УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
"26" січня 2017 р. Дніпровський районний суд м. Києва в складі: головуючого судді ОСОБА_1 , секретаря судових засідань ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотанням прокурора Київської місцевої прокуратури № 4 ОСОБА_3 про заміну засудженому покарання,
У провадженні Дніпровського районного суду м. Києва знаходиться вказане клопотання заявника, яке обґрунтоване тим, що засуджений за вироком цього ж місцевого суду ОСОБА_4 покарання у вигляді штрафу не виконав, тож заявник просить замінити йому це покарання, у порядку ст.ст. 53, 80 КК України, ст. 26 КВК України, на громадські роботи.
У судове засідання прокурор та засуджений будучи повідомленими належним чином про день та час розгляду клопотання, згідно ст. 135 КПК України, до суду не з`явились, причини неявки суду не повідомили, однак суд, враховуючи положення абз. 2 ч. 4 ст. 539 КПК України, вважає за можливе провести судовий розгляд провадження у їх відсутність та дослідивши матеріали провадження за клопотанням, приходить до наступного.
Порядок кримінального провадження на території України визначається лише кримінальним процесуальним законодавством України, яке складається з відповідних положень Конституції України, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, цього Кодексу та інших законів України (ст. 1 КПК).
При цьому, принцип верховенства права у кримінальному провадженні та кримінальне процесуальне законодавство України застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини (ч. 2 ст. 8 та ч. 5 ст. 9 КПК України).
Так, КПК України передбачає, що під час кримінального провадження прокурор, керівник органу досудового розслідування, слідчий, інші службові особи органів державної влади зобов`язані неухильно додержуватися вимог Конституції України, цього Кодексу, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, вимог інших актів законодавства.
Прокурор, керівник органу досудового розслідування, слідчий зобов`язані всебічно, повно і неупереджено дослідити обставини кримінального провадження, надати їм належну правову оцінку та забезпечити прийняття законних і неупереджених процесуальних рішень (ст. 9 вказаного Кодексу).
Адже, втручання «згідно із законом», означає, втручання, яке повинне мати легітимну мету та бути необхідним у демократичному суспільстві для досягнення цієї мети (рішення ЄСПЛ у справах «Кривіцька та Кривіцький проти України», п.42; «Сілвер та інші проти Сполученого Королівства», п.84; «Кузнецов проти України», п.134; «Шалімов проти України», п.84; «Петра проти Румунії», п.36).
Вираз «передбачено законом» визначає, що втручання грунтувалося на внутрішньому праві (рішення ЄСПЛ у справі «Michaud v. France» п.94).
При цьому у справі «Кривіцька та Кривіцький проти України» (п. 43 рішення) ЄСПЛ наголосив, що вислів «згідно із законом» не тільки передбачає дотримання національного права, а й стосується якості цього права, вимагаючи, щоб воно не суперечило принципу верховенства права.
Так, у п. 49 рішення у справі «Волохи проти України» зазначено: верховенство права ґрунтується на тому, що втручання органів виконавчої влади в права осіб має підлягати ефективному контролю.
Таким чином, «згідно із законом» вимагає, щоб: відповідний захід мав певну підставу в національному законодавстві; була забезпечена якість відповідного законодавства; воно було доступне відповідній особі, яка, крім іншого, повинна бути здатна передбачити його наслідки для себе; це законодавство відповідало принципу верховенства права.
У цьому випадку, національне законодавство передбачає, що відповідно до ч.1 ст.539 КПК України питання, які виникають під час та після виконання вироку вирішуються судом за клопотанням (поданням) прокурора, засудженого, його захисника, законного представника, органу або установи виконання покарань, а також інших осіб, установ або органів у випадках, встановлених законом.
Згідно ст. 26 КВК України, у разі несплати засудженим штрафу у визначений строк, суд за поданням кримінально-виконавчої інспекції розглядає питання про розстрочку виплати несплаченої суми штрафу або заміну несплаченої суми штрафу покаранням у виді громадських, виправних робіт або позбавлення волі відповідно до закону.
А тому, виходячи з вищезазначеного, суб`єктом подання клопотання до суду про заміну несплаченої суми штрафу покаранням у виді громадських, виправних робіт або позбавлення волі відповідно до закону є кримінально - виконавча інспекція, а не прокурор.
Крім того, відповідно до ст. 26 КВК України, засуджений зобов`язаний сплатити штраф у місячний строк після набрання вироком суду законної сили і повідомити про це кримінально-виконавчій інспекції за місцем проживання шляхом пред`явлення документа про сплату штрафу.
Проте, в матеріалах клопотання відсутні відомості кримінально - виконавчої інспекції, які б підтверджували факт несплати штрафу.
Тобто, у цьому випадку, прокурор хоче здійснити втручання, якене має легітимної мети у права та свободи особиз підстав, які не ґрунтуються на внутрішньому праві.
На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 53, 80 КК України, ст. 26 КВК України, ст.ст. 369-372, 376, 476, 537, 539 КПК України, суд
п о с т а н о в и в:
Клопотання прокурора Київської місцевої прокуратури № 4 ОСОБА_3 про заміну засудженому ОСОБА_4 покарання залишити без розгляду.
Ухвала, яка набрала законної сили в порядку, визначеному Кримінальним процесуальним Кодексом України, є обов`язковою і підлягає безумовному виконанню на всій території України.
С у д д я : ОСОБА_1