Провадження № 11-кп/792/305/17 Головуючий в 1-й інстанції ОСОБА_1
Справа № 686/6613/16-к Доповідач ОСОБА_2
Категорія: ч. 1 ст.263, ч.1 ст.129, ч.2 ст.15 п.1 ч.2 ст.115, ст.348,
ч.2 ст.15 п.п.7,13 ч.2 ст.115 КК України
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
27 липня 2017 року Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду Хмельницької області у складі:
головуючого-судді ОСОБА_2 ,
суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
з участю секретарів с/з ОСОБА_5 , ОСОБА_6 ,
прокурора ОСОБА_7 ,
захисника ОСОБА_8 ,
обвинуваченого ОСОБА_9
розглянула у відкритому судовому засіданні в місті Хмельницькому матеріали кримінального провадження за апеляційною скаргою обвинуваченого ОСОБА_9 адвоката ОСОБА_8 на вирок Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 24 лютого 2017 року,

в с т а н о в и л а:
Вироком Хмельницького міськрайонного суду від 24 лютого 2017 року

ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та жителя АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, з середньою освітою, неодруженого, працюючого різноробочим на фірмі «Каменяр», в силу ст.89 КК України не судимого,

визнано винним у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст.263, ч.1 ст.129, ч.2 ст.15 п.1 ч.2 ст.115, ст.348, ч.2 ст.15 п.п.7,13 ч.2 ст.115 КК України та призначено покарання:

-за ч. 1 ст. 263 КК України у виді позбавлення волі строком на 3 (три) роки;

-за ч. 1 ст. 129 КК України у виді обмеження волі строком на 1 (один) рік;

-за ч. 2 ст. 15, п. 1 ч. 2 ст. 115 КК України у виді позбавлення волі строком на 11 (одинадцять) років;

-за ст. 348 КК України у виді позбавлення волі строком на 10 (десять) років;

-за ч. 2 ст. 15, п. п. 7, 13 ч. 2 ст. 115 КК України у виді позбавлення волі строком на 10 (десять) років;

В силу ч.1 ст.70 КК України за сукупністю злочинів, шляхом часткового складання призначених покарань, остаточно визначено ОСОБА_9 покарання у виді позбавлення волі строком на 12 (дванадцять) років.

Строк відбування покарання ОСОБА_9 визначено рахувати з 26.11.2015 року. Зараховано обвинуваченому в строк відбуття покарання попереднє ув`язнення з 26.11.2015 року до набрання вироком законної сили із розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.

Запобіжний захід до набрання вироком законної сили ОСОБА_9 залишено попередній - тримання під вартою.

Цивільний позов прокурора прокуратури Хмельницької області задоволено повністю.

Стягнуто з ОСОБА_9 на користь Хмельницького обласного бюджету витрати на стаціонарне лікування потерпілих ОСОБА_10 та ОСОБА_11 в сумі 9818 (дев`ять тисяч вісімсот вісімнадцять) грн. 18 коп.
Стягнуто з ОСОБА_9 на користь державного бюджету процесуальні витрати за проведення експертиз у розмірі 2334 (дві тисячі триста тридцять чотири) грн. 24 коп.
Решту процесуальних витрат віднесено на рахунок держави.
Долю речових доказів вирішено відповідно до вимог ст.100 КПК України.

За вироком суду, ОСОБА_9 навесні 2015 року, перебуваючи на пункті здачі металобрухту по вул.Толбухіна (Ярослава Мудрого) у м.Хмельницькому, знайшов предмет схожий на обріз мисливської рушниці та забрав його собі, при цьому, поклавши під гараж, що знаходиться в гаражному кооперативі «Центральний» по вул. Гагаріна у м. Хмельницькому, де його зберігав.
25.11.2015 року близько 19 години 17 хвилин ОСОБА_9 , перебуваючи в гаражному кооперативі «Центральний», по вул. Гагаріна,12 (блок №16) у м. Хмельницькому, підійшов до гаража № НОМЕР_1 , де знаходилась ОСОБА_12 . Після цього дістав з-під куртки обріз двоствольної гладкоствольної (мисливської) рушниці невстановленої моделі та направив стволи цього обрізу в сторону ОСОБА_12 . Сприйнявши дані дії ОСОБА_9 як такі, що реально загрожують її життю та здоров`ю, а також реально можуть бути приведені у виконання, потерпіла втекла з місця події.
Крім того, 25.11.2015 року близько 19 години 40 хвилин ОСОБА_9 , перебуваючи в м.Хмельницькому по вул.Проскурівського Підпілля, 127/1А, з метою вчинення умисного вбивства, зайшов в приміщення магазину «Карат», в якому знаходились продавець магазину ОСОБА_11 та її співмешканець ОСОБА_10 . Перебуваючи в магазині, ОСОБА_9 дістав з-під куртки обріз мисливської рушниці невстановленого зразка та, з метою позбавлення життя, вистрілив ним спочатку в ОСОБА_10 , а потім в ОСОБА_11 , однак з незалежних від його волі обставин не зміг довести свій злочинний умисел до кінця. Внаслідок вказаних дій ОСОБА_9 заподіяв ОСОБА_10 тілесні ушкодження у вигляді проникаючого поранення правої щічної ділянки (в проекції тіла нижньої щелепи та шиї справа), які за своїм характером відносяться до легких тілесних ушкоджень та ОСОБА_11 тілесні ушкодження у вигляді проникаючого (наскрізного) вогнепального поранення лівого плечового суглобу, грудної клітки зліва з накопиченням в лівій плевральній порожнині до 350 мл. крові, перелому лівої лопатки, перелому 1-2-го ребра зліва, крайового перелому тіла лопатки, ушкодження дельтавидного та підостного м`язів, запалення лівого плечового нерва, які за своїм характером відносяться до тяжких тілесних ушкоджень, а також ран м`яких тканин правої кисті, які за своїм характером відносяться до легких тілесних ушкоджень.
Після цього, 25.11.2015 року близько 20 години 15 хвилин ОСОБА_9 , перебуваючи на проїжджій частині по вул. Гагаріна, 74 у м.Хмельницькому, неподалік ресторану «Бухара», з метою позбавлення життя працівників правоохоронного органу, під час виконання ними службових обов`язків, а саме під час перевірки ними документів у ОСОБА_9 , умисно здійснив постріл з обрізу двоствольної гладкоствольної (мисливської) рушниці невстановленої моделі в поліцейських батальйону спеціального призначення ГУНП України в Хмельницькій області старшого сержанта поліції ОСОБА_13 та сержанта поліції ОСОБА_14 , однак з незалежних від його волі причин, не влучив в останніх.
Надалі, 25.11.2015 року близько 20 години 30 хвилин ОСОБА_9 , проходячи по пров. Гагаріна, 13 у м.Хмельницькому, помітив невідому особу та, з метою протиправного заподіяння смерті іншій людині, умисно здійснив постріл із обрізу двоствольної гладкоствольної (мисливської) рушниці невстановленої моделі в ОСОБА_15 , однак з незалежних від його волі причин не довів свій злочинний умисел до кінця, так як не влучив у потерпілого. Після цього ОСОБА_9 втік з місця події.
Не погоджуючись з рішенням суду, захисник обвинуваченого подав апеляційну скаргу, в якій просить оскаржуваний вирок скасувати та закрити кримінальне провадження відносно ОСОБА_9 на підставі п.3 ч.1 ст.284 КПК України у зв`язку із не встановленням достатніх доказів для доведеності винуватості особи у суді та вичерпанням можливості їх отримати.

Запобіжний захід відносно ОСОБА_9 скасувати.

Свої вимоги аргументує тим, що ОСОБА_9 не передбачав настання смерті потерпілих ОСОБА_16 та ОСОБА_17 , в його діях наявна необережність, а тому замах на вбивство відсутній.

Наголошує, що в матеріалах кримінального провадження відсутні будь-які докази того, що предмет схожий на обріз мисливської рушниці дійсно являється зброєю.

Звертає увагу на показання потерпілого ОСОБА_15 , який заявив, що жодних заяв про вчинення злочину відносно ОСОБА_18 він не подавав та жодних обставин обвинувачення підтвердити не може, а також на показання потерпілих ОСОБА_14 та ОСОБА_13 , свідчення яких, на думку захисту, є суперечливими та неконкретними.

Стверджує апелянт і про недоведеність вини ОСОБА_9 органами досудового розслідування та ґрунтування обвинувачення виключно на припущеннях.

Заслухавши доповідь судді апеляційного суду, щодо змісту оскарженого судового рішення, з коротким викладом апеляційних вимог сторони захисту, пояснення обвинувачено ОСОБА_9 та його захисника на підтримку доводів, наведених у поданій апеляційній скарзі, думку прокурора про відсутність підстав для задоволення апеляційної скарги процесуальних опонентів та залишення вироку суду без змін, перевіривши матеріали кримінального провадження, обговоривши доводи апеляційної скарги, надавши обвинуваченому можливість виступу в судових дебатах та останньому слові, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає з наступних підстав.

Висновки місцевого суду про доведеність вини ОСОБА_9 у вчиненні кримінальних правопорушень при зазначених у вироку обставинах, за які його засуджено, відповідають фактичним обставинам справи і підтверджуються наявними в матеріалах справи доказами, наданими стороною обвинувачення, які судом всебічно і повно досліджені та правильно оцінені та, на думку колегії суддів, стороною захисту не спростовані.

З`ясування обставин у справі та перевірку їх доказами проведено з дотриманням вимог кримінального процесуального закону, таких порушень цього закону, які були б істотними і тягнули за собою скасування судового рішення, у кримінальному провадженні не допущено.
Місцевим судом ретельно перевірено позицію сторони захисту щодо непричетності обвинуваченого до вчинення інкримінованих йому злочинів та дано обґрунтовану і належним чином вмотивовану відповідь на її спростування, з якою погоджується і колегія суддів.

Так, доводи апеляційної скарги сторони захисту про те, що ОСОБА_9 не передбачав настання смерті потерпілих ОСОБА_11 , ОСОБА_10 і такий наслідок не охоплювався його умислом спростовуються об`єктивними доказами у кримінальному провадженні, які змістовно наведені у вироку суду.
Зокрема, із показань потерпілих ОСОБА_11 , ОСОБА_10 та очевидців події свідків ОСОБА_19 , ОСОБА_20 , вбачається те, що обвинувачений ОСОБА_9 25.11.2015 року, реагуючи на зауваження ОСОБА_10 з приводу неналежної поведінки у магазині, дістав з-під куртки обріз рушниці та вистрелив в обличчя потерпілого і тулуб потерпілої, покинувши одразу приміщення магазину.
Внаслідок таких дій, потерпілий ОСОБА_10 отримав легкі тілесні ушкодження, що спричинили короткочасний розлад його здоров`я, а потерпіла ОСОБА_11 , окрім легких і тяжкі тілесні ушкодження, що були небезпечними для її життя в момент заподіяння (висновки судово-медичних експертиз №61 та 126).
Знайдені на місці події шість куль, за висновком судової балістичної експертизи №185-Б від 02.02.2016 року є складовими частинами мисливських набоїв 16-го калібру, що в свою чергу спростовує твердження захисту про використання самопалу.
Отже, характер, кількість та локалізація спричинених тілесних ушкоджень, спосіб заподіяння, знаряддя вчинення злочину, спрямованість завданих обвинуваченим пострілів у життєво важливі органи потерпілих, а саме: в обличчя та туловище, безпричинний мотив таких дій, а також поведінка обвинуваченого після вчинення інкримінованого кримінального правопорушення, який одразу ж покинув місце вчинення злочину із знаряддям злочину, залишивши в небезпеці потерпілих, не надавши їм жодної допомоги, свідчить про направленість його умислу на позбавлення життя останніх, що спростовує позицію захисту про зворотнє.
Із показань потерпілих ОСОБА_13 та ОСОБА_14 , які, як працівники поліції, 25.11.2015 року несли службу, вбачається те, що їм поступила інформація про збройний напад в магазині. По вул. Гагаріна вони звернули увагу на підозрілого чоловіка, при перевірці документів якого, останній дістав обріз двохствольної мисливської рушниці та вистрілив в їх сторону і втіх з місця події.
Вказані показання підтверджує і свідок ОСОБА_21 , який був очевидцем того, що саме обвинувачений знаходився поруч із працівниками поліції і саме він дістав обріз зброї, після чого пролунали постріли.
Потерпіла ОСОБА_12 в місцевому суді показала, що у вечірній час в гаражному масиві по вул. Гагаріна в м. Хмельнциькому ставила машину в гараж. В цей час до неї підійшов обвинувачений та дістав рушницю, спрямувавши у її бік. Вона, злякавшись за власне життя, втекла з місця події. Вказані обставини потерпіла підтвердила під час пред`явлення особи для впізнання.
Не ґрунтуються на матеріалах справи доводи сторони захисту про відсутність вини ОСОБА_9 за епізодом нападу на потерпілого ОСОБА_15 .
Так, потерпілий хоча і не бачив нападника, на що звертає увагу захисник, однак пояснив суду, що, перебуваючи по вул. Гагаріна в м. Хмельницькому, у темний час доби 25.11.2015 року почув над собою хлопок, схожий на постріл, після якого у нього злетів головний убір та з`явилася кров на обличчі.
За висновками експертів №№1334, 1335, 1336, на головному уборі потерпілого, вилученого з місяця події, та одязі обвинуваченого наявні продукти пострілу, аналогічні із слідами, наявними на одязі потерпілих ОСОБА_11 та ОСОБА_10 .
Вказані обставини свідчать, що постріл з вогнепальної зброї здійснив саме обвинувачений.
При цьому дії ОСОБА_9 відносно потерпілого вчинені в громадському місці, де обвинувачений, нехтуючи загальноприйнятими правилами поведінки у суспільстві, без будь-якого приводу, застосував до невідомої йому людини вогнепальну зброю, що свідчить також про те, що під час вчинення цих дій ОСОБА_9 діяв з хуліганських спонукань.
Про винність обвинуваченого свідчить і та обставина, що події відбувалися в один і той самий день 25.11.2015 року, у вечірній час доби, в межах одного місця вул. Гагаріна у м. Хмельницькому.
Сам обвинувачений не заперечував факту перебування у магазині та здійснення пострілів у потерпілих ОСОБА_11 та ОСОБА_10 .

Фактичні обставини кримінального провадження свідчать, що ОСОБА_9 вчиняв дії умисно. При цьому усвідомлював реальний зміст власних дій та повною мірою керував ними і передбачав їх наслідки.

Додатково про умисел обвинуваченого свідчить і його поведінка після вчинення інкримінованих йому кримінальних правопорушень, який одразу ж позбувся знаряддя злочину.

Застосування обвинуваченим у відношенні до потерпілих саме обрізу рушниці, а не самопалу, підтверджується показаннями останніх, а також даними балістичної експертизи.

Доводи ж сторони захисту про те, що показання потерпілої ОСОБА_12 являються сумнівними, а потерпілих ОСОБА_14 та ОСОБА_13 протирічливими, судова колегія не приймає, так як вважає такі аргументи безпідставними. Вказані потерпілі у місцевому суді надали повні, послідовні та об`єктивні показання щодо фактичних обставин, які їм були відомі, і такі показання узгоджуються із іншими матеріалами провадження. Жодних розбіжностей у їх свідченнях не встановлено. В свою чергу захист у поданій апеляційній скарзі не наводить аргументів у чому ж конкретно полягає сумнівність та суперечність показань потерпілих, як і не ставить перед судом вимогу у повторному дослідженні вказаних доказів.

Таким чином, у процесі досудового, судового слідства встановлені і досліджені всі обставини, з`ясування яких мало значення для правильного вирішення справи, допитані всі особи, показання яких мають значення у кримінальному провадженні, а тому висновки суду про доведеність винуватості ОСОБА_9 у інкримінованих йому злочинах за яких його засуджено, підтверджуються сукупністю достатніх та допустимих доказів, зібраних у встановленому законом порядку і з достатньою повнотою досліджених місцевим судом.
При цьому докази покладені в основу обвинувального вироку є узгодженими та взаємопов`язаними між собою і в сукупності відтворюють реальну картину подій, тим самим спростовуючи версію обвинуваченого щодо непричетності до вчинення злочинів, відсутності у нього вогнепальної зброї, умислу на позбавлення життя потерпілих ОСОБА_11 , ОСОБА_10 , ОСОБА_15 .
Докази вини обвинуваченого є достатньо вагомими та переконливими, чіткими і послідовними, побудованими не на припущеннях, як про це стверджує сторона захисту, а на фактичних обставинах справи.
Оцінивши всі наведені докази в їх сукупності, суд першої інстанції прийшов до обґрунтованого висновку про винуватість ОСОБА_9 у вчиненні інкримінованих йому злочинів та правильно кваліфікував його дії за ч.1 ст.263 КК України, як носіння та зберігання вогнепальної зброї без передбаченого законом дозволу; за ч.1 ст.129 КК України, як погроза вбивством, за епізодом стосовно потерпілої ОСОБА_12 ; за ч.2 ст.15, п.1 ч.2 ст.115 КК України, як закінчений замах на умисне вбивство двох осіб, за епізодами стосовно потерпілих ОСОБА_11 та ОСОБА_10 ; за ст. 348 КК України, як замах на вбивство працівника правоохоронного органу у зв`язку з виконанням цим працівником службових обов`язків, за епізодом стосовно потерпілих ОСОБА_14 та ОСОБА_13 ; за ч.2 ст.15, п.п. 7, 13 ч. 2 ст.115 КК України, як закінчений замах на умисне вбивство з хуліганських мотивів, вчинене особою, яка раніше вчинила умисне вбивство, за епізодом стосовно потерпілого ОСОБА_15 .

Призначене ОСОБА_9 покарання, на думку колегії суддів, відповідає загальним засадам призначення покарання, зазначеним у ст.65 КК України та Постанові Пленуму Верховного Суду України «Про практику призначення судами кримінального покарання» від 24.10.2003 року №7 (із наступними змінами та доповненнями), є необхідним і достатнім для його виправлення та попередження вчинення ним нових злочинів.

Істотних порушень вимог кримінального процесуального закону, які перешкодили чи могли перешкодити суду повно та всебічно розглянути справу і ухвалити законний, обґрунтований вирок, при перевірці судового рішення щодо ОСОБА_9 в апеляційному порядку не виявлено.

Підстав для скасування чи зміни вироку суду, при перевірці справи в апеляційному порядку, колегія суддів не встановила.

У зв`язку із наведеним, керуючись ст.ст. 404-405, 407, 418, 419 КПК України, колегія суддів судової палати,

п о с т а н о в и л а:
Вирок Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 24 лютого 2017 року щодо ОСОБА_9 залишити без змін, а апеляційну скаргу захисника обвинуваченого адвоката ОСОБА_8 без задоволення.

Ухвала набирає чинності негайно та може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом трьох місяців з дня проголошення судового рішення судом апеляційної інстанції, а засудженим, який тримається під вартою в той самий строк з дня вручення йому копії судового рішення.

Судді /підписи/

Згідно з оригіналом:

Суддя Апеляційного суду
Хмельницької області ОСОБА_2 .