Справа № 640/6252/17
н/п 1-кс/640/3624/17
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"13" травня 2017 р. Київський районний суд м. Харкова у складі:
слідчого судді - ОСОБА_1 ,
при секретарі - ОСОБА_2 ,
за участю адвоката - ОСОБА_3 ,
Ухвалою Київського районного суду м. Харкова зазначене клопотання слідчого задоволено, накладено арешт на майно, яке виявлено та вилучено 22.04.2017 року під час проведення огляду місця події з вантажним автомобілем д.р.з. НОМЕР_1 з напівпричепом «Schmitz» д.р.з. НОМЕР_2 , у пункті пропуску Гоптівка (с. Козача Лопань), а саме: вантажний автомобіль «Вольво» д.р.з. НОМЕР_1 з напівпричепом «Schmitz» д.р.з. НОМЕР_2 , які належать ОСОБА_5 , шляхом заборони його відчуження, продажу та керування.
Крім цього, ухвалою накладено арешт на майно, яке виявлено та вилучено 22.04.2017 року під час проведення огляду місця події з ватажним автомобілем «Вольво» д.р.з. НОМЕР_1 з напівпричепом «Schmitz» д.р.з. НОМЕР_2 у пункті пропуску Готівка (с.Козача Лопань), а саме: Свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_3 щодо напівпричепу-рефрижератора Schmitz; Свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_4 щодо вантажного автомобілю «Вольво», які належать ОСОБА_5 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 ; 360 коробок лічильників електричної енергії однофазних НІК 2301ВВ, у кожній коробці по 20 шт.; 10 коробок лічильників електричної енергії НІК 2301ВВ у кожній коробці по 10 шт.; 450 коробок з ящиками для лічильників електричної енергії, у кожній коробці по 5 шт.; Транзитний лист №0852120 від 21.04.2017 на 1 арк.; Контрольний талон №380609 від 22.04.2017 на 1 арк.; Packing List №20170317 від 17.03.2017 на 1 арк., у трьох екз.; Міжнародна товарно-транспортна накладна №621051 від 20.04.2017, на 1 арк., у трьох екз.; Commercial Invoice №20170317 від 17.03.2017, на 1 арк., у 3 екз., - до скасування арешту майна у встановленому нормами КПК України порядку.
Вказала, що у судовому засіданні представник компанії «Kibiwot Company Limited» ОСОБА_3 проти задоволення клопотання заперечувала та вказала, що вказана компанія є добросовісним набувачем товару, який було вилучено.
Посилаючись на ч. 1, ч.3, ч.6 ст. 170, п.7 ч.2 ст.131, ч.1 ст.98 КПК України, ст. 41 Конституції України, ст. 1 протоколу № 1 до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, статтю 1 Першого протоколу до Європейської конвенції вказала, що кожна фізична та юридична особа має право володіти своїм майном.
Зазначила, що у клопотанні слідчого відсутні відомості, чи набула будь-яка особа статусу підозрюваного, обвинуваченого, що давало б підстави визначити хто саме несе цивільну відповідальність за. шкоду, завдану кримінальним правопорушенням.
Більше того, порушення вимог податкового законодавства відповідно до ст. 86 Податкового кодексу України встановлюється виключно актом документальної перевірки. У разі, коли за результатами перевірки повноти та своєчасності сплати податків порушень не встановлено, складається довідка, інших видів документів, за результатами перевірок контролюючими органами суб`єктів господарювання законодавство не передбачає.
Особливістю бланкетної норми ст. 212 КК України являється обов`язкове встановлення порушення податкового законодавства, яке призвело до фактичної несплати податків у значних розмірах, а податкове законодавство в свого чергу (ст. 86 ПК України) передбачає єдину форму документа, яким встановлює таке порушення - це акт податкової перевірки.
Відповідно до п. 15 Постанови Пленуму Верховного Суду України №15 від 8.10.2004 року злочин, передбачений ст. 212 КК України, є закінченим з моменту фактичного ненадходження до бюджету або державні цільові фонди грошових коштів, які мали бути сплачені у строки та в порядку, передбаченому чинним законодавством з питань оподаткування (тобто сум узгоджених податкових зобов`язань), а саме - з наступного дня після настання строку, до якого мав бути сплачений податок, збір чи інший обов`язковий платіж, який вважається узгодженим і підлягає оплаті.
Надані слідчим матеріали не містять актів перевірок ТОВ «НІК-ЕЛЕКТРОНІКА» (код ЄДРІІОУ 33401202). Разом з тим, в клопотанні про накладення арешту містяться лише припущення про можливе ухилення від сплати податків ТОВ «НІК-ЕЛЕКТРОНІКА», без належного підтвердження та обгрунтування факту податкового правопорушення.
У судовому засіданні адвокат ОСОБА_3 підтримала подане клопотання, з підстав, викладених у клопотанні, просила про його задоволення.
Слідчий слідчий з ОВС СУ ФР ГУ ДФС у Харківській області ОСОБА_4 та процесуальний керівник у кримінальному провадженні - прокурор відділу прокуратури Харківської області ОСОБА_6 про час та місце розгляду клопотання повідомлені судом своєчасно та належним чином, проте в судове засідання не з`явилися, причини неявки не повідомили.
Слідчий суддя, вислухавши пояснення адвоката ОСОБА_3 , оцінивши надані докази, приходить до наступного.
Відповідно до ч. 1 ст. 174 КПК України, підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження - судом. Арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.
Ухвалою слідчого судді Київського районного суду м. Харкова від 05.05.2017 накладено арешт майно, яке виявлено та вилучено 22.04.2017 року під час проведення огляду місця події з вантажним автомобілем «Вольво» д.р.з. НОМЕР_1 із напівпричепом д.р.з. НОМЕР_2 у пункті пропуску Гоптівка (с.Козача Лопань), а саме: Вантажний автомобіль «Вольво» д.р.з. НОМЕР_1 з напівпричепом «Schmitz» д.р.з. НОМЕР_2 , які належать ОСОБА_5 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , шляхом заборони його відчуження, продажу та керування, до скасування арешту майна у встановленому нормами КПК України порядку. Накладено арешт на майно, яке виявлено та вилучено 22.04.2017 року під час проведення огляду місця події з вантажним автомобілем «Вольво» д.р.з. НОМЕР_1 із напівпричепом д.р.з. НОМЕР_2 у пункті пропуску Гоптівка (с.Козача Лопань), а саме: Свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_3 щодо напівпричепу-рефрижератора Schmitz; Свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_4 щодо вантажного автомобілю «Вольво», які належать ОСОБА_5 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 ; 360 коробок лічильників електричної енергії однофазних НІК 2301ВВ, у кожній коробці по 20 шт.; 10 коробок лічильників електричної енергії НІК 2301ВВ у кожній коробці по 10 шт.; 450 коробок з ящиками для лічильників електричної енергії, у кожній коробці по 5 шт.; Транзитний лист №0852120 від 21.04.2017 на 1 арк.; Контрольний талон №380609 від 22.04.2017 на 1 арк.; Packing List №20170317 від 17.03.2017 на 1 арк., у трьох екз.; Міжнародна товарно-транспортна накладна №621051 від 20.04.2017, на 1 арк., у трьох екз.; Commercial Invoice №20170317 від 17.03.2017, на 1 арк., у 3 екз., - до скасування арешту майна у встановленому нормами КПК України порядку. Місцем зберігання арештованого майна визначено СУ ГУ ДФС у Харківській області, в порядку, визначеному Порядком зберігання речових доказів стороною обвинувачення, їх реалізації, технологічної переробки, знищення, здійснення витрат, пов`язаних з їх зберіганням і пересиланням, схоронності тимчасово вилученого майна під час кримінального провадження, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 19.11.2012 №1104 (а.с.33-37).
Як передбачено ч.1 ст. 131 КПК України, заходи забезпечення кримінального провадження застосовуються з метою досягнення дієвості цього провадження.
Відповідно до п. 2 ч. 3 ст. 132 КПК України, застосування заходів забезпечення кримінального провадження не допускається, якщо слідчий, прокурор не доведе, що потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи особи, про який ідеться в клопотанні слідчого, прокурора.
Відповідно до ст. 2 КПК України завданням кримінального провадження визначено захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.
Зміст та форма кримінального провадження повинні відповідати загальним засадам кримінального провадження (ч. 1 ст. 7 КПК України).
На підставі положень ч. 1, ч. 2 ст. 22 КПК України, кримінальне провадження здійснюється на основі змагальності, що передбачає самостійне обстоювання стороною обвинувачення і стороною захисту їхніх правових позицій, прав, свобод і законних інтересів засобами, передбаченими цим Кодексом. Сторони кримінального провадження мають рівні права на збирання та подання до суду речей, документів, інших доказів, клопотань, скарг, а також на реалізацію інших процесуальних прав, передбачених цим Кодексом.
Відповідно до ч. 1 ст. 26 КПК України, сторони кримінального провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та у спосіб, передбачених цим Кодексом.
Згідно з ч. 2 ст. 93 КПК України, сторона обвинувачення здійснює збирання доказів шляхом проведення слідчих (розшукових) дій та негласних слідчих (розшукових) дій, витребування та отримання від органів державної влади, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ та організацій, службових та фізичних осіб речей, документів, відомостей, висновків експертів, висновків ревізій та актів перевірок, проведення інших процесуальних дій, передбачених цим Кодексом.
Заходи забезпечення у вигляді арешту майна мають бути пропорційними щодо мети їх застосування, повинен бути встановлений справедливий баланс між завданнями кримінального провадження та вимогою захисту основних прав особи.
Відповідно до вимог ч. 3 ст. 132 КПК України, застосування заходів забезпечення кримінального провадження не допускається, якщо слідчий, прокурор не доведе, що: 1) існує обґрунтована підозра щодо вчинення кримінального правопорушення такого ступеня тяжкості, що може бути підставою для застосування заходів забезпечення кримінального провадження; 2) потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи особи, про який ідеться в клопотанні слідчого, прокурора; 3) може бути виконане завдання, для виконання якого слідчий, прокурор звертається із клопотанням.
Відповідно до абз. 1 ч. 1 ст. 170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.
Частиною 2 ст. 170 КПК України встановлено, що арешт майна допускається з метою забезпечення: збереження речових доказів; спеціальної конфіскації; конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.
Слідчому судді органом досудового розслідування на час розгляду клопотання не надано даних щодо наявності в кримінальному провадженні зазначених осіб.
В силу ст. 41 Конституції України, ст. 1 протоколу № 1 до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожна фізична та юридична особа має право володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений свого майна інакше, ніж на користь суспільства і на умовах, передбачених Законом або загальними принципами міжнародного права.
Стаття 1 Першого протоколу до Європейської конвенції гарантує право на вільне володіння своїм майном, яке звичайно називається правом на власність.
Крім того, відповідно до практики Європейського суду, для того, щоб втручання в право власності вважалося допустимим, воно повинно служити не лише законній меті в інтересах суспільства, а повинна бути розумна співмірність між використовуваними інструментами і тією метою, на котру спрямований будь-який захід, що позбавляє особу власності. Розумна рівновага має зберігатися між загальними інтересами суспільства та вимогами дотримання основних прав особи (рішення у справі АГОСІ проти Об`єднаного Королівства). Іншими словами, заходи щодо обмеження права власності мають бути пропорційними щодо мети їх застосування.
У справі Раймондо проти Італії (Raimondo v. Italy, рішення 24.01.1994), в яких заявник скаржився на контроль за використанням власності в зв`язку з провадженням кримінального розслідування, не знайшовши у цьому випадку порушення ст.1 протоколу № 1, Суд відзначив порушення в тому, що уряд не вжив швидких заходів для того, щоб знову надати в повноправне користування власність після закінчення відповідних розслідувань (п.35).
З наданих представником компанії «Kibiwot Company Limited» ОСОБА_3 документів вбачається, що власником майна, а саме: 360 коробок лічильників електричної енергії однофазних НІК 2301ВВ, у кожній коробці по 20 шт.; 10 коробок лічильників електричної енергії НІК 2301ВВ у кожній коробці по 10 шт.; 450 коробок з ящиками для лічильників електричної енергії, у кожній коробці по 5 шт.; Транзитний лист № 0852120 від 21.04.2017 на 1 арк.; Контрольний талон №380609 від 22.04.2017 на 1 арк.; Packing List №20170317 від 17.03.2017 на 1 арк., у трьох екз.; Міжнародна товарно-транспортна накладна №621051 від 20.04.2017, на 1 арк., у трьох екз.; Commercial Invoice №20170317 від 17.03.2017, на 1 арк., у 3 екз. є компанія «Kibiwot Company Limited» (а.с.7-24).
Враховуючи викладене, розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження, наслідки арешту майна для заявника, слідчий суддя вважає доведеним заявником, що на теперішній час, в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба, що, відповідно до абз. 2 ч. 1 ст. 174 КПК України є підставою для задоволення клопотання та часткове скасування арешту.
На теперішній час стороною обвинувачення не доведено, що в подальшому застосуванні цього заходу є потреба, і що потреби досудового розслідування у даному кримінальному провадженні, виправдовують на теперішній час такий ступінь втручання у права і свободи особи, як арешт 360 коробок лічильників електричної енергії однофазних НІК 2301ВВ, у кожній коробці по 20 шт.; 10 коробок лічильників електричної енергії НІК 2301ВВ у кожній коробці по 10 шт.; 450 коробок з ящиками для лічильників електричної енергії, у кожній коробці по 5 шт.; Транзитний лист № 0852120 від 21.04.2017 на 1 арк.; Контрольний талон №380609 від 22.04.2017 на 1 арк.; Packing List №20170317 від 17.03.2017 на 1 арк., у трьох екз.; Міжнародна товарно-транспортна накладна №621051 від 20.04.2017, на 1 арк., у трьох екз.; Commercial Invoice №20170317 від 17.03.2017, на 1 арк., у 3 екз., вилучених 22.04.2017 під час огляду місця події у пункті пропуску Гоптівка (с.Козача Лопань).
Таким чином, наявні правові підстави до задоволення клопотання заявника щодо часткового скасування арешту вищевказаного майна.
Клопотання про фіксацію процесуальної дії за допомогою технічних засобів під час розгляду питання слідчим суддею від учасників процесуальної дії не надійшло, за ініціативою суду не здійснюється, що відповідає положенням ст.107 КПК України.
Керуючись ст.ст. 2, 7, 107, 170-173, 174, 309, 372 КПК України,
Скасувати арешт з майна, що належить компанії «Kibiwot Company Limited»: а саме: 360 коробок лічильників електричної енергії однофазних НІК 2301ВВ, у кожній коробці по 20 шт.; 10 коробок лічильників електричної енергії НІК 2301ВВ у кожній коробці по 10 шт.; 450 коробок з ящиками для лічильників електричної енергії, у кожній коробці по 5 шт.; Транзитний лист № 0852120 від 21.04.2017 на 1 арк.; Контрольний талон №380609 від 22.04.2017 на 1 арк.; Packing List №20170317 від 17.03.2017 на 1 арк., у трьох екз.; Міжнародна товарно-транспортна накладна №621051 від 20.04.2017, на 1 арк., у трьох екз.; Commercial Invoice №20170317 від 17.03.2017, на 1 арк., у 3 екз.
Згідно положень п. 4 ст. 169 КПК України, тимчасово вилучене майно повертається особі, у якої воно було вилучено, у разі скасування арешту.
Ухвала оскарженню не підлягає. Заперечення проти неї можуть бути подані під час підготовчого провадження в суді.
Слідчий суддя ОСОБА_1