Справа180/54/16-к
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
29 березня 2017 р.

Марганецький міський суд Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1

з секретарями ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м.Марганець кримінальне провадження, внесене 02 липня 2015 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000663, за яким

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянин України, уродженець міста Марганець Дніпропетровської області, із неповною середньою освітою, не працюючий, не одружений, остання адреса місця реєстрації: АДРЕСА_1 , фактично проживаючий: АДРЕСА_2 , раніше судимий:
- 16.11.2010 року Марганецьким міським судом за ч.2 ст.186, ст.75 КК України до 4 років позбавлення волі, на підставі ст.75 КК України звільнений від відбування покарання з іспитовим строком 2 роки;
- 04.11.2013 року Марганецьким міським судом за ч.1 ст.186, ч.1 ст.187, ст.70 КК України до 3 років позбавлення волі, на підставі ст.ст.75, 104 КК України звільнений від відбування покарання з іспитовим строком 2 роки,
обвинувачується у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст.263 КК України,

за участю:

прокурорів ОСОБА_5 , ОСОБА_6 ,

обвинуваченого ОСОБА_4

захисника ОСОБА_7 ,

ВСТАНОВИВ:
01 липня 2015 року у невстановлений час ОСОБА_4 знаходився на залізничному вокзалі м.Запоріжжя, де на одній із лавок побачив предмет, ззовні схожий на гранату, і в нього тут же виник умисел на незаконне придбання вибухової речовини без передбаченого законом дозволу. На виконання свого злочинного умислу ОСОБА_4 , усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння, передбачаючи настання їх суспільно небезпечних наслідків і бажаючи їх настання, привласнив вказаний предмет, який відразу ж умисно, незаконно, зберігаючи при собі, перевіз до місця свого мешкання, а саме до кв. АДРЕСА_3 , де зберігав приблизно до 02 липня 2015 року.

02 липня 2015 року ОСОБА_4 від місця незаконного зберігання переніс предмет, за всіма ознаками схожий на гранату, з метою подальшого його продажу до пивного кіоску «Подрезка», що розташований по вул.Долгова в м.Марганець, де в той же день приблизно о 12:30 годин був зупинений працівниками міліції, які виявили та вилучили у обвинуваченого вищезазначений предмет.

Відповідно до висновку експерта № 70/26-296 від 10.07.2015 року вилучений у ОСОБА_4 предмет є спорядженим корпусом гранати типу Ф-1 промислового виробництва, відноситься до категорії вибухових речовин. З довідкової літератури відомо, що корпуси ручних осколкових гранат «Ф1» споряджаються насипним зарядом вибухової речовини «Тротил», маса вибухової речовини складає 40-56 г. Предмет, наданий на дослідження, придатний для виробництва вибуху.

Органом досудового розслідування та прокурором дії ОСОБА_4 кваліфіковані за ч.1 ст.263 КК України як носіння, зберігання, придбання вибухової речовини без передбаченого законом дозволу.

В судовому засіданні ОСОБА_4 свою провину не визнав, сказав, що не вчиняв інкримінованого йому злочину. Від дачі показань відмовився.
Незважаючи на невизнання вини обвинуваченим, його вина у вчиненні інкримінованого йому за ч.1 ст.263 КК України злочину підтверджується дослідженими під час судового розгляду доказами, клопотань про визнання яких недопустимими від сторін кримінального провадження не надходило, а саме:

показаннями свідка ОСОБА_8 , який в судовому засіданні пояснив, що літом 2015 року він працював реалізатором у пивному кіоску «Подрезка», який розташований по вул.Долгова в м.Марганець Дніпропетровської області. В один із днів літа, місяць не пам`ятає, приблизно о 12:00 годині, до кіоску підійшов чоловік циганської зовнішності: темне коротке волосся, смуглявий, який був одягнений у темну безрукавку, футболку світлого кремового кольору, і простягнув йому затиснутий в кулаці предмет зеленого кольору, схожий на вибухову гранату, при цьому чоловік щось сказав, але свідок не розчув. Злякавшись, що запропонований йому предмет дійсно є вибуховою гранатою, він налив і дав чоловікові стакан пива, зачинив кіоск і викликав працівників міліції. Надалі, приблизно через тиждень після того, він впевнено впізнав чоловіка, який пропонував йому предмет, схожий на гранату, під час впізнання особи за фотографією. Це був ОСОБА_4 ;
показаннями свідка ОСОБА_9 , яка суду пояснила, що у липні 2015 року, точну дату не пам`ятає, коли вона проходила поблизу пивного кіоска «Подрезка», розташованого по вул.Долгова в м.Марганець Дніпропетровської області, її зупинили працівники міліції і запропонували їй бути понятою під час слідчої дії. Біля зазначеного кіоску стояв ОСОБА_4 , якого вона добре знає, в руці тримав стакан з пивом. Його працівники міліції попросили пред`явити те, що у нього є в кишенях. ОСОБА_4 дістав з кишені гранату сіро-зеленого кольору без чеки, яку працівники міліції поклали в пакет і запечатали, після чого склали протокол;
рапортом оперативного чергового МВ про виявлення кримінального правопорушення, згідно якого 02 липня 2015 року о 12 годині 40 хвилин надійшло повідомлення про те, що невідома особа по вул.Долгова в м.Марганець біля пивного кіоску «Подрезка» пропонує придбати предмет, схожий на гранату (а.с.85);
протоколом огляду місця події від 02 липня 2015 року, згідно якого на відстані приблизно 30 метрів від магазину «М`ясопродукти», що по вул.Долгова в м.Марганець Дніпропетровської області, знаходиться ОСОБА_4 , який був виявлений працівником ДІМ під час розпиття спиртних напоїв. В ході складання протоколу про адміністративне правопорушення за розпитання спиртного ОСОБА_4 було запропоновано дістати з кишень всі наявні речі. ОСОБА_4 з правої кишені своєї куртки дістав металевий предмет зеленого кольору, за всіма ознаками схожий на гранату (а.с.86-87);
відеозаписом з місця події від 02 липня 2015 року, з якого вбачається, що ОСОБА_4 стоїть на вул.Долгова в м.Марганець, тримаючи в правій долоні предмет зеленого кольору, схожий на гранату, а в лівій пластиковий стакан з рідиною жовтого кольору. На запитання слідчого СВ ОСОБА_10 ОСОБА_4 розповів, що він 01 липня 2015 року був у м.Запоріжжя. Увечері приїхав на залізничний вокзал в м.Запоріжжя, де на одній з лавок побачив предмет, схожий на гранату, і взяв його з метою продати (а.с.88);
протоколом пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 17 липня 2015 року, згідно якого свідок ОСОБА_8 серед представлених на фотознімках осіб впевнено впізнав на фотознімку № 1 особу ОСОБА_11 , який 02 липня 2015 року пропонував купити в нього гранату (а.с.96-98);
повідомленням про підозру від 14 вересня 2015 року, яким ОСОБА_4 повідомлено про те, що він підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.263 КК України(а.с.99-106);

висновком експерта № 70/26-296 від 10 липня 2015 року, що вилучений у ОСОБА_4 предмет є спорядженим корпусом гранати типу Ф-1 промислового виробництва, відноситься до категорії вибухових речовин. З довідкової літератури відомо, що корпуси ручних осколкових гранат «Ф1» споряджаються насипним зарядом вибухової речовини «Тротил», маса вибухової речовини складає 40-56 г. Предмет, наданий на дослідження, придатний для виробництва вибуху (а.с.92-94).

Аналізуючи показання свідків, письмові докази та відеозапис, дослідженні судом під час судового розгляду кримінального провадження, суд приходить до висновку про те, що вина обвинуваченого ОСОБА_4 у вчиненні інкримінованого йому злочину повністю доведена, і його дії належить кваліфікувати за ч.1 ст.263 КК України як носіння, зберігання, придбання вибухової речовини без передбаченого законом дозволу.
Невизнання обвинуваченим своєї вини суд розцінює як обраний ним спосіб захисту та спробу уникнути відповідальності за вчинене.

При обранні виду та міри покарання обвинуваченому ОСОБА_4 суд враховує загальні засади призначення покарання, визначені ст.65 КК України, в тому числі: ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного та оставини, що пом`якшують та обтяжують покарання. Положеннями ч.2 вказаної статті визначено, що особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів.

Згідно ч.2 ст.50 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених.

Суд враховує те, що злочин, який вчинив ОСОБА_4 , відносяться до категорії тяжких злочинів.

Обставин, що пом`якшують покарання обвинуваченого відповідно до ст.66 КК України, судом не встановлено. Обставиною, що обтяжує покарання відповідно до ст.67 КК України, є рецидив злочину.

Вивченням даних про особу обвинуваченого ОСОБА_4 встановлено, що він не працює, на обліку у лікаря-нарколога та лікаря-психіатра не перебуває, за місцем проживання скарг на нього не надходило.

Також судом встановлено, що ОСОБА_4 раніше судимий за корисливі злочини, поєднані з насильством, вчинив новий злочин під час іспитового строку.

На підставі викладеного, враховуючи вимоги кримінального закону і передбачені цим законом санкції, суд вважає, що виправлення обвинуваченого є неможливим без ізоляції від суспільства.

Відповідно до ч.3 ст.78 КК України у разі вчинення засудженим протягом іспитового строку нового злочину, суд призначає йому покарання за правилами, передбаченими в статтях 71, 72 цього Кодексу.

За правилами ч.1 ст.71 КК України, якщо засуджений після постановлення вироку, але до повного відбуття покарання вчинив новий злочин, суд до покарання, призначеного за новим вироком, повністю або частково приєднує невідбуту частину покарання за попереднім вироком.

Згідно вироку Марганецького міського суду Дніпропетровської області від 04 листопада 2013 року ОСОБА_4 засуджений за ч.1 ст.186, ч.1 ст.187, ст.70 КК України до 3 років позбавлення волі, і на підставі ст.75 КК України звільнений від відбування покарання з іспитовим строком 2 роки.
Оскільки ОСОБА_4 вчинив інкримінований йому за ч.1 ст.263 КК України злочин у липні 2015 року, тобто під час іспитового строку, суд вважає за необхідне призначити йому остаточне покарання за сукупністю вироків шляхом часткового приєднання невідбутої частини покарання за попереднім вироком.

06 січня 2016 року згідно ухвали слідчого судді Марганецького міського суду Дніпропетровської області ОСОБА_4 було обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою. Ухвалою Марганецького міського суду Дніпропетровської області від 12 лютого 2016 року ОСОБА_4 змінено запобіжний захід з тримання під вартою на домашній арешт. Відповідно до ч.5 ст.72 КК України у строк відбуття покарання ОСОБА_4 необхідно зарахувати весь строк його попереднього ув`язнення з 06 січня 2016 року по 12 лютого 2016 року з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.

Строк дії запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту, обраного ОСОБА_4 12 лютого 2016 року, закінчився 11 квітня 2016 року. Перебуваючи під домашнім арештом, ОСОБА_4 без дозволу суду покинув місце свого проживання, виїхав за межі міста Марганець, тобто порушив умови застосованого запобіжного заходу і був оголошений в розшук.
Разом з тим, суд враховує, що обвинувачений добровільно прибув за вимогою до суду, приймав участь у судовому розгляді кримінального провадження.
Враховуючи викладене, а також те, що суд дійшов висновку про неможливість виправлення обвинуваченого без ізоляції від суспільства, зважаючи на наявність ризику ухилення від призначеного йому покарання, суд вважає за необхідне обрати ОСОБА_4 запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання до дати набрання вироком законної сили.
Матеріальна шкода кримінальним правопорушенням не завдана.
Цивільний позов у даному кримінальному провадженні не заявлений.
Вартість проведення вибухотехнічної експертизи, оформленої висновком № 70/26-296 від 10 липня 2015 року, становить 1536 гривень, які слід стягнути із засудженого на користь держави.
Речовий доказ корпус гранати Ф-1 в кількості 1 шт. знищений 09 липня 2015 року, про що складений відповідний акт (а.с.95). Інші речові докази по справі відсутні.

Керуючись ст.ст. 370, 374 КПК України, суд

УХВАЛИВ:
ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст.263 КК України, і призначити йому покарання у виді позбавлення волі на строк 3 (три) роки.

На підставі ст.71 КК України за сукупністю вироків до покарання, призначеного за даним вироком, частково приєднати невідбуту частину покарання за вироком Марганецького міського суду Дніпропетровської області від 04 листопада 2013 року, і призначити остаточне покарання ОСОБА_4 у виді 3 (три) років 6 (шість) місяців позбавлення волі.
Строк покарання ОСОБА_4 рахувати з моменту його фактичного затримання.

Відповідно до вимог ч.5 ст.72 КК України у строк відбуття покарання ОСОБА_4 зарахувати строк його попереднього ув`язнення з 06 січня 2016 року по 12 лютого 2016 року з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.

До набрання вироком законної сили застосувати до ОСОБА_4 запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання, з покладенням на нього наступних обов`язків:

1) прибувати до прокурора та до суду за першою вимогою;

2) не відлучатися з м.Марганець Дніпропетровської області без дозволу прокурора;

3) повідомляти прокурора про зміну свого місця проживання.

Роз`яснити ОСОБА_4 , що в разі невиконання покладених на нього обов`язків, на нього може бути накладено грошове стягнення в розмірі від 0,25 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб до 2 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Контроль за виконанням особистого зобов`язання покласти на прокурора Марганецького відділу Нікопольської місцевої прокуратури в Дніпропетровській області ОСОБА_5 .
Стягнути з ОСОБА_4 на користь держави процесуальні витрати на залучення експерта для проведення вибухотехнічної експертизи, оформленої висновком № 70/26-296 від 10 липня 2015 року, в розмірі 1536 (одна тисяча п`ятсот тридцять шість) гривень.
Копію вироку негайно після його проголошення вручити учасникам процесу.

Роз`яснити, що учасники судового провадження мають право подати клопотання на ознайомлення з журналом та технічним записом судового засідання і подати на них письмові зауваження.

Вирок може бути оскаржено до Апеляційного суду Дніпропетровської області через Марганецький міський суд Дніпропетровської області протягом тридцяти днів з моменту його проголошення, з підстав, передбачених ст.394 КПК України.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Суддя: ОСОБА_1