Справа № 308/2053/17
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
28 березня 2017 року м. Ужгород
Ужгородський міськрайонний суд Закарпатської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судових засідань - ОСОБА_2 ,

за участю сторін кримінального провадження:

прокурора - ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

захисника ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області в м. Ужгород кримінальне провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000213 від 18.02.2017 про обвинувачення:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Ужгород, українця, громадянина України, без постійного місця реєстрації, проживаючого за адресою АДРЕСА_1 , не одруженого, маючого середньо-спеціальну освіту, не працюючого, раніше не судимого,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15 ч. 1 ст. 263, ч.1 ст. 263 Кримінального кодексу України, -

В С Т А Н О В И В:
ОСОБА_4 , 05.02.2017 близько 18 години 00 хвилин, перебуваючи в полі, а саме на сміттєзвалищі, що в с. Минай Ужгородського району, знайшов білий поліетиленовий пакет з написом «Родинна ковбаска», в якому знаходились набої калібру 7.62 мм, в кількості 21 штук, привласнив такі, тим самим діючи умисно, без передбаченого законом дозволу, придбав бойові припаси. Продовжуючи свої протиправні дії, ОСОБА_4 помістив вищевказані бойові припаси в білому поліетиленовому пакеті в праву кишеню куртки, в яку був одягнений та відніс за місцем свого проживання, що в АДРЕСА_1 , де під диваном зберігав до 09 години 00 хвилин 18.02.2017, тобто умисно, без передбаченого законом дозволу, носив та зберігав бойові припаси.

18 лютого 2017 року близько 09 години 00 хвилин ОСОБА_4 , взявши з дому знайдені ним 05 лютого 2017 року бойові припаси калібру 7.62мм, в кількості 21 штук, маючи на меті їх збут, умисно, без передбаченого законом дозволу, переніс в правій кишені куртки, в яку був одягнений з м. Ужгород до с. Концово Ужгородського району, до моменту вилучення слідчим СВ Ужгородського РВП Ужгородського ВП ГУНП в Закарпатській області о 11 годині 30 хвилин 18.02.2017.

Згідно висновку судової балістичної експертизи №1/79 від 22.02.2017 надані на дослідження предмети, схожі на патрони, в кількості 21 (двадцять одна) штука є боєприпасами. 21 предмет, схожі на патрони калібру 7,62 мм., є боєприпасами-патронами військового взірця калібру 7,62 *54 мм, які призначені для стрільби із гвинтівок АВ, АВЛ, БИ-7,62, МЦ13-1, МЦ13-2, МЦІЗ-у, МЦ-17, МЦ17-1, МЦ17-2, «Зенит», «Зенит-2», «Зенит-5», ЦВ-55, ЦВ-56, «Тайфун-1», військових кулеметів ПК та ПКТ та іншої зброї відповідного калібру. Патрони придатні для стрільби.

Крім цього, ОСОБА_4 18 лютого 2017 року близько 09 години 00 хвилин, маючи на меті збути знайдені ним 05.02.2017 бойові припаси калібру 7.62мм, в кількості 21 штуки, перебуваючи у приміщенні магазину, що у АДРЕСА_2 , діючи з прямим умислом усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, з корисливих мотивів, без передбаченого законом дозволу, демонстрував вищевказані патрони громадянці ОСОБА_6 та пропонував придбати такі за грошові кошти в сумі 100 гривень.

Довести свій злочинний намір до кінця ОСОБА_4 не зміг із причин, що не залежали від його волі, оскільки ОСОБА_6 відмовилася придбати бойові припаси та повідомила про даний факт по спецлінії «102» Ужгородський РВП Ужгородського ВП ГУНП в Закарпатській області. У подальшому працівниками вказаного органу національної поліції було вжито заходів щодо припинення даного кримінального правопорушення і 18.02.2017 о 11 годині 30 хвилин вилучено патрони, які відповідно до висновку судової балістичної експертизи №1/79 від 22.02.2017 є боєприпасами.

До суду надійшов обвинувальний акт разом з угодою про визнання винуватості укладеною 24 лютого 2017 року між ОСОБА_4 та прокурором Ужгородської місцевої прокуратури юристом 2 класу ОСОБА_3 .

На підставі наведеного, суд розглянув справу відповідно положень ст. ст. 472, 473, ч.5 ст.474 КПК України.

Зі змісту угоди вбачається, що старшим слідчим СВ Ужгородського районного відділення поліції Ужгородського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Закарпатській області лейтенантом поліції ОСОБА_7 , за погодженням з прокурором, 23.02.2017 року ОСОБА_4 була висунута підозра у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст. 15 ч.1 ст. 263, ч.1 ст. 263 Кримінального кодексу України. Підозрюваний ОСОБА_4 під час досудового розслідування повністю визнав свою винуватість у зазначеному діянні і зобов`язався беззастережно визнати обвинувачення в обсязі підозри у кримінальному провадженні та сприяти досудовому слідству. При цьому, ОСОБА_4 погоджується на призначення покарання за ч.1 ст. 263 Кримінального кодексу України у вигляді 3 років позбавлення волі; за ч. 2 ст. 15 - ч. 1 ст. 263 КК України із урахуванням вимог ч. 3 ст. 68 КК України (розмір покарання не може перевищувати двох третин максимального строку) призначити покарання у вигляді 2 років позбавлення волі; за правилами ч. 1 ст. 70 КК України шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим, остаточно призначити покарання у вигляді 3 років позбавлення волі, звільнивши його від відбуття покарання з випробувальним терміном на підставі ст. 75 КК України, поклавши на нього обов`язки, передбачені п. 1,2 ч.1, п. 2 ч. 2 ст. 76 КК України.

Із запропонованим видом та мірою покарання обвинувачений ОСОБА_4 згодний. Наслідки укладення та затвердження зазначеної угоди про визнання винуватості, згідно ст.ст. 473, 394, 474, 476 КПК України та ст.389-1 КК України оговорені сторонами.

У підготовчому судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 підтвердив суду, що угода про визнання винуватості від 24.02.2017 року укладена добровільно, не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дії будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді, та просив її затвердити.

Обвинувачений ОСОБА_4 пояснив, що права, надані йому законом у зв`язку з укладенням угоди про визнання винуватості він повністю розуміє; з наслідками укладення та затвердження угоди про визнання винуватості обізнаний; характер обвинувачення та його суть йому зрозумілі; обраний вид покарання, який застосовується до нього у разі затвердження угоди, із ним узгоджено та є цілком зрозумілим; зможе реально виконати взяті на себе відповідно до угоди зобов`язання; свою вину у вчиненні кримінального правопорушення за ч. 2 ст. 15 ч.1 ст. 263, ч.1 ст. 263 КК України визнав повністю.

Органом досудового слідства дії ОСОБА_4 кваліфіковано за ч. 1 ст. 263 КК України, тобто незаконне придбання, носіння та зберігання бойових припасів та за ч. 2 ст. 15 ч. 1 ст. 263 КК України, тобто закінчений замах на збут бойових припасів без передбаченого законом дозволу - вірно.

Суд не вправі перевіряти фактичні обставини вчиненого ОСОБА_4 кримінального правопорушення, оскільки не здійснює оцінку доказів у кримінальному провадженні під час проведення підготовчого судового засідання, виходячи з того, що межі розгляду встановлюються лише змістом угоди про визнання винуватості.

Судом на виконання вимог ст.474 КПК України сумніву у добровільності та істинності позиції обвинуваченого ОСОБА_4 не встановлено. В підготовчому судовому засіданні суд переконався у добровільності укладення сторонами угоди і що угода про визнання винуватості від 24.02.2017 року не є наслідком застосування насильства, примусу погроз, обіцянок, дії будь-яких інших обставин ніж ті, які передбачені в угоді.

Ухвалюючи вирок, на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами та оцінені судом, відповідно до ст.94 КПК України, суд приходить до висновку, що мало місце діяння, у вчиненні якого обвинувачується ОСОБА_4 склад кримінального правопорушення, вказують на кваліфікацію діянь за ч.2 ст. 15 ч.1 ст. 263, ч.1 ст. 263 КК України, обвинувачений ОСОБА_4 визнав свою вину повністю.

При призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_4 суд враховує, що узгоджені сторонами в угоді про примирення вид і міра покарання відповідають загальним правилам призначення кримінальних покарань та розміру призначеного покарання, які встановлені Кримінальним кодексом України.

Кримінальне правопорушення, вчинене обвинуваченим ОСОБА_4 за ч. 2 ст. 15 ч.1 ст. 263, ч.1 ст. 263 Кримінального кодексу України, є злочином середньої тяжкості.

Згідно з п. 1 ч. 4 ст. 469 КПК України, угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо: кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості, тяжких злочинів.

При вирішенні питання про відповідність угоди про примирення від 24.02.2017 року вимогам ст.ст.469, 474 КПК України, суд враховує, що умови угоди про визнання винуватості не суперечать вимогам цього кодексу, зокрема щодо змісту та порядку укладення угод, а також щодо узгодженої між сторонами міри покарання, яка відповідає загальним правилам призначення кримінальних покарань, встановленим КК України, ступеню тяжкості кримінального правопорушення та особі обвинуваченого, правова кваліфікація дій кримінальних правопорушень вірна, умови угоди відповідають інтересам суспільства та не порушують прав, свобод чи інтересів сторін або інших осіб. Не встановлені підстави вважати, що укладення угоди не було добровільним, не є очевидною можливість невиконання обвинуваченим взятих на себе зобов`язань за угодою, фактичні підстави для невизнання винуватості відсутні.

Суд при прийняті рішення у підготовчому судовому засіданні згідно з п. 1 ч. 3 ст. 314 КПК України має право затвердити угоду.

Згідно з ч. 1 ст. 475 КПК України, якщо суд переконається, що угода може бути затверджена, він ухвалює вирок, яким затверджує угоду і призначає узгоджену сторонами міру покарання.

Згідно з ст.65 КК України у випадку затвердження вироком угоди про визнання винуватості, суд призначає покарання, узгоджене сторонами угодою.

За таких обставин суд вважає, що виправленню та перевихованню обвинуваченого ОСОБА_4 може сприяти покарання, узгоджене сторонами в угоді про визнання винуватості за за ч.1 ст. 263 Кримінального кодексу України у вигляді 3 років позбавлення волі; за ч. 2 ст. 15 - ч. 1 ст. 263 КК України із урахуванням вимог ч. 3 ст. 68 КК України (розмір покарання не може перевищувати двох третин максимального строку) призначити покарання у вигляді 2 років позбавлення волі; за правилами ч. 1 ст. 70 КК України шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим, остаточно призначити покарання у вигляді 3 років позбавлення волі, звільнивши його від відбуття покарання з випробувальним терміном на підставі ст. 75 КК України, поклавши на нього обов`язки, передбачені п. 1,2 ч.1, п. 2 ч. 2 ст. 76 КК України.

З урахуванням вищевказаного, перевіривши відповідність угоди вимогам кримінального процесуального законодавства, заслухавши пояснення сторін кримінального провадження та роз`яснивши їм обмеження права щодо оскарження вироку, передбачені ст. 473 КПК України, суд вважає, що угода укладена 24 лютого 2017 року між ОСОБА_4 та прокурором Ужгородської місцевої прокуратури юристом 2 класу ОСОБА_3 , про визнання винуватості відповідає вимогам КПК України, умови угоди не суперечать інтересам суспільства і не порушуються права, свободи чи інтереси сторін або інших осіб, підозрюваний ОСОБА_4 визнав вину добровільно, фактичні підстави для визнання вини наявні, узгоджені вид та міра покарання відповідають загальним засадам призначення покарання, визначених ст.65 КК України, у зв`язку із чим суд вважає, що угода підлягає затвердженню.

За наведених обставин, угоду належить затвердити, а ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні кримінальних правопорушень передбачених ч. 2 ст. 15 ч.1 ст. 263, ч.1 ст. 263 КК України.

Питання про речові докази по кримінальному провадженні суд вирішує в порядку ч. 9 ст. 100 КПК України.

Запобіжний захід не обирався.

Цивільний позов по справі не заявлений.
Судові витрати на залучення експерта для проведення судово-балістичну експертизу в розмірі 439,80 грн. - підлягають стягненню з обвинуваченого в дохід держави.
На підставі наведеного, керуючись ст. ст. 368, 370, 374, 376, 395, 472, 473, 474, 475 КПК України, суд,-

З А С У Д И В:
Угоду про визнання винуватості від 24 лютого 2017 року, укладену між ОСОБА_4 та прокурором Ужгородської місцевої прокуратури юристом 2 класу ОСОБА_3 - затвердити.

ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст. 15 ч.1 ст. 263, ч.1 ст. 263 Кримінального кодексу України і призначити йому покарання :

- за ч.2 ст.15 ч.1 ст. 263 Кримінального кодексу України два роки позбавлення волі;

- за ч.1 ст. 263 Кримінального кодексу України три роки позбавлення волі;

На підставі ст. 70 КК України за сукупністю злочинів шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим остаточно призначити ОСОБА_4 покарання у вигляді трьох років позбавлення волі.
На підставі ст. 75 КК України ОСОБА_4 від відбування покарання звільнити з випробуванням із встановленням іспитового строку один рік.

На підставі ст. 76 КК України покласти на обвинуваченого ОСОБА_4 обов`язки: не виїжджати за межі України на постійне місце проживання без дозволу уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання; періодично з`являтися для реєстрації в уповноважений орган з питань пробації.

Речові докази по справі - набої в кількості 21 шт. калібру 7,62 *54 мм, що знаходяться на зберіганні в камері речових доказів Ужгородського РВП Ужгородського ВП в Закарпатській області знищити.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь держави процесуальні витрати за проведення судовобалістичної експертизи в розмірі 439,80 грн. (чотириста тридцять дев`ять гивень вісімдесят копійок).
Роз`яснити ОСОБА_4 , що умисне невиконання угоди є підставою для притягнення його до відповідальності, встановленої законом.

Оскарження вироку з підстав розгляду провадження за відсутності учасників судового провадження, не дослідження доказів у судовому засіданні або з метою оспорити встановлені досудовим розслідуванням обставин не допускається.

Вирок може бути оскаржений з підстав, передбачених ч.4 ст.394 КПК України до Апеляційного суду Закарпатської області через Ужгородський міськрайонний суд Закарпатської області протягом 30 днів з дня його проголошення.

Копію вироку суду після його проголошення негайно вручити обвинуваченому та прокурору.

Суддя Ужгородського
міськрайонного суду ОСОБА_1