Справа № 716/1312/16-к
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
21.12.2016 року м.Заставна

Заставнівський районний суд Чернівецької області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1

секретаря ОСОБА_2 ,

з участю

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

захисника - ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні обвинувальний акт з угодою про примирення між потерпілою та підозрюваним у кримінальному провадженні, внесеному в Єдиний реєстр досудових розслідувань за №0000290 від 14.09.2016 року за обвинуваченням

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, українця, уродженця с. Грошова Борщівського району Тернопільської області; з середньою освітою, не працюючого, розлученого, маючого на утриманні трьох малолітніх дітей, інваліда 3-ї групи, жителя АДРЕСА_1 , раніше судимого 03.04.2013 вироком Заставнівського районного суду за ст.190 ч.1 КК України у виді трьох років позбавлення волі та штрафу 510 гривень, ухвалою Маневицького районного суду Волинської області від 25.06.2014 року звільненого від відбування покарання у виді позбавлення волі на підставі п «г» ст.1 Закону України «Про амністію у 2014 році» від 08.04.2014 р.

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст.185 КК України,

В С Т А Н О В И В :
ОСОБА_4 14 вересня 2016 року, приблизно о 16:00 годині, знаходячись на вулиці Галицького м. Заставна, де переслідуючи корисливу мету направлену на особисте збагачення за рахунок чужого майна, діючи умисно та усвідомлюючи протиправне значення своїх дій, скориставшись вільним доступом та відсутністю сторонніх осіб, повторно таємно викрав велосипед іноземного виробництва марки «LACTIVE ALE», вартістю 1000 гривень, який належав ОСОБА_6 , та який зберігався поряд з будівлею Управління праці та соціального захисту Заставнівської РДА, яка розташована в м. Заставна по вулиці Галицького, 1А. Після чого ОСОБА_4 з викраденим велосипедом зник, розпорядившись ним на власний розсуд та спричинив потерпілій ОСОБА_6 матеріальну шкоду на загальну суму 1000 гривень.

Своїми умисними діями ОСОБА_4 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 185 КК України, тобто таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене повторно.

Під час досудового розслідування між потерпілою ОСОБА_6 та підозрюваним ОСОБА_4 досягнуто та підписано угоду від 29.09.2016 року про примирення на тих умовах, що ОСОБА_4 повністю визнав свою винуватість в повторному таємному викраденні чужого майна, та зобов`язався визнати обвинувачення в обсязі підозри в судовому провадженні.

Сторони погодились на призначення покарання ОСОБА_4 за ст.185 ч.2 КК України у виді трьох років позбавлення волі, на підставі ч.1 ст.71 КК України, до покарання у виді позбавлення волі повністю приєднати не відбуте покарання за вироком Заставнівського районного суду від 03.04.2013 року у виді штрафу в розмірі 510 гривень. Остаточно призначити покарання у виді трьох років позбавлення волі та штрафу в розмірі 510 грн. На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбування покарання у виді позбавлення волі, якщо він протягом іспитового строку тривалістю два роки не вчинить нового злочину і виконає обов`язки, передбачені п.п. 2, 3, 4 ст.76 КК України. Покарання у виді штрафу виконувати окремо.

У підготовчому судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 визнав свою вину у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення, про що щиро розкаявся. Також пояснив суду, що угоду він уклав добровільно і наслідки укладання та затвердження зазначеної угоди для нього зрозумілі.

ОСОБА_4 , його захисник ОСОБА_5 та потерпіла ОСОБА_6 просили суд затвердити зазначену угоду.

Прокурор в судовому засіданні просив затвердити дану угоду про примирення між потерпілою та підозрюваним, оскільки вона не суперечить вимогам кримінального та кримінального процесуального законодавства.

Розглядаючи питання про затвердження угоди про примирення між потерпілою та підозрюваним, суд виходить з наступного.

Згідно п. 1 ч. 3 ст. 314 КПК України, при прийнятті рішення у підготовчому судовому засіданні суд має право, зокрема, затвердити угоду.

Відповідно п. 1 ч. 1 ст. 468 КПК України у кримінальному провадженні може бути укладена угода про примирення між потерпілим та підозрюваним чи обвинуваченим.

Згідно з ч. 3 ст. 469 КПК України угода про примирення між потерпілим та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості та у кримінальному провадженні у формі приватного обвинувачення.

В підготовчому судовому засіданні судом встановлено, що ОСОБА_4 обґрунтовано обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.185 КК України, а саме: таємне викрадення чужого майна, вчинене повторно, яке згідно ст. 12 КК України є злочином середньої тяжкості.

Кваліфікація вчиненого ОСОБА_4 кримінального правопорушення за ст.185 ч.2 КК України є вірною і не підлягає іншій кваліфікації, в тому числі за більш тяжкий злочин, ніж той, щодо якого передбачена можливість укладення цієї угоди про примирення.

Суд, шляхом проведення опитування сторін кримінального провадження переконався, що укладення угоди сторонами є добровільним, не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дій будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.

При цьому судом з`ясовано, що підозрюваний та потерпіла повністю усвідомлюють зміст укладеної угоди про примирення, характер обвинувачення щодо якого визнає себе винуватим ОСОБА_4 , цілком розуміють свої права визначені п.1 ч. 4 та п.1 ч.5 ст. 474 КПК України, а також наслідки невиконання угоди про примирення, передбачені ст. 476 КПК України.

Враховуючи викладене, суд вважає, що умови угоди про примирення між підозрюваним та потерпілою, її форма та зміст відповідають вимогам КПК та КК України, відповідно наявні всі правові підстави для затвердження цієї угоди.

Умови угоди про примирення відповідають інтересам суспільства і не порушують права, свободи чи інтереси сторін або інших осіб.

Укладення угоди було добровільним і ОСОБА_4 має можливість виконати взяті на себе за цією угодою зобов`язання.

При призначенні покарання ОСОБА_4 суд враховує умови угоди про примирення, укладеної 29 вересня 2016 року між підозрюваним та потерпілою і узгоджену сторонами міру покарання, вважає, що таке покарання слід йому призначити з урахуванням тяжкості вчиненого злочину, всіх обставин справи, які пом`якшують його покарання, а саме визнання вини, щирого каяття та добровільного відшкодування завданої шкоди, з врахуванням особи обвинуваченого, який має на утриманні трьох дітей, являється інвалідом третьої групи, а також те, що потерпіла не має до нього претензій матеріального та морального характеру.

Таким чином, за наслідками розгляду угоди в судовому засіданні під час підготовчого судового провадження, суд, перевіривши відповідність угоди вимогам кримінального процесуального закону, врахувавши заслухані доводи сторін кримінального провадження, приходить до висновку про наявність правових підстав для прийняття рішення про затвердження угоди про примирення між потерпілою ОСОБА_6 та підозрюваним ОСОБА_4 , призначення останньому узгодженої сторонами міри покарання за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України і ухвалення обвинувального вироку.

Керуючись ст.ст.314, 370, 374, 475 КПК України, суд,-

У Х В А Л И В:
Затвердити угоду про примирення, укладену 29.09.2016 року в м. Заставна у кримінальному провадженні, внесеному в Єдиний реєстр досудових розслідувань за №0000290 від 14.09.2016 року між потерпілою ОСОБА_6 та підозрюваним ОСОБА_4 .

ОСОБА_4 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 185 КК України та призначити йому узгоджену сторонами міру покарання у виді трьох років позбавлення волі.

На підставі ч.1 ст.71 КК України до призначеного покарання повністю приєднати не відбуте покарання за вироком Заставнівського районного суду від 03.04.2013 року покарання у виді штрафу в розмірі 510 грн.

Остаточно призначити покарання у виді трьох років позбавлення волі та штрафу в розмірі 510 грн.

На підставі ст. 75 КК України ОСОБА_4 звільнити від відбування покарання у виді позбавлення волі з випробуванням, якщо він протягом іспитового строку тривалістю два роки не вчинить нового злочину і виконає покладені на нього обов`язки.

На підставі ст. 76 КК України зобов`язати ОСОБА_4 не виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу кримінально-виконавчої інспекції; повідомляти кримінально-виконавчу інспекцію про зміну місця проживання, роботи; періодично з`являтися для реєстрації в кримінально-виконавчій інспекції.

Контроль за поведінкою ОСОБА_4 покласти на орган виконання покарань за місцем його проживання.

На підставі ст. 72 КК України вирок в частині призначених основних покарань у виді штрафу та позбавлення волі виконувати самостійно.

Речовий доказ: велосипед іноземного виробництва марки «LACTIVE ALE», переданий на зберігання потерпілій ОСОБА_6 залишити останній за належністю.

Вирок набирає законної сили через тридцять днів з моменту його проголошення, якщо не буде оскаржений.

Вирок може бути оскаржений з підстав, передбачених ст. 394 КПК України, з врахуванням обмеження права оскарження даного вироку відповідно до ч.1 ст. 473 КПК України, до апеляційного суду Чернівецької області через Заставнівський районний суд протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасники судового провадження мають право отримати копію вироку.

Обвинуваченому та прокурору копія вироку вручається негайно.

Суддя ОСОБА_7