Справа № 286/1274/17
У Х В А Л А
11 травня 2017 року м. Овруч
Слідчий суддя Овруцького районного суду в Житомирській області ОСОБА_1 ,
з секретарем ОСОБА_2 ,
за участю прокурора ОСОБА_3 , власника майна ОСОБА_4 ,
розглянувши клопотання слідчого СВ Овруцького ВП Коростенського ВП ГУНП в Житомирській області ОСОБА_5 про арешт майна , -
ВСТАНОВИВ :
Слідчий СВ Овруцького ВП Коростенського ВП ГУНП в Житомирській області ОСОБА_5 звернувся до суду з клопотанням та просить накласти арешт на майно, а саме: автомобіль марки « УАЗ 452 Д» , д.н. НОМЕР_1 , свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_2 від 24.12.1996, які використовувалися під час скоєння злочину та зберігають на собі сліди кримінального правопорушення, шляхом тимчасового позбавлення права на відчуження, розпорядження та користування майном та при цьому автомобіль залишити на відповідальне зберігання в Овруцькому ВП Коростенського ВП ГУНП в Житомирській області, а документи в матеріалах кримінального провадження, мотивуючи тим, що в період часу з 04.05.2017 по 05.05.2017 в смт. Першотравневе Овруцького району ОСОБА_4 , шляхом вільного доступу, здійснив крадіжку металевого тросу з паркану забою, який належить ПрАТ «Товкачевський ГЗК», чим спричинив матеріальну шкоду.
05.05.2017 року о 16 години 50 хвилин в ході огляду місця події виявлено та вилучено автомобіль марки «УАЗ 452 Д», д.н. НОМЕР_1 , яким користується ОСОБА_4 , адже було встановлено, що ОСОБА_4 вчинив крадіжку металевого тросу з огорожі забою ПрАТ «Товкачевський ГЗК», який перевіз за допомогою вищевказаного автомобіля.
Згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_2 від 24.12.1996 власником автомобіля марки «УАЗ 452 Д», д.н. НОМЕР_3 (зеленого кольору) є ОСОБА_6 , житель АДРЕСА_1 . Вказаний автомобіль перебував у користуванні ОСОБА_4 ..
З метою належного збереження речових доказів та можливої спеціальної конфіскації майна, яке використовувалося під час злочинної діяльності, а також з врахуванням того, що вилучене майно є саме предметом кримінального правопорушення та відповідає критеріям, зазначених в ст. 170 КПК України, виникає необхідність у арешті майна з метою належного збереження речових доказів.
Одночасно на даний час виникає необхідність у підтвердженні факту викрадення металевого тросу з використанням автомобіля марки «УАЗ 452 Д», д.н. НОМЕР_3 , а його перебування в осіб, які причетні до протиправної діяльності унеможливить повноту та об`єктивність проведення досудового слідства, а саме можуть приховати чи знищити сліди, тому наявна необхідність в належному збереженні речових доказів.
Прокурор в судовому засіданні клопотання підтримала.
Володілець майна ОСОБА_4 в судовому засіданні щодо задоволення клопотання покладається на погляд суду.
Заслухавши думку учасників судового розгляду та дослідивши надані докази, слідчий суддя встановив наступне.
При накладенні арешту повинні враховуватись одночасно його мета і підстави (ст.170 КПК України) та інші передбачені законом обставини (ст.173 КПК України).
Відповідно до ст.170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.
Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб.
Арешт майна допускається з метою забезпечення: збереження речових доказів; спеціальної конфіскації; конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.
У випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.
У випадку, передбаченому пунктом 2 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно підозрюваного, обвинуваченого, засудженого або третьої особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно підлягатиме спеціальній конфіскації у випадках, передбачених Кримінальним кодексом України.
Арешт накладається на майно третьої особи, якщо вона набула його безоплатно або за вищу або нижчу ринкової вартості і знала чи повинна була знати, що таке майно відповідає будь-якій із ознак, зазначених у пунктах 1-4 частини першої статті 96-2 Кримінального кодексу України.
У випадку, передбаченому пунктом 3 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно підозрюваного, обвинуваченого, засудженого або юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, за наявності достатніх підстав вважати, що суд у випадках, передбачених Кримінальним кодексом України, може призначити покарання у виді конфіскації майна або застосувати до юридичної особи захід кримінально-правового характеру у виді конфіскації майна.
У випадку, передбаченому пунктом 4 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, фізичної чи юридичної особи, яка в силу закону несе цивільну відповідальність за шкоду, завдану діями (бездіяльністю) підозрюваного, обвинуваченого, засудженого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння, а також юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, за наявності обґрунтованого розміру цивільного позову у кримінальному провадженні, а так само обґрунтованого розміру неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою, щодо якої здійснюється провадження.
У разі задоволення цивільного позову або стягнення з юридичної особи розміру отриманої неправомірної вигоди суд за клопотанням прокурора, цивільного позивача може вирішити питання про арешт майна для забезпечення цивільного позову або стягнення з юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, доведеного розміру отриманої неправомірної вигоди до набрання судовим рішенням законної сили, якщо таких заходів не було вжито раніше.
В ст. 173 КПК України законодавець закріпив, що слідчий суддя, суд відмовляють у задоволенні клопотання про арешт майна, якщо особа, що його подала, не доведе необхідність такого арешту, а також наявність ризиків, передбачених абзацом другим частини першої статті 170 цього Кодексу.
При вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати:1) правову підставу для арешту майна; 2) можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу); 3) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (якщо арешт майна накладається у випадках, передбачених пунктами 3, 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); 3-1) можливість спеціальної конфіскації майна (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 2 частини другої статті 170 цього Кодексу); 4) розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); 5) розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; 6) наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.
Відмова у задоволенні або часткове задоволення клопотання про арешт майна тягне за собою негайне повернення особі відповідно всього або частини тимчасово вилученого майна.
Оцінюючи наявність підстав для накладення арешту, слідчий суддя вважає, що в судовому засіданні доведено існування розумних підозр вважати, що зазначений автомобіль є знаряддям злочину і лише такий захід забезпечення кримінального провадження може забезпечити належне зберігання вказаного майна на час проведення досудового розслідування.
Відносно накладення арешту на свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_2 від 24.12.1996 слід зазначити про відсутність доказів твердження слідчого щодо використання вказаного документу під час скоєння злочину та зберігання на собі його слідів.
Таким чином, аналізуючи правові відносини, що склалися, норми права, що їх регулюють, слідчий суддя приходить до переконання, що наявні достатні підстави вважати, що лише автомобіль, щодо якого ставиться питання про арешт, відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу, відповідно про доведеність слідчим та прокурором необхідності такого арешту та задоволення клопотання в даній частині.
Керуючись ст.ст.170, 172, 173 КПК України, слідчий суддя -
УХВАЛИВ:
Клопотання задовольнити частково.
Накласти арешт на майно, а саме: автомобіль марки « УАЗ 452 Д» , д.н. НОМЕР_1 , який використовувався під час скоєння кримінального правопорушення і зберігає на собі його сліди, та який знаходиться у користуванні ОСОБА_4 , 1966 року народження, жителя с. Радчиці Овруцького району Житомирської області.
Ухвала про арешт майна виконується негайно слідчим, прокурором.

Ухвала слідчого судді про арешт майна може бути оскаржена в апеляційному порядку шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до апеляційного суду Житомирської області протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Ухвала слідчого судді набирає законної сили після строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала слідчого судді, якщо її не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявляти клопотання про скасування арешту майна повністю або частково.

Слідчий суддя

ОСОБА_1