Справа № 152/728/17
Провадження1-кп/152/55/17
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
01 червня 2017 року Шаргородський районний суд Вінницької області

в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

секретаря судового засідання ОСОБА_2

за участю сторін кримінального

провадження:

прокурора ОСОБА_3

обвинувачених ОСОБА_4 , ОСОБА_5

потерпілого ОСОБА_6

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в місті Шаргороді в залі суду обвинувальний акт та угоду про примирення від 27.04.2017 року у кримінальному провадженні №0000097 від 08.04.2017 року за обвинуваченням

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , українки, громадянки України, уродженки м. Жмеринка, жительки АДРЕСА_1 , з середньою - спеціальною освітою, не одруженої, не працюючої, раніше не судимої

- у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.185 КК України, ч.4 ст.27, ч.2 ст.185 КК України;

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженки та жительки АДРЕСА_2 , українки, громадянки України, з середньою освітою, не одруженої, судимої Шаргородським районним судом Вінницької області 12.04.2017 року за ч.1 ст.185 КК України по покарання у виді штрафу в розмірі 935 грн, штраф сплачено 23.05.2017 року,

- у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.185 КК України,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_5 та ОСОБА_4 23 березня 2017 року приблизно о 22 годині 30 хвилин, перебували в будинку ОСОБА_6 в АДРЕСА_2 , де разом з останнім та його співмешканкою ОСОБА_7 розпивали спиртні напої. В кухні будинку ОСОБА_5 побачила скляну банку з грішми, яку дістала з тумбочки ОСОБА_7 та вирішила викрасти з неї гроші. Пізніше, скориставшись тим, що всі учасники події залишили кухню, ОСОБА_5 , підбурювана жагою особистої наживи та незаконного збагачення, маючи умисел на заволодіння чужим майном, з корисливих спонукань, підійшла до тумбочки, в якій знаходилася скляна банка з грішми, і переконавшись, що за її діями ніхто не спостерігає умисно, таємно, шляхом вільного доступу, викрала з банки 200 доларів США, банку з рештою грошей поставила на місце, а викрадені 200 доларів США поклала в кишеню своєї куртки, розпорядившись ними в подальшому на свій розсуд.

Приблизно через десять хвилин, в кухню повернулися ОСОБА_4 , та ОСОБА_6 . Потім ОСОБА_6 пішов в іншу кімнату, де знаходилась його співмешканка ОСОБА_7 , а ОСОБА_4 та ОСОБА_5 залишилися у кухні самі. У цей час у ОСОБА_5 виник умисел на підбурення ОСОБА_4 до вчинення крадіжки грошей, що залишилися в банці. З цією метою ОСОБА_5 показала ОСОБА_4 на скляну банку, в якій залишилося 200 доларів США і порекомендувала останній викрасти їх. ОСОБА_4 , вирішила погодитися на пропозицію ОСОБА_5 і, будучи підбурювана жагою особистої наживи та незаконного збагачення, маючи умисел на заволодіння чужим майном, з корисливих спонукань, переконавшись, що за її діями ніхто не спостерігає умисно, таємно, повторно, шляхом вільного доступу, викрала з банки 200 доларів США, які поклала в кишеню своєї куртки, розпорядившись ними в подальшому на свій розсуд.

Під час досудового розслідування, на підставі положень ст. 468 КПК України, 27.04.2017 року між ОСОБА_5 , ОСОБА_4 та потерпілим ОСОБА_6 було укладено угоду про примирення, у рамках даного кримінального провадження, у зв`язку з чим прокурором, на виконання вимог ч. 1 ст. 474 КПК України, направлено до суду обвинувальний акт з підписаною сторонами угодою.
З вказаної угоди від 27.04.2017 року вбачається, що її сторони підозрювані ОСОБА_5 , ОСОБА_4 та потерпілий ОСОБА_6 у кримінальному провадженні № 0000097 дійшли згоди щодо формулювання обвинувачення; його правової кваліфікації, яка ніким не оспорюється. ОСОБА_5 , ОСОБА_4 повністю визнають свою винуватість у вчиненому кримінальному правопорушенні; сторони угоди зазначили істотні для даного кримінального провадження обставини, зокрема, пом`якшуючу покарання ОСОБА_5 , ОСОБА_4 їх щире каяття, та обтяжуючу вчинення кримінального правопорушення у стані алкогольного сп`яніння. . Сторони угоди визначили, що ОСОБА_4 та ОСОБА_5 протягом 90 (дев`яносто) днів відшкодовують потерпілому ОСОБА_6 , завдану кримінальним правопорушенням шкоду по 5383 (п`ять тисяч триста вісімдесят три) 98 коп. кожна, узгодили призначення покарання:

- підозрюваній ОСОБА_4 за ч.2 ст.185 КК України у виді позбавлення волі строком на три роки зі звільненням ОСОБА_4 на підставі ст.75 КК України від призначеного покарання з випробуванням, якщо вона протягом однорічного іспитового строку не вчинить нового кримінального правопорушення. На підставі п.п. 1,2 ч.1, п.2 ч.2 ст. 76 КК України покладаються на ОСОБА_4 обов`язки: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи; не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації;

- підозрюваній ОСОБА_5 за ч.1 ст.185 КК України у виді позбавлення волі строком на один рік; за ч.4 ст.27, ч.2 ст.185 КК України у виді позбавлення волі строком на три роки. На підставі ч.1 ст.70 КК України, шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим, остаточно ОСОБА_5 буде призначене покарання у виді трьох років позбавлення волі зі звільненням ОСОБА_4 на підставі ст.75 КК України від призначеного покарання з випробуванням, якщо вона протягом однорічного іспитового строку не вчинить нового кримінального правопорушення. На підставі п.п. 1,2 ч.1, п.2 ч.2 ст. 76 КК України покладаються на ОСОБА_5 обов`язки: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи; не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації;

В угоді зазначено, що її сторонам роз`яснені наслідки укладення та затвердження угоди, передбачені ст.473 КПК України, та наслідки її невиконання, передбачені ст.476 КПК України.

Ухвалою суду від 11 травня 2017 року, згідно ч. 1 ст. 314 КПК України, призначено підготовче судове засідання, на розгляд у якому, винесено питання регламентовані ст.ст. 314-316, 474 КПК України та безпосередньо можливості затвердження укладеної угоди.

ОСОБА_5 , в підготовчому судовому засіданні, розуміючи надані їй законом права на справедливий судовий розгляд і наслідки укладення та затвердження угоди про примирення; характер пред`явленого обвинувачення, щодо якого вона визнає себе винуватою; вид покарання, який буде до неї застосований у разі затвердження угоди судом, наслідки затвердження угоди та права визначені ч. 5 ст. 474 КПК України, просила суд затвердити угоду про примирення і призначити узгоджену в ній міру покарання, при цьому беззастережно визнала себе винною у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.185 КК України, ч.4 ст.27, ч.2 ст.185 КК України в повному обсязі сформульованого обвинувачення та зазначила, що в повній мірі розуміє наслідки не виконання останньої, визначені ст. 476 КПК України.

ОСОБА_5 пояснила, що укладення угоди є добровільним, не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дії будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді, наполягає на затвердженні угоди про примирення.

ОСОБА_4 в підготовчому судовому засіданні, розуміючи надані їй законом права на справедливий судовий розгляд і наслідки укладення та затвердження угоди про примирення; характер пред`явленого обвинувачення, щодо якого вона визнає себе винуватою; вид покарання, який буде до неї застосований у разі затвердження угоди судом, наслідки затвердження угоди та права визначені ч. 5 ст. 474 КПК України, просила суд затвердити угоду про примирення і призначити узгоджену в ній міру покарання, при цьому беззастережно визнала себе винною у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.185 КК України в повному обсязі сформульованого обвинувачення та зазначила, що в повній мірі розуміє наслідки не виконання останньої, визначені ст. 476 КПК України.

ОСОБА_4 пояснила, що укладення угоди є добровільним, не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дії будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді, наполягає на затвердженні угоди про примирення.

Потерпілий ОСОБА_6 , який є стороною угоди про примирення, розуміючи наслідки укладення та затвердження угоди, визначені ст. 473 ч.1 п. 2 КПК України, у підготовчому судовому засіданні, просив затвердити угоду, запевняв суд, що укладення угоди є добровільним, не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дії будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді, просить затвердити угоду.
Прокурор ОСОБА_3 в підготовчому судовому засіданні, зауважила, що при укладенні даної угоди були дотримані вимоги і правила КПК України та КК України, тож просила цю угоду затвердити і призначити обвинуваченим узгоджену в угоді міру покарання.
На виконання вимог ст.474 КПК України, судом з`ясовано обставини, які дають змогу впевнитися в тому, що обвинувачені усвідомлюють свої права, наслідки укладення і затвердження угоди, характер обвинувачення, вид покарання, яке буде до них застосовано, а також усвідомлюють наслідки невиконання угоди про примирення відповідно до ст. 476 КПК України.
Таким чином, суд, заслухавши думку сторін угоди та висновок прокурора ОСОБА_3 , дослідивши матеріали провадження, перевіривши угоду на відповідність вимогам КПК України та КК України приходить до наступного.

Згідно з положеннями ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, яка, відповідно до вимог ч.1 ст.9 Конституції України, ратифікована Законом від 17.07.1997 року "Про ратифікацію Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, Першого протоколу та протоколів № 2,4,7 та 11 Конвенції" і є частиною національного законодавства України, якою встановлено, що кожен при встановленні обґрунтованості будь-якого кримінального обвинувачення, висунутого проти нього, має право на справедливий і відкритий розгляд упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом…

Згідно із ст. 17 Закону України "Про виконання рішень і застосування практики Європейського Суду з прав людини" суди застосовують при розгляді справ Конвенцію і практику Суду як джерело права.

У п. 113 рішення ЄСПЛ в справі "Коваль проти України" від 19.10.2006 року, суд наголосив, що "основна мета статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод у рамках кримінального провадження забезпечити справедливий розгляд справи судом, який встановить обґрунтованість "будь - якого кримінального обвинувачення".

Стаття 6 Конвенції гарантує обвинуваченому ефективну участь у кримінальному провадженні. Основним аспектом права на справедливий суд є те, що розгляд кримінальної справи, включаючи елементи кримінального провадження, які відносяться до процедури, повинен бути змагальним і в ньому має забезпечуватись рівність сторін обвинувачення і захисту (див. рішення від 16 лютого 2000 року у справі "Роув і Дейвіс проти Сполученого Королівства"). А також у рішеннях в справах "Леонід Лазаренко проти України" від 28.10.2010 року та "Боротюк проти України" від 16.12.2010 року, у пунктах 52 та 80 яких, відповідно, зазначено, що " … ані буква, ані дух статті 6 Конвенції не перешкоджають особі добровільно відмовитися у відкритий чи мовчазний спосіб від свого права на гарантії справедливого судового розгляду. Однак для того, щоб така відмова була дійсною для цілей Конвенції, вона має бути виражена у недвозначній формі і має супроводжуватися мінімальними гарантіями, співмірними з важливістю такої відмови (див. рішення у справі "Сейдович проти Італії")".

Статтею 468 КПК України регламентовано, що в кримінальному провадженні може бути укладена угода між потерпілим та підозрюваним чи обвинуваченим.
Згідно із ч.3 ст.469 КПК України, угода про примирення між потерпілим та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості та у кримінальному провадженні у формі приватного обвинувачення.

Як вбачається із обвинувального акту та угоди про примирення, дії ОСОБА_5 кваліфіковані за ч.1 ст.185, ч.4 ст.27 ч.2 ст.185 КК України, а дії ОСОБА_8 кваліфіковані за ч.2 ст. 185 КК України, які, відповідно до ст.12 КК України, класифікуються як злочини середньої тяжкості.

Зміст угоди про примирення від 27.04.2017 року, укладеної між підозрюваними ОСОБА_5 , ОСОБА_4 та потерпілим ОСОБА_6 відповідає вимогам, встановленим в ст. 471 КПК України, так як містить усі необхідні реквізити.

Зокрема, у вказаній угоді зазначені: її сторони; формулювання обвинувачення та його правова кваліфікація із зазначенням частини статті Кримінального кодексу України; істотні для даного кримінального провадження обставини; узгоджене покарання та згода сторін на його призначення; наслідки укладення та затвердження угоди; наслідки невиконання угоди. Угода містить зазначення дати укладення та скріплена підписами сторін.

Крім того, судом встановлено, що укладення угоди про примирення між сторонами є добровільним, не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дії будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді, ОСОБА_5 , ОСОБА_4 зможуть виконати взяті на себе відповідно до угоди зобов`язання. Для з`ясування добровільності укладення угоди прокурором надані матеріали провадження №0000097, які судом вивчені на предмет наявності скарг обвинувачених під час досудового розслідування.

Також, судом встановлено, що ОСОБА_5 , ОСОБА_4 цілком розуміють права, визначені п.1 ч.5 ст.474 КПК України; характер обвинувачення; вид покарання, що і обвинувачені, і потерпілий розуміють наслідки укладення та затвердження угоди, передбачені ст.473 КПК України.

Згідно з угодою про примирення від 27.04.2017 року, її сторони дійшли згоди щодо формулювання обвинувачення, всіх істотних для даного кримінального провадження обставин та правової кваліфікації дій ОСОБА_5 за ч.1 ст.185, ч.4 ст.27 ч.2 ст.185 КК України, а ОСОБА_4 за ч.2 ст. 185 КК України визнаючи, шляхом її укладення доведеним, що обвинувачені ОСОБА_5 та ОСОБА_4 , 23.03.2017 року приблизно о 22 годині 30 хвилин, перебували в будинку ОСОБА_6 в АДРЕСА_2 , де разом з останнім та його співмешканкою ОСОБА_7 розпивали спиртні напої. В кухні будинку ОСОБА_5 побачила скляну банку з грішми, яку дістала з тумбочки ОСОБА_7 , та вирішила викрасти з неї гроші. Пізніше, скориставшись тим, що всі учасники події вийшли з кухні, ОСОБА_5 , підбурювана жагою особистої наживи та незаконного збагачення, маючи умисел на заволодіння чужим майном, з корисливих спонукань, підійшла до тумбочки, в якій знаходилася скляна банка з грішми, і переконавшись, що за її діями ніхто не спостерігає умисно, таємно, шляхом вільного доступу, викрала з банки 200 доларів США, банку поставила на місце, а викрадені гроші поклала в кишеню своєї куртки, розпорядившись ними в подальшому на свій розсуд.

Приблизно через десять хвилин, в кухню повернулися ОСОБА_4 та ОСОБА_6 . Потім ОСОБА_6 пішов в іншу кімнату, в якій знаходилась його співмешканка ОСОБА_7 , а ОСОБА_4 та ОСОБА_5 залишилися у кухні самі. У цей час, у ОСОБА_5 виник умисел на підбурення ОСОБА_4 до вчинення крадіжки грошей, що залишилися в банці. З цією метою ОСОБА_5 показала ОСОБА_4 на скляну банку, в якій залишилося 200 доларів США і порекомендувала останній викрасти їх. ОСОБА_4 , вирішила погодитися на пропозицію ОСОБА_5 і, будучи підбурювана жагою особистої наживи та незаконного збагачення, маючи умисел на заволодіння чужим майном, з корисливих спонукань, переконавшись, що за її діями ніхто не спостерігає умисно, таємно, повторно, шляхом вільного доступу, викрала з банки 200 доларів США, які поклала в кишеню своєї куртки, розпорядившись ними в подальшому на свій розсуд.

Як наслідок, своїми протиправними діями, які полягають у таємному викраденні чужого майна, вчиненому повторно ОСОБА_4 , а ОСОБА_5 протиправними діями, які полягають у таємному викрадені чужого майна та у підбурюванні до таємного викрадення майна, вчиненому повторно завдали потерпілому ОСОБА_6 матеріального збитку на суму по 5383, 98 грн. кожна.

Отже, судом встановлено, що ОСОБА_4 обґрунтовано обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України, оскільки своїми умисними діями вчинила крадіжку чужого майна повторно, а ОСОБА_5 обгрунтовано обвинувачується у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.185 ; ч.2 ст.27, ч.2 ст.185 КК України, оскільки своїми умисними діями вчинила таємне викрадення чужого майна та підбурювання до таємного викрадення майна, вчинене повторно, що укладена угода між обвинуваченими та потерпілим відповідає вимогам КПК України, дії ОСОБА_4 та ОСОБА_5 кваліфіковані вірно, фактичні підстави для визнання винуватості ОСОБА_4 та ОСОБА_5 наявні, узгоджене сторонами угоди покарання відповідає загальним засадам призначення покарання, визначеним в ст.65 КК України.

Враховуючи наведене, суд приходить до висновку, що укладена між підозрюваними ОСОБА_4 , ОСОБА_5 та потерпілим ОСОБА_6 угода про примирення підлягає затвердженню на підставі п.1 ч.3 ст.314 КПК України в підготовчому судовому засіданні.

Цивільний позов по справі не заявлено.

Керуючись п.1 ч.3 ст.314, ст.368, ч.1 ст.369, ст.ст.373-376, 471, 473, 474, 475 КПК України, суд, -
З А С У Д И В :
Затвердити угоду від 27.04.2017 року про примирення між потерпілим ОСОБА_6 та підозрюваними ОСОБА_5 , ОСОБА_4 , що укладена у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань 08.04.2017 року за №0000097.

ОСОБА_4 визнати винуватою у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.185 КК України, та призначити їй покарання у виді позбавлення волі строком на три роки.

На підставі ст.75, п.п. 1,2 ч.1, п.2 ч.2 ст. 76 КК України звільнити ОСОБА_4 від призначеного покарання, якщо вона протягом однорічного іспитового строку не вчинить нового кримінального правопорушення і виконає покладені на неї обов`язки: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи; не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

ОСОБА_5 визнати винуватою у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.185 КК України, ч.4 ст.27, ч.2 ст.185 КК України, та призначити їй покарання за ч.1 ст.185 КК України у виді позбавлення волі строком на один рік; за ч.4 ст.27, ч.2 ст.185 КК України у виді позбавлення волі строком на три роки.

Згідно ч.1 ст.70 КК України, за сукупністю злочинів, шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим, остаточно ОСОБА_5 призначити покарання у виді трьох років позбавлення волі.

На підставі ст.75, п.п. 1,2 ч.1, п.2 ч.2 ст. 76 КК України звільнити ОСОБА_5 від призначеного покарання, якщо вона протягом однорічного іспитового строку не вчинить нового кримінального правопорушення і виконає покладені на неї обов`язки: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи; не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

На вирок може бути подана апеляційна скарга до Апеляційного суду Вінницької області через Шаргородський районний суд Вінницької області протягом тридцяти днів з дня його проголошення з підстав, визначених ст.394 КПК України, а саме: 1) обвинуваченим, його захисником, законним представником виключно з підстав: призначення судом покарання, суворішого, ніж узгоджене сторонами угоди; ухвалення вироку без його згоди на призначення покарання; невиконання судом вимог, встановлених частиною п`ятою сьомою статті 474 цього Кодексу, в тому числі нероз`яснення йому наслідків укладення угоди; 2) потерпілим, його представником, законним представником, виключно з підстав: призначення судом покарання, менш суворого, ніж узгоджене сторонами угоди; ухвалення вироку без його згоди на призначення покарання; нероз`яснення йому наслідків укладення угоди; невиконання судом вимог, встановлених частинами шостою чи сьомою статті 474 цього Кодексу; 3) прокурором виключно з підстав затвердження судом угоди у кримінальному провадженні, в якому згідно з частиною третьою статті 469 цього Кодексу угода не може бути укладена.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого КПК України, якщо таку скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Обвинуваченому та прокурору копія вироку вручається негайно після його проголошення.

Учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні, копія вироку суду надсилається не пізніше наступного дня після його ухвалення.

Суддя: ОСОБА_1