У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16.12.2016 року місто Ужгород

Слідчий суддя Ужгородського міськрайонного суду ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , з участю прокурора ОСОБА_3 , слідчого ОСОБА_4 , захисника адвоката ОСОБА_5 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Ужгороді клопотання старшого слідчого СУ ГУНП в Закарпатській області майора поліції ОСОБА_4 , погоджене прокурором, відносно:

ОСОБА_6 ,ІНФОРМАЦІЯ_1 , українки, громадянки України, із середньою спеціальною освітою, непрацюючої, не заміжньої, яка має на утриманні двох малолітніх дітей 2011 р.н. та 2013 р.н., уродженки м.Ужгород, зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживаючої в АДРЕСА_2 , підозрюваної у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України, -

про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, -

В С Т А Н О В И В:
З клопотання та доданих матеріалів вбачається, що СУ ГУНП в Закарпатській області проводиться досудове розслідування вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.307 КК України, відомості щодо якого внесено до ЄРДР за № 0000197 від 10.12.2016.

Згідно клопотання, у даному кримінальному провадженні встановлено, що ОСОБА_6 при невстановлених досудовим розслідуванням обставинах, місці та часі, діючи умисно, незаконно, з метою збуту, придбала суху подрібнену речовину рослинного походження зеленого кольору, яка є особливо небезпечним наркотичним засобом канабісом, загальною вагою 1,4030 грама, розфасовані у два згортки фольги, а також порошкоподібну речовину білого кольору загальною вагою 0,2100 грама, яка містить психотропну речовину, обіг якої обмежено амфетамін. Після чого, ОСОБА_6 , продовжуючи свої злочинні дії, вказану кількість сухої подрібненої речовини рослинного походження зеленого кольору особливо небезпечного наркотичного засобу канабісу загальною вагою 1,4030 грама, упаковані у два згортка фольги, а саме згортки із речовиною вагою 0,9960 грама та вагою 0,4070 грама, а також порошкоподібної речовини білого кольору загальною вагою 0,2100 грама, яка містить психотропну речовину, обіг якої обмежено амфетамін, розфасовані у два згортки фольги, а саме згортки із речовиною вагою 0,1816 грама та вагою 0,0284 грама, умисно, незаконно, з метою збуту, зберігала при собі приблизно до 21 години 40 хвилин 08 грудня 2016 року, після чого, знаходячись на подвір`ї біля будівлі магазину «Зіна» по вул. Капушанській, 154 в м. Ужгороді, умисно, незаконно, з корисливих мотивів, вищевказану кількість особливо небезпечного наркотичного засобу канабісу загальною вагою 1,4030 грама, розфасовану у двох згортках фольги вагою 0,9960 г та 0,4070 г, а також порошкоподібну речовину булого кольору, яка містить психотропну речовину амфетамін, розфасовану у двох згортках фольги вагою 0,1816 грама та вагою 0,0284 грама, збула ОСОБА_7 , якого було залучено до проведення контролю за вчиненням злочину у формі оперативної закупки, за що отримала від останнього грошові кошти в сумі 600 гривень. Згідно висновку експерта №6/554 від 09.12.2016 року надана на дослідження порошкоподібна речовина білого кольору у двох згортках із фольги містять психотропну речовину, обіг якої обмежено амфетамін. 0,1816 г наданої на експертизу порошкоподібної речовини білого кольору (об.№1) містить 34,4348 вагових % - 0,0625 г амфетаміну; 0,0284 г наданої на експертизу порошкоподібної речовини білого кольору (об.№2) містить 34,4348 вагових % - 0,0098 г амфетаміну; надані на дослідження речовини рослинного походження зеленого кольору, які містяться у двох згортках фольги, мають анатомо-морфологічні ознаки рослин коноплі, містить тетрагідроканабінол і є канабісом, який відноситься до особливо небезпечних наркотичних засобів, обіг яких заборонено. Маса канабісу в перерахунку на суху речовину становить 0,9960 г (об.№ 3) та 0,4070 г (об.№4), загальна маса канабісу в перерахунку на суху речовину становить 1,4030 грама. Своїми умисними діями ОСОБА_6 вчинила кримінальне правопорушення, передбачене ч.2 ст.307 КК України, а саме незаконне придбання, зберігання з метою збуту, а також незаконний збут наркотичних засобів, психотропних речовин, якщо предметом таких дій були особливо небезпечні наркотичні засоби.

Як вбачається з клопотання, 10.12.2016 ОСОБА_6 повідомлено про підозру у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст. 307 КК України. Крім того, у даному кримінальному провадженні за результатами проведених слідчих (розшукових) дій отримано відомості про те, що ОСОБА_6 причетна до незаконного зберігання з метою збуту та подальшого збуту наркотичних засобів і психотропних речовин разом із ОСОБА_8 . Вина ОСОБА_6 у вчиненні нею кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 307 КК України, підтверджується зібраними в кримінальному провадженні доказами, зокрема протоколом проведення контролю за вчинення злочину у формі оперативної закупки від 08.12.2016, висновком судово-хімічної експертизи №6/554 від 09.12.2016, а також протоколами проведених обшуків за місцем фактичного проживання ОСОБА_6 та ОСОБА_8 від 10.12.2016 в АДРЕСА_2 , протоколом про зняття інформації з транспортних телекомунікаційних мереж від 24.10.2016, протоколами допиту свідків та іншими зібраними у кримінальному провадженні доказами. Таким чином, є підстави вважати, що підозрювана ОСОБА_6 вчинила тяжкий злочин, передбачені ч.2 ст.307 КК України, санкція статті якого передбачає покарання у вигляді позбавленням волі на строк від 6 до 10 років. Відповідно до вимог п. 4 ч. 1 ст. 184 КПК України під час досудового розслідування встановлені та підтверджені ризики, передбачені п.п.1, 2, 3, 4, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, якими обґрунтовується необхідність у застосуванні щодо підозрюваної ОСОБА_6 запобіжного заходу у виді тримання під вартою, а саме з метою запобігання спробам незаконно впливати осіб, що підлягають допиту як свідки, окремі із яких особисто знайомі із підозрюваною ОСОБА_6 та ОСОБА_8 , інших осіб що причетні до незаконного зберігання, пересилання, перевезення з метою збуту та незаконного збуту психотропних речовин і наркотичних засобів, невідомими на даний час органу досудового розслідування, знищити, сховати або спотворити речі, які мають істотне значення для встановлення обставин вчинення злочинів, чи іншим способом перешкоджати кримінальному провадженню, продовжити вчиняти аналогічні кримінальні правопорушення зважаючи на неодноразовість попередньо вчинених таких кримінальних правопорушень та відсутність постійного місця роботи та доходу, а також з метою запобігання спробам переховуватися від органів досудового розслідування та суду, зважаючи на те, що ОСОБА_6 вчинила злочин проти загального здоров`я громадян, з корисливих мотивів, раніше притягалася до кримінальної відповідальності за вчинення злочину, пов`язаних із незаконним обігом наркотичних засобів і психотропних речовин, а тому слідчий просить клопотання задовольнити.

В судовому засіданні встановлено, що клопотання про обрання відносно ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, разом з матеріалами клопотання, вручено підозрюваній та її захиснику 13.12.2016 року.

У судовому засіданні прокурор та слідчий клопотання підтримали, просили таке задовольнити, враховуючи те, що ОСОБА_6 вчинила тяжкий злочин, передбачений ч.2 ст.307 КК України, санкція статті якого передбачає покарання у вигляді позбавлення волі на строк від 6 до 10 років, під час досудового розслідування встановлені та підтверджені ризики, передбачені п.п.1, 2, 3, 4, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, якими обґрунтовується необхідність у застосуванні щодо підозрюваної ОСОБА_6 запобіжного заходу у виді тримання під вартою, а саме з метою запобігання спробам незаконно впливати осіб, що підлягають допиту як свідки, окремі із яких особисто знайомі із підозрюваною ОСОБА_6 та ОСОБА_8 , інших осіб що причетні до незаконного зберігання, пересилання, перевезення з метою збуту та незаконного збуту психотропних речовин і наркотичних засобів, невідомими на даний час органу досудового розслідування, знищити, сховати або спотворити речі, які мають істотне значення для встановлення обставин вчинення злочинів, чи іншим способом перешкоджати кримінальному провадженню, продовжити вчиняти аналогічні кримінальні правопорушення зважаючи на неодноразовість попередньо вчинених таких кримінальних правопорушень та відсутність постійного місця роботи та доходу, а також з метою запобігання спробам переховуватися від органів досудового розслідування та суду, зважаючи на те, що ОСОБА_6 вчинила злочин проти загального здоров`я громадян, з корисливих мотивів, раніше притягалася до кримінальної відповідальності за вчинення злочину, пов`язаних із незаконним обігом наркотичних засобів і психотропних речовин.

Прокурор додав, що будь-яких дій щодо звернення до служби у справах дітей або відповідних органів опіки і піклування про необхідність влаштування малолітніх дітей підозрюваної у разі обрання відносно неї запобіжного заходу у виді тримання під вартою зроблено не було.

У судовому засіданні підозрювана ОСОБА_9 просила у задоволенні клопотання відмовити та обрати відносно неї більш м`який запобіжний захід. Пояснила, що не має наміру переховуватися від органу досудового розслідування чи суду, незаконно впливати на свідків, знищити, сховати або спотворити речі, які мають істотне значення для встановлення істини у справі, чи вчинити інше кримінальне правопорушення. Також пояснила, що має на утриманні двох малолітніх дітей, яких не має на кого залишити, оскільки являється матір"ю - одиначкою.

У судовому засіданні захисник адвокат ОСОБА_5 просив у задоволенні клопотання відмовити, обрати щодо ОСОБА_9 більш м"який запобіжний захід, оскільки доводи слідчого в частині неможливості застосування до підозрюваної більш м"якого запобіжного заходу є надуманими, а в клопотанні взагалі не вказані, що є порушенням вимог КПК. Просив суд взяти до уваги наявність у його підзахисної двох малолітніх дітей, яких підозрювана не має на кого залишити, оскільки являється матір"ю-одиначкою.

Дослідивши матеріали кримінального провадження та клопотання, заслухавши думку прокурора, який підтримав внесене клопотання, пояснення слідчого про обставини справи, пояснення ОСОБА_9 та її захисника, суд приходить до наступного.

Клопотання слідчого мотивоване тим, що ОСОБА_6 вчинила тяжкий злочин, передбачений ч.2 ст.307 КК України, санкція статті якого передбачає покарання у вигляді позбавлення волі на строк від 6 до 10 років перебуваючи на волі ОСОБА_9 може незаконно впливатитии на свідків та інших осіб у даному кримінальному провадженні, знищити, сховати або спотворити речі, які мають істотне значення для встановлення обставин вчинення злочинів, чи іншим способом перешкоджати кримінальному провадженню, продовжити вчиняти аналогічні кримінальні правопорушення зважаючи на неодноразовість попередньо вчинених таких кримінальних правопорушень та відсутність постійного місця роботи та доходу, а також з метою запобігання спробам переховуватися від органів досудового розслідування та суду, зважаючи на те, що ОСОБА_6 вчинила злочин проти загального здоров`я громадян, з корисливих мотивів, раніше притягалася до кримінальної відповідальності за вчинення злочину, пов`язаного із незаконним обігом наркотичних засобів і психотропних речовин.

Статтею 177 КПК України передбачено, що метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується. Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті. Слідчий, прокурор не мають права ініціювати застосування запобіжного заходу без наявності для цього підстав, передбачених цим Кодексом.

Згідно ст. 178 КПК України при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу, слідчий суддя, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі: 1) вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; 2) тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання підозрюваного, обвинуваченого винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється, обвинувачується; 3) вік та стан здоров`я підозрюваного, обвинуваченого; 4) міцність соціальних зв`язків підозрюваного, обвинуваченого в місці його постійного проживання, у тому числі наявність в нього родини й утриманців; 5) наявність у підозрюваного, обвинуваченого постійного місця роботи або навчання; 6) репутацію підозрюваного, обвинуваченого; 7) майновий стан підозрюваного, обвинуваченого; 8) наявність судимостей у підозрюваного, обвинуваченого; 9) дотримання підозрюваним, обвинуваченим умов застосованих запобіжних заходів, якщо вони застосовувалися до нього раніше; 10) наявність повідомлення особі про підозру у вчиненні іншого кримінального правопорушення; 11) розмір майнової шкоди, у завданні якої підозрюється, обвинувачується особа, або розмір доходу, в отриманні якого внаслідок вчинення кримінального правопорушення підозрюється, обвинувачується особа, а також вагомість наявних доказів, якими обґрунтовуються відповідні обставини.

Відповідно п.3 абз.1 Постанови Пленуму Верховного Суду України "Про практику застосування судами запобіжного заходу у вигляді взяття під варту та продовження строків тримання під вартою на стадіях дізнання і досудового слідства" від 25.04.2003 року №4, запобіжні заходи застосовується за наявності підстав вважати, що підозрюваний, обвинувачений буде намагатись ухилятися від слідства або суду, перешкоджати встановленню істини по кримінальній справі або продовжити злочинну діяльність, а також для забезпечення виконання процесуальних рішень. Разом з тим взяття під варту є найбільш суворим запобіжним заходом, у зв`язку з чим такий обирається лише за наявності підстав вважати, що інші (менш суворі) запобіжні заходи можуть не забезпечити виконання підозрюваним, обвинуваченим процесуальних обов`язків, що випливають норм КПК України, і його належної поведінки.

Разом з тим, в п. 13.3 вищевказаної Постанови роз`яснено, що обов`язковою умовою взяття під варту (виходячи з його правової природи) має бути обґрунтована впевненість судді в тому, що більш м`які запобіжні заходи можуть не забезпечити належної поведінки підозрюваного, обвинуваченого.

Це можливо, коли особа немає постійного місця проживання, зловживає спиртними напоями чи вживає наркотичні засоби, продовжує вчиняти злочини, підтримує соціальні зв`язки негативного характеру, порушила умови запобіжного характеру, не пов`язаного з позбавленням волі, раніше ухилялася від слідства, суду чи виконання судових рішень.

Відповідно до п. 10 постанови Пленуму Верховного Суду України № 4 від 25 квітня 2003 року "Про практику застосування судами запобіжного заходу у вигляді взяття під варту та продовження строків тримання під вартою на стадіях дізнання і досудового слідства" розглядаючи подання, суддя з`ясовує, чи є підозра у вчиненні особою злочину або обвинувачення останньої обґрунтованими, тобто чи є в розпорядженні органу дізнання, слідчого встановлені у визначеному законом порядку достатні дані, що свідчать про наявність ознак злочину, вчиненого саме цією особою (ними можуть бути заяви й повідомлення про злочин, явка з повинною, документи, складені за результатами оперативно-розшукової діяльності, протоколи слідчих дій, висновки експертиз тощо).

У відповідності до рішення Конституційного Суду України від 08 липня 2003 року № 14-рп/2003 тяжкість злочину законом не визначається як підстава для застосування будь-якого виду запобіжного заходу, а тільки враховується поряд з іншими обставинами, передбаченими відповідними статтями КПК України.

Відповідно до ч. 1 ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Відповідно до ч. 4 ст. 194 КПК України якщо при розгляді клопотання про обрання запобіжного заходу прокурор доведе обставини, передбачені пунктами 1 та 2 частини першої цієї статті, але не доведе обставини, передбачені пунктом 3 частини першої цієї статті, слідчий суддя, суд має право застосувати більш м`який запобіжний захід, ніж той, який зазначений у клопотанні, а також покласти на підозрюваного, обвинуваченого обов`язки, передбачені частиною п`ятою цієї статті, необхідність покладення яких встановлена з наведеного прокурором обґрунтування клопотання.

Як встановлено в судовому засіданні, ОСОБА_9 має двох малолітніх дітей - ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , та ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , яких вона виховує одна, оскільки є матір"ю- одиначкою.

Прокурором жодних дій щодо звернення до служби у справах дітей, відповідного органу опіки і піклування про необхідність влаштування малолітніх дітей і встановлення над ними опіки в разі задоволення судом клопотання про обрання відносно ОСОБА_9 запобіжного заходу у виді тримання під вартою - не зроблено.

Суд враховує вік малолітніх дітей, який свідчить, що без допомоги дорослих, і невирішення питання щодо чіткого визначення місця влаштування дітей, залишення їх без нагляду може призвести до тяжких наслідків для їхнього життя та здоров"я.

Також, як встановлено під час розгляду клопотання, підозрювана не має постійного проживання в м. Ужгороді, проживає за адресою місця проживання свого співмешканця, з"являлася на всі виклики слідчого.

Відповідно до п. "с" ч. 1 ст. 5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожен має право на свободу та особисту недоторканість. Нікого не може бути позбавлено свободи, крім таких випадків і відповідно до процедури, встановленої законом: законний арешт або затримання особи, здійснене з метою до провадження її до компетентного судового органу за наявності обґрунтованої підозри у вчиненні нею правопорушення або якщо обґрунтовано вважається необхідним запобігти вчиненню нею правопорушення чи її втечі після його вчинення.

Враховуючи вищенаведене, беручи до уваги те, що ОСОБА_9 має на утриманні двоє малолітніх дітей, які не можуть залишитися без материнського піклування, суд приходить до висновку, що підозра ОСОБА_9 у вчиненні даного злочину за відсутності фактичних даних, які б свідчили про те, що інші більш м"які запобіжні заходи можуть не забезпечити її належної поведінки та виконання процесувальних обов"язків, передбачених КПК України, не є підставою для обрання найбільш суворої міри запобіжного заходу у вигляді взяття під варту.

За таких обставин прокурором та слідчим доведено обставини, передбачені пунктами 1 та 2 частини першої статті 194 КПК України, але не доведено обставини, передбачені пунктом 3 частини першої цієї статті, а тому суд вважає, що в задоволенні клопотання про обрання відносно ОСОБА_9 запобіжного заходу у вигляді взяття під варту слід відмовити та вважає за потрібне застосувати відносно підозрюваної ОСОБА_9 більш м"який запобіжний захід у виді застави.

При визначенні визначенні розміру застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваною обов`язків, передбачених цим Кодексом, слідчий суддя виходить з вимог п. 3 ч. 5 ст. 182 КПК України, і вважає, що розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваною ОСОБА_9 обов`язків, передбачених цим Кодексом, - становить 30 розмірів мінімальної заробітної плати, тобто 41340,00 (сорок одна тисяча триста сорок грн. 00 коп.) грн., і такий не буде завідомо непомірним для неї, а також покладає на підозрювану обов`язки, передбачені частиною п`ятою ст. 194 КПК України.

Відповідно до ч. 6 ст. 182 КПК України підозрюваний, обвинувачений, який не тримається під вартою, не пізніше п`яти днів з дня обрання запобіжного заходу у вигляді застави зобов`язаний внести кошти на відповідний рахунок або забезпечити їх внесення заставодавцем та надати документ, що це підтверджує, слідчому, прокурору, суду. Зазначені дії можуть бути здійснені пізніше п`яти днів з дня обрання запобіжного заходу у вигляді застави, якщо на момент їх здійснення не буде прийнято рішення про зміну запобіжного заходу. З моменту обрання запобіжного заходу у вигляді застави щодо особи, яка не тримається під вартою, в тому числі до фактичного внесення коштів на відповідний рахунок, а також з моменту звільнення підозрюваного, обвинуваченого з-під варти внаслідок внесення застави, визначеної слідчим суддею, судом в ухвалі про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, підозрюваний, обвинувачений, заставодавець зобов`язані виконувати покладені на них обов`язки, пов`язані із застосуванням запобіжного заходу у вигляді застави.

Також роз`яснити ОСОБА_9 що в разі невиконання вище перерахованих обов`язків до неї може бути застосований більш жорсткий запобіжний захід і на неї може бути накладено грошове стягнення в розмірі від 0,25 розміру мінімальної заробітної плати до 2 розмірів мінімальної заробітної плати.

Керуючись п. "с" ч. 1 ст. 5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, постановою Пленуму Верховного Суду України № 4 від 25 квітня 2003 року "Про практику застосування судами запобіжного заходу у вигляді взяття під варту та продовження строків тримання під вартою на стадіях дізнання і досудового слідства"ст. ст. 177, 178,182, 183, 186, 309, 392, 395 КПК України, слідчий суддя, -

У Х В А Л И В:
У задоволенні клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_6 - відмовити.

Застосувати щодо ОСОБА_6 ,ІНФОРМАЦІЯ_1 , українки, громадянки України, із середньою спеціальною освітою, непрацюючої, не заміжньої, яка має на утриманні двох малолітніх дітей 2011 р.н. та 2013 р.н., уродженки м.Ужгород, зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживаючої в АДРЕСА_2 , підозрюваної у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України - запобіжний захід у вигляді застави у розмірі 30 розмірів мінімальної заробітної плати, тобто 41340,00 (сорок одна тисяча триста сорок грн. 00 коп.) грн.

Покласти на підозрювану ОСОБА_6 такі обов`язки:

- прибувати до слідчого, прокурора або суду на їх першу вимогу;

- не відлучатися із населеного пункту, в якому вона фактично проживає, без дозволу слідчого, прокурора або суду;

- повідомляти слідчого, прокурора або суд про зміну свого місця проживання;

- здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти, якщо їх декілька) для виїзду за кордон, інші документи, що надають право на виїзд з України та в`їзд в Україну.

Роз`яснити ОСОБА_6 , що в разі невиконання вище перерахованих обов`язків до неї може бути застосований більш жорсткий запобіжний захід і на неї може бути накладено грошове стягнення в розмірі від 0,25 розміру мінімальної заробітної плати до 2 розмірів мінімальної заробітної плати.

Роз`яснити ОСОБА_6 , що вона не пізніше п`яти днів з дня обрання запобіжного заходу у вигляді застави зобов`язана внести кошти на відповідний рахунок або забезпечити їх внесення заставодавцем та надати документ, що це підтверджує, слідчому, прокурору, суду.

Ухвала може бути оскаржена до апеляційного суду Закарпатської області протягом п`яти днів з дня її проголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1