Справа № 307/267/15-к
У Х В А Л А
І м е н е м У к р а ї н и

14.03.2017 м. Ужгород
Апеляційний суд Закарпатської області в складі суддів:
ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
при секретарі ОСОБА_4 ,
з участю прокурора ОСОБА_5 ,
захисника ОСОБА_6 , обвинуваченого ОСОБА_7
розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали кримінального провадження №11-кп/777/197/17 за апеляційною скаргою прокурора Тячівської місцевої прокуратури на ухвалу Тячівського районного суду Закарпатської області від 30 січня 2017 року.
в с т а н о в и в:
Своє рішення суд першої інстанції обґрунтував тим, що обвинувальний акт відносно ОСОБА_8 та ОСОБА_7 від 23.01.2015 р. не містить формулювання обвинувачення та правової кваліфікації кримінального правопорушення з посиланням на положення закону і статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність. Зокрема, у обвинувальному акті фактичних обставин кримінального правопорушення, які прокурор вважає встановленими, не містить зазначення в чому саме вбачається протиправність дій Ванци та Тиводара, не зазначено роль кожного з них, їх конкретні дії та спосіб їх вчинення. Опис фактичних обставин злочину щодо Ванци слово в слово повторює опис щодо ОСОБА_9 , що суперечить ст.ст. 27-29 КК України. У зміненому обвинувальному акті прокурор виклав фактичні обставини кримінального правопорушення та сформулював обвинувачення стосовно ОСОБА_10 та ОСОБА_9 , не змінюючи правової кваліфікації й обсягу обвинувачення та не усунув недоліки обвинувального акту від 23 січня 2015 року.
Не погоджуючись з рішенням суду прокурор також подав апеляційну скаргу в якій просив ухвалу суду скасувати у зв`язку з невідповідністю висновків суду першої інстанції фактичним обставинам кримінального провадження та істотним порушенням вимог кримінального процесуального закону.
Прокурор обґрунтовує апеляцію тим, що,зокрема, новий обвинувальний акт щодо Ванци та ОСОБА_9 відповідає вимогам ст. 291 КПК України, і що у суду першої інстанції не було правових підстав для повернення обвинувального акту саме зі стадії судових дебатів, оскільки право, передбачене ст.314 КПК України, судом вже використано.
Апеляційний суд, заслухавши доповідь судді, доводи прокурора на підтримання поданої апеляційної скарги, пояснення обвинуваченого та його захисника про законність прийнятого судом рішення, перевіривши обвинувальний акт та додані до нього матеріали, обговоривши доводи суду першої інстанції і апеляційної скарги вважає, що апеляційна скарга прокурора підлягає до задоволення з наступних підстав.
Ухвалою суду від 23 лютого 2015 року вказане кримінальне провадження було призначено до судового розгляду.
15 листопада 2016 року прокурор Тячівської місцевої прокуратури подав до суду змінений обвинувальний акт в рамках цього ж кримінального провадження стосовно тих же осіб.
Ухвалою Тячівського районного суду Закарпатської області від 30 січня 2017 року обвинувальні акти від 23 січня 2015 року та 15 листопада 2015 року у кримінальному провадженні по обвинуваченню ОСОБА_8 та ОСОБА_7 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.203-2 КК України, зі стадії судового розгляду, повернуто прокурору для виконання вимог КПК України.
Своє рішення суд першої інстанції обґрунтував тим, що обвинувальний акт відносно ОСОБА_8 та ОСОБА_7 від 23.01.2015 р. не містить формулювання обвинувачення та правової кваліфікації кримінального правопорушення з посиланням на положення закону і статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність. Зокрема, обвинувальний акт фактичних обставин кримінального правопорушення, які прокурор вважає встановленими, не містить зазначення в чому саме вбачається протиправність дій Ванци та Тиводара, не зазначено роль кожного з них, їх конкретні дії та спосіб їх вчинення. У зміненому обвинувальному акті прокурор виклав фактичні обставини кримінального правопорушення та сформулював обвинувачення стосовно ОСОБА_10 та ОСОБА_9 , не змінюючи правової кваліфікації й обсягу обвинувачення та не усунув недоліки обвинувального акту від 23 січня 2015 року.
Так, з ухвали Тячівського районного суду від 23 лютого 2015 року вбачається, що за результатами розгляду у підготовчому судовому засіданні обвинувального акту про обвинувачення ОСОБА_10 та ОСОБА_9 ухвалено рішення про призначення судового розгляду кримінального провадження на підставі отриманого обвинувального акту від 23 січня 2015 року ( а. п. 27). Таким чином, стадія підготовки до судового розгляду у кримінальному провадженні щодо Ванци та ОСОБА_9 на даному етапі завершена.
Таким чином, колегія суддів прийшла до висновку, що суд першої інстанції, в порушення норм кримінального процесуального закону, які регламентують судовий розгляд та процедуру його проведення, провівши судовий розгляд та перейшовши на стадію судових дебатів, необґрунтовано повернувся до вирішення питання щодо відповідності обвинувального акту вимогам ст.291 КПК України.
Згідно п.3 ч.1, ч.2 ст. 409 КПК України, підставою для скасування або зміни судового рішення при розгляді справи в суді апеляційної інстанції є істотне порушення вимог кримінального процесуального закону, невідповідність призначеного покарання тяжкості кримі¬нального правопорушення та особі обвинуваченого.
Відповідно до вимог статті 412 КПК України істотними порушеннями вимог кримінального процесуального за¬кону є такі порушення вимог цього Кодексу, які перешкодили чи могли перешкодити суду ухвалити законне та обґрунтоване судове рішення.
Таким чином, колегія суддів вважає, що неухильне дотримання передбаченої законом процесуальної форми є неодмінною умовою повного, всебічного й об`єктивного дослідження обставин справи, встановлення істини в справі й прийняття правильного рішення. При цьому конкретне порушення кримінального процесуального закону може бути визнано апеляційною інстанцією істотним чи неістотним залежно від обставин кримінального провадження.
Підставами для скасування чи зміни судового рішення судом апеляцій¬ної інстанції є такі порушення норм кримінального процесуального закону, які шляхом позбавлення чи обмеження гарантованих КПК України прав учасників кримінального провадження, недотримання процедури судочинства чи іншим шляхом вплинули чи могли вплинути на винесення законного, обґрунтованого та вмотивованого судового рішення.
Колегія суддів вважає, що встановлені та наведені в ухвалі апеляційного суду порушення процесуального закону є істотними, оскільки торкаються прав та за¬конних інтересів як обвинуваченого так і потерпілого, які перешкодили суду повно і всебічно розглянути проваджен¬ня і вплинуло на постановлення законного й обґрунтованого судового рішення, а тому ухвала суду першої інстанції підлягає до скасування з направленням цього провадження до суду першої інстанції з призначенням нового судового розгляду .
Керуючись ст.ст. 404, 405, 407 КПК України, апеляційний суд
П О С Т А Н О В И В :
апеляційну скаргу прокурора Тячівської місцевої прокуратури задовольнити.
Ухвалу Тячівського районного суду Закарпатської області від 30 січня 2017 року про повернення прокурору обвинувальних актів від 23 січня 2015 року та 15 листопада 2015 року у кримінальному провадженні по обвинуваченню ОСОБА_8 та ОСОБА_7 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.203-2 КК України, скасувати.
Обвинувальний акт з додатками у кримінальному провадженні відносно ОСОБА_8 та ОСОБА_7 направити до Тячівського районного суду на новий судовий розгляд.
Ухвала оскарження в касаційному порядку не підлягає.

Судді: