УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
05.01.2017 року м. Житомир
Богунський районний суд м.Житомира в складі:
головуючої судді ОСОБА_1
при секретарі ОСОБА_2
розглянувши заяву засудженого ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с.Бутівка Сосницького району Чернігівської області про умовно-дострокове звільнення від покарання, -
з участю сторін кримінального провадження:
прокурора ОСОБА_4
представника Житомирської ВК (№4) ОСОБА_5

В С Т А Н О В И В:
Засуджений ОСОБА_3 звернувся до суду із клопотанням про умовно-дострокове звільнення від покарання в якому зазначає, що вину у скоєному злочині визнає.
В судове засідання засуджений не з`явився, просить справу розглядати у його відсутність. Суд за погодженням з учасниками судового провадження, розглядає справу у відсутності засудженого.
Представник Житомирської виправної колонії (№4) пояснив, що засуджений ОСОБА_3 має одне заохочення, однак за порушення режиму отримав стягнення, адміністрація установи вважає, що він не довів своє виправлення сумлінною поведінкою та ставленням до праці, тому до нього передчасно застосовувати умовно-дострокове звільнення.
Прокурор просив відмовити в задоволенні клопотання засудженого ОСОБА_3 .
Заслухавши представника ЖВК(№4), думку прокурора, дослідивши матеріали особової справи засудженого, суд приходить до наступного висновку.
Судом встановлено, що ОСОБА_3 засуджений: 03.07.2015року Ніжинським міськрайонним судом Чернігівської області за ч.3 ст.185КК України на 3 роки позбавлення волі; 11.11.2015р. Ніжинським міськрайонним судом Чернігівської області за ч.3 ст.185, ч.4 ст.70КК України на 3 роки 1 місяць позбавлення волі
Ухвалою Ніжинського міськрайонного суду Чернігівської області від 26.01.2016р. зараховано в строк покарання строк попереднього ув`язнення з 18.04.2015р. по 14.12.2015р. згідно ч.5 ст.72КК України з розрахунку один попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі. Початок строку: 17.10.2014року; кінець строку: 17.10.2017 року. 2/3 строку відбув 12.09.2016р.
Як вбачається із характеристики затвердженої начальником Житомирської виправної колонії (№4) засуджений ОСОБА_3 в місцях позбавлення волі з 24.04.2015року. З 17.01.2016р. відбуває покарання в Житомирській виправній колонії (№4). По прибуттю до колонії був працевлаштований в господарській обслузі робітником їдальні, характеризувався позитивно, дотримувався норм, які визначають порядок, умови відбування покарання та розпорядок дня установи. Порушень режиму тримання не допускав, стягнень не мав. До праці ставився сумлінно. Один раз заохочувався адміністрацією колонії. На спільному засіданні Житомирської виправної колонії та спостережної комісії при Житомирському міськвиконкомі засудженого ОСОБА_3 було розглянуто щодо переведення до дільниці соціальної реабілітації та постановою начальника колонії від 17.08.2016р. його було переведено до дільниці соціальної реабілітації де він був працевлаштований на контрагентських роботах.
За час відбування покарання в дільниці соціальної реабілітації ОСОБА_3 проявив свої скриті риси характеру, на заходи виховного та профілактичного впливу реагував не завжди правильно. У спілкуванні з представниками адміністрації колонії скритний, не завжди ввічливий, схильний до зберігання заборонених предметів. Так, 10.10.2016р. за зберігання заборонених предметів покараний правами начальника колонії. Являється злісним порушником режиму тримання. Приймає участь в програмі диференційованого виховного впливу «Духовне відродження». Завдання програми виконує в повному обсязі.
На спільному з засіданні Житомирської виправної колонії (№4) та спостережної комісії при Житомирському міськвиконкомі 25.03.2015р. відмовлено в клопотанні перед судом про застосування заміни невідбутої частини покарання більш м`яким відповідно до ст.82КК України. 23.09.2016р. відмовленого в клопотанні перед судом в застосуванні умовно-дострокового звільнення від відбування покарання.
На спільному засіданні Житомирської виправної колонії (№4) та спостережної комісії при Житомирському міськвиконкомі засудженого ОСОБА_3 було розглянуто щодо переведення до дільниці ресоціалізації відповідно до постанови начальника колонії від 12.10.2016р., так як засуджений під час перебування в дільниці соціальної реабілітації здійснює негативний вплив на засуджених, які стають на шлях виправлення, не проявляє готовності до самокерованої соціально-правомірної поведінки. За висновком засуджений ОСОБА_3 не став на шлях виправлення.
Згідно довідки про заохочення та стягнення засуджений ОСОБА_3 має одне заохочення (22.07.2016р.) та одне стягнення (10.10.2016р.).
Відповідно до ч.2, ч.3 ст.81КК України умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосоване, якщо засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення, після фактичного відбуття засудженим не менше двох третин строку покарання, призначеного судом за умисний тяжкий злочин.
Враховуючи вище викладене суд вважає, що відносно засудженого ОСОБА_3 не можуть бути застосовані вимоги ст.81КК України, так як засуджений хоча і відбув 2/3 частини призначеного строку покарання, однак не довів своєю поведінкою і ставленням до праці свого виправлення, у зв`язку з чим суд відмовляє у задоволенні клопотання.
Керуючись ст.ст. 81КК України,537,539КПК України, суд, -
У Х В А Л И В:
Клопотання засудженого ОСОБА_3 про умовно-дострокове звільнення від покарання залишити без задоволення.
Ухвала може бути оскаржена до апеляційного суду Житомирської області через Богунський районний суд м.Житомира протягом 7 днів з дня її оголошення, а особою, яка перебуває під вартою на протязі того ж строку з моменту вручення їй копії судового рішення.

Суддя ОСОБА_1