Провадження №: 1-кп/752/294/17
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
24 січня 2017 року м. Київ Голосіївський районний суд м. Києва в складі:

головуючого судді ОСОБА_1

за участі секретаря ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0002681 відносно ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Гірник, Ратнівського р-ну, Волинської області, громадянина України, з освітою середньою, не працюючого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

обвинуваченого за ч.1 ст. 289 КК України,

з участю сторін кримінального провадження:

прокурора ОСОБА_4 ;

обвинуваченого ОСОБА_5 ,

захисника ОСОБА_6 ,

ВСТАНОВИВ:
ОСОБА_5 неофіційно працював на СТО «Гарант», що знаходиться на проспекті Голосіївському, 6 в м. Києві.

12.03.2016 року, приблизно о 01.00 годин, ОСОБА_5 , перебуваючи на робочому місці, користуючись відсутністю сторонніх осіб, вирішив незаконно заволодіти транспортним засобом, а саме автомобілем «Мазда» д.н.з. НОМЕР_1 , який на законних підставах використовувався ОСОБА_7 , та який знаходився на ремонті в СТО «Гарант».

Реалізуючи злочинний умисел, діючи умисно, ОСОБА_5 сів у салон вищезазначеного автомобіля, ключем, який знаходився в замку, здійснив запуск двигуна, виїхав за території СТО та певний час здійснював рух автомобілем по вулицях м. Києва до моменту закінчення пального, після чого залишив автомобіль та узбіччі та втік.

Тобто, ОСОБА_5 визнається винним за ч. 1 ст. 289 КК України, - незаконному заволодінні транспортним засобом.

Обвинувачений ОСОБА_5 , визнав себе винним, підтвердивши вищезазначені обставини. Пояснив, що неофіційно працював на СТО «Гарант». Обслуговували автомобіль «Мазда», чистили салон, мили двигун. 12.03.2016 року пізно вночі, вирішив покататися на «Мазді», без мети обернути автомобіль на свою користь. Запустив двигун, виїхав з СТО та поїхав в бік кільцевої дороги в м. Києві. Через певний час закінчилося пальне, зупинився на узбіччі, закрив автомобіль, а сам втік.

Автомобіль був повернутий потерпілому. У вчиненому розкаюється, не може пояснити як так сталося, хотів покататися та повернути автомобіль, але закінчилося пальне. На даний час проживає в Волинській області разом з дідом та бабою, допомагає їм по господарству, а батьки на заробітках.

Суд, ураховуючи позицію учасників судового провадження, керуючись вимогами ст. 349 КПК України, після допиту обвинуваченого, визнав недоцільним дослідження інших доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються. Учасники судового провадження, яким було роз`яснено, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку, правильно розуміють зміст цих обставин, сумнівів у добровільності їх позиції немає.

А тому, інші докази, за погодженням з учасниками, не досліджувалися, за виключенням документів, які стосуються особи обвинуваченого та характеризуючих даних на нього.

При призначенні покарання суд враховує тяжкість вчиненого кримінального правопорушення, обставини, які пом`якшують та обтяжують покарання, особу винного, який раніше не судимий, на обліку у лікаря нарколога та психіатра не перебуває.

Обставинами, що пом`якшують покарання обвинуваченого, суд визнає щире каяття та активне сприяння розкриттю злочину, які зазначені в обвинувальному акті та підтверджені судом, додатковими обставинами, що пом`якшують покарання, суд визнає позитивну характеристику з місця проживання та молодий вік обвинуваченого.

Обставин, що обтяжують покарання, не встановлено.

Підсумовуючи, суд вважає за необхідне призначити ОСОБА_5 покарання у виді обмеження волі.

Однак, враховуючи обставини та тяжкість вчиненого кримінального правопорушення, особу винного, пом`якшуючі покарання обставини та відсутність обтяжуючих, суд прийшов до висновку про можливість виправлення обвинуваченого без відбування покарання та приймає рішення, згідно ст. 75 КК України, про звільнення його від відбування покарання з випробуванням, та покладенням обов`язків, визначених ст. 76 КК України.

Підстав для застосування покарання у виді штрафу, на що орієнтувала суд сторона захисту, суд не знаходить, оскільки обвинувачений не працює та немає самостійного заробітку, а фактично перебуває на утриманні батьків, що може унеможливити виконання вироку суду.

На погляд суду, саме таке покарання, буде сприяти виправленню особи.

Керуючись ст.ст. 371, 373,374 КПК України, суд

У Х В А Л И В:
ОСОБА_3 визнати винуватим за ч.1 ст. 289 КК України та призначити покарання у виді обмеження волі на строк 3 (три) роки.

Відповідно до ст. 75 КК України, ОСОБА_5 звільнити від відбування покарання з випробуванням, встановивши іспитовий строк тривалістю 1 (один) рік, та згідно ст. 76 КК України, покласти на нього обов`язки: періодично зявлятися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації та повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

Вирок суду може бути оскаржений до Апеляційного суду м. Києва через Голосіївський районний суд м. Києва протягом 30 діб з дня проголошення.

Суддя ОСОБА_1