Справа № 444/2348/16-к
Провадження № 1-кп/444/19/2017
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
07 березня 2017 року м. Жовква
Жовківський районний суд Львівської області в складі:
головуючий суддя ОСОБА_1 ,
секретар судового засідання ОСОБА_2
обвинуваченого у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.125 КК України,
сторони кримінального провадження: прокурор ОСОБА_4 , обвинувачений ОСОБА_3 , потерпіла ОСОБА_5 , представник потерпілої ОСОБА_5 ОСОБА_6 ,-
ОСОБА_3 , будучи засудженим Жовківським районним судом Львівської області вироком від 27 квітня 2016 року за ч. 1 ст. 122 КК України до двох років позбавлення волі, на підставі ст. 75 КК України звільнений від відбування призначеного покарання з дворічним іспитовим строком, протягом іспитового строку, 22 серпня 2016 року, в період часу з 01 години 30 хвилин до 02 години 30 хвилин ночі, знаходячись за місцем проживання в приміщенні житлового будинку АДРЕСА_3 , на ґрунті особистих неприязних відносин, які виникли під час сварки, маючи умисел на заподіяння тілесних ушкоджень, діючи умисно, завдав своїй колишній дружині ОСОБА_5 декілька ударів руками по обличчі, голові, чим заподіяв потерпілій ОСОБА_5 тілесні ушкодження у вигляді синців і садна на голові, та перелому кісток носа з незначним зміщенням, які відносяться до легкого ступеня тяжкості з короткочасним розладом здоров`я.
Обвинувачений ОСОБА_3 в судовому засіданні свою вину не визнав, підтвердив, що крики та сварки в них виникали постійно, але він потерпілу не рухав. Зазначив, що потерпіла випустила собаку, яка пошкодила помідори. Вказав, що потерпіла його перша вдарила. Потерпіла була в кімнаті, він легенько потягнув двері, які відкрились, але він в кімнату не заходив. Потерпіла боїться спати, коли він вдома. Він кров бачив. Потерпіла вже була в крові до першого приїзду працівників поліції.
Потерпіла ОСОБА_5 в судовому засіданні надала наступні показання. 21 серпня 2016 року близько 21 години вона прибула до будинку по АДРЕСА_2 погодувати собаку, оскільки після розлучення в Дублянах проживає тільки тоді, коли там немає колишнього чоловіка. ОСОБА_3 їй сказав, щоб вона ночувала в будинку, бо його не буде. Вона поїхала до сестри на вечерю. Після вечері приблизно о 23 годині її підвіз до будинку ОСОБА_7 , де вона залишилась на ніч. Проснулась від гарчання собаки і вибуху як від петарди. Вона встала і побачила, що вернувся її колишній чоловік. Вона сховалась в кімнаті, але ОСОБА_3 шарпнув двері, які відкрились, зайшов, вона лежала, вдарив її тапочком по лівій частині обличчя. Коли вона вставала, отримала другий удар рукою, від якого трохи виступила кров. Вона викликала поліцію. Вийшла на двір і побачила сестру, якій сказала зайти до хати. Сестра зайшла і тут приїхала поліція. Було відібрано показання. Вона попросила в ОСОБА_3 ключі від її кімнати, після чого він почав її шарпати, внаслідок чого вона спиною впала у шафу-купе. Прийшла сестра і він її теж почав бити. Потім сестра зі свого телефону подзвонила в поліцію, а вона по останньому номеру подзвонила до тих поліцейських, що вже були, після чого ОСОБА_3 підійшов до неї і наніс удар ногою в живіт, потім правою рукою в ліву щоку, лівою рукою в праве вухо, і ще раз в ніс, внаслідок чого був перелом носа, тріснула шкіра і почала текти кров. Після того вона дала сестрі лід. Потім приїхала поліція, яка допомогла вийти. ОСОБА_8 , який стояв неподалік, повіз її в лікарню. ОСОБА_3 наніс їй всього 6 ударів.
Свідок ОСОБА_9 в судовому засіданні надав наступні показання. У вечірній час поступив виклик з ОСОБА_10 від ОСОБА_5 про те, що колишній чоловік вчиняє сварку, погрожує їй. Він приїхав з ОСОБА_11 та ОСОБА_12 . Вийшла заявниця з сестрою, повідомила, що ОСОБА_3 закрився у своїй кімнаті. Сварка виникла щодо собаки. Потерпіла вказала, що її бив ОСОБА_3 . Коли працівники поліції приїхали другий раз, бо заявниця попросила, щоб їх вивели, заявниця трималась за обличчя і у неї була кров. Він ОСОБА_3 не бачив.
Свідок ОСОБА_13 в судовому засіданні надав наступні показання. В серпні в нічну зміну було повідомлення про сімейну сварку. Їх зустріла заявниця з сестрою, які повідомили, що ОСОБА_3 вчинив сварку. ОСОБА_3 був в будинку. Він з ОСОБА_3 розмовляв через двері. Вони поїхали, десь за 10 хвилин знову передзвонила заявниця, вони вернулись, побачили заявницю, в якої з носа текла кров. Перший раз видимих ушкоджень в заявниці не було, другий раз - виступила кров з носа.
Свідок ОСОБА_7 в судовому засіданні надав наступні показання. 21 серпня він привіз ОСОБА_5 в Дубляни до сестри. ОСОБА_5 поїхала, щоб нагодувати собак. До години часу ОСОБА_5 повернулась. Близько 1-1,5 години вечеряли. Він завіз її до будинку в Дублянах. Приблизно о першій годині ночі ОСОБА_5 подзвонила і попросила забрати її , бо колишній чоловік вернувся додому. Він почув через телефон стукіт в двері і крики. Потім ОСОБА_3 виламав двері і ОСОБА_5 почала кричати і плакати: « ОСОБА_14 , не бий мене». Він подзвонив до сестри, щоб та пішла до ОСОБА_5 . Коли він приїхав, поліція від`їжджала перший раз. Він зупинився і чекав, коли вийдуть ОСОБА_5 і її сестра. ОСОБА_3 вийшов і почав бігти до його машини. Він від`їхав і десь за 20 хвилин приїхала знову поліція. ОСОБА_5 вийшла до поліції в крові, побита. Вони поїхали до швидкої допомоги в Львів, зробили знімки, був перелом носа. Їх відправили на вулицю Ужгородську, щоб перевірити чи є зміщення носа. В машині ОСОБА_5 розказувала, що ОСОБА_3 побив її за те, що вона випустила собаку, яка поламали помідори. ОСОБА_5 в цей день працювала повний день.
Свідок ОСОБА_15 в судовому засіданні надала наступні показання. 21 серпня о 9 годині вечора до неї приїхала її сестра з ОСОБА_7 , який залишився, а ОСОБА_5 поїхала годувати собак. Близько першої години подзвонив ОСОБА_7 і сказав: «Біжи, там ОСОБА_16 воює». Вона пішла. На сходовій клітці вона побачила ОСОБА_17 і ОСОБА_16 , які вийшли. Вона перелізла через сітку і підійшла до них. В ОСОБА_5 була червона ліва щока. За декілька хвилин приїхала поліція, взяли пояснення від неї, ОСОБА_16 бігав в кімнату, закривався, вибігав. Сестра забирала від ОСОБА_3 ключі, а ОСОБА_3 кинув її в шафу-купе, двері вискочили з завіс. Вона підбігла і спитала: « ОСОБА_14 , що ти робиш?». Він її потягнув за волосся, сестра знову подзвонила в поліцію. За що ОСОБА_3 підбіг і почав знову бити ОСОБА_17 . Квасницький вдарив кулаком в щоку і копнув ногою в живіт ОСОБА_5 . Тоді вона принесла лід і мокрий рушник. Поліція приїхала вдруге, тоді вони змогли вийти. Вона в той день в поліцію не зверталась. ОСОБА_18 і ОСОБА_19 були одружені 12 років. ОСОБА_5 завжди була в синяках.
Крім цього в судовому засіданні судом було досліджено:
- висновок експерта № 1680 від 23.08.2016 року, відповідно до якого згідно представлених медичних документів, рентген знімку та при огляді у громадянки ОСОБА_5 виявлено: перелом кісток носа з незначним зміщенням, синці та садно на голові, синці на руках, на грудях. Вказані тілесні ушкодження утворились від дії тупих предметів, могли виникнути 22 серпня 2016 року та відносяться до легкого ступеня тяжкості з короткочасним розладом здоров`я. Судово-медичних даних, про утворення тілесних ушкоджень у потерпілої внаслідок одноразового падіння на площину, немає (т.2 а.п.15-16);
- протокол огляду місця події від 31.08.2016 року (т.2 а.п.21-28);
- протокол проведення слідчого експерименту від 05.10.2016 року за участі потерпілої ОСОБА_5 , свідка ОСОБА_15 з фототаблицями та матеріалами відеозапису і фотозйомки (т.2 а.п. 53-57);
- вимога про судимість, згідно якої ОСОБА_3 до кримінальної відповідальності притягувався, був засуджений Жовківським районним судом Львівської області вироком від 27 квітня 2016 року за ч. 1 ст. 122 КК України до двох років позбавлення волі, на підставі ст. 75 КК України звільнений від відбування призначеного покарання з дворічним іспитовим строком (т.2 а.п.80, 80 зворот);
- характеристика від 31.08.2016 року, видана виконкомом Дублянської міської ради Жовківського району Львівської області, згідно якої ОСОБА_3 характеризується посередньо (т.2 а.п.90);
- відповідь на запит з Жовківської ЦРЛ, згідно якої ОСОБА_3 на «Д» обліку у лікаря- психіатра та у лікаря-нарколога не перебуває (т.2 а.п. 92 зворот);
- протокол огляду від 28.10.2016 року з матеріалами звукозапису (т.2 а.п.107-111);
Встановлені судом обставини підтверджуються наданими у судовому засіданні показаннями потерпілої ОСОБА_5 , свідків ОСОБА_9 , ОСОБА_13 , ОСОБА_7 , ОСОБА_15 , які є логічними та послідовними та узгоджуються з дослідженими у судовому засіданні: висновком експерта № 1680 від 23.08.2016 року (т. 2 а.п. 15-16); протоколом проведення слідчого експерименту від 05.10.2016 року за участі потерпілої ОСОБА_5 , свідка ОСОБА_15 з фототаблицями та матеріалами відеозапису і фотозйомки (т.2 а.п. 53-57).
Суд за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінюючи кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів з точки зору достатності та взаємозв`язку, вирішив наступне.
Діяння, у вчиненні якого обвинувачується ОСОБА_3 , мало місце. Це діяння містить склад кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.125 Кримінального кодексу України - тобто умисне легке тілесне ушкодження, що спричинило короткочасний розлад здоров`я або незначну втрату працездатності. Обвинувачений винен у вчиненні цього кримінального правопорушення та підлягає покаранню за вчинене ним кримінальне правопорушення.
Обставин, що пом`якшують покарання обвинуваченого судом не встановлено.
Обставиною, що обтяжує покарання обвинуваченого є рецидив злочинів.
Вирішуючи питання про міру покарання обвинуваченого за вчинення даного кримінального правопорушення, суд виходить із принципів законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання та відповідно до ст.65 КК України бере до уваги: ступінь тяжкості вчиненого злочину, що згідно із ст.12 КК України є злочином невеликої тяжкості, враховує наслідки та обставини вчиненого злочину (форма вини, мотив і мета, спосіб, стадія вчинення, кількість епізодів злочинної діяльності), особу винного - його вік, сімейний та матеріальний стан, стан здоров`я, посередню характеристику за місцем проживання, поведінку обвинуваченого у судовому засіданні, за відсутності обставин, які пом`якшують покарання та наявності обставини, що обтяжує покарання, а також те, що обвинувачений, раніше судимий за злочин проти життя та здоров`я особи, протягом іспитового строку вчинив новий умисний злочин, тому приходить до висновку про неможливість обрання більш м`якого покарання, передбаченого санкцією статті за якою кваліфіковано його дії, і до висновку, що для виправлення обвинуваченого необхідно обрати покарання у виді обмеження волі в межах санкції статті за якою кваліфіковано його дії.
Обвинувачений не вчинив кримінальне правопорушення у стані обмеженої осудності. Обставини, які виключають кримінальну відповідальність або є підставою закриття кримінального провадження, чи є підставою для звільнення від кримінальної відповідальності відсутні.
Відповідно до ч.3 ст. 78 КК України у разі вчинення засудженим протягом іспитового строку нового злочину суд призначає йому покарання за правилами, передбаченими в статтях 71, 72 цього Кодексу.
На підставі ст. 72 КК України при складанні покарань за сукупністю вироків менш суворий вид покарання слід перевести в більш суворий вид покарання, виходячи з такого їх співвідношення: одному дню позбавлення волі відповідають два дні обмеження волі.
На підставі ст. 71 КК України до покарання за даним вироком слід частково приєднати невідбуту частину покарання за вироком Жовківського районного суду Львівської області від 27 квітня 2016 року, за яким ОСОБА_3 засуджений за ч. 1 ст. 122 КК України до 2 років позбавлення волі та відповідно до ст. 75 КК України звільнений від відбування призначеного покарання з дворічним іспитовим строком, так як ОСОБА_3 протягом іспитового строку вчинив новий злочин, та призначити остаточне покарання у вигляді позбавлення волі.
Згідно роз`яснень, викладених в абзаці 4 п.10 Постанови Пленуму Верховного суду України N 7 від 24.10.2003 року "Про практику призначення судами кримінального покарання" - частиною 2 статті 75 КК України передбачено, що суд за наявності визначених законом підстав може ухвалити рішення про звільнення засудженого від відбування покарання з випробуванням, якщо він протягом іспитового строку не вчинить нового злочину і виконає покладені на нього обов`язки. Виходячи з цих положень закону, а також зі змісту частини 3 статті 78 КК України, у разі вчинення особою під час іспитового строку нового злочину суди мають розцінювати це як порушення умов застосування статті 75 КК України про звільнення від відбування покарання з випробуванням і призначати покарання за сукупністю вироків на підставі статті 71 КК України. У таких випадках повторне звільнення від відбування покарання з випробуванням є неприпустимим.
Цивільний позов не заявлявся.
Майно, на яке накладено арешт відсутнє.
Питання про документи слід вирішити в порядку ст. 100 КПК України.
Процесуальні витрати відсутні.
Заходи забезпечення кримінального провадження до обвинуваченого не застосовувалися.
З огляду на вищевказане, керуючись статтями 71, 72, 78, 91, 94, 100, 177, 194, 370, 374 Кримінального процесуального кодексу України, суд -
ОСОБА_3 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.125 Кримінального кодексу України та призначити йому покарання у виді обмеження волі на строк 1 (один) рік.
ОСОБА_3 на підставі ст. 72 КК України менш суворий вид покарання у виді обмеження волі на строк 1 (один) рік перевести в більш суворий вид покарання у виді позбавлення волі на строк 6 (шість) місяців.
ОСОБА_3 на підставі ст. 71 КК України до покарання за даним вироком частково приєднати невідбуту частину покарання за вироком Жовківського районного суду Львівської області від 27 квітня 2016 року, за яким ОСОБА_3 засуджений за ч. 1 ст. 122 КК України до 2 років позбавлення волі, на підставі ст. 75 КК України звільнений від відбування призначеного покарання з дворічним іспитовим строком, та остаточно призначити покарання за сукупністю вироків у вигляді позбавлення волі на строк 2 (два) роки 1 (один) місяць.
Початок строку відбуття покарання ОСОБА_3 рахувати з часу його фактичного затримання.
Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції. Якщо строк апеляційного оскарження буде поновлено, вважається, що вирок суду не набрав законної сили.

На вирок може бути подана апеляція до Апеляційного суду Львівської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення, через Жовківський районний суд Львівської області.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору.

Обвинувачений, захисник, потерпілий, його представник, мають право подати клопотання про помилування, право ознайомитися із журналом судового засідання і подати на нього письмові зауваження.

Головуючий ОСОБА_1