Провадження № 11-кп/792/377/17
Справа № 689/397/16-к Головуюча в 1-й інстанції ОСОБА_1
Категорія: ч.1 ст.115 КК України Доповідач ОСОБА_2
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
03 липня 2017 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду Хмельницької області у складі:
головуючого-судді ОСОБА_2 ,
суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

з участю секретаря ОСОБА_5 ,
прокурора ОСОБА_6 ,
захисника ОСОБА_7 ,
обвинуваченого ОСОБА_8 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Хмельницькому кримінальне провадження внесене до ЄРДР за 0000590 від 17.10.2015 року, за апеляційними скаргами обвинуваченого ОСОБА_8 та його захисника адвоката ОСОБА_7 на вирок Ярмолинецького районного суду Хмельницької області від 13 квітня 2017 року,

в с т а н о в и л а :
Вироком Ярмолинецького районного суду Хмельницької області від 13 квітня 2017 року

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, уродженця та жителя АДРЕСА_1 , з середньою освітою, неодруженого, непрацюючого, раніше судимого:

- 11.09.2001 вироком Деражнянського районного суду Хмельницької області за ч. 3 ст. 140, ч. 3 ст. 142, ст. 43 КК України (в ред. 1960 р.) до 6 років 8 місяців позбавлення волі з конфіскацією всього майна, звільнений з місць позбавлення волі 08.02.2008 по відбуттю строку покарання;

- 15.08.2008 вироком Деражнянського районного суду Хмельницької області за ч. 3 ст. 187 КК України до 7 років позбавлення волі з конфіскацією всього майна, звільнений з місць позбавлення волі 14.02.2015 по відбуттю строку покарання;

- 07.12.2015 вироком Деражнянського районного суду Хмельницької області за ч. 3 ст. 185 КК України до 3 років позбавлення волі;

визнано винуватим у вчиненні злочину передбаченого ч.1 ст.115 КК України та призначено покарання у виді позбавлення волі на строк 13 (тринадцять) років.

На підставі ч. 4 ст. 70 КК України за сукупністю злочинів шляхом поглинення менш суворого покарання, що призначено ОСОБА_8 за попереднім вироком Деражнянського районного суду Хмельницької області від 07 грудня 2015 року більш суворим покаранням, призначеним за даним вироком, визначено ОСОБА_8 остаточне покарання у виді 13 (тринадцяти) років позбавлення волі.

Постановлено строк відбування покарання ОСОБА_8 рахувати з 13 квітня 2017 року, зарахувавши в цей строк час його попереднього ув`язнення в межах даного кримінального провадження з 2 листопада 2015 року по 12 квітня 2017 року, а всього 1 рік 5 місяців 10 днів, із розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.

Запобіжний захід, обраний ОСОБА_8 у вигляді тримання під вартою, до набрання вироком чинності - залишено без змін.

Стягнуто з ОСОБА_8 на користь держави процесуальні витрати на залучення експертів (за проведення експертизи нафтопродуктів та паливо-мастильних матеріалів - 2119,68 грн. та судової молекулярно-генетичної експертизи - 22159,20) в сумі 24278,88 грн.

Доля речових доказів вирішена у відповідності до вимог ст.100 КПК України.

Згідно вироку, 17 жовтня 2015 року ОСОБА_8 знаходився в с. Нове Село Ярмолинецького району Хмельницької області, де упродовж місяця проживав разом із своєю співмешканкою ОСОБА_9 в будинку по АДРЕСА_2 який належить ОСОБА_10 . Близько 15 години, ОСОБА_8 повернувся разом з ОСОБА_10 додому з господарства ОСОБА_11 , де вони разом з ОСОБА_12 удобрювали город. Пообідавши та випивши на трьох пляшку горілки, ОСОБА_8 та ОСОБА_9 пішли в село, погуляти. В магазині ОСОБА_9 ще купила пляшку горілки ємкістю 0,25 л, яку вони вдвох випили. Після цього вони вирішили піти в гості до ОСОБА_13 , який проживає по АДРЕСА_3 , щоб продовжити вживати алкогольні напої, так як знали, що там завжди можна випити.

Близько 17 години ОСОБА_8 та ОСОБА_9 прийшли до ОСОБА_13 , який разом з матір`ю ОСОБА_14 та ОСОБА_15 розпивали горілку. Випивши з ними горілки, ОСОБА_8 дав ОСОБА_13 гроші в сумі 30 грн., для придбання самогону.

ОСОБА_8 , ОСОБА_15 та ОСОБА_13 вийшли з будинку. ОСОБА_13 на велосипеді поїхав за самогоном. ОСОБА_8 з ОСОБА_15 стояли курили. Потім ОСОБА_8 під приводом того, що йде в туалет, пішов за будинок, в напрямку домогосподарства Фабіжевського, який знаходиться по сусідству, по АДРЕСА_4 , де побачив ОСОБА_16 , який був у нетверезому стані і спав в кімнаті вказаного будинку. Між ОСОБА_17 та ОСОБА_18 раптово виник конфлікт на побутовому ґрунті через незначний привід. Під час конфлікту ОСОБА_8 , на ґрунті раптово виниклих неприязних відносин, з метою вбивства, умисно наніс ОСОБА_16 один удар господарським ножем, який був на стільці в кімнаті, в область передньої черевної стінки.

Внаслідок протиправних дій ОСОБА_8 потерпілому було заподіяно колото-різане поранення передньої черевної стінки, яке проникло в черевну порожнину із ушкодженням тонкого кишківника, поперечної ободової кишки, шлунково-ободової зв`язки, яке супроводжувалося масивною внутрішньою та зовнішньою кровотечею, що спричинило крововтрату, яке належить до тяжких тілесних ушкоджень і перебуває в прямому причинному зв`язку із настанням смерті ОСОБА_16 .. Від отриманих тілесних ушкоджень потерпілий помер на місці.

В подальшому ОСОБА_8 , з метою уникнення відповідальності та приховування слідів злочину інсценував пожежу, підпаливши диван, на якому лежало тіло ОСОБА_16 залишив будинок, повернувшись до хати ОСОБА_13 і продовжив вживати алкогольні напої.

Як вбачається з апеляційної скарги захисника адвоката ОСОБА_7 , він просить вирок скасувати у зв`язку з невідповідністю висновків суду викладених у судовому рішенні, фактичним обставинам кримінального провадження і закрити кримінальне провадження за недоведеністю вини у вчиненні злочину. Викликати для допиту свідків: ОСОБА_14 , ОСОБА_13 , ОСОБА_19 , ОСОБА_15 , ОСОБА_20 , ОСОБА_21 , ОСОБА_22 , ОСОБА_23 , ОСОБА_24 , ОСОБА_25 .. Вважає, що вирок ухвалений з порушенням вимог матеріального та процесуального права, з неповно з`ясованими обставинами з посиланням на недопустимі докази. Вказує, що на досудовому слідстві та під час судового розгляду не встановлено момент настання смерті ОСОБА_16 , що ставить під сумнів причетність ОСОБА_8 до вчинення злочину. Зазначає, що судом не взято до уваги, що в порушення ч.3 ст.104 КПК України, дублянка та штани ОСОБА_8 , які були вилучені 02.11.2015 року при затриманні та 04.11.2015 року при проведенні обшуку лише 25 лютого 2016 року визнані речовими доказами, не були оглянуті на предмет отримання відомостей, важливих для кримінального провадження. Наголошує, що суд не дав ніякої оцінки, тому що при встановлені розбіжностей по формі, способу виникнення між бризгами крові на одягу ОСОБА_8 , про які стверджував експерт ОСОБА_25 та численними помарками розмірами від 0,4 до 2,1 см, зазначені у висновках судово біологічної експертизи, вони не виявлені та не зафіксовані у протоколах відповідних слідчих дій, що тягне за собою недопустимість доказу. Також, судом не дано оцінку, що вміст в крові ОСОБА_16 алкоголю перевищував допустиму норму, що ставить під сумнів здатність потерпілим вчиняти будь які дії. Звертає увагу, що пояснення свідків є непослідовні та суперечливі.

В апеляційній скарзі обвинувачений ОСОБА_8 просить вирок скасувати у зв`язку з невідповідністю висновків суду, викладених у судовому рішенні, фактичним обставинам кримінального провадження та призначити новий розгляд у суді першої інстанції. Просить допитати свідків ОСОБА_20 , ОСОБА_26 , ОСОБА_13 , ОСОБА_19 , ОСОБА_15 , ОСОБА_14 .. Вважає, що вирок суду ухвалений з грубим порушенням норм процесуального права та його права на захист. Вказує, що злочин він не вчиняв, а зізнавальні покази на досудовому розслідуванні були дані під тиском працівників поліції. Слідча ОСОБА_27 , яка проводила розслідування не може бути свідком та дані нею пояснення не повинні бути прийняті судом. Зазначає, що покази свідків на які послався суд у своєму рішенні є суперечливими та неправдивими. Йому відомо що того дня між ОСОБА_20 та ОСОБА_16 був конфлікт, але суд на це увагу не звернув.

Заслухавши доповідь судді апеляційного суду, доводи обвинуваченого ОСОБА_8 та його захисника адвоката ОСОБА_7 на підтримку поданих апеляційних скарг, думку прокурора про законність і обґрунтованість вироку суду та необхідність залишення апеляційних скарг без задоволення, перевіривши матеріали провадження та обговоривши доводи апеляційних скарг, колегія суддів вважає, що апеляційні скарги підлягають частковому задоволенню.

Згідно з вимогами ст. 370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим. Законним є рішення ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбаченого КПК України.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до статті 94 цього Кодексу. Вмотивованим є рішення, в якому наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення.

Цих імперативних вимог закону судом першої інстанції дотримано не було.

Так, суд у вироку не навів належних і достатніх мотивів та підстав його ухвалення. Відповідно до роз`яснень, викладених в п.19 постанови Пленуму Верховного Суду України №9 від 01.11.1996 року «Про застосування Конституції України при здійсненні правосуддя», визнання особи винуватою у вчиненні злочину може мати місце лише за умови доведеності її вини. При цьому слід мати на увазі, що згідно зі ст.. 62 Конституції України обвинувачення не може ґрунтуватись на припущеннях.

За вироком суду ОСОБА_8 визнаний винним в тому, що через незначний привід у нього раптово виник конфлікт на побутовому грунті з потерпілим ОСОБА_16 , в ході якого він на грунті раптово виниклих неприязних відносин, з метою вбивства, умисно наніс ОСОБА_16 один удар господарським ножем в область передньої черевної стінки.

Цей висновок суду заперечується обвинуваченим який як в суді першої інстанції так і в суді апеляційної інстанції заперечував свою причетність до заподіяння тілесних ушкоджень потерпілому і своє перебування в будинку ОСОБА_20 17.10.2015 р., де після вживання алкогольних напоїв спав потерпілий.

Згідно з даними висновку експерта №131 від 17.10.2015 року в крові ОСОБА_16 виявлено наявність етилового (винного) алкоголю в кількості 5,13‰, в сечі 6,05 ‰ і така концентрація етилового (винного) алкоголю в крові за життя може відповідати умовно смертельному ступенню алкогольного сп`яніння, то чи міг в такому стані потерпілий ОСОБА_16 вчиняти які небуть дії, що змусили обвинуваченого вдаватись до застосування насильства з використанням ножа та позбавляти життя потерпілого.

Судом не встановлений мотив вчинення злочину, який відповідно до імперативних вимог п.2 ч.1 ст. 91 КПК України підлягає доказуванню у кримінальному провадженні.

Без встановлення мотиву злочину не можливо констатувати наявність складу злочину в діях обвинуваченого, а саме суб`єктивної сторони кримінального правопорушення.

Відповідно до положень ч.2 ст.2 КК України підставою кримінальної відповідальності є вчинення особою суспільно небезпечного діяння, яке містить склад злочину, передбачений КК України.

Цих вимог закону судом при ухвалені вироку стосовно ОСОБА_8 дотримано не було.

За таких обставин вирок суду, як такий що ухвалений з істотним порушенням вимог кримінально процесуального закону, не може залишатись в силі і підлягає скасуванню, а апеляційні скарги захисника та обвинуваченого підлягають частковому задоволенню.

Відповідно до положень ч.2 ст. 404 КПК України суд апеляційної скарги не вправі вийти за межі апеляційних вимог, якщо цим погіршується становище обвинуваченого.

Апеляційних скарг на погіршення правового становища обвинуваченого не надходило, за таких обставин колегія суддів позбавлена можливості усунути зазначені недоліки вироку суду першої інстанції.

Оскільки вирок суду скасовується з призначенням нового розгляду в суді, колегія суддів не перевіряє інші доводи апеляційних скарг, які підлягають перевірці в судді першої інстанції під час нового розгляду кримінального провадження.

При новому розгляді кримінального провадження в суді першої інстанції слід врахувати недоліки вироку суду зазначені в ухвалі апеляційної інстанції та прийняти законне і обґрунтоване рішення стосовно ОСОБА_8 ..

Колегія суддів враховує, тяжкість кримінального правопорушення, яке інкримінується ОСОБА_8 та згідно ст. 12 КК України відноситься до особливо тяжких злочинів, дані про особу винного, який є раніше неодноразово судимим за тяжкі злочини, немає тісних соціальних зв`язків, посередньо характеризується за місцем проживання, вважає що є наявність ризиків передбачених ст.. 177 КПК України, а тому приходить до висновку про необхідність залишення обвинуваченому попередньо обраного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Керуючись ст.ст. 404, 405, 407, 409, 415, 419 КПК України, колегія суддів,-

п о с т а н о в и л а:
Апеляційну скаргу захисника адвоката ОСОБА_7 та обвинуваченого ОСОБА_8 задоволити частково.

Вирок Ярмолинецького районного суду Хмельницької області від 13 квітня 2017 року стосовно ОСОБА_8 скасувати і призначити новий розгляд в Ярмолинецькому районному суді Хмельницької області.

Запобіжний захід обвинуваченому ОСОБА_8 у вигляді утримання під вартою - залишити без змін до 1 вересня 2017 року.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий /підпис/

Судді /підписи/

Згідно з оригіналом:
суддя Апеляційного суду
Хмельницької області ОСОБА_2