Справа № 372/3202/16-к Головуючий у І інстанції ОСОБА_1
Провадження № 11-кп/780/621/17 Доповідач у 2 інстанції ОСОБА_2
Категорія 34 07.06.2017

УХВАЛА
Іменем України
07 червня 2017 року м. Київ
Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду Київської області у складі:
головуючого судді - ОСОБА_2
суддів - ОСОБА_3 , ОСОБА_4
секретар - ОСОБА_5
за участю прокурора - ОСОБА_6
представника цивільних позивачів - ОСОБА_7
цивільних позивачів - ОСОБА_8 , ОСОБА_9
представника цивільного відповідача ТОВ «Світанок Плюс» - ОСОБА_10
розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження № 0001159 за апеляційною скаргою представника цивільних позивачів ОСОБА_7 в інтересах ОСОБА_9 , ОСОБА_8 , які діють також в інтересах неповнолітнього ОСОБА_11 на вирок Обухівського районного суду Київської області від 21 березня 2017 року, яким,
ОСОБА_12 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, уродженця с. Григорівка Обухівського району Київської області, з середньою освітою, працюючого на посаді водія в ТОВ «Світанок Плюс», зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,
визнано винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України та призначено йому покарання у виді 2 (двох) років обмеження волі без позбавлення права керувати транспортним засобом.
На підставі ст. 75 КК України звільнено ОСОБА_12 від відбування призначеного покарання з випробуванням з іспитовим строком один рік.
На підставі ст. 76 КК України покладено на ОСОБА_12 наступні обов`язки: не виїжджати за межі України на постійне місце проживання без дозволу Обухівського районного відділу з питань пробації Центрального міжрегіонального управління з питань виконання кримінальних покарань та пробації Міністерства юстиції; повідомляти орган пробації про зміну місця проживання.
Стягнуто з ОСОБА_12 процесуальні витрати за проведення судових інженерно-технічних експертиз в розмірі 2638 гривень 80 копійки на користь держави.
Цивільний позов ОСОБА_13 задоволено частково.
Стягнуто з ТОВ «Світанок Плюс» (код ЄДРПОУ 34911121) на користь ОСОБА_13 матеріальну шкоду в розмірі 4 280 (чотири тисячі двісті вісімдесят) грн. 90 коп та моральну шкоду в розмірі 20 000 (двадцять тисяч) грн. 00 коп.
В задоволенні інших позовних вимог відмовлено.
Цивільний позов ОСОБА_9 , ОСОБА_8 в інтересах неповнолітнього ОСОБА_11 задоволено частково.
Стягнуто з ТОВ «Світанок Плюс» (код ЄДРПОУ 34911121) на користь ОСОБА_9 матеріальну шкоду в розмірі 174296 (сто сімдесят чотири тисячі двісті дев`яносто шість) грн. 39 коп.
В задоволенні інших позовних вимог відмовити.
Речові докази - автомобіль марки «КАМАЗ» державний номерний знак НОМЕР_1 , переданий на зберігання представнику ТОВ «Світанок плюс» ОСОБА_14 залишено за належністю; автомобіль марки «Мітсубіші Лансер» державний номерний знак НОМЕР_2 (що є власністю ОСОБА_9 ) та переданий на зберігання ОСОБА_8 після виплати суми матеріальної шкоди передати ТОВ «Світанок плюс».
В С Т А Н О В И Л А:
Згідно з вироком, 19.08.2016 року приблизно о 16:30, керуючи технічно справним вантажним автомобілем марки «Камаз», номерний знак НОМЕР_1 , ОСОБА_12 рухався по грунтовому покриттю сухої, чистої проїзної частини другорядної дороги в адміністративних межах Григорівської сільської ради, в районі перехрестя нерівнозначних доріг, а саме перехресті автодороги сполученням Семенівка - Деремезна та міжквартального проїзду земель сільськогосподарського призначення, які перебувають у користуванні ТОВ «Світанок Плюс», грубо порушуючи та ігноруючи вимоги п.п. 16.11 (на перехресті нерівнозначних доріг водій транспортного засобу, що рухається по другорядній дорозі, повинен дати дорогу транспортним засобам, які наближаються до даного перехрещення проїзних частин по головній дорозі, незалежно від напрямку їх подальшого руху) Правил дорожнього руху України, не врахував дорожньої обстановки, грубо порушив правила безпеки дорожнього руху, не надав перевагу в русі автомобілю марки «Мітсубіші» номерний знак НОМЕР_2 під керуванням водія ОСОБА_8 , який рухався по головній дорозі зі сторони м. Обухів в напрямку м. Узин Білоцерківського району Київської області з права на ліво відносно напрямку руху до керованого ним транспортного засобу, виїхав на проїзну частину, де сталося зіткнення зазначених транспортних засобів.
В результаті дорожньо-транспортної пригоди пасажир автомобіля марки «Мітсубіші» номерний знак НОМЕР_2 ОСОБА_13 отримав середнього ступеня тяжкості тілесні ушкодження.
Згідно з висновком судово-медичної експертизи № 122 від 26.10.2016 встановлено, що у ОСОБА_13 виявлено тілесні ушкодження у вигляді перелому діалізу лівої ключиці, забійної рани лівої вушної раковини. Дані тілесні ушкодженні утворилися від дії тупого твердого предмету і відносяться до тілесних ушкоджень середнього ступеня тяжкості за критерієм тривалості розладу здоров`я понад 21 день. Виявленні у ОСОБА_13 тілесні ушкодження могли утворитися за обставин та у термін, викладені у фабулі постанови, тобто при ДТП, яка мала місце 19.08.2016 року.
Згідно з висновком експерта № 19/8-02/1520 від 26.10.2016 року встановлено, що у даній дорожній обстановці водій автомобіля «КамАЗ» номерний знак НОМЕР_1 , повинен був діяти відповідно до вимог п. 10.1, 16.11 Правил дорожнього руху України. В діях водія автомобіля «КамАЗ» номерний знак НОМЕР_1 вбачаються невідповідності вимогам п. 16.11 Правил дорожнього руху України, що перебувають у причинному зв`язку із виникненням даної дорожньо- транспортної пригоди.
В апеляційній скарзі представник цивільних позивачів ОСОБА_7 в інтересах ОСОБА_9 , ОСОБА_8 , які діють також в інтересах неповнолітнього ОСОБА_11 просить скасувати вирок Обухівського районного суду Київської області в частині відмови в задоволенні позовних вимог про стягнення з відповідача ТОВ «Світанок Плюс» моральної шкоди та ухвалити новий вирок, яким задовольнити позовні вимоги позивачів ОСОБА_9 , ОСОБА_8 , які діють також в інтересах свого неповнолітнього сина ОСОБА_11 про стягнення в рівних долях з відповідача ТОВ «Світанок Плюс» - моральної шкоди в сумі 50 000 грн.
Апелянт вважає, що у вироку суду допущене неправильне застосування цивільного законодавства, а саме Цивільного кодексу України, глави 82 «Відшкодування шкоди», що призвело до ухвалення в даній частині незаконного рішення суду. Вказує на те, що ним неодноразово в суді зазначалось, що ст. 1167 ЦК є загальною в даному випадку, а спеціальною являється ст. 1172 ЦК України. Тому слід застосувати саме дану спеціальну статтю цивільного права. Вказує також, що судом не вмотивовано посилання на Постанову Пленуму ВССУ №4 від 01.03.2013 року, а саме не вказано, на який пункт чи абзац посилається суд в даному випадку.
Крім того вказує, що позивачі перенесли незрівняний нервовий стрес, пережитий за секунди даної ДТП та подальшого розуміння, що могло статись набагато гірше і лише щаслива випадковість врятувала їм життя. Моральні страждання позивачів, невід`ємно пов`язані з занепокоєнням щодо пошкодженого власного автомобіля, порушенням нормального способу життя, пов`язаного з неможливістю до даного часу користуватись власним автомобілем, що суттєво вплинуло і порушило їх соціальні зв`язки, які не відновлені до цього часу, тому моральна шкода, яка заподіяна позивачам, була оцінена на загальну суму 50 000 грн., що в даному випадку є цілком обґрунтовано, враховуючи економічну ситуацію в країні, мінімальну заробітну плату, фінансову неможливість придбати інший автомобіль, витрати на таксі, незручності громадського транспорту та відсутність будь-якого відшкодування з боку відповідача до теперішнього часу.
Посилається і на те, що аналіз правових норм дає підстави для висновку про те, що шкода, завдана внаслідок ДТП з вини водія, який на відповідній правовій підставі керував автомобілем, що належить роботодавцю, відшкодовується власником цього джерела підвищеної небезпеки, а не безпосередньо винним водієм.
Заслухавши доповідь судді, думку цивільних позивачів ОСОБА_8 , ОСОБА_9 та їх представника, які подану представником апеляційну скаргу підтримали, думку прокурора, який апеляційну скаргу підтримав частково, вважав, що вирок необхідно змінити, представника цивільного відповідача, який заперечував щодо задоволення апеляційної скарги дослідивши матеріали кримінального провадження та обговоривши доводи апеляційної скарги колегія суддів приходить до наступних висновків.
Відповідно до вимог ст.370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим.
Відповідно до вимог ч.1 ст. 404 КПК України вирок суду першої інстанції перевіряється апеляційним судом в межах апеляційної скарги.
Судовий розгляд даного кримінального провадження проводився в суді першої інстанції в порядку ч.3 ст. 349 КПК України, а тому висновки суду щодо фактичних обставин справи, які не оспорювались і стосовно яких докази судом не досліджувались, апеляційним судом не перевіряються.

Дії ОСОБА_12 судом першої інстанції вірно кваліфіковані за ч. 1 ст. 286 КК України, як порушення правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що спричинило потерпілому ОСОБА_13 середньої тяжкості тілесні ушкодження і не оспорюються учасниками судового розгляду.

Разом з тим, колегія суддів не погоджується з рішенням суду першої інстанції в частині розв`язання цивільного позову цивільних позивачів ОСОБА_9 , ОСОБА_8 , які діють також в інтересах неповнолітнього ОСОБА_11 , про відшкодування матеріальної і моральної шкоди.

Так, відповідно до вимог п.24 Постанови Пленуму Верховного Суду України №13 від 02.07.2004 р. "Про практику застосування судами законодавства, яким передбачені права потерпілих від злочинів", не підлягають розгляду в кримінальній справі позови про відшкодування шкоди, що не випливають із пред`явленого

обвинувачення. При виникненні такої ситуації суд повинен

роз`яснити потерпілому можливість вирішення спірних питань у

порядку цивільного судочинства.

Оскільки обов`язок про відшкодування шкоди, завданої пошкодженням транспортного засобу та відшкодування у зв`язку з цим моральної шкоди випливає не з обвинувачення, яке пред`явлено обвинуваченому, а з зобов`язань про відшкодування шкоди, які визначаються нормами цивільного законодавства, яким передбачено порядок звернення з вимогами про відшкодування шкоди і умови відшкодування, суд повинен був роз`яснити ОСОБА_9 , ОСОБА_8 , які діють також в інтересах неповнолітнього ОСОБА_11 можливість вирішення спірних питань у

порядку цивільного судочинства.

Таким чином, приймаючи рішення про стягнення з ТОВ «Світанок Плюс» на користь ОСОБА_9 грошових коштів в рахунок відшкодування матеріальної шкоди та відмовляючи в задоволенні вимог про відшкодування моральної шкоди на користь ОСОБА_9 , ОСОБА_8 , які діють також в інтересах неповнолітнього ОСОБА_11 , суд припустився помилки, оскільки він не вправі був розв`язувати у кримінальному провадженні цивільно-правовий спір з особами, які не є сторонами кримінального провадження.

За таких обставин апеляційна скарга представника цивільних позивачів ОСОБА_7 в інтересах ОСОБА_9 , ОСОБА_8 , які діють також в інтересах неповнолітнього ОСОБА_11 підлягає частковому задоволенню, вирок суду в частині вирішення цивільного позову ОСОБА_9 , ОСОБА_8 , які діють також в інтересах неповнолітнього ОСОБА_11 - скасуванню, а справа в цій частині підлягає направленню на новий судовий розгляд в порядку цивільного судочинства.

Враховуючи викладене, керуючись ст.ст. 404, 405, 407, 419 КПК України, колегія суддів,

У Х В А Л И Л А:
Апеляційну скаргу представника цивільних позивачів ОСОБА_7 в інтересах ОСОБА_9 , ОСОБА_8 , які діють також в інтересах неповнолітнього ОСОБА_11 задовольнити частково.

Вирок Обухівського районного суду Київської області від 21 березня 2017 року,щодо ОСОБА_12 в частині вирішення цивільного позову ОСОБА_9 , ОСОБА_8 , які діють також в інтересах неповнолітнього ОСОБА_11 скасувати.
Кримінальне провадження в цій частині направити в суд першої інстанції для розгляду в порядку цивільного судочинства.
В решті вирок Обухівського районного суду Київської області від 21 березня 2017 року залишити без змін.
Судді: