Справа № 466/5848/15-к
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

19 червня 2017 року Шевченківський районний суд м.Львова у складі: головуючої судді ОСОБА_1
секретар ОСОБА_2
з участю прокурора ОСОБА_3
потерплої ОСОБА_4
представника потерпілої ОСОБА_5
обвинуваченого ОСОБА_6
захисника ОСОБА_7
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Львові кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0002480 від 21.07.2015 року, про обвинувачення:
ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Славути, Хмельницької області, українця, громадянина України, з середньою освітою, працездатного, непрацюючого, одруженого, на утриманні дитина ОСОБА_8 ІНФОРМАЦІЯ_2 , військовозобов`язаного, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше несудженого,
У вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст.125 КК України,-
в с т а н о в и в:
ОСОБА_6 19.07.2015 року в період часу з 20.00 год. по 00.00 год. перебуваючи в м. Львові по вул. Клепарівська, 39А у гуртожитку на загальному коридорі другого поверху вчинив конфлікт із ОСОБА_4 на побутовому грунті, під час якого руками та ногами наносив удари по тілу потерпілої, спричинивши останній подряпину та синець в ділянці перенісся справа, синець в ділянці ліктя, 5 синців на правій нозі, 3 синці і рану на лівій нозі, які згідно висновку експерта №1109 відносяться до легкого ступеня тяжкості.
В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_6 своєї винуватості в інкримінованому злочині не визнав, надав показання про те, що 19.07.2015 року він вдома був разом зі знайомим на прізвище ОСОБА_9 . Близько 20.00год. перебуваючи з ОСОБА_9 у спільному коридорі він почув неприємний запах та з`ясував, що це запах від сміття, яке залишила потерпіла. Подзвонивши у двері до ОСОБА_4 попросив забрати сміття, на що вона зчинила скандал, на який збіглися сусіди - знайомі ОСОБА_4 . Конфлікт переріс в образи та шарпанину між сусідами і ОСОБА_9 . Він почав розбороняти сторони, відтягуючи ОСОБА_9 , при цьому сам кілька разів отримав удари по голові. Цей конфлікт побачив знайомий потерпілої ОСОБА_4 на ім`я ОСОБА_10 та будучи у кінці спільного коридору з розбігу налетів на них і кинувся бити ОСОБА_9 , в результаті чого вони впали. Падаючи ОСОБА_6 зачепив потерпілу ОСОБА_4 . Пояснив, що скляну банку кинув не він, а ОСОБА_9 . Банка вдарившись об одвірок, розбилася. Жодних побоїв руками чи ногами потерпілій він не наносив. Умислу наносити їй тілесні ушкодження не мав. Не заперечив, що міг ненавмисно заподіяти ушкодження потерпілій коли розбороняв ОСОБА_9 та ОСОБА_11 , при падінні від поштовху ОСОБА_11 . Просив суд його виправдати.
Незважаючи на невизнання ОСОБА_6 своєї невинуватості, суд вважає, що його винуватість у скоєнні інкримінованого злочину доведена зібраними та дослідженими в судовому засіданні доказами.
Потерпіла ОСОБА_4 в судовому засіданні дала показання, відповідно до яких 19.07.2015р. близько 19,00год. за адресою: м.Львів, вул. Клепарівська, 39 «а» на спільному коридорі другого поверху гуртожитку ОСОБА_6 спровокував словесний конфлікт. На цей конфлікт вийшли сусіди, згодом він переріс у шарпанину. При цьому ОСОБА_6 бив її кулаком в ліву ріку, копав її ногами по ногах. Ствердила, що ОСОБА_6 кинув об одвірок скляну банку, яка розбившись подряпала їй обличчя. Вказала, що очевидцями конфлікту були ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , донька ОСОБА_14 , знайомий на ім`я ОСОБА_10 . За цим конфліктом були викликані працівники поліції, які приїхали на місце події, відбирали у неї письмові заяву.
Допитана у судовому засіданні неповнолітня свідок ОСОБА_14 , донька потерпілої, повідомила, що з ОСОБА_6 є сусідами по гуртожитку та мають спільний загальний коридор. 19.07.2015р. близько 20,00год. почули шум ОСОБА_6 в загальному коридорі. Коли мати вийшла на загальний коридор, відбувся конфлікт, який супроводжувався погрозами, нецензурною лайкою ОСОБА_6 з яким був ОСОБА_9 . На цей конфлікт повиходили сусіди. ОСОБА_12 та ОСОБА_13 просили ОСОБА_6 та ОСОБА_9 заспокоїтися. Однак, ОСОБА_9 навпаки підбурював ОСОБА_6 до конфлікту. Під час конфлікту ОСОБА_6 зачепився за щось і впав. Свідок ствердила, що ОСОБА_6 копав ногою потерпілу ОСОБА_4 , вдарив її рукою в ліву руку, плече, копав ногами, наніс більше 5 ударів своїми ногами по ногах ОСОБА_4 , кинув скляну банку, яка вдарилася об одвірок, розбилася і поранила маму та її знайомого ОСОБА_11 , який стояв неподалік. Після цього ОСОБА_6 та ОСОБА_9 з місця конфлікту пішли.
В судовому засіданні свідок ОСОБА_15 повідомила, що з потерпілою ОСОБА_4 та ОСОБА_6 знайома, є сусідами по гуртожитку. 19.07.2015р. приблизно з 22 год. до 24 год. була очевидцем конфлікту та нанесення тілесних ушкоджень потерпілій ОСОБА_4 обвинуваченим ОСОБА_6 . Свідок ствердила, що бачила, як ОСОБА_6 наніс потерпілій удар кулаком в ліву руку та копав ногами потерпілу по нозі, кинув скляну банку, осколок якої поранив лице потерпілої. Свідок намагалася заспокоїти ОСОБА_6 .
Допитаний у судовому засіданні свідок ОСОБА_9 дав показання про те, що з обвинуваченим ОСОБА_6 знайомий тривалий час.
19.07.2015 він був разом з ОСОБА_6 у нього вдома, перевстановлював операційну систему на комп`ютері обвинуваченого, випили 2 чи 3 пляшки пива. Коли вони з ОСОБА_6 вийшли з кухні, відчули сильний запах сміття, яке залишила потерпіла ОСОБА_4 . На зауваження ОСОБА_4 почала ображати ОСОБА_6 , його сім`ю та свідка ОСОБА_9 . На сварку збіглися сусід і почали шарпати свідка ОСОБА_9 . Тоді ОСОБА_6 взяв кульок зі сміттям і воно розсипалося. Потерпіла ОСОБА_4 почала шваброю згортати сміття до кімнати ОСОБА_6 . Свідок ОСОБА_9 та обвинувачений ОСОБА_6 зібрали сміття. ОСОБА_4 далі провокувала конфлікт. На це надійшов незнайомий на ім`я ОСОБА_10 , розштовхав їх і накинувся на свідка ОСОБА_9 , відбулася бійка, ОСОБА_16 їх розбороняв. В цей час потерпіла ОСОБА_4 вдарила ОСОБА_6 по голові мобільним телефоном. Свідок ствердив, що під час бійки він схопив скляну банку та кинув її в ОСОБА_11 , в результаті чого банка розбилася об одвірок.
ОСОБА_9 повідомив, що жодних тілесних ушкоджень він потерпілій ОСОБА_4 не наносив, не бачив щоб ОСОБА_6 бив ОСОБА_4 .
Суд критично оцінює такі показання свідка щодо окремих обставин конфлікту 19.07.2015р., вважає, що свідок ОСОБА_9 намагається таким чином вигородити ОСОБА_6 . Покази ОСОБА_9 про те, що скляну банку кидав він спростовуються показаннями потерпілої, свідків ОСОБА_14 , ОСОБА_15 . Та обставина, що свідок не бачив щоб ОСОБА_6 бив ОСОБА_4 не свідчить що такого факту не було.
Згідно висновку судово-медичного експерта ОСОБА_17 № 1109 від 22.07.2015 року - у потерпілої ОСОБА_4 виявлені : подряпина та синець в ділянці перенісся справа, синець в ділянці лівого ліктя, 5 синців на правій нозі, 3 синці і рана на лівій нозі. Синці утворились від дії тупого предмета, могли виникнути від ударів рукою та при ударі до виступаючих частин елементів меблів. Подряпина утворилася від загостреного предмета, могла виникнути від контакту з уламками розбитої скляної банки. По давності утворення тілесні ушкодження відповідають періоду 19 липня 2015р. та відносяться до легкого ступеня тяжкості.
Розташування тілесних ушкоджень на різних ділянках і анатомічних поверхнях тіла свідчить, що вони не могли утворитись внаслідок одноразового падіння потерпілої з висоти власного зросту.
В судовому засіданні допитаний експерт ОСОБА_17 повністю підтвердив вказані у експертному висновку обставини, порядок надання такого висновку.
Суд при ухваленні вироку відхиляє зазначені стороною обвинувачення в якості доказів рапорт-телеграма Шевченківського РВ до ГУ МВС України у Львівській області від 19.07.2015 ( ОСОБА_18 ) на 1 арк. а.с. 4 (т.1); рапорт ДІМ Шевченківського ЛМУ ГУМВСУ у Львівській області ОСОБА_19 від 21.07.2017 на 1 арк. а.с. 67 (т.2); заяву про злочин ОСОБА_4 від 20.07.2015 на 1 арк. а.с. 68 (т.2); рапорт інспектора батальйону ЛМУ ГУМВСУ у Львівській області ОСОБА_20 від 20.07.2015 на 1 арк. а.с. 69 (т.2), постанову слідчого про призначення судово-медичної експертизи від 21.07.2015 на 1 арк. а.с.70 (т.2) оскільки такі не є доказами в розумінні ст.84 КПК України та не містять фактичних даних, отриманих у передбаченому цим Кодексом порядку, на підставі яких суд встановлює наявність чи відсутність фактів та обставин, що мають значення для даного кримінального провадження та підлягають доказуванню.
Суд вважає, що наведеними та дослідженими в судовому засіданні доказами в їх сукупності винуватість ОСОБА_6 у вчиненні інкримінованого злочину повністю та об`єктивно доведена, дії обвинуваченого органом досудового розслідування вірно кваліфіковані за ч.1 ст. 125 КК України як умисне легке тілесне ушкодження.
Призначаючи обвинуваченому ОСОБА_6 покарання, суд враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, його наслідки, особу обвинуваченого, який раніше до кримінальної відповідальності не притягався, його посереднью характеристику за місцем проживання, обставини, що пом`якшують чи обтяжують покарання, відсутні.

Суд вважає, що обвинуваченому слід призначити покарання в межах санкції статті у виді штрафу.

Запобіжний захід не обирався, речові докази відсутні.

Керуючись ст.ст. 370, 373, 374 КПК України, суд,

з а с у д и в:

Визнати ОСОБА_6 винуватим у вчиненні злочину, передбаченого за ч. 1 ст. 125 КК України, та призначити покарання, у виді штрафу в розмірі 40 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян 680грн.).

Речові докази відсутні.
Запобіжний захід не обирався.
Вирок може бути оскаржений до апеляційного суду Львівської області протягом 30 днів з моменту його проголошення шляхом подання апеляційної скарги через Шевченківський районний суд м. Львова.
Суддя ОСОБА_21