Cправа № 750/633/17
Провадження № 1-кс/750/149/17

У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
26 січня 2017 року м. Чернігів

Слідчий суддя Деснянського районного суду м. Чернігова ОСОБА_1 , за участю секретаря ОСОБА_2 , особи, яка подала скаргу ОСОБА_3 , прокурора ОСОБА_4 , слідчого ОСОБА_5 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м. Чернігові скаргу ОСОБА_3 на бездіяльність слідчого СВ ЧВП ГУ НП в Чернігівській області та прокурора Чернігівської місцевої прокуратури щодо нездійснення ними процесуальних дій, які вони зобов`язані вчинити у визначений строк, у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0002154 від 05.03.2016 р, -
в с т а н о в и в:
20.01.2017 р. ОСОБА_3 звернувся до суду зі скаргою на бездіяльність слідчого СВ ЧВП ГУ НП в Чернігівській області ОСОБА_5 та прокурора Чернігівської місцевої прокуратури ОСОБА_4 у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0002154, що полягає в порушенні ст. 220 КПК України, а саме, у нездійсненні ними у передбачений законом строк процесуальних дій щодо поданих ним 10.01.2017 р. клопотань.

В судовому засіданні особа, яка подала скаргу ОСОБА_3 таку підтримав, просив її задовольнити з наведених у ній підстав.
Слідчий ОСОБА_5 в судовому засіданні погодилась з доводами скарги та зазначила, що дійсно 10.01.2017 року надійшло клопотання ОСОБА_3 однак таке в строк, встановлений ст. 220 КПК України, нею не розглянуто, відповідь не надана та вказала, що надасть відповідь на клопотання ОСОБА_3 найближчим часом.

Прокурор ОСОБА_4 в судовому засіданні просив відмовити в задоволенні скарги, посилаючись на те, що на даний час досудове розслідування у вказаному кримінальному правопорушенні триває, слідчому були надані вказівки, які будуть виконані. Щодо вимог ОСОБА_3 стосовно ненадання відповіді на його клопотання, адресованого керівнику Чернігівської місцевої прокуратури ОСОБА_6 вказав, що така відповідь була надана 13.01.2017 року першим заступником керівника ОСОБА_7 , а тому порушень ст. 220 КПК України не вбачає.

Відповідно до ст. 22 КПК України кримінальне провадження здійснюється на основі змагальності, що передбачає самостійне обстоювання стороною обвинувачення і стороною захисту їхніх правових позицій, прав, свобод і законних інтересів. Сторони кримінального провадження мають рівні права на збирання та подання до суду речей, документів, інших доказів, клопотань, скарг, а також на реалізацію інших процесуальних прав. Суд, зберігаючи об`єктивність та неупередженість, створює необхідні умови для реалізації сторонами їхніх процесуальних прав та виконання процесуальних обов`язків.
Заслухавши пояснення учасників провадження, дослідивши в судовому засіданні скаргу та долучені до неї матеріали, доходжу висновку, що за результатами розгляду скарги, таку належить задовольнити частково, з огляду на наступне.
В провадженні слідчого відділу Чернігівського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Чернігівській області перебуває кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0002154 від 05.03.2016 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 382 КК України.

Статтею 220 КПК України, на яку посилається у своїй скарзі ОСОБА_3 , передбачено, що клопотання сторони захисту, потерпілого і його представника чи законного представника про виконання будь-яких процесуальних дій слідчий, прокурор зобов`язані розглянути в строк не більше трьох днів з моменту подання і задовольнити їх за наявності відповідних підстав. Про результати розгляду клопотання повідомляється особа, яка заявила клопотання. Про повну або часткову відмову в задоволенні клопотання виноситься вмотивована постанова, копія якої вручається особі, яка заявила клопотання, а у разі неможливості вручення з об`єктивних причин - надсилається їй.
З наданих суду та досліджених документів, слідує, що 10.01.2017 року ОСОБА_3 було подане клопотання слідчому Чернігівського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Чернігівській області ОСОБА_5 щодо проведення в межах своїх повноважень, визначених нормами КПК України, ряду процесуальних дій у вказаному кримінальному провадженні. Але, на момент звернення до суду таке клопотання не було розглянуте, оскільки доказів іншого суду надано не було.
Враховуючи встановлене, суд знаходить, що в даному випадку вищезазначені вимоги ст. 220 КПК України слідчим виконані не були, оскільки таку постанову ОСОБА_3 не отримував, про результати розгляду клопотання не повідомлявся. За зазначених судом обставин, необхідно зобов`язати слідчого виконати процесуальні дії щодо розгляду клопотання ОСОБА_3 від 10.01.2017 року, відповідно до діючих положень КПК України.
При цьому суд наголошує, що згідно ст. 2 КПК України серед завдань кримінального провадження зазначене таке, як «забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура», а як слідує з встановленого в судовому розгляді, досудовим розслідуванням слідчим ці приписи закону виконані не були, в частині точного дотримання процедури вирішення клопотання учасника процесу, що і потягло за собою обґрунтоване звернення до суду зі скаргою.
Отже, скарга в цій частині є обґрунтованою і підлягає безумовному задоволенню.

Щодо вимог ОСОБА_3 стосовно визнання бездіяльності прокурора Чернігівської місцевої прокуратури ОСОБА_4 незаконною (протиправною) та зобов`язати такого розглянути його клопотання від 10.01.2017 року у встановленому КПК порядку та спосіб слід зазначити наступне.

Відповідно до ч. 1 ст. 308 КПК України підозрюваний, обвинувачений, потерпілий мають право оскаржити прокурору вищого рівня недотримання розумних строків слідчим, прокурором під час досудового розслідування.

З ч.2 ст. 308 КПК України слідує, що прокурор вищого рівня зобов`язаний розглянути скаргу протягом трьох днів після її подання і в разі наявності підстав для її задоволення надати відповідному прокурору обов`язкові для виконання вказівки щодо строків вчинення певних процесуальних дій або прийняття процесуальних рішень. Особа, яка подала скаргу, невідкладно письмово повідомляється про результати її розгляду.
З наданих суду та досліджених документів, слідує, що 10.01.2017 року ОСОБА_3 в порядку ст. 308 КПК України була подана скарга керівнику Чернігівської місцевої прокуратури ОСОБА_6 щодо недотримання розумних строків під час досудового розслідування у вказаному кримінальному провадженні. Але, як пояснив заявник, на момент звернення до суду таке клопотання не було розглянуте, оскільки він не отримав ані відповіді на нього, ані відповідної постанови.
Однак, особа, яка подала скаргу, зазначає в такій суб`єктом оскарження саме прокурора Чернігівської місцевої прокуратури ОСОБА_4 , бездіяльність якого, як процесуального керівника, щодо недотримання розумних строків під час досудового розслідування і була оскаржена ОСОБА_3 прокурору вищого рівня. Тобто, саме керівник Чернігівської місцевої прокуратури ОСОБА_6 , до якого він і звертався, як до прокурора вищого рівня, зобов`язаний був надати йому відповідь на клопотання від 10.01.2017 року у встановленій КПК України формі та в строки, що також підтверджується і копією клопотання від 10.01.2017 року, долученої самою ж особою, яка подала скаргу.
Отже, ОСОБА_3 , невірно визначено суб`єкта оскарження, а відповідно і порядок оскарження бездіяльності такого, яка має відбуватись в порядку статті 308 КПК України, тоді як положення статей 220, 303 КПК України в такому випадку на застосовуються, що виключає також і задоволення вимоги заявника щодо визнання слідчим суддею бездіяльності прокурора ОСОБА_4 стосовно не розгляду клопотання ОСОБА_3 в порядку та строки, передбачені ст. 220 КПК України незаконною (протиправною).
Щодо вимоги особи, яка подала скаргу стосовно визнання його потерпілим у кримінальному провадженні, слід зазначити наступне.
Пунктами 1,5 ч.1 ст. 303 КПК України, передбачено, що на досудовому провадженні може бути оскаржена бездіяльність слідчого, прокурора, яка полягає у нездійсненні інших процесуальних дій, які він зобов`язаний вчинити у визначений цим Кодексом строк; рішення прокурора, слідчого про відмову у визнанні потерпілим.
Порядок набуття особою статусу потерпілого регламентується ст. 55 КПК України. Процесуальний закон не пов`язує набуття статусу потерпілого особою, якій завдана шкода і яка звернулася із заявою про вчинення щодо неї кримінального правопорушення, з винесенням відповідного процесуального рішення слідчим або прокурором, як і не встановлює конкретних строків для слідчого і прокурора для визнання особи, яка хоча і не зверталася із заявою про вчинення щодо неї злочину, але подала заяву про залучення її як потерпілого про визнання її такою. А відсутність постанови слідчого або прокурора про відмову у визнанні особи потерпілим у матеріалах кримінальної провадження, виключає звернення до слідчого судді зі скаргою за п.5 ч.1 ст. 303 КПК України.
Отже, вказані вимоги скарги не ґрунтуються на положеннях ч.1 ст. 303 КПК України, а тому скарга в цій частині задоволенню не підлягає.
Керуючись ст. ст. 2, 303, 306, 307, 309 КПК України,
у х в а л и в:
Скаргу задовольнити частково.
Зобов`язати слідчого Чернігівського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Чернігівській області ОСОБА_5 розглянути клопотання ОСОБА_3 від 10.01.2017 року у кримінальному провадженні №0002154 від 05.03.2016 року, в порядку та строки, передбачені ст. 220 КПК України
В задоволенні решти вимог відмовити.
Ухвала оскарженню не підлягає, заперечення проти неї можуть бути подані під час підготовчого провадження в суді.
Слідчий суддя ОСОБА_1