Справа № 676/3122/17
Провадження № 1-кс/676/835/17
УХВАЛА
22 червня 2017 року м. Кам`янець-Подільський
Слідчий за погодженням з прокурором звернувся до суду з клопотанням про арешт майна.
В обґрунтування клопотання прокурор зазначив, що вночі 10.06.2017 року по АДРЕСА_1 невстановлена особа шляхом вільного доступу скоїла крадіжку бензокоси, яка належить ОСОБА_4 , внаслідок чого спричинила останньому матеріальну шкоду.
У суді слідчий клопотання підтримав, просив його задоволити.
Власник майна ОСОБА_4 , в судове засідання не з`явився, хоча повідомлявся про місце та час розгляду зазначеного клопотання представником органу досудового розслідування, заяв про відкладення розгляду зазначеного клопотання до слідчого судді не надходило.
Заслухавши думку слідчого, дослідивши клопотання та долучені до нього матеріали кримінального провадження, слідчий суддя вважає, що клопотання слід задоволити.
Так, відповідно до ч.1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.
Згідно ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення:
1) збереження речових доказів;
2) спеціальної конфіскації;
3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи;
4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.
Відповідно до ч. 3 ст. 170 КПК України у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.
Згідно ст. 98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.
Вищезазначені речі, можуть бути використані як речові докази, предмети вчинення злочину, з метою недопущення втрати речових доказів по кримінальному провадженню та проведення всіх необхідних експертиз по кримінальному провадженню, на думку слідчого судді застосування зазначеного у клопотанні заходу забезпечення кримінального провадження у вигляді арешту майна є необхідним та виправданим.
Керуючись ст.ст. 170-173 КПК України, -
Клопотання слідчого СВ Кам`янець-Подільського РВП Кам`янець-Подільського ВП ГУНП України в Хмельницькій області ОСОБА_3 про застосування заходу забезпечення кримінального провадження у виді арешту майна задоволити.
Накласти арешт на майно:
Ухвала про арешт майна виконується негайно слідчим, прокурором.

Копію ухвали вручити сторонам кримінального провадження.

Ухвала слідчого судді про арешт майна може бути оскаржена у апеляційному порядку протягом п`яти днів з дня проголошення безпосередньо до апеляційного суду.

Слідчий суддя