АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД м. КИЄВА
У Х В А Л А
Іменем України

10 липня 2017 року м. Київ

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду м. Києва у складі:

головуючого судді ОСОБА_1
суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
при секретарі судового засідання ОСОБА_4 ,

переглянувши в приміщенні суду у відкритому судовому засіданні матеріали судового провадження за апеляційною скаргою власника майна ОСОБА_5 на ухвалу слідчого судді Солом`янського районного суду м. Києва від 21 квітня 2017 року,

за участю прокурора ОСОБА_6
власника майна ОСОБА_5
представника власника майна адвоката ОСОБА_7 ,

у с т а н о в и л а:

Ухвалою слідчого судді Солом`янського районного суду м. Києва від 21 квітня 2017 року у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань під №0002089 від 11.08.2016 року, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 368, ч. 1 ст. 14, ч. 2 ст. 375, ч. 3 ст. 369-2, ч. 2 ст. 354, ч. 4 ст. 358 КК України, було задоволено клопотання детектива Національного бюро Першого відділу детективів Третього підрозділу детективів Головного підрозділу детективів ОСОБА_8 , погоджене із прокурором другого відділу управління процесуального керівництва, підтримання державного обвинувачення та представництва в суді Спеціалізованої антикорупційної прокуратури Генеральної прокуратури України ОСОБА_9 , про накладення арешту на майно та накладено арешт на майно ОСОБА_10 , із забороною відчуження, розпорядження та користування, яке вилучено 19.04.2017 року в ході обшуку будинку за адресою: АДРЕСА_1 , належного ОСОБА_5 , а саме: 104 (сто чотири) купюри номіналом 100 (сто) доларів на загальну суму 10400 (десять тисяч чотириста) доларів США; 7 (сім) купюр номіналом 50 (п`ятдесят) доларів на загальну суму 350 (триста п`ятдесят) доларів США.

Згідно ухвали суду, слідчий суддя дійшов висновку, що існують наявні правові підстави для арешту майна, оскільки детективом було доведено, що існує обґрунтована підозра щодо вчинення кримінального правопорушення, а тому потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи особи, про який йдеться в клопотанні детектива з метою виконання завдань у даному кримінальному провадженні, на підставі чого задовольнив клопотання детектива про накладення арешту на майно.

Не погоджуючись з прийнятим рішенням суду першої інстанції власник майна ОСОБА_5 подав апеляційну скаргу в якій просить скасувати ухвалу слідчого судді Солом`янського районного суду м. Києва від 21 квітня 2017 року та постановити нову ухвалу, якою відмовити детективу ОСОБА_8 у винесенні ухвали про накладення арешту та зобов`язати Національне антикорупційне бюро України повернути вилучені грошові кошти у сумі 10750 доларів США.

Мотивуючи доводи апеляційної скарги власник майна, вказує на те, що слідчим суддею в ухвалі не зазначені підстави, з яких він вважає, що грошові кошти у загальній сумі 10750 доларів США, які вилучені в ході обшуку у ОСОБА_5 відповідають критеріям, вказаним у ч. 2 ст. 167 КПК України, оскільки слідчий суддя залишив поза увагою дані, які вказують на належність грошових коштів та яке відношення мають вилучені грошові кошти до інкримінованого злочину.

Додатково власник майна, зазначає про те, що проживає окремо від підозрюваної ОСОБА_10 , є адвокатом, має самостійні джерела походження грошових коштів, на підставі чого купує іноземну валюту, має окремий від підозрюваної сімейний бюджет, отже акцентує увагу на тому, що вилучені грошові кошти є його особистим майном та жодного відношення до вчиненого кримінального правопорушення не мають.

Крім цього, звертає увагу суду на те, що накладаючи арешт на грошові кошти слідчий суддя послався на вимоги ч. 2 ст. 173 КПК України зазначивши, що майно належить ОСОБА_10 , при цьому не вказав з якої правової підстави вилучені у ОСОБА_5 грошові кошти належать ОСОБА_10 .

Також, апелянт вказує, що власника майна не було повідомлено про розгляд клопотання та про наявність ухвали про накладення арешту на майно він дізнався лише 13.06.2017 року, а тому посилаючись на ч. 3 ст. 395 КПК України з огляду на поважність причин пропуску строку на оскарження просить поновити строк на апеляційне оскарження ухвали слідчого судді Солом`янського районного суду м. Києва від 21 квітня 2017 року.

Заслухавши доповідь судді, думку власника майна та представника власника майна, які підтримали апеляційну скаргу та просили її задовольнити в повному обсязі, доводи прокурора, який вважає ухвалу слідчого судді законною та обґрунтованою та просить залишити її без змін, а апеляційну скаргу без задоволення, перевіривши та обговоривши доводи апеляційної скарги, вивчивши матеріали судового провадження, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає, при цьому строк на апеляційне оскарження підлягає поновленню, виходячи з наступних підстав.

Згідно з вимогами ч. 2 ст. 395 КПК України ухвала слідчого судді може бути оскаржена протягом п`яти днів з дня її оголошення. Згідно з частиною 3 зазначеної статті, якщо ухвалу суду було постановлено без виклику особи, яка її оскаржує, то строк апеляційного оскарження для такої особи обчислюється з дня отримання нею копії судового рішення.

Враховуючи, що ухвалу суду від 21.04.2017 року було постановлено без виклику особи, яка її оскаржує, колегія суддів вважає, що строк на апеляційне оскарження має бути поновлений, оскільки він був пропущений з поважних причин.

Як вбачається з наданих до суду апеляційної інстанції матеріалів справи, першим відділом Третього підрозділу детективів Головного підрозділу детективів Національного антикорупційного бюро України здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного Реєстру досудових розслідувань під №0002089 від 11.08.2016 року за ознаками вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 368, ч. 1 ст. 14, ч. 2 ст. 375, ч. 3 ст. 369-2, ч. 2 ст. 354, ч. 4 ст. 358 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що суддя Кіровського районного суду міста Дніпропетровська ОСОБА_10 , за домовленістю з суддею того ж суду ОСОБА_11 , у провадженні якого перебувала кримінальна справа №0418/3358/2012 за обвинуваченням ОСОБА_12 та ОСОБА_13 , стали вимагати від підсудного ОСОБА_12 30 000 доларів США за здійснення впливу ОСОБА_11 на прокурорів, що підтримують державне обвинувачення у кримінальній справі з метою зміни ними обвинувачення в суді у бік пом`якшення, а також за постановлення після зміни обвинувачення щодо підсудних вироку зі звільненням їх від відбування покарання з випробуванням, або ж постановлення ухвали про закриття кримінальної справи на підставі ст. 49 КК України.

20.04.2017 року ОСОБА_10 та ОСОБА_11 повідомлено про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 368, ч. 3 ст. 369-2 КК України.

19.04.2017 року на підставі ухвали слідчого судді Солом`янського районного суду м. Києва від 13.04.2017 року детективами Національного антикорупційного бюро України проведено обшук у будинку за адресою: АДРЕСА_1 , що належить на праві власності ОСОБА_5 та в якому інколи проживає та зберігає особисті речі його мати ОСОБА_10 . Під час проведення обшуку вказаного будинку в порядку ст. 168 КПК України, виявлено та вилучено грошові кошти, які є тимчасово вилученим майном, а саме 104 (сто чотири) купюри номіналом 100 (сто) доларів на загальну суму 10400 (десять тисяч чотириста) доларів США; 7 (сім) купюр номіналом 50 (п`ятдесят) доларів на загальну суму 350 (триста п`ятдесят) доларів США.

21.04.2017 року детектив Національного бюро Першого відділу детективів Третього підрозділу детективів Головного підрозділу детективів ОСОБА_8 , за погодженням із прокурором другого відділу управління процесуального керівництва, підтримання державного обвинувачення та представництва в суді Спеціалізованої антикорупційної прокуратури Генеральної прокуратури України ОСОБА_9 , звернувся до слідчого судді Солом`янського районного суду м. Києва з клопотанням про накладення арешту на майно ОСОБА_10 , із забороною відчуження, розпорядження та користування, яке вилучено 19.04.2017 року в ході обшуку будинку за адресою: АДРЕСА_1 , належного ОСОБА_5 , а саме: 104 (сто чотири) купюри номіналом 100 (сто) доларів на загальну суму 10400 (десять тисяч чотириста) доларів США; 7 (сім) купюр номіналом 50 (п`ятдесят) доларів на загальну суму 350 (триста п`ятдесят) доларів США, посилаючись на те, що вказане майно має істотне значення у даному кримінальному провадженні та існують достатні підстави вважати, що не накладення арешту може призвести до його зникнення, втрати або пошкодження, настання інших наслідків, які можуть перешкоджати кримінальному провадженню, а також з метою забезпечення конфіскації або спеціальної конфіскації майна.

21.04.2017 року ухвалою слідчого судді Солом`янського районного суду м. Києва клопотання детектива було задоволено та накладено арешт на майно ОСОБА_10 , із забороною відчуження, розпорядження та користування, яке вилучено 19.04.2017 року в ході обшуку будинку за адресою: АДРЕСА_1 , належного ОСОБА_5 , а саме: 104 (сто чотири) купюри номіналом 100 (сто) доларів на загальну суму 10400 (десять тисяч чотириста) доларів США; 7 (сім) купюр номіналом 50 (п`ятдесят) доларів на загальну суму 350 (триста п`ятдесят) доларів США.

З ухвали слідчого судді та журналу судового засідання вбачається, що наведені в клопотанні доводи про накладення арешту на майно перевірялись судом першої інстанції, при цьому було вислухано доводи детектива, досліджені матеріали справи, а також з`ясовані обставини, які мають значення при вирішенні питання щодо арешту майна.

Розглядаючи клопотання про накладення арешту на майно, в порядку статей 170-173 КПК України, для прийняття законного та обґрунтованого рішення, слідчий суддя повинен з`ясувати всі обставини, які передбачають підстави для арешту майна або відмови у задоволенні клопотання про арешт майна.

Згідно ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб.

Відповідно до ч. 2 ст. 170 КПК України, арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Як встановлено під час апеляційного розгляду, рішення слідчого судді про задоволення клопотання сторони обвинувачення про арешт майна, є законним та обґрунтованим, а тому, як вважає колегія суддів, підлягає залишенню без змін.

При винесенні ухвали судом, у відповідності до вимог ст. 173 КПК України, були враховані наведені в клопотанні детектива правові підстави для арешту майна, враховано достатність доказів, що вказують на наявність обґрунтованої підозри у вчиненні інкримінованих кримінальних правопорушень, розумність та співрозмірність обмеження права власності, необхідність виконання завдань у даному кримінальному провадженні, а тому слідчим суддею обґрунтовано задоволено клопотання детектива про арешт майна, з урахуванням наявних для цього підстав, передбачених ст. 170 КПК України.

З огляду на наведене та враховуючи, що в засіданні суду першої інстанції ретельно перевірено майно, на яке детектив просить накласти арешт і його відношення до матеріалів кримінального провадження, колегія суддів вважає, що слідчий суддя дійшов правильного висновку про наявність правових підстав для задоволення клопотання детектива та накладення арешту на вказане майно, оскільки у даному кримінальному провадженні є всі підстави вважати, що вилучені в ході проведення обшуку грошові кошти можуть зникнути або можуть бути пошкоджені, втрачені.

При цьому слід зауважити, що слідчий суддя на даному етапі провадження не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд під час розгляду кримінального провадження по суті, зокрема оцінювати докази з точки зору їх достатності та допустимості для визнання особи винуватою чи невинуватою у вчиненні кримінальних правопорушень. Слідчий суддя на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів повинен визначити лише чи є причетність особи до вчинення кримінальних правопорушень вірогідною та достатньою для застосування щодо особи обмежувальних заходів. Дослідивши матеріали клопотання в межах своєї компетенції, слідчий суддя у висновках, які зробив орган досудового розслідування чогось очевидно необґрунтованого чи недопустимого не встановив. Не виявлено таких обставин і колегією суддів.

Таким чином, накладення арешту на майно у даному кримінальному провадженні, за наявності для цього підстав відповідає вимогам КПК України. Матеріали судового провадження свідчать, що застосування зазначеного заходу забезпечення кримінального провадження є виправданим та необхідним у кримінальному провадженні.

Доводи апеляційної скарги щодо порушень прав власника майна та необґрунтованого обмеження прав власності не знайшли свого підтвердження під час апеляційного розгляду та зазначені в апеляційній скарзі обставини, не можуть бути безумовними підставами для скасування ухвали суду.

Доказів негативних наслідків від застосування такого заходу забезпечення кримінального провадження як арешт майна, апелянтом не надано та колегією суддів не встановлено.

Всі інші підстави підлягають з`ясуванню судом під час розгляду справи по суті.

Істотних порушень вимог КПК України, які б давали підстави для скасування ухвали слідчого судді, по справі не вбачається.

З урахуванням викладеного, колегія суддів вважає, що рішення суду прийнято у відповідності до вимог закону, слідчий суддя при розгляді клопотання з`ясував всі обставини, з якими закон пов`язує можливість накладення арешту на майно, а тому ухвалу слідчого судді необхідно залишити без змін, а апеляційну скаргу без задоволення.

Керуючись ст. ст. 117, 170-173, 309, 404, 405, 407 ч. 3 п. 1, 418 ч. 1, 422 КПК України, колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду м. Києва
п о с т а н о в и л а:

Поновити власнику майна ОСОБА_5 строк на апеляційне оскарження ухвали слідчого судді Солом`янського районного суду м. Києва від 21 квітня 2017 року.

Ухвалу слідчого судді Солом`янського районного суду м. Києва від 21 квітня 2017 року у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань під №0002089 від 11.08.2016 року, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 368, ч. 1 ст. 14, ч. 2 ст. 375, ч. 3 ст. 369-2, ч. 2 ст. 354, ч. 4 ст. 358 КК України, якою було задоволено клопотання детектива Національного бюро Першого відділу детективів Третього підрозділу детективів Головного підрозділу детективів ОСОБА_8 , погоджене із прокурором другого відділу управління процесуального керівництва, підтримання державного обвинувачення та представництва в суді Спеціалізованої антикорупційної прокуратури Генеральної прокуратури України ОСОБА_9 , про накладення арешту на майно та накладено арешт на майно ОСОБА_10 , із забороною відчуження, розпорядження та користування, яке вилучено 19.04.2017 року в ході обшуку будинку за адресою: АДРЕСА_1 , належного ОСОБА_5 , а саме: 104 (сто чотири) купюри номіналом 100 (сто) доларів на загальну суму 10400 (десять тисяч чотириста) доларів США; 7 (сім) купюр номіналом 50 (п`ятдесят) доларів на загальну суму 350 (триста п`ятдесят) доларів США, залишити без змін.

Апеляційну скаргу власника майна ОСОБА_5 залишити без задоволення.

Ухвала апеляційного суду відповідно до правил, визначених ч. 4 ст. 424 КПК України, є остаточною й оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

С У Д Д І:

ОСОБА_14 ОСОБА_15 ОСОБА_16 и б а к