повноважень органу досудового розслідування, зокрема сторони обвинувачення, що в свою чергу суперечить загальним засадам КПК України.

З урахуванням вищевказаних положень правових норм, така бездіяльність не входить до вичерпного переліку, зазначеного у ч.1 ст.303 КПК України.

А тому, керуючись п.17 ч.1 ст.3, ч.1 та п.11 ч.2 ст. 36, п.6 ч.2 та ч.5 ст.40, ч.1 ст.277, п.3 ч.1 ст.276, та ч.1 ст.303, ст.306, ч.3 ст. 307,372, ч.3 ст.392, ч.5 ст.532 КПК України

У Х В А Л И В:

У задоволенні скарги Приватного підприємства «Екобескид» в зобов`язанні керівника Самбірської місцевої прокуратури ОСОБА_5 виконати вимоги ч.5 ст.217 КПК України щодо виділення матеріалів із кримінального провадження №0000145 на етапі досудового розслідування відносно крадіжки будівельних матеріалів з лісового масиву с. Спас невстановленими особами в окреме провадження та прийняти відповідне рішення про внесення його до єдиного реєстру досудових розслідувань, а також зобов`язати вчинити певну дію у кримінальному провадженні №0000145 щодо виконання вимог частини 1 та 2 ст.28, ст. 219 КПК України (дотримуватися розумних строків) або прийняти процесуальне рішення про закриття кримінального провадження в порядку пунктів 2 та 3 ч.1 ст. 284 КПК України на етапі досудового розслідування, - відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя -підпис-
З оригіналом згідно:
Слідчий суддя ОСОБА_1