справа № 154/2779/16
провадження №1-кп/165/192/16
НОВОВОЛИНСЬКИЙ МІСЬКИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
ВИРОК
29 грудня 2016 року м. Нововолинськ
Нововолинський міський суд Волинської області в складі:
головуючого ОСОБА_1
при секретарі ОСОБА_2
за участю прокурора ОСОБА_3 ,
потерпілого ОСОБА_4 ,
захисника ОСОБА_5 ,
обвинуваченого ОСОБА_6 ,
за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого , останній раз 03.04.2015 року Володимир-Волинським міським судом за ст. 185 ч.1 КК України до покарання у виді арешту строком на 3 місяці,
у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст. 121 КК України, -
11 серпня 2016 року приблизно о 15 год. 00 хв. в м. Володимирі-Волинському, Волинської області, обвинувачений ОСОБА_6 , перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, знаходячись у сквері, розташованому поряд з історичним музеєм, що по вул. Івана Франка, 6, під час конфлікту із ОСОБА_7 , який виник раптово під-час спільного розпивання спиртних напоїв, умисно наніс удар порожньою скляною пляшкою та декілька умисних ударів кулаками рук і ногами в ділянку голови та обличчя ОСОБА_7 , внаслідок чого спричинив останньому тілесні ушкодження у вигляді закритої черепно-мозкової травми, що супроводжувалась забоєм головного мозку із крововиливами під м`яку мозкову оболонку, забійних ран та різаних ран обличчя, зламу кісток носа, саден та синців обличчя, які відносяться до категорії тяжких тілесних ушкоджень за ознакою небезпеки для життя в момент заподіяння, та від яких того ж дня близько 15 год. 55 хв. потерпілий ОСОБА_7 помер неподалік вказаного місця події.
Обвинувачений ОСОБА_6 в судовому засіданні у вчиненні інкримінованого йому злочину визнав свою вину повністю та показав, що 11 серпня 2016 року разом із своїм знайомими перебував у сквері неподалік історичного музею міста Володимир-Волинська, де розпивали спиртні напої. Через деякий час до їхньої компанії підійшов ОСОБА_8 , якого він знає давно, оскільки проживали по сусідству. Всі разом продовжували вживати спиртне і в цей час ОСОБА_8 в нецензурній формі висловився в його адресу і сказав, що б він, ОСОБА_9 йшов додому. У відповідь, він штовхнув ОСОБА_10 в груди, а останній демонстративно почав знімати з себе футболку, ніби то готуючись до бійки. З огляду на свою фізичну форму, зауваживши, що ОСОБА_10 має намір битися з ним один на один, отримавши один болючий удар, він ОСОБА_6 , захищаючись схопив із землі скляну пляшку, що лежала поряд і наніс нею удар по голові ОСОБА_11 , а після цього ще спричинив йому декілька ударів в область голови руками і не виключено, що і ногами. Від цих ударів потерпілий впав на траву. Зазначив, що під час бійки ОСОБА_8 порвав йому куртку. Побачивши кров на своїх руках та обличчі, пішов до водяної колонки, де помившись, попрямував додому, щоб переодягнутись, оскільки на одязі теж була кров та хотів зашити куртку. Приблизно через пів години до нього додому приїхали працівники поліції, які запитували чи бив він ОСОБА_11 та вилучили одяг, в тому числі футболку, штани і куртку та запросили проїхати до лікарні, де він пройшов освідування на стан сп`яніння. Наголосив, що наміру позбавляти життя ОСОБА_11 у нього не було, він шкодує про те, що так сталося і просить вибачення у рідних потерпілого. Щодо цивільного позову у кримінальному провадженні, то розмір завданої злочином матеріальної шкоди визнає повністю, а моральну шкоду визнає частково.
Потерпілий ОСОБА_4 в судовому засіданні пояснив, що дізнався про смерть сина від працівників поліції та був запрошений до моргу Володимир-Волинського ТМО для впізнання тіла. Про обставини вчинення злочину йому відомо з матеріалів провадження. Не може зрозуміти чому обвинувачений позбавив життя ОСОБА_10 , враховуючи те, що вони були давно знайомі і жили по сусідству. Просить задоволити поданий ним цивільний позов в повному обсязі, мотивуючи тим, що він з дружиною, яка є інвалідом другої групи і потребує догляду, втратили сина. Едуард був учасником АТО, а прийшовши додому живим, помер від злочинних дій обвинуваченого. Пояснив, що розмір моральної шкоди визначав виходячи із суми одноразової допомоги, яку виплачує держава родині загиблого під час бойових дій що становить більше 600 тисяч гривень. Стосовно покарання, то покладається на розсуд суду
Окрім повного визнання своєї вини у вчиненні злочину обвинуваченим ОСОБА_6 його винуватість підтверджується дослідженими в судовому засіданні доказами сторони обвинувачення, в тому числі висновком судово-медичного експерта № 85 від 11.08.2016 року, з якого вбачається, що потерпілий ОСОБА_7 отримав закриту черепно-мозкову травму, що супроводжувалась забоєм головного мозку із крововиливами під мяку мозкову оболонку, забійні та різана рана обличчя, злам кісток носа, садна, синці обличчя. Дані тілесні ушкодження могли виникнути в результаті контактів з тупими твердими предметами з обмеженою контактуючою поверхнею, різана рана контакту з предметом з ріжучими властивостями, не виключено в час та при обставинах, вказаних в описовій частині постанови та відносяться до категорій: садна, синці легких тілесних ушкоджень, злам кісток носа, забійна та різана рана легких тілесних ушкоджень, що спричинили короткочасний розлад здоровя, закрита черепно-мозкова травма тяжких тілесних ушкоджень за ознакою небезпеки для життя в момент заподіяння, і в даному конкретному випадку призвели до смерті. Всі тілесні ушкодження спричинені прижиттєво і в короткий період часу. Вказано, що забій головного мозку міг утворитись як внаслідок удару пляшкою так і внаслідок ударів кулаками та ногами сторонньої особи. (а.м.п.64-66).
Згідно висновку імунологічних досліджень експерта № 48/48 від 06.09.2016 року, кров, виявлена на об`єктах, що надані для дослідження, може походити від особи з групою крові АВ (ІV) системи АВО, у тому числі від потерпілого ОСОБА_7 , походження даної крові від підозрюваного ОСОБА_6 виключається. (а.м.п.80).
Як вбачається з висновку судово-психіатричного експерта № 209, від 08.09.2016 року, у ОСОБА_6 ознак будь-якого психічного захворювання а рівно тимчасового хворобливого розладу психічної діяльності в період, що відноситься до часу вчинення інкримінованого йому правопорушення, не виявлялося. В період, що відноситься до часу вчинення інкримінованого йому злочину, він перебував у стані гострої алкогольної інтоксикації (простого алкогольного сп`яніння), і міг усвідомлювати свої дії та керувати ними. (а.м.п.91-92).
Згідно акту № 381 наркологічної експертизи, у ОСОБА_6 є психічні та поведінкові розлади внаслідок вживання опіоїдів, Синдром залежності, в даний час утримання. Психічні та поведінкові розлади внаслідок вживання алкоголю. Вживання із шкідливими наслідками. (а.м.п.94).
Таким чином, в судовому засіданні повністю доведено вину ОСОБА_6 у вчиненні умисних протиправних дій, які виразилися в умисному тяжкому тілесному ушкодженні, тобто умисному тілесному ушкодженні, небезпечному для життя в момент заподіяння, що спричинило смерть потерпілого, і такі його умисні дії правильно кваліфіковані за ч.2 ст. 121 КК України.
Обставинами, що пом`якшують покарання ОСОБА_6 суд визнає щире каяття, активне сприяння розкриттю злочину.
До обставин, що обтяжують покарання обвинуваченому, суд відносить вчинення злочину у стані алкогольного сп`яніння.
Враховуючи обставини провадження, ступінь тяжкості вчиненого ОСОБА_6 злочину, дані про особу винного, який раніше неодноразово притягувався до кримінальної відповідальності, після відбуття покарання продовжував злочинну діяльність, не працював, беручи до уваги його спосіб життя, суд приходить до висновку що ОСОБА_6 слід призначити покарання у виді позбавлення волі і при цьому не вбачає підстав для застосування ст.69 КК України.
Визначаючи строк покарання в межах санкції статті обвинувачення, суд бере до уваги наявні пом`якшуючі обставини, стан здоровя обвинуваченого, який є інвалідом третьої групи а також враховує поведінку потерпілого до вчинення ОСОБА_6 злочину, зокрема спільне вживання ними спиртних напоїв, на грунті якого і виник конфлікт.
Судові витрати за проведення експертизи імунологічного дослідження, що становлять всього 3521, 60 грн. суд стягує з ОСОБА_6 в доход держави.
Питання щодо речових доказів суд вирішує в порядку ст.100 КПК України, -
Керуючись ст.ст. 369, 370, 371, 373, 374 КПК України, суд
з а с у д и в :
ОСОБА_6 визнати винним у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст. 121 КК України, і призначити йому покарання у виді семи років шести місяців позбавлення волі.
Міру запобіжного заходу тримання під вартою до вступу вироку в законну силу, залишити обвинуваченому ОСОБА_6 без змін.
Початок строку відбуття покарання обчислювати ОСОБА_6 з моменту його затримання з 11 серпня 2016 року.
Відповідно до частини 5 статті 72 КК України, зарахувати обвинуваченому ОСОБА_6 в строк відбування покарання період його попереднього ув`язнення з 11 серпня 2016 року по день вступу вироку в законну силу включно із розрахунку один день попереднього ув`язнення відповідає двом дням позбавлення волі.
Стягнути з ОСОБА_6 в доход держави 3521,60 грн. (три тисячі п`ятсот двадцять одну гривню, 60 копійок) судових витрат за проведення експертизи.
Речові докази трудову книжку, медичну довідку, посвідчення водія на прізвище ОСОБА_7 передати ОСОБА_4 , уламки скла, змиви крові, дактилокарту із відбитками пальців та зразки крові ОСОБА_7 знищити, футболку, джинсові штани куртку з тканини передати обвинуваченому ОСОБА_6 .
Вирок може бути оскаржений до апеляційного суду Волинської області через Нововолинський міський суд шляхом подачі апеляції протягом 30 діб з моменту його проголошення, а обвинуваченим ОСОБА_6 в цей же строк з моменту вручення йому копії вироку.
Головуючий підпис
Суддя ОСОБА_12