Справа № 500/4907/13-к
Провадження № 1-кп/500/4/16
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
23 грудня 2016 року м. Ізмаїл

Ізмаїльський міськрайонний суд Одеської області

у складі: головуючого - судді ОСОБА_1 ,

суддів: ОСОБА_2 , ОСОБА_3

за участю:

секретарів ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 ,

прокурорів ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 ,

захисників ОСОБА_14 , ОСОБА_15

обвинуваченого ОСОБА_16

потерпілої ОСОБА_17

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Ізмаїлі кримінальне провадження № 0000309 за обвинуваченням

ОСОБА_16 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець м.Рені Одеської області, громадянин України, українець, освіта вища, працював за наймом, одружений, зареєстрований в АДРЕСА_1 , раніше не судимий,

у вчиненні злочинів, передбачених п.п.6,12 ч.2 ст.115, ч.4 ст.187 КК України,

ВСТАНОВИВ:
Згідно обвинувального акту, ОСОБА_16 обвинувачується в тому, що він, вступивши в попередню змову з особою, матеріали відносно якої виділені в окреме провадження, не маючи постійного заробітку, відчуваючи матеріальні труднощі з початку літа 2011 року, вирішили скоїти розбійний напад на кого-небудь з осіб, які займаються обміном валюти на ринку «Росинка» у м. Ізмаїлі Одеської області, з метою заволодіння грошовими коштами для поліпшення свого матеріального становища, і таким чином вступили в попередній зговір, направлений на розбійний напад.

ОСОБА_16 та особа, матеріали відносно якої виділені в окреме провадження, об`єктом нападу обрали жителя м. Ізмаїл Одеської області ОСОБА_18 , який займався обміном валюти на ринку «Росинка», розташованого по проспекту Леніна в м. Ізмаїлі Одеської області, і в якого при собі постійно знаходилась сумка з заощадженнями всього його заробітку.

Так, ОСОБА_16 , та особа, матеріали відносно якої виділені в окреме провадження, почали приготування до злочину. З цією метою, ОСОБА_16 та особа, матеріали відносно якої виділені в окреме провадження, в період часу з 04.09.2011 по 21.09.2011 систематично стежили за потерпілим ОСОБА_18 , вивчаючи його графік роботи, маршрут пересування по місту та шляхи підходу до його місця проживання.

У ході підготовки до вчинення нападу ОСОБА_16 та особа, матеріали відносно якої виділені в окреме провадження, проаналізував особистість ОСОБА_18 , вирішили заволодіти грошима останнього шляхом вчинення вбивства, в зв`язку з тим, що ОСОБА_18 відзначався сміливістю та самовпевненістю і міг дати відсіч насильницькому нападу, тим самим ОСОБА_16 та особа, матеріали відносно якої виділені в окреме провадження, вступили в злочинний зговір, направлений на вчинення розбійного нападу на ОСОБА_18 та вбивства останнього з корисливих мотивів, розподіливши між собою ролі.

Для досягнення свого злочинного умислу, з ціллю заволодіння грошовими коштами ОСОБА_18 та його вбивства, ОСОБА_16 та особа, матеріали відносно якої виділені в окреме провадження, озброїлись обрізом мисливської рушниці « ІЖ-26» 12-калібру. Для подолання ймовірного опору ОСОБА_18 , передбачаючи та бажаючи настання смерті останнього, ОСОБА_16 та особа, матеріали відносно якої виділені в окреме провадження, спорядили два патрони до обрізу мисливської рушниці картеччю калібру 5 мм.

Обравши день нападу, ОСОБА_16 та особа, матеріали відносно якої виділені в окреме провадження, 21.09.2011 вирушили на автомобілі марки «Тойота-Корона» державний номер НОМЕР_1 під керуванням та особи, матеріали відносно якої виділені в окреме провадження, з м. Рені до м. Ізмаїл Одеської області, куди прибули приблизно о 18.30 год.

Достовірно знаючи в якому гаражному товаристві ОСОБА_18 ставить свій автомобіль, а також маршрут його руху, ОСОБА_16 та особа, матеріали відносно якої виділені в окреме провадження, приблизно близько 20.00 год. розташувались біля будинку, де мешкав ОСОБА_18 , а саме біля будинку « 22 по вул. Рєпіна, на розі вулиць Рєпіна та І. Франко в м. Ізмаїл Одеської області, де стали чекати на останнього.

Близько 20.15.год. 21.09.2011 у дворі будинку « АДРЕСА_2 , коли ОСОБА_18 пройшов у двір вищевказаного будинку, ОСОБА_16 та особа, матеріали відносно якої виділені в окреме провадження, діючи умисно з корисливих мотивів, підійшли до ОСОБА_18 і шляхом погроз із застосуванням фізичної сили, а саме завданням ОСОБА_16 удару рукою по тулубу ОСОБА_18 , намагалися забрати сумку з грошима останнього, однак ОСОБА_18 вчинив їм опір.

Бажаючи довести свій злочинний умисел до кінця, особа, матеріали кримінального провадження відносно якої виділено в окреме провадження, з наявної у неї обрізу мисливської рушниці «ІЖ-26» 12 калібру, діючи умисно з метою вбивства ОСОБА_18 , зробила в останнього з близької дистанції два постріли в область стегон, чим спричинила йому вогнепальне поранення ніг. Від отриманого поранення ОСОБА_18 впав на землю та вдарився головою о бордюр, а ОСОБА_16 в цей момент заволодів сумкою потерпілого, в якій знаходились гроші в сумі не менше 160000 гривень, і з місця вчинення злочину разом з особою, матеріали відносно якої виділені в окреме провадження, зникли забравши з собою знаряддя вчинення злочину.

За результатами умисних дій ОСОБА_16 та особи, матеріали відносно якої виділені в окреме провадження потерпілому ОСОБА_18 заподіяно наступні тілесні ушкодження: відкрита черепно-мозкова травма, яка викликала небезпечні для життя і здоров`я явища і відноситься до тяжких тілесних ушкоджень за критерієм небезпеки для життя, вогнепальне дробове поранення стегон, яке викликало небезпечні для життя явища і відноситься до тяжких тілесних ушкоджень.

Від отриманих тілесних ушкоджень ІНФОРМАЦІЯ_2 близько 21.25 год. ОСОБА_18 помер, його смерть знаходиться в прямому причинному зв`язку з комбінованою травмою голови та стегон і настала від розвиненого шоку.

Тобто ОСОБА_16 обвинувачується у вчиненні злочинів, передбачених п.п. 6, 12 ч.2 ст.115 умисному протиправному заподіянні смерті іншій людині, тобто у вбивстві ОСОБА_18 з корисливих мотивів, вчиненому за попередньою змовою групою осіб, а також у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 187 КК України розбою, тобто нападу з метою заволодіння чужим майном, поєднаному з насильством, небезпечним для життя і здоров`я особи, яка піддалась нападу, направленому на заволодіння майном у великих розмірах, вчиненому за попередньою змовою групою осіб, та поєднаному із заподіянням тяжких тілесних ушкоджень. За сукупністю вчиненого, ОСОБА_16 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення.

Обвинувачений ОСОБА_16 винуватість у висунутому йому обвинуваченні за п.п. 6, 12 ч. 2 ст. 115, ч. 4 ст. 187 КК України не визнав повністю, заперечив свою причетність до вказаних злочинів та пояснив, що до тих подій взагалі не має відношення. На той час він був приватним підприємцем, часто їздив з Асаржи на базу в м.Ізмаїл, вони возили будівельні матеріали. Часто знаходилися біля магазинів «Копійка», «Таврія», ринку «Росинка», тому що вони закупали матеріали, яких не було в м.Рені. З Асаржи вони знайомі з дитинства, разом займалися спортом, де зараз знаходиться Асаржи, йому невідомо. Взагалі не впевнений, що на той час був у м.Рені. Він погано знає Ізмаїл, Асаржи знає Ізмаїл добре. ОСОБА_19 впізнала його тільки за нечіткою фотографією з соціальної мережі «В контакті». На той час він їздив до м.Одеса, десь в 20-х числах вересня 2011 року знімався там в кліпі групи «Бандерос», їздив в Росію на заробітки. Тільки наприкінці січня 2012 року дізнався про те, що його підозрюють у вбивстві, подумав, що це якесь непорозуміння, тому що вільно пересувався територією Росії, проїжджав там митні пости. В грудні 2011 року він дізнався про те, що в нього вдома проводили обшук, причину проведення обшуку він тоді ще не знав. 05 квітня йому висунули обвинувачення у вбивстві, хоча ніяких доказів його провини у слідчих не було. Показання давати не хотів, оскільки його вини тут взагалі немає. Потерпіла упізнала його тільки за обличчям, одяг вона не запам`ятала. Він ніколи не мав зброї, також не бачив, чи була зброя в Асаржи. Позов не визнає.

Сторона обвинувачення вважає, що вина ОСОБА_16 як на досудовому розслідуванні, так і у судовому засіданні, підтверджується такими доказами.

Потерпіла ОСОБА_17 дала показання про те, що померлий був її чоловіком, обвинуваченого вона не знала. 21 вересня 2011 року ввечері на її чоловіка здійснили напад. Обвинувачений є одним з тих, хто здійснив цей напад. Того дня вона з чоловіком говорила по телефону, він збирався додому. Після цього вона почула два постріли, та шум у дворі. Вона почала телефонувати чоловікові та підбігла до вікна, побачила, що на вулиці багато людей, вибігла, побачила, що чоловік лежить на землі, в нього були рани на руках та ногах. Сумки з грошима у нього вже не було. Люди викликали швидку, приїхали працівники міліції, та вона на швидкій поїхала з чоловіком до лікарні. Потім з операційної вийшов лікар та сказав, що чоловік помер. В неї взяли покази та вона повернулася додому. До цього чоловік намагався вставати та щось сказати, однак вона перебувала в шоковому стані та не пам`ятає, що саме. Чоловік займався обміном валюти на ринку «Росинка», при собі мав великі суми грошей. У нього з собою могли бути різні суми, вона не може сказати, яку саме суму грошей вкрали, коли її допитували наступного дня, вона назвала звичну суму, яка була у чоловіка за день. Маршрут у чоловіка був один, він завжди йшов в кооператив за машиною, потім їхав на роботу, з роботи знову до кооперативу, а потім додому. Вона не чула, щоб чоловіку погрожували. Раніше на чоловіка був здійснений замах в 2008 році.

Свідок ОСОБА_20 дала показання про те, що померлий був її сусідом, обвинуваченого не знала. Все відбулося біля її під`їзду. Вони сиділи на балконі, почули шум надворі, коли вибігли, він вже лежав, швидку чекали дуже довго, приїхала міліція, її сусідка ОСОБА_21 говорила, що бачила двох чоловік. Сам постраждалий нічого не казав, був при свідомості. Вона бачила, що хтось втік, але не бачила, хто. Всі у дворі казали, що один з нападників був високий, інший низький. ОСОБА_19 був дуже добрим чоловіком. Не пам`ятає, чи була освітлена вулиця, важко було зрозуміти, скільки чоловік стріляло.

Свідок ОСОБА_22 дав показання про те, що постраждалого знав тільки в обличчя, обвинуваченого не знає. Того вечора він вийшов з будинку, начебто щось чув, однак не звернув уваги, побачив натовп людей та постраждалого, він лежав головою до будинку на спині, зняв з нього ремінь та перев`язав йому ногу, потім приїхала швидка та міліція. Постраждалий стогнав та нічого не казав. Освітлення у дворі не було.

Малолітній свідок ОСОБА_23 дав показання про те, що по дорозі додому бачив сварку нападників з постраждалим, нападників було двоє, один високий штовхнув постраждалого, інший був більш низького зросту, та він був нижче зростом, ніж обвинувачений, він почув два постріли. Скоріше за все стріляв низький, так як у високого в руках нічого не було. Високий був приблизно одного зросту з постраждалим. Після пострілів нападники побігли в бік магазину «Талісман». Облич нападників він не бачив, однак вважає, що обвинуваченого ОСОБА_16 там не було. Він побачив, як постраждалий впав та почав кликати на допомогу, він злякався та втік.

Свідок ОСОБА_24 дала показання про те, що вона була на кухні, почула сварку, потім 2 хлопка, крики про допомогу, сама на вулицю вона не виходила, зі слів сина знає, що один з нападників був нижчий зростом, дитина обличчя не бачила, освітлення там не було.

Свідок ОСОБА_25 дав показання про те, що із загиблим вони разом виросли та навчалися в одній школі, обвинуваченого не знав. Того дня він розмовляв по телефону з ОСОБА_19 , приблизно о 19.30-19.45 годині той повинен був їхати на зустріч однокласників, потім він збирався поїхати в «Таврію» та покликав його з собою. Десь о 20.15-20.30 годині йому зателефонував син та сказав, що в ОСОБА_19 стріляли. Він поїхав на місце події, у дворі було темно, він заїхав з боку вул. Рєпіна, а напад було вчинено з боку вул. І.Франка. Він під`їхав і подзвонив ОСОБА_26 , вона сказала, що вони вже їдуть до лікарні, тоді і від поїхав до приймального відділення лікарні. На самому місці події не був, знає про те, що там було зі слів ОСОБА_27 .Постраждалий особливо не розповідав про свою роботу, знає, що він займався обміном валюти на ринку та при ньому завжди була пристойна сума грошей. Він просив стороннім поглядом подивитися чи спостерігав хтось за ним, у нього були підозри, що хтось за ним стежить.
Свідок ОСОБА_28 дала показання про те, що обвинувачений ОСОБА_29 є її сином. Потерпілого не знала. Їй стало відомо про те, що трапилося, коли 24 січня 2012 року приїхали до них з обшуком, тоді вона і дізналася, що сина підозрюють у скоєнні злочину. Тоді вона сина не бачила, так як в листопаді 2011 року, син виїжджав на роботу в Росію, вони були в не дуже хороших відносинах, а вона була проти його поїздки, він там шукав нормальний дохід. У вересні 2011 року, він працював в Одесі. В кінці вересня на початку жовтня він приїжджав додому в Рені, так як вона хворіла, він тиждень був удома, поводився нормально, ходив на тренування, допомагав їй. Знає, що син працював в ОСОБА_30 охоронцем у фірмі з організації свят, він проживав десь в центрі ОСОБА_31 , точно не знає де. Асаржи знає, ОСОБА_32 разом з ним займався в спортзалі, ОСОБА_32 займався важкою атлетикою. ОСОБА_33 не є близькою йому людиною, вона не спостерігала його часто разом з ОСОБА_34 . До кола його близьких друзів він не входив. ОСОБА_35 вище за ОСОБА_36 , але точного зросту вона не знає. Син проживав в Одесі. А на початку жовтня приїжджав до неї. Вона телефонувала синові тоді часто, майже щодня. Він на всі питання завжди відповідав, що все нормально. Перед від`їздом до Росії, це в кінці листопада 2011 року, син їй сказав, що бере кредит в банку «Російський стандарт». Кредитів, на її думку, було два, один 2000 гривень - по картці, а другий 12000 гривень за договором. Йому потрібні були гроші поїхати в Росію і перший час там жити, на дорогу туди вона йому давала гроші. Вона ці кредити виплачувала, це була її ініціатива, платила, десь з січня 2012 по квітень 2013 року. Сестра сина по батьку була для нього найближчою людиною, її звуть ОСОБА_37 . ОСОБА_32 , коли приїжджав в жовтні 2011, спокійно виходив на вулицю, не від кого не ховався. До класу 7 син був відмінником, потім був хорошистом. Грошей поступати на навчання у вищий навчальний заклад не було, він здавав документи в 3 ВУЗи і поступив на бюджет в технічний ВУЗ. Син займався важкою атлетикою, не пив, не курив. У 2011 році син поїхав в Росію і не приїжджав з того часу в Україну, зв`язку з ним не було. Вона побачила його вже в слідчому ізоляторі. А після обшуку у 2012 році вона йому подзвонила і сказала, що у нас обшук і що він підозрюваний, для нього це шок був. До осені 2012 у них вже був зв`язок з ним, вона знає, що він був в Кабардино-Балкарії тоді. До цього, коли він був в ОСОБА_30 , він там не гуляв, не пив і грошей йому вистачало. Його не влаштовувало, що він не може реалізувати себе за фахом, він є технологом.

Свідок ОСОБА_38 дала показання про те, що потерпілого не знає, обвинуваченого не знає. У дворі було здійснене вбивство, вона бачила, що на розі будинку стояла людина, опершись об кут будинку, коли вони зайшли в під`їзд, та почули постріли, вона подумала, що діти петарди підривають, тоді на обличчя тієї людини, вона навіть не звернула уваги. Той чоловік був вищий за обвинуваченого, на ньому була куртка з капюшоном. Вона бачила тільки одного, потім хтось із сусідів говорив, що їх було двоє, але другого вона не бачила. Після 20.00 години, на вулиці було дуже темно, той чоловік просто стояв. Вона звернула на нього увагу, так як було темно і було страшно взагалі ходити по вулиці. Її один раз допитували.

Свідок ОСОБА_39 дала показання про те, що обвинуваченого знала, так як проживала раніше з його знайомим ОСОБА_40 . Її викликав для допиту слідчий, питав про ОСОБА_41 . З червня 2011 року вона перестала жити з Асаржи. Михайла знає лише з хорошого боку. Асаржи займався перевезеннями цементу, піску, у нього були «Камази». ОСОБА_32 дуже рідко приїжджав в Рені, знає, що вони разом з Асаржи раніше в спортзал ходили, в основному вони спілкувалися з приводу спорту. Вона не знала, що Асаржи шукають, так як вона пішла від нього раніше. Чула, що Асаржи останнім часом жив у своїй квартирі в Рені по АДРЕСА_3 . Батьки його окремо живуть.

Свідок ОСОБА_42 дав показання про те, що він є фельдшером станції швидкої допомоги, до них надійшов виклик, бригада прибула на місце, де все сталося. Там вони побачили потерпілого, надали йому допомогу, у нього був травматичний шок, він кричав від болю, нічого не говорив. На місці події було багато людей. У картці зазвичай вказують час дзвінка до станції швидкої допомоги, там повинно бути зазначено, що вони прибули через 4 хвилини після дзвінка. Він не лікар, а фельдшер. У потерпілого були рвані рани, вони накладали джгути. За характером ран, можна було припустити, що в нього стріляли, а саме в паховій області, у верхній третині стегна.

Свідок ОСОБА_43 дала показання про те, що обвинуваченого не знала, потерпілу знає. Коли це сталося, вона була вдома, виходила на балкон і побачила, як якась особа відходила за гаражі, конкретно описати не може. Живе на 5 поверсі та з її балкона побачила, що це був високий чоловік, в чорному, тільки одну особу бачила. Пострілів не чула раніше. Це було приблизно о 20.00 годині, у дворі вже було темно, ліхтарів не було, тільки світло від вікон квартир. Швидку допомогу вона не викликала. Пізніше дізналася, що стріляли в сусіда. Та людина йшла по вул. Івана Франка в напрямку ЗОШ № 10. Точного зросту не може сказати, їй здалося, що худорлявий був. Чи то був обвинувачений не знає, може той був вищий.

Свідок ОСОБА_44 дав показання про те, що ОСОБА_29 не знає, потерпілого знав як сусіда. Він йшов додому, біля будинку з темряви вийшов чоловік, в руках він щось тримав, йому здалося, що це парасолька. ОСОБА_45 зайшла в темряву, за стовп, в метрах 5 від нього. Він зайшов за ріг свого будинку і біля під`їзду почув 2 постріли, подумав, що мисливці в гаражі перевіряють рушниці. Він зайшов до себе в квартиру, взяв собаку і вийшов у двір, вже, коли вийшов, побачив у дворі швидку допомогу. Зростом той чоловік був вищий за нього, одягнений був занадто тепло, на ньому була сіра курточка, а решта все темне. У нього на спині начебто рюкзак був. Коли людина вийшла з темряви, йшла спокійно, не поспішаючи. Коли він його побачив, відчув внутрішню тривогу. Бачив людину ту у дворі будинку, де аптека, це 18 або 20 будинок. Не бачив, коли стріляли в потерпілого. Коли проходив повз будинок, йдучи до свого під`їзду, тоді і почув постріли, хвилини 2, напевно, пройшло від зустрічі з тією людиною. Він не сильно звертав увагу на ту людину, він просто вийшов на нього з темряви, та машинально перекинув свій пакет на іншу руку, щоб якщо що, захиститися. Його обличчя не побачив, здалося, що на ньому був парик, та подумав, тоді що він занадто тепло одягнений, не по погоді, його волосся як би закривали все обличчя. За віком він був молодий. Після пострілів не чув голосу, який би кликав на допомогу. Хлопець був вищий за нього, десь 180 см, можливо на ньому був і не парик, а капюшон, статура не атлетична, худорлявий.

Свідок ОСОБА_46 дав показання про те, що ОСОБА_29 не знав, потерпілого знав. Був знайомий з потерпілим ОСОБА_19 , були в нормальних відносинах, знає, що він працював на ринку, займався обміном валюти, про його смерть дізнався ввечері у вересні 2011 року, дату не пам`ятає. Він бачив людину, яка викликала у нього підозру, це було незадовго до вбивства, бачив як людина пила каву в барі навпроти ринку «Росинка», потім він пішов і сів у свою машину, але звідти він дивився в бік ринку, коли ОСОБА_19 поїхав з ринку, то людина піднялася і теж пішла до машини. Він побачив як та людина сіла в машину, але не за водійське сидіння. ОСОБА_47 була уздовж дороги біля магазину «Копійка», вона стояла з правого боку дороги, звідти метрів 200 до ринку. При упізнанні було четверо осіб, він вказав на одного, упізнання було 5 місяців тому. Не стверджує, що та людина спостерігала за ОСОБА_19 . Великої суми грошей у нього не буває, так як було багато випадків нападу на валютників. В той день касу не брав, залишив її в умовному місці. Номер машини, 9279, написав на рекламному стовпі кульковою ручкою, міліція фотографувала його. Коли машина під`їхала, за кермом був інший чоловік. Другий був вище першого. Він впізнав тоді людину по волоссю, по статурі, особу не запам`ятав. Запам`ятав, що хлопець був кремезний, спортивний. Впізнання в міліції було через рік після вбивства, підсудний схожий на ту людину, яка йому здалася підозрілою, але впевнено він це сказати не може. ОСОБА_45 була приблизно такого ж зросту, як і підсудний.

Свідок ОСОБА_48 дала показання про те, що ОСОБА_29 не знала, потерпілого знала, як сусіда. Увечері, дивилася телевізор, о 19:20 була реклама, вона вимкнула телевізор і почула два хлопки і крики про допомогу. Вийшла на балкон і викликала швидку. Вона живе на 4-тому поверсі. На 5 поверсі постійно діти кидають петарди, тому вона спочатку не здивувалася хлопкам, але потім почула крики. У неї в кімнаті є балкон, вона вийшла через кухню на нього і побачила, через вікно, що під ліхтарем лежить людина. Там уже зібралося чоловік 10-15, хтось надавав допомогу. Ліхтар там горів, але у неї зір поганий в 66 років. Лежав хлопець, поряд валявся пакет з продуктами, вона бачила тільки з балкона хлопця. У вересні о 19:20 вже темно, може, було й 20:20 не пам`ятає, не знає, що міліція писала в протоколі її допиту, можливо, і помилилася, і було 20:20.

Свідок ОСОБА_49 дав показання про те, що ОСОБА_29 знав, він возив разом з його сином пісок. Потерпілого не знав. Десь в січні, приїхали до нього додому співробітники міліції, чоловік 8-9, знайшли обріз у нього в гаражі, обмотаний рушником, його там раніше не було. Пізніше він познайомився з матір`ю ОСОБА_29 та дізнався, що його сина разом з ОСОБА_29 підозрюють у скоєнні вбивства. У нього двоє дітей, ОСОБА_35 проживав по АДРЕСА_4 . Син возив на підприємства пісок, щебінь. Не знає, як давно син був знайомий з ОСОБА_29 . У сина було 2 машини «ВАЗ 21099» і «Тойота» праворульна, біла. Син не жив з ними, жив зі співмешканкою, але він міг заходити до них, коли захоче. ОСОБА_50 користувалися вдвох із сином. Міліція вилучила телевізор, речі і комп`ютер сина, обріз. ОСОБА_50 він користувався кожен день, так як там його машина стоїть. Не знає чий був обріз, у нього свій є. Міліція показала йому постанову на обшук і запропонувала видати все заборонене, коли вони приїхали, він запитав про понятих у них. Поняті були з тієї ж машини, де міліція, йому їх не представляли. Міліція обшукала будинок, гараж, сарай, на горище не заходили. Вони одночасно проводили обшук в різних кімнатах, де він був, в цей час не пам`ятає. Обріз знайшли в гаражі і сфотографували, він міг у день по 2 рази заходити в гараж, а міг взагалі не заходити за 2 дні. Такого рушника, в який був замотаний обріз, в будинку не було. Сина близько півроку в гаражі не було. З задньої стінки гаража були виламані одна дошка, гараж не завжди закривався. Де «Тойота» сина він не знає, де він сам, теж. Обшук був в січні 2012 року, перед новим роком, він робив прибирання в гаражі, обрізу там не було. Останній раз він бачив сина восени 2011 року, він говорив що в ОСОБА_51 працював, а потім він лежав в лікарні в м. Рені і говорив, що йому хтось погрожував. Син заробляв достатньо грошей.

Крім того, стороною обвинувачення в обґрунтування вини ОСОБА_16 у вчиненні інкримінованих йому злочинів також покладені такі докази, що були досліджені в судовому засіданні:

-протокол огляду місця події від 21.09.2011 року, де місцем огляду є територія двора будинку АДРЕСА_2 , де було виявлено та вилучено 5 недопалків сигарет, зв`язка з 5 ключів, плями бурого кольору на 4 ватних тампонах, а також виявлено сліди взуття (т.1 а/с 162 - 166);

-протокол додаткового огляду місця події від 22.09.2011 року про те, що було виявлено та вилучено дерев`яний хрестик з розп`яттям, контейнер від патронів з полімерного матеріалу (т.1 а/с 175 - 176);

-протокол огляду автомобіля марки «Тойота Корола» державний номер НОМЕР_1 , з якого було виявлено та вилучено підодіяльник синього кольору, 6 чохлів, полотенце рожевого кольору, простирадло, туфлі чорного кольору, черевики чорного кольору, поліетиленовий пакет, ключ, сигарета «Мальборо», 2 пляшки та банка з-під «Кока-кола» (т.1 а/с 192 - 195);

-протокол відтворення обстановки та обставин події злочину від 09.12.2011 року , де свідок ОСОБА_46 показав на металеву опору. Пофарбовану в сірий колір, розташовану біля входу у ринок «Росинка», де він записав номер автомобіля 9279 ОІ , який викликав у нього підозру, в якому сиділа молода особа (т.1 а/с 203 - 206);

-протокол відтворення обстановки та обставин події злочину від 10.01.2012 року, де потерпіла ОСОБА_52 показала, де молода особа зіштовхнулась з її чоловіком ОСОБА_18 , десь 17-19 вересня 2011 року біля 19.30 години (т.1 а/с 211 - 213);

-висновки експерта № 328 від 17 жовтня 2011 року та № 36/328 -2011 (додатковий) від 15.12.2011 року, про те, що у ОСОБА_18 виявлені наступні тілесні ушкодження: рана голови в тім`яній частині; рана №2 на передньої внутрішньої поверхні лівого стегна у верхній третині; рана №3 на передній внутрішній поверхні правого стегна у верхній третині; крововилив м`якої тканини голови в лівій тем`яній частині; лінейний перелом тем`яних кісток; перелом правої скроневої частини; крововилив в м`яку мозкову оболонку в тем`яній частині правої півкулі, забій головного мозку в тем`яній частині правої півкулі. Вказані ушкодження спричинені за життя, та могли бути спричинені 21.09.2011 року. Відкрита черепно-мозкова травма, вогнепальні дробові поранення стегон відносяться до тяжких тілесних ушкодженням за критерієм небезпеки для життя. Смерть ОСОБА_18 знаходиться в прямому причинному зв`язку з комбінованими травмами голови та стегон, та послідовна від розвиненого шоку (т.1 а/с 219 - 222);

-акт судово-медичного дослідження № 540 від 30.09.2011 року, відповідно до якого при дослідженні лоску та шкіри стегна, вийнятого з трупу ОСОБА_18 , виявлено вхідне дробове вогнепальне поранення та 3 дробини діаметром 2,5-3 мм. (т.1 а/с 227 - 231);

-висновок експерта № 629 від 21.11.2011 року про те, що при дослідженні лоску та шкіри стегна, вийнятого з трупу ОСОБА_18 , виявлено вхідне дробове вогнепальне поранення з близької дистанції (т.1 а/с 237 - 241);

-висновок експерта № 515 від 12.10.2011 року про те, що кров потерпілого ОСОБА_53 за системою АВ0 відноситься до групи В, з ізогемагглютініном анті-А з антигеном Н (т.1 а/с 244 - 246);

-висновок експерта № 898 від 18.10.2011 року про те, що на 4 марлевих тампонах із змивами не виключається походження крові від потерпілого ОСОБА_18 (т.1 а/с 247 - 250);

-висновок експерта № 937 від 28.11.2011 року про те, що на куртці джинсовій, брюках, майці, туфлях, які належать потерпілому ОСОБА_18 виявлено кров, не виключається походження крові від потерпілого ОСОБА_18 (т.2 а/с 2-5);

-висновок експерта № 512 від 13.10.2011 року про те, що на 5 недопалках сигарет, вилучених при огляді місця події, виявлено сліди слини та визначена їх групова приналежність ( т.2 а/с 7-10);

-висновок експерта № 527 від 26.10.2011 року про те, що на джинсових бриджах ОСОБА_18 не виявлено пошкоджень, за винятком дефекту тканини, утворених при їх знятті під час надання медичної допомоги, та виключається можливість того, що на відсутніх фрагментах тканини бриджів були якісь пошкодження ( т.2 а/с 13 14);

-висновки експерта № 1402 від 11.10.2011 року, № 1401 від 11.10.2011 року про те, що предмет, вилучений 22.09.2011 року під час додаткового огляду місця події та виявленої в міській лікарні № 1 є полімерним пиж-концентратором і є складовою частиною набою дванадцятого калібру гладкоствольної мисливської рушниці, аналогічного калібру ( т.2 а/с 18 20, 23 - 25);

-висновок експерта № 1828 від 29.12.2011 року про те, що полімерні пижі, вилучені з місця події є складовою частиною набою дванадцятого калібру гладкоствольної мисливської рушниці, аналогічного калібру та були знаряджені дроб`ю № 5 ( т.2 а/с 26 33);

-висновок експерта № 6 від 04.01.2012 року про те, що на представлених на дослідження двох пижах виявлено зерна нітроцелюлозного пороху, який піддавався термічній обробці ( т.2 а/с 37-39);

-висновок експерта № 77 від 12.01.2012 року про те, що у запаховому сліді, вилученому з туфель, наявний запах, який приваблює собак та може вплинути на результати подальшої ідентифікації та перешкоджає визначенню наявності запаху людини і робить його обмежено придатним для дослідження. У запаховому сліді, вилученому з напівсапожок є запах людини, який придатний для подальшої ідентифікації (т.2 а/с 44 49);

-висновок експерта № 1072 від 30.12.2011 року про те, що на двох парах чоловічого взуття чорного кольору, туфлях або напівсапожок, виявлені сліди потовиділення, більш виражених в об`єктах № 1, 4, 8-12, 14-16, при визначенні групових властивостей, виявлено антигени В та Н, властиві за системою АВ0 групі В з ізогемагглютініном анті-А з антигеном Н, також можливо змішення потожирових виділень осіб, маючих групову приналежність В з ізогемагглютініном анті-А, як з антигеном Н, так і без нього, і групу 0 з ізогемагглютініном анті - А та анті - В (т.2 а/с 54 56);

-висновок експерта № 8 від 12.01.2012 року про те, що сліди підошви взуття на представлених на дослідження двох зображеннях, зафіксованих 21.09.2011 року при огляді місця події залишено не взуттям виявленої та вилученої 09.12.2011 року при огляді місця події автомобіля «Тойота Корола» (т.2 а/с 59 65);

-висновок експерта № 20-40 від 10.03.2012 року про те, що в результаті проведення молекулярно-генетичного дослідження, були встановлені генетичні ознаки (ДНК-профілі) слини на недопалках сигарет (об`єкта № 1, 2, 3, 4, 5) (т.2 а/с 79 81);

-висновок експерта № 6-4/20-51 від 02.02 2012 року про те, що на представленому на дослідження предметі, схожому на обріз мисливської рушниці, слідів рук не виявлено та вирішити питання по суті неможливо (т.2 а/с 86 89);

- висновок експерта № 5-22/10-021 від 16.02.2012 року про те, що предмет, вилучений 21.01.2012 року під час обшуку будинку АДРЕСА_5 є обрізом гладкоствольної мисливської рушниці ІЖ -26 12-го калібру, відноситься до категорії не стандартної вогнепальної зброї, виготовленої саморобним способом, шляхом укорочення стволів та прикладу та придатної до стрільби ( т.2 а/с 99 104);

-висновок експерта № 5-8 від 02.02.2012 року про те, що предмет, вилучений 22.09.2011 року під час проведення додаткового огляду місця події та предмет, вилучений 21.09.2011 року в міській лікарні № 1 в м. Ізмаїл є пижами набоїв до гладкоствольної рушниці 12-го калібру ( т.2 а/с 107-110);

-висновок експерта № 352 від 06.03.2012 року про те, що 17 набоїв, вилучених 21.01.2012 року у ОСОБА_54 є боєприпасами та придатні для стрільби та знаряджені дроб`ю № 1, а дріб, витягнута з трупу ОСОБА_18 має ймовірний номер 5 ( т.2 а/с 132-137);

-висновок експерта № 378 від 15.03.2012 року, про те, що пижі повстяні, деревно-волокнисті, полімерні, вилучені у ОСОБА_16 21.01.2012 року призначені для спорядження мисливських набоїв 16-го калібру (т.2 а/с 138-141);

-висновок експерта № 622 від 07.05.2012 року про те, що на жорсткому диску білого кольору системного блоку персонального комп`ютеру, вилученого у ОСОБА_55 , відсутні графічні файли, текстові документи, документи, створені користувачем, словосполученнями ОСОБА_18 «валютчик», «меняла», Ізмаїл, ринок «Росинка» відсутні (т.2 а/с 159 162);

-висновок експерта № 592 від 26.07.2012 року про те, що на накопичувачі жорстких дисках «Самсунг» системного блоку персонального комп`ютеру чорного кольору, вилученого у ОСОБА_55 , 21.01.2012 року міститься інформація, що створена користувачем. Серед збереженої інформації присутні файлові структури, що містять словосполучення ОСОБА_18 «валютчик», «меняла», Ізмаїл, ринок «Росинка» ( т.2 а/с 167-171);

- акт № 227 амбулаторної комплексної судової психолого-психіатричної експертизи про те, що ОСОБА_16 якимось хронічним психічним захворюванням чи іншим розладом психіки не страждав, вірно орієнтувався в просторі, був доступним адекватному мовному контакту, здійснював складні цілеспрямовані дії, які не були викликані якісним порушенням свідомості, чи галюцинаторно-бредовими переживаннями, тому міг усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними ( т.2 а/с 180 -184);

-висновок експерта № 182 від 24.05.2013 року про те, що походження слини на недопалках сигарет (об`єкти № 1,2,4,5 у висновку експерта № 2040 від 10.03.2012 року) від підозрюваного ОСОБА_16 виключаються ( т.2 а/с 187-189);

-висновок експерта № 45 від 27.05.2013 року про те, що запаховий слід людини, вилученої з напівсапожок вірогідно ідентичний запаховому зразку громадянина ОСОБА_16 , а запаховий слід, вилучений з туфель, ймовірно не ідентичний запаховому зразку громадянина ОСОБА_16 ( т.2 а/с 192-198);

-протокол пред`явленої особи для впізнання від 06.06.2013 року, де ОСОБА_56 серед пред`явлених осіб не впізнав ОСОБА_16 ( т.2 а/с 201-204);

-протокол пред`явленої особи для впізнання від 06.06.2013 року, де ОСОБА_46 серед пред`явлених осіб не впізнав ОСОБА_16 ( т.2 а/с 205-208);

-протоколом пред`явлення фотознімків для впізнання від 11.01.2012 року, де потерпіла ОСОБА_17 впізнала особу, зображеноому на фото № 2, тобто ОСОБА_16 , як особу, яка зіткнулася з її чоловіком за декілька днів до загибелі ОСОБА_18 ( т.3 а/с 143).

Окрім наведених доказів, судом також були досліджені докази, що були надані стороною захисту, а саме свідок захисту ОСОБА_57 дала показання про те, що потерпілих не знала, обвинувачений її брат по батьку, перебувають в хороших відносинах. Не знає, за що притягується до відповідальності її брат. Брат з 2006 року проживав в Одесі, часто жив у неї, іноді знімав квартиру. Брат закінчив ВУЗ, вчив її та її сина англійської мови, хотів здобути другу вищу освіту юридичну, але грошей не було. Він працював на маслозаводі в Іллічівську, але там мало заробляв. Брат займався спортом, він чуйна, товариська людина, у нього багато друзів. Він взагалі не агресивний, так як займався професійним видом спорту, як і вона, а їх вчили не застосовувати силові навички в житті. ОСОБА_32 ніколи не сидів без роботи, завжди, у приватних осіб підробляв, достаток у нього був середній, його запрошували бути охоронцем в клубі. У вересні 2011 він жив у неї. У неї чоловік і дитина, квартира трикімнатна. На початку і в середині жовтня він їздив до мами, а в кінці вересня був в Одесі. Його запрошувала на зйомки в кліпі російської групи «Бандерос», і з 26 по 29 вересня він знімався в кліпі, десь на 28 секунді видно його в кліпі, в якому саме вона не знає. Потім вона порадила братові поїхати в Росію на заробітки і також взяти кредит на проживання там деякий час. Не знає, брав він кредит чи ні. Було дорого йому дзвонити в Росію, він дзвонив мамі звідти. Асаржи вона не знає, і не бачила ніколи.

Але суд, діючи у відповідності до ч. 1 ст. 94 КПК за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінивши кожний наданий учасниками кримінального провадження доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а їх сукупність з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття рішення, дійшов висновку про недоведеність, що злочини відносно ОСОБА_18 вчинені саме обвинуваченим ОСОБА_16 .

Так, усі наведені докази, надані сторонами кримінального провадження, суд визнає належними, допустимим та достовірними, але недостатніми для ухвалення обвинувального вироку відносно ОСОБА_16 .

У цьому випадку, оцінюючі докази, необхідно керуватися принципом «поза розумним сумнівом», зміст якого сформульований у пункті 43 рішення Європейського суду з прав людини від 14 лютого 2008 року у справі «Кобець проти України», практика якого у відповідності до ч. 2 ст. 8 КПК є обов`язковою для застосування разом з принципом верховенства права. ЄСПЛ зазначив, що відповідно до його прецедентної практики під час оцінки доказів він керується критерієм доведення «поза розумним сумнівом» (див. рішення у справі «Авшар проти Туреччини» (Avsar v. Turkey), п. 282). Таке доведення має випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумпцій, достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою. Розумним є сумнів, який ґрунтується на певних обставинах та здоровому глузді, випливає зі справедливого та зваженого розгляду всіх належних та допустимих відомостей, визнаних доказами, або з відсутності таких відомостей і є таким, яким змусив би особу втриматися від прийняття рішення у питаннях, що мають для неї найбільш важливе значення.

З досліджених доказів випливає, що дійсно на ОСОБА_18 було вчинено напад з метою заволодіння його майном, поєднаний із насильством, небезпечним для його життя (розбій), вчинений за попередньою змовою групою осіб, поєднаний із заподіянням йому тяжких тілесних ушкоджень, внаслідок чого було вчинено його вбивство з корисливих мотивів, що, власне, не заперечується і стороною захисту.

Однак, в наведених показаннях потерпілої ОСОБА_17 , свідків ОСОБА_20 , ОСОБА_22 , ОСОБА_58 , ОСОБА_25 , ОСОБА_28 , ОСОБА_59 , ОСОБА_39 , ОСОБА_60 , ОСОБА_43 , ОСОБА_61 , ОСОБА_62 , ОСОБА_48 , ОСОБА_49 , у всіх письмових доказах, а також в показаннях свідка захисту ОСОБА_63 не містяться дані, які б свідчили про те, що саме ОСОБА_16 вчинив вказані злочини.

З досліджених в судовому засіданні доказів випливає, що стороною обвинувачення доведена подія злочинів відносно ОСОБА_18 , проте стороною обвинувачення не надано переконливих доказів поза розумним сумнівом, що свідчили б про причетність до злочинів саме обвинуваченого ОСОБА_16 .

Висновок сторони обвинувачення про винуватість ОСОБА_16 фактично ґрунтується лише на таких доказах: даними моніторингу телефонних розмов на місці пригоди проте, що 3 номери мобільних операторів «Київстар» та «Лайф», якими користувався ОСОБА_16 та особа, матеріали відносно якої виділені в окреме провадження, і що їх мобільні термінали працювали з 06.09.2011 року і в день вбивства в районі ринку «Росинка» та в місці скоєння злочинів; потерпіла ОСОБА_64 в ході пред`явлення для впізнання особи, упізнала ОСОБА_16 , як особу, яка зіткнулася з її чоловіком ОСОБА_18 за кілька днів до загиблі чоловіка; показаннями свідка ОСОБА_62 про те, що за кілька днів за ОСОБА_18 спостерігала молода особа, котра поїхала за ОСОБА_18 . Ця поведінка здалася підозрілою та він записав номер автомобіля «9279 ОІ» на стовпі рекламного щита; протоколом огляду автомобіля марки «Тойота Корола» державний номер НОМЕР_1 , яким користувався ОСОБА_55 , відносно якого матеріали виділені в окреме провадження, та висновками одорологічної експертизи № 45 від 27.05.2013 року, відповідно до якої запаховий слід людини, вилучений з напівчобітків з автомобіля марки «Тойота Корола» державний номер НОМЕР_1 , вірогідно ідентичний запаховому зразку ОСОБА_16 ; висновками балістичної експертизи від 16.02.2012 року № 5-22/10-021, про те, що предмет, вилучений 21.01.2012 року за місцем проживання ОСОБА_55 , обріз гладкоствольної рушниці ІЖ-26 12-го калібру відноситься до категорії нестандартної вогнепальної зброї, придатної для стрільби.

Суд критично оцінює та не приймає до уваги показання потерпілої ОСОБА_17 про те, що злочини відносно її чоловіка вчинив саме ОСОБА_16 , оскільки вона не була присутньою при їх вчиненні та не була очевидицею. Лише одна та обставина, що ОСОБА_16 колись зіткнувся з постраждалим ОСОБА_18 плечем, про що пояснила потерпіла ОСОБА_17 , яка також впізнала ОСОБА_16 під час досудового розслідування як особу, яка зіткнулася з її чоловіком плечем, не може безперечно свідчити про вчинення ОСОБА_16 відносно ОСОБА_18 злочинів, які мали місце через декілька днів після цього.

В судовому засіданні сторона обвинувачення не довела, що за даними моніторингу телефонних розмов між обвинуваченим ОСОБА_16 та особою, відносно якої матеріали виділені в окреме провадження ( ОСОБА_55 ), була домовленість про вбивство ОСОБА_18 , систематично стежили за постраждалим, та були озброєні обрізом мисливської рушниці ІЖ-26 12-го калібру, знарядженою двома набоями картеччю 5 мм. Так як перебування мобільного терміналу в районі ринку «Росинка» м. Ізмаїл без встановлення точного місця та тривалості такого перебування, а також без встановлення точно місця перебування потерпілого ОСОБА_18 в цей же час, не може свідчити про те, що обвинувачений ОСОБА_16 здійснював тривале спостереження за ним з метою планування нападу на нього, а також згодом здійснив напад на нього.

Також в судовому засіданні стороною обвинувачення не було доведено, що особа, відносно якої матеріали виділені в окреме провадження ( ОСОБА_55 ), разом з ОСОБА_16 вчинила вбивство ОСОБА_18 , не доведено мотив вбивства, так як відповідно до обвинувального акту та твердження сторони обвинувачення в судовому засіданні, що ОСОБА_16 не маючи постійного заробітку, відчуваючи матеріальні труднощі з початку літа 2011 року, вирішив з іншою особою, відносно якої матеріали виділені в окреме провадження, скоїти розбійний напад на кого-небудь з осіб, які займаються обміном валюти на ринку «Росинка» у м. Ізмаїлі, з метою заволодіння грошовими коштами для поліпшення свого матеріального становища, і таким чином вступили у попередній злочинний зговір, направлений на розбійний напад. Вказані висновки сторони обвинувачення нічим не підтверджені та зробленими на припущеннях.

Також з висновків балістичної експертизи від 16.02.2012 року № 5-22/10-021, про те, що предмет, вилучений 21.01.2012 року за місцем проживання ОСОБА_55 , є обрізом гладкоствольної рушниці ІЖ-26 12-го калібру та відноситься до категорії нестандартної вогнепальної зброї, придатної для стрільби, неможна зробити висновок, що саме з цієї зброї було вчинено постріл в ОСОБА_18 , оскільки за даними висновку експерта № 5-8 від 02.02.2012 р. сліди від зброї на наданих на дослідженнях пижах, вилучених 22.09.2011 р. під час проведення додаткового огляду місця події та 21.09.2011 р. в МЛ № 1 м. Ізмаїла, не придатні для ідентифікації зброї, з якої стріляні набої, частинами яких являлись надані на дослідження пижі.

Тож стороною обвинувачення не доведено, яке відношення має виявлений за місцем проживання свідка ОСОБА_49 (батька особи, відносно якої виділені матеріали кримінального провадження ОСОБА_55 ) обрізом гладкоствольної рушниці ІЖ-26 12-го калібру до події розглядуваних злочинів. Лише за калібром вилученої вказаної зброї та калібром вилучених пижів без наявності інших ідентифікаційних ознак та слідів походження неможна зробити висновок, що постріли в ОСОБА_18 були зроблені саме з цієї зброї. Тим більше, що на вилученій зброї за місцем проживання ОСОБА_49 не виявлені жодні інші сліди, навіть сліди візерунків пальців чи долонь рук.

Також показаннями свідка ОСОБА_62 про те, що за кілька днів за ОСОБА_18 спостерігала молода особа, котра поїхала за ОСОБА_18 і ця поведінка здалася йому підозрілою, у зв`язку з чим він записав на стовпі рекламного щита номер автомобіля «9279 ОІ», який потім згідно протоколу огляду автомобіля співпав з номером автомобіля марки «Тойота Корла», державний номер НОМЕР_1 , яким користувався ОСОБА_55 , матеріали відносно якого виділені в окреме провадження, суд не може прийняти як доказ винуватості саме ОСОБА_16 у вчиненні інкримінованих йому злочинів, так як ОСОБА_46 не впізнав ОСОБА_16 як молоду особу, яка спостерігала за ОСОБА_18 , а те, що ОСОБА_16 приїжджав на ринок «Росинка», в тому числі і на автомобілі «Тойота Корола», державний номер НОМЕР_1 , не може бути доказом про спостереження ОСОБА_16 за ОСОБА_18 та про вчинення згодом ОСОБА_16 злочинів.

Суд також не може прийняти як доказ винуватості ОСОБА_16 в інкримінованих йому злочинах висновки експерта № 45 від 27.05.2013 року про те, що запаховий слід людини, вилучений з напівсапожок з вказаного автомобіля «Тойота Корола» вірогідно ідентичний запаховому зразку ОСОБА_16 , оскільки, по-перше, вказаний висновок носить вірогідний характер, а, по-друге, відповідно до висновку експерта №8 від 12.01.2012 р. сліди підошви взуття, зафіксованих 21.09.2011 р. при огляді місця події, залишено не взуттям, вилученим при огляді місця події вказаного автомобіля «Тойота Корола».

Усі інші ж досліджені та наведені докази ані прямо, ані непрямо не свідчать про те, що розглядувані злочини вчинив саме ОСОБА_16 , а стосуються лише події злочинів, яка доведена.

В усякому разі, стороною обвинувачення не спростована версія сторони захисту про те, що обвинувачений ОСОБА_16 в день вчинення злочинів, 21.09.2011 р., перебував у м.Одеса. Більш того, як було вище наведено свідок ОСОБА_57 показала суду, що у вересні 2011 року ОСОБА_16 перебував у м. Одеса та проживав в її квартирі, а їздив до мами в м. Рені лише на початку та в середині жовтня 2011 року.

Одні лише вказані данні моніторингу телефонних розмов на місці пригоди про перебування ОСОБА_16 у м. Ізмаїлі, показання потерпілої ОСОБА_65 та протокол впізнання за її участю про те, що вона впізнала ОСОБА_16 , як особу, яка зіткнулася з її чоловіком ОСОБА_18 за кілька днів до загиблі чоловіка; показання свідка ОСОБА_62 про те, що за кілька днів за ОСОБА_18 спостерігала молода особа, котра поїхала за ОСОБА_18 на автомобілі з номером « НОМЕР_2 »; протокол огляду автомобіля марки «Тойота Корола» державний номер НОМЕР_1 , яким користувався ОСОБА_55 , відносно якого матеріали виділені в окреме провадження, висновок одорологічної експертизи № 45 від 27.05.2013 р. про те, що запаховий слід людини, вилучений з напівчобітків з вказаного автомобіля, вірогідно ідентичний запаховому зразку ОСОБА_16 та висновки балістичної експертизи від 16.02.2012 року № 5-22/10-021, про те, що предмет, вилучений 21.01.2012 року за місцем проживання ОСОБА_55 є обрізом гладкоствольної рушниці ІЖ-26 12-го калібру та відноситься до категорії нестандартної вогнепальної зброї, придатної для стрільби, без наявності інших об`єктивних доказів, на думку суду, за критерієм «достатності доказів» не можуть в даному випадку бути підставою для ухвалення обвинувального вироку відносно обвинуваченого ОСОБА_16 .

Таким чином висновок сторони обвинувачення про винуватість ОСОБА_16 в інкримінованих йому злочинах зроблений лише на припущеннях.

Відповідно до ч. 3 ст. 62 Конституції України, обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

А частинами 2, 4 ст. 17 КПК передбачено, що ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні кримінального правопорушення і має бути виправданим, якщо сторона обвинувачення не доведе винуватість особи поза розумним сумнівом. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на користь такої особи.

У зв`язку з усім вищезазначеним, суд не приймає до уваги версію сторони обвинувачення, висунуту лише на припущеннях, та тлумачить усі сумніви на користь обвинуваченого ОСОБА_16 .

Таким чином, поєднання в сукупності досліджених доказів, не спростування стороною обвинувачення версії обвинуваченого ОСОБА_16 , з урахуванням засади, що ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні кримінального правопорушення, дає суду підстави для висновку, що стороною обвинувачення не доведено, що злочини відносно ОСОБА_18 , передбачені п.п. 6, 12 ч. 2 ст. 115, ч. 4 ст. 187 КК України, були вчинені обвинуваченим ОСОБА_16 , поза розумним сумнівом, у зв`язку з чим останній має бути виправданим на підставі п. 2 ч. 1 ст. 373 КПК України.

Відповідно до постанов слідчого СУ ГУМВС України в Одеській області від 15.10.2012 р. та від 05.04.2013 р. на усе майно ОСОБА_16 було накладено арешт. У зв`язку з ухваленням відносно ОСОБА_16 виправдувального вироку, то його слід поновити в правах, обмежених під час кримінального провадження, та вказаний арешт слід скасувати.

Враховуючи, що на даний час обраний відносно ОСОБА_16 запобіжний захід у виді особистого зобов`язання, припинив свою дію, у зв`язку із закінченням двомісячного строку, а також у зв`язку з тим, що прокурор не звертався з клопотанням про застосування запобіжного заходу, а також того, що ОСОБА_16 підлягає виправданню, то суд не вбачає підстав для застосовування відносно нього запобіжного заходу до набрання вироком законної сили.

Також у зв`язку з ухваленням виправдувального вироку суд залишає цивільний позов потерпілої ОСОБА_17 без розгляду та речові докази слід залишити в місці їх зберігання до встановлення особи, яка вчинила злочини, та питання про їх долю, а також питання про процесуальні витрати слід вирішити в іншому кримінальному провадженні.

Керуючись ст. ст. 373-376 КПК України, суд, -

УХВАЛИВ:
ОСОБА_16 визнати невинуватим у пред`явленому йому обвинуваченні за п.п. 6, 12 ч. 2 ст. 115, ч. 4 ст. 187 КК України та виправдати його на підставі п. 2 ч. 1 ст. 373 КПК України, у зв`язку з не доведенням, що вказані злочини вчинені ним.

ОСОБА_16 поновити в правах, обмежених під час кримінального провадження, та скасувати арешт на усе його майно, накладений постановами слідчого СУ ГУМВС України в Одеській області від 15.10.2012 р. та від 05.04.2013 р.

Цивільний позов ОСОБА_17 про стягнення з ОСОБА_16 180 000 грн. в якості відшкодування матеріальної шкоди та 300 000 грн. в якості відшкодування моральної шкоди залишити без розгляду.

Речові докази по справі залишити в місці їх зберігання до встановлення особи, яка вчинила злочини, та питання про їх долю вирішити в іншому кримінальному провадженні.

Питання про процесуальні витрати вирішити в іншому кримінальному провадженні.

Вирок суду може бути оскаржений до апеляційного суду Одеської області через Ізмаїльський міськрайонний суд протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не було скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення апеляційним судом Одеської області.

Учасники судового провадження мають право отримати копію вироку в суді, а обвинуваченому та прокурору вручити копію вироку негайно після його проголошення.

Головуючий суддя: /підпис/ ОСОБА_1
Судді:1. /підпис/
2. /підпис/
Копія вірна

Суддя: ОСОБА_1