У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
Справа №348/2304/16-к
Провадження №1-кс/348/129/17

28 березня 2017 року м. Надвірна

Надвірнянський районний суд Івано-Франківської області

в складі слідчого судді: ОСОБА_1

за участю секретаря: ОСОБА_2

скаржника ОСОБА_3

прокурора ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Надвірна Івано-Франківської області провадження за скаргою ОСОБА_3 на постанову слідчого Надвірнянського ВП ГУНП України в Івано-Франківській області від 16.02.2017 року про закриття кримінального провадження № 0000168 від 12.03.2016 року
В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_3 звернувся до Надвірнянського районного суду Івано-Франківської області з скаргою на постанову слідчого Надвірнянського ВП ГУНП України в Івано-Франківській області ОСОБА_5 від 16.02.2017 року про закриття кримінального провадження № 0000168 від 12.03.2016 рокуза ознаками ч.2 ст..125 КК України як незаконну.
В обґрунтування скаржник зазначив, що вказана постанова слідчого є незаконною, оскільки винесена передчасно, а матеріали кримінального провадження та обставини події досліджені поверхово, неповно та не всебічно. Вважає, що десятиденний строк передбачений для оскарження рішення слідчого про закриття кримінального провадження ним не пропущений, оскільки про дану постанову дізнався 09.03.2017 року.
В судовому засіданні ОСОБА_3 скаргу підтримав з підстав вказаних у скарзі .
Слідчий ОСОБА_5 і прокурор Надвірнянської місцевої прокуратури в судовому засіданні заперечили проти задоволення скарги посилаючись на те, що в ході досудового розслідування в діях ОСОБА_6 не встановлено складу злочину передбаченого ч.2 ст.125 КК України, а тому провадження по даному кримінальному провадженні закрито.

Слідчий суддя заслухавши скаржника , слідчого, прокурора ,дослідивши матеріали клопотання, матеріали кримінального провадження № 0000168 від 12.03.2016 року, що стали підставою для винесення оскаржуваної постанови, надані на вимогу суду, прийшов до наступного.
На підставі п. 3 ч. 1 ст. 303 КПК України на досудовому провадженні можуть бути оскаржені такі рішення, дії чи бездіяльність слідчого або прокурора, як рішення слідчого про закриття кримінального провадження - заявником, потерпілим, його представником чи законним представником.
Відповідно до ст. 307 КПК України за результатами розгляду скарг на рішення, дії чи бездіяльність слідчого чи прокурора постановляється ухвала згідно з правилами цього Кодексу, яка може бути про: 1) скасування рішення слідчого чи прокурора; 2) зобов`язання припинити дію; 3) зобов`язання вчинити певну дію; 4) відмову у задоволенні скарги.
Згідно ст. 2 КПК України завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.
За положеннями ст. 9 КПК України прокурор, керівник органу досудового розслідування, слідчий зобов`язані всебічно, повно і неупереджено дослідити обставини кримінального провадження, виявити як ті обставини, що викривають, так і ті, що виправдовують підозрюваного, обвинуваченого, а також обставини, що пом`якшують чи обтяжують його покарання, надати їм належну правову оцінку та забезпечити прийняття законних і неупереджених процесуальних рішень.
Відповідно до ст. 93 КПК України збирання доказів здійснюється сторонами кримінального провадження, потерпілим, представником юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, у порядку, передбаченому цим Кодексом. Сторона обвинувачення здійснює збирання доказів шляхом проведення слідчих (розшукових) дій та негласних слідчих (розшукових) дій, витребування та отримання від органів державної влади, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ та організацій, службових та фізичних осіб речей, документів, відомостей, висновків експертів, висновків ревізій та актів перевірок, проведення інших процесуальних дій, передбачених цим Кодексом.
На підставі п. 2 ч. 1 ст. 284 КПК України кримінальне провадження закривається в разі, якщо встановлено відсутність в діянні складу кримінального правопорушення.
Згідно ч. 3 ст. 284 кПК України про закриття кримінального провадження слідчий, прокурор приймає постанову, яку може бути оскаржено у порядку, встановленому цим Кодексом.
Слідчим суддею встановлено ,що слідчим Надвірнянського ВП ГУНП України в Івано-Франківській області ОСОБА_5 , за результатом розгляду матеріалів досудового розслідування, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000168 від 12.03.2016року по факту нанесення ОСОБА_6 12.03.2016 року в АДРЕСА_1 на земельній ділянці,яка належить потерпілому ОСОБА_3 тілесних ушкоджень ,було прийнято 16.02.2017 року постанову про закриття кримінального провадження за відсутністю в діях ОСОБА_6 складу кримінального правопорушення передбаченого ст.125 ч.2 КК України.
З вказаної постанови вбачається, що слідчий в ході досудового розслідування не встановив спричинення ОСОБА_6 ОСОБА_3 легких тілесних ушкоджень з короткочасним розладом здоров*я , а тому провадження по кримінальному провадженню закрив у зв*язку з відсутністю в діянні складу кримінального правопорушення передбаченого ч.2 ст.125 КК України.
Слідчий суддя вважає, що слідчим при прийнятті постанови про закриття кримінального провадження не було виконано усіх дій, необхідних для всебічного, повного і неупередженого дослідження обставин кримінального провадження.
Так, із наданих матеріалів кримінального провадження вбачається, що потерпілому ОСОБА_3 на підставі висновку судово-медичної експертизи від 28.03.2016 року №80 спричинено легкі тілесні ушкодження з короткочасним розладом здоров*я у вигляді закритої черепно-мозкової травми у вигляді струсу головного мозку та синця потиличної ділянки. Вказана травма отримана від дії тупого твердого предмету.

В судовому засіданні ОСОБА_3 пояснив, що в зв*язку з отриманими тілесними ушкодженнями він 12.03.2016 року звернувся у Надвірнянську центральну районну лікарню і перебував на амбулаторному лікуванні по місцю проживання в м.Івано-Франківськ.

Слідчим не було допитано в якості свідка його сина ОСОБА_7 , лікарів, які проводили його медичний огляд і які призначали йому лікування.

Таким чином, слідчий суддя приходить до висновку, що слідчий прийняв постанову про закриття кримінального провадження на підставі даних, які ним не були всебічно, повно та неупереджено досліджені , що свідчить про наявність підстав для її скасування та направлення матеріалів кримінального провадження слідчому для продовження досудового розслідування.
Щодо визнання неправомірними дій слідчого , і зобов*язання під час досудового розслідування по вказаному кримінальному провадженні вжити заходи щодо об*єктивного розслідування вказаного кримінального провадження та пре*явлення підозри ОСОБА_6 за ст.296 КК України скарга до задоволення не підлягає, так як оскарження вказаних дій в ході досудового розслідування КПК України не передбачено.
На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 303 - 307 КПК України, слідчий суддя,-
ухвалив:
Скаргу ОСОБА_3 задоволити.
Постанову слідчого Надвірнянського ВП ГУНП України в Івано-Франківській області ОСОБА_5 про закриття кримінального провадження № 0000168 від 16.02.2017 року за ознаками ч.2 ст.125 КК України - скасувати.
Матеріали кримінального провадження на підставі яких було прийнято рішення про закриття кримінального провадження № 0000168 від 12.03.2016 року повернути до СВ Надвірнянського ВП ГУНПУкраїни в Івано-Франківській області для продовження досудового розслідування.
В решта скарги відмовити.
Ухвала оскарженню не підлягає.
Слідчий суддя ОСОБА_1