Справа № 646/2014/17
№ провадження 1-кс/646/1640/2017
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
20.03.2017 року м.Харків

Слідчий суддя Червонозаводського районного суду м. Харкова ОСОБА_1 , за участю секретаря судових засідань ОСОБА_2 , слідчого ОСОБА_3 ,

розглянувши у судовому засіданні клопотання старшого слідчого першого слідчого відділу слідчого управління прокуратури Харківської області молодшого радника юстиції ОСОБА_3 , за матеріалами досудового розслідування, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000120 від 23.12.2016 за підозрою ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 258-3 КК України про дозвіл на затримання з метою приводу підозрюваного для участі в розгляді клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Дякове, Антрацитівського району, Луганської області, українця, громадянина України, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

в с т а н о в и в :
У провадження суду надійшло клопотання старшого слідчого першого слідчого відділу слідчого управління прокуратури Харківської області молодшого радника юстиції ОСОБА_3 , про дозвіл на затримання з метою приводу підозрюваного для участі в розгляді клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою: ОСОБА_4 .

В обґрунтування клопотання слідчий зазначив, що у провадженні першого слідчого відділу слідчого управління прокуратури Харківської області перебуває кримінальне провадження за №0000120 від 23.12.2016 за підозрою ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 258-3 КК України.
На підставі Указу Президента України № 405/2014 від 14.04.2014 «Про рішення Ради національної безпеки і оборони України від 13 квітня 2014 року «Про невідкладні заходи щодо подолання терористичної загрози і збереження територіальної цілісності України» на території Донецької області триває антитерористична операція, спрямована на припинення діяльності терористичної організації «Донецька народна республіка» (далі «ДНР»).
Досудовим розслідуванням встановлено, що у березні липні 2014 року (точний час не встановлено) у громадянина України, мешканця м.Донецьк, ОСОБА_4 , який з 15.08.1998 до 13.06.2013 року працював у ГУ МВС України в Донецькій області за адресою: м. Донецьк, вул. Челюскінців, 53, виник злочинний умисел, направлений на участь у діяльності терористичної організації «ДНР», зокрема, у діяльності силового блоку вказаної терористичної організації «ДНР», а саме у «ДГУ МВД ДНР», яка діяла під керівництвом іншої невстановленої слідством особи.
Так, у березні-липні 2014 року (більш точну дату встановити не виявилось можливим) ОСОБА_4 стало достовірно відомо, що у м. Донецьк створено стійке ієрархічне об`єднання - терористичну організацію, так звану «ДНР», учасники якої на території України вчиняють акти тероризму, залякують населення, вбивства громадян, захоплення адміністративних будівель органів державної влади і місцевого самоврядування, скоюють інші тяжкі і особливо тяжкі злочини, що призводить до дестабілізації суспільно-політичної ситуації у державі, збройних конфліктів на території Донецької області.
Вказані формування дислокувались та дислокуються у різних населених пунктах та місцевостях Донецької області, мали та мають загальне керівництво та координацію діяльності.
З огляду на викладене та відповідно до ст.1 Закону України «Про боротьбу з тероризмом» від 20.03.2003 «Донецька народна республіка» є терористичною організацією.
Далі, приблизно у березні липні 2014 року, точний час не встановлено, громадянин України ОСОБА_5 , усвідомлюючи протиправність своїх дій, з метою участі у діяльності непередбаченого законами України «ДНР», увійшов до складу «ДГУ МВД ДНР» під командуванням невстановленої досудовим слідством особи.
У той же час, будучи працівником правоохоронного органу та представником влади, в порушення вимог ст.2 Закону України «Про міліцію» від 20.12.1990 ОСОБА_4 не вжив жодних заходів щодо запобігання вказаним вище правопорушенням та їх припинення, не забезпечив охорону громадського порядку та в порушення присяги працівника органів внутрішніх справ України, затвердженої постановою Кабінету Міністрів України № 382 від 28.12.1991, не боролася зі злочинністю не захищав від протиправних посягань життя, здоров`я, права й свободи громадян, державний устрій і громадський порядок, зокрема, відмовився прибути до м. Маріуполя за наказом керівництва ГУМВС в Донецької області для подальшого проходження служби в ОВС Маріупольського оперативного округу та виконувати вимоги безпосередніх керівників ОВС і Головного управління МВС України в Донецькій області.
Згідно зі ст.ст. 1, 2, 33, 44 Закону України «Про державний кордон України», Державним кордоном України є лінія і вертикальна поверхня, що проходить по цій лінії, які визначають межі території України - суші, вод, надр, повітряного простору; державний кордон України визначається Конституцією та законами України, а також міжнародними договорами України, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України; державні органи, громадські організації, посадові особи зобов`язані надавати всемірну допомогу органам Державної прикордонної служби України в охороні державного кордону України; державні органи, громадські організації, посадові особи, а також громадяни зобов`язані додержуватись режиму державного кордону України.
Проте, ОСОБА_4 , реалізуючи свій злочинний намір, разом з іншими невстановленими на даний час особами, діючи умисно та за попередньою змовою, нехтуючи вищевказаними нормами законодавства України, розуміючи, що кінцевим результатом діяльності самопроголошеної «ДНР» (Донецька область, м. Донецьк), є зміна меж території та державного кордону України, маючи намір підтримати діяльність вказаної терористичної організації, у тому числі направленої на порушення порядку, встановленого Конституцією України, взяв участь у діяльності терористичній організації «ДНР» (Донецька область, м. Донецьк).
Вказані злочинні дії ОСОБА_4 сприяли незаконній діяльності керівництва та учасників «ДНР» на території Донецької області та м. Донецьк, у тому числі озброєним конфліктам, актам тероризму, залякуванню населення, вбивствам громадян, захопленням адміністративних будівель органів державної влади і місцевого самоврядування, скоєнню інших тяжких та особливо тяжких злочинів, що призвело до дестабілізації, розпалювання ворожнечі та ескалації у регіоні, знищення важливих об`єктів, пошкодження життєзабезпечуючих комунікацій, спричинення тяжких тілесних ушкоджень громадянам та їх загибелі.
Перебуваючи на території м. Донецьк, вступив та надав згоду на участь у вказаній терористичній організації, домовившись про свою роль у ній в якості оперуповноваженого управління карного розшуку поліції ДНР м. Донецьк, особисто і спільно з іншими невстановленими особами здійснював терористичну діяльність, а саме: пропагував і поширював ідеологію тероризму, викликав у місцевого населення та представників органів влади страх розправи над ними у разі невизнання чи супротиву терористичного режиму, сприяв закріпленню влади «ДНР».
13.03.2017 ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженцю с. Дякове, Антрацитівського району, Луганської області, громадянину України, українцю, на час вчинення злочину працював у якості оперуповноваженого управління карного розшуку поліції ДНР м. Донецьк, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимому, повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.258-3 КК України.
У зв`язку з тим, що підозрюваний ОСОБА_4 переховується від органів досудового розслідування та вжитими заходами органу досудового розслідування з об`єктивних причин не встановлено місце знаходження підозрюваного ОСОБА_4 ,
Досудовим розслідуванням дії ОСОБА_4 кваліфіковані за ч.1 ст. 258-3 КК України, тобто участь у діяльності терористичної організації.
В порядку статті 40 КПК України працівникам ГУ НП в Харківській області направлено постанову про оголошення розшуку підозрюваного та щодо встановлення місцезнаходження ОСОБА_4 , однак його місцезнаходження встановлено не було.
Беручи до уваги вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним кримінального правопорушення, тяжкість покарання, яка відповідно до санкції ч.1 ст. 258-3 КК України загрожує останньому позбавленням волі від восьми до п`ятнадцяти років з конфіскацією майна або без такої, на підставі ст.12 КК України вчинене кримінальне правопорушення відноситься до категорії злочинів особливо тяжких злочинів, а також те, що підозрюваний перебуває у державному розшуку, орган досудового слідства вважає, що жоден з більш м`яких запобіжних заходів не може запобігти ризикам, передбаченим ч.1 ст.177 КПК України. Також, відповідно до п.4 ч.2 ст.183 КПК України запобіжний захід у вигляді тримання під вартою застосовується до раніше не судимої особи, яка підозрюється у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у вигляді позбавлення волі строком понад 5 років.
У судовому засіданні слідчий підтримав клопотання та просив його задовольнити.

Слідчий суддя, вислухавши слідчого, дослідивши матеріали справи, прийшов до висновку, що клопотання підлягає задоволенню з наступних підстав.

Згідно з ч.1 та п.3 ч.2 ст. 188 КПК України прокурор, слідчий за погодженням з прокурором має право звернутися із клопотанням про дозвіл на затримання підозрюваного, обвинуваченого з метою його приводу для участі в розгляді клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. Це клопотання може бути подане після неприбуття підозрюваного, обвинуваченого за судовим викликом для участі в розгляді клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою і відсутності у слідчого судді, суду на початок судового засідання відомостей про поважні причини, що перешкоджають його своєчасному прибуттю.

Слідчий суддя встановив, що 23.12.2016 року до Єдиного реєстру досудового розслідування внесені відомості за №0000120 за ч.1 ст. 258-3 КК України, що підтверджується Витягом з кримінального провадження.

13.03.2017 року слідчим винесено повідомлення про підозру ОСОБА_4 за ч.1 ст. 258-3 КК України, яке було направлено йому на адресу місця його реєстрації та мешкання.

Обґрунтованість клопотання слідчого підтверджується зібраними у кримінальному провадженні доказами, а саме: протоколом допиту свідка ОСОБА_6 , протоколом допиту свідка ОСОБА_7 , іншими матеріалами кримінального провадження, які підтверджують направлення судових повісток та підозри, а також опублікування на офіційному сайті інформації про виклик у якості підозрюваного ОСОБА_4 .

14.03.2017 року постановою слідчого в ОВС першого слідчого відділу слідчого управління прокуратури Харківської області ОСОБА_4 оголошено у розшук.

ОСОБА_4 неодноразово викликався до прокуратури Харківської області, шляхом направлення повістки про виклик на адресу останнього, однак ОСОБА_4 жодного разу не прибув та не повідомив причини неприбуття. На звернення слідчого, заступник начальника Поштампту-ЦПЗ № 1 повідомив, що у зв`язку з тим, що приймання поштових відправлень на/з території Донецької та Луганської областей до/з населених пунктів, на території яких органи державної влади тимчасово не здійснюють або здійснюють не в повному обсязі свої повноваження - припинено.
Крім того, відповідно до оголошення від 08.02.2017 року, яке опубліковано на офіційному сайті прокуратури Харківської області, ОСОБА_4 викликано на допит 14.02.2017 року, повторно оголошення опубліковано 01.03.2017 року та ОСОБА_4 викликано на 09.03.2017 року, 14.03.2017 року оголошення опубліковано та викликано ОСОБА_4 на 20.03.2017 року.
Листом від 13.03.2017 року Голові Донецької обласної державної адміністрації, обласна військова-цивільна адміністрація направлено повідомлення про підозру для вручення ОСОБА_4 .
За таких обставин, приходжу до висновку про необхідність задоволення клопотання слідчого про дозвіл на затримання з метою приводу підозрюваного ОСОБА_4 для участі в розгляді клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Фіксування процесу технічними засобами, відповідно до положень статті 107 КПК України, не здійснювалось.

На підставі викладеного, враховуючи думку слідчого, який вважає, що підозрюваного необхідно затримати з метою приводу в судове засідання, керуючись ст. 42, 131, 132, 176-178, 183, 187-190, 372 КПК України, слідчий суддя

У Х В А Л И В :
Клопотання старшого слідчого першого слідчого відділу слідчого управління прокуратури Харківської області молодшого радника юстиції ОСОБА_3 , за матеріалами кримінального провадження №0000120 від 23.12.2016 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 258-3 КК України про дозвіл на затримання з метою приводу підозрюваного для участі в розгляді клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою задовольнити.

Надати дозвіл на затримання підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який мешкає та зареєстрований за адресою АДРЕСА_1 , з метою його приводу для участі в розгляді клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Після затримання підозрюваного доставити до Червонозаводського районного суду м. Харкова не пізніше тридцяти шести годин з моменту затримання, а також негайно вручити копію зазначеної ухвали підозрюваному.

Ухвала про дозвіл на затримання з метою приводу втрачає законну силу з моменту приводу підозрюваного ОСОБА_4 до суду, чи по закінченню шести місяців із дати постановлення ухвали, або відкликання ухвали прокурором.

Ухвала постановлена за клопотанням старшого слідчого першого слідчого відділу слідчого управління прокуратури Харківської області молодшого радника юстиції ОСОБА_3 (м. Харків, вул. Б. Хмельницького, 4).

Виконання ухвали покласти на начальника ГУНП в Харківський області.

Копію ухвали направити для виконання до ГУНП в Харківський області, для здійснення контролю за виконанням ухвали, прокурору Харківської області.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1