Єдиний унікальний номер 341/1522/16-к
Номер провадження 1-кп/341/26/17
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
01 лютого 2017 року м. Галич
Галицький районний суд Івано-Франківської області в складі :

головуючого судді ОСОБА_1 ,

секретаря ОСОБА_2 ,

з участю прокурора ОСОБА_3 ,

захисників ОСОБА_4 , ОСОБА_5

обвинуваченого ОСОБА_6

розглянувши кримінальне провадження про обвинувачення:

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Семенів Теребовлянського району Тернопільської області, житель АДРЕСА_1 , українець, громадянин України, з середньою освітою, неодружений, непрацюючий, раніше судимий: 11.01.2000 Галицьким районним судом за ст.ст. 140 ч. 3, 140 ч. 2 КК України (в редакції 1960 року) до позбавлення волі на строк 3 роки з відстрочкою виконання вироку на 2 роки; 27.08.2001 Галицьким районним судом за ст. 215-3 ч. 4 КК України (в редакції 1960 року) до позбавлення волі на строк 3 роки 2 місяці; 13.01.2005 Галицьким районним судом за ст.ст. 185 ч. 3, 194 ч. 1 КК України до позбавлення волі на строк 3 роки; 20.10.2008 Галицьким районним судом за ст. 185 ч. 2 КК України до громадських робіт на строк 240 годин; 01.07.2009 Галицьким районним судом за ст. 309 ч. 1 КК України до арешту на строк 4 місяці; 23.04.2010 Галицьким районним судом за ст. 185 ч. 2 КК України до арешту на строк 5 місяців; 13.09.2011 Галицьким районним судом за ст. 185 ч. 2 КК України до позбавлення волі на строк 6 місяців; 25.12.2012 Галицьким районним судом за ст.ст. 185 ч. 3, 185 ч. 2 КК України до позбавлення волі на строк 1 рік 6 місяців; 21.02.2013 Галицьким районним судом за ст. 185 ч. 3, ст. 69, ст. 70 КК України до позбавлення волі на строк 1 рік 7 місяців; 10.06.2016 Галицьким районним судом за ст. 190 ч. 2 КК України до штрафу у розмірі 100 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян (1700 гривень), який не сплачений, не військовозобов`язаний,

за ч.2 ст. 185, ч.3 ст. 186 КК України, -

В С Т А Н О В И В :
ОСОБА_6 вчинив таємне викрадення чужого майна повторно та відкрите викрадення чужого майна (грабіж) вчинене повторно, поєднаний з насильством, яке не є небезпечним для життя чи здоров`я потерпілого, поєднане з проникненням у житло.

Злочин вчинено при наступних обставинах:

ОСОБА_6 , будучи судимий 11.01.2000 Галицьким районним судом за ст.ст. 140 ч. 3, 140 ч. 2 КК України (в редакції 1960 року) з відстрочкою виконання вироку на 2 роки; 27.08.2001 Галицьким районним судом за ст. 215-3 ч. 4 КК України (в редакції 1960 року) до 3 років 2 місяців позбавлення волі; 13.01.2005 Галицьким районним судом за ст.ст. 185 ч. 3, 194 ч. 1 КК України до 3 років позбавлення волі; 20.10.2008 Галицьким районним судом за ст. 185 ч. 2 КК України до 240 годин громадських робіт; 01.07.2009 Галицьким районним судом за ст. 309 ч. 1 КК України до 4 місяців арешту; 23.04.2010 Галицьким районним судом за ст. 185 ч. 2 КК України до 5 місяців арешту; 13.09.2011 Галицьким районним судом за ст. 185 ч. 2 КК України до 6 місяців позбавлення волі; 25.12.2012 Галицьким районним судом за ст.ст. 185 ч. 3, 185 ч. 2 КК України до 1 року 6 місяців позбавлення волі; 21.02.2013 Галицьким районним судом за ст. 185 ч. 3 КК України із застосуванням ст.69 КК України до 1 року позбавлення волі, на підставі ст. 70 КК України до остаточного покарання у виді позбавлення волі на строк 1 рік 7 місяців; 10.06.2016 Галицьким районним судом за ст. 190 ч. 2 КК України до 1700 гривень штрафу, належних висновків для себе не зробив, на шлях виправлення не став, а повторно вчинив корисливий злочин.

Так 30.07.2016 близько 10 години 30 хвилин ОСОБА_6 , прогулюючись по м. Галичу зайшов у майстерню по ремонту взуття, яка розміщена в м. Галичі майдан Різдва, 34, та належить приватному підприємцю ОСОБА_7 , який безпосередньо здійснює ремонт взуття. Знаходячись у приміщенні майстерні ОСОБА_6 побачив на столі мобільний марки «LG КЕ990 Viewty» в шкіряному чохлі, який належить ОСОБА_7 , і у нього виник умисел на на таємне викрадення чужого майна мобільного телефону марки «LG КЕ990 Viewty» в шкіряному чохлі . Скориставшись тим, що ОСОБА_7 був зайнятий ремонтом взуття і за його діями не спостерігав, діючи умисно, з корисливих мотивів та з єдиним умислом на таємне викрадення чужого майна, маючи на меті незаконно збагатитись, повторно умисно вчинив злочин проти - таємно викрав вказаний мобільний телефон марки «LG КЕ990 Viewty» в шкіряному чохлі, вартістю 500 гривень, зі шкіряним чохлом вартістю 100 гривень, в якому знаходилась сім-карта оператора мобільного зв`язку «КиївСтар», вартістю 15 гривень. Викравши мобільний телефон ОСОБА_6 через деякий час покинув приміщення майстерні по ремонту взуття, у результаті чого заподіяв потерпілому ОСОБА_7 майнову шкоду на суму 615 гривень.

Своїми умисними діями, які виразились у таємному викраденні чужого майна (крадіжці), вчиненому повторно, ОСОБА_6 , вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 185 КК України.

Продовжуючи свою злочинну діяльність 21.08.2016 близько 1 години ОСОБА_6 вирішив вчинити крадіжку майна з житлового будинку, який знаходиться в АДРЕСА_2 , де проживає пенсіонер ОСОБА_8 .

Реалізуючи свій злочинний намір, 21.08.2016 близько 2 години ОСОБА_6 взяв зі своєї квартири у АДРЕСА_1 , металевий прут та направився з ним до подвір`я ОСОБА_8 . Прийшовши близько 02 години 30 хвилин до вказаного подвір`я, ОСОБА_6 переконався, що за його діями ніхто не спостерігає, та підійшов до вхідних дверей будинку ОСОБА_8 .

Надалі ОСОБА_6 з метою проникнення в житло, ухопився обома руками за ручку врізного замка зовнішньої створки дверей та із застосуванням фізичної сили потягнув її на себе. Внаслідок вказаних дій ОСОБА_6 двері відчинилися і він проник в середину будинку ОСОБА_9 .

Перебуваючи у помешканні, ОСОБА_6 , умисно, з корисливих мотивів, з метою особистого незаконного збагачення, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно-небезпечні наслідки і бажаючи цього, почав шукати грошові кошти та цінне майно, маючи намір його викрасти. При цьому, пройшов у кімнату, у якій спав ОСОБА_8 , де побачив зверху на тумбі належний господарю помешкання бувший у використанні мобільний телефон марки «NОKІА 101», виробництва Індія, вартістю 290 грн. і, скориставшись тим, що ОСОБА_8 спав, таємно викрав вказаний телефон і сховав його у кишеню своїх штанів. Після цього ОСОБА_6 вийшов до вітальної кімнати, де підійшов до тумби, і висунувши її шухляду, побачив належний ОСОБА_8 бувший у використанні інший мобільний телефон марки «NОKІА 1280», виробництва Індія, вартістю 390 грн. та гаманець, у якому знаходились грошові кошти у сумі 300 гривень. Даний мобільний телефон та грошові кошти ОСОБА_6 також таємно викрав, заховав у кишеню своїх штанів і продовжив пошуки грошових коштів і цінного майна.

У цей момент ОСОБА_6 був виявлений господарем ОСОБА_8 , який прокинувся та вийшов зі спальні у вітальну кімнату. Побачивши ОСОБА_6 у своєму помешканні, ОСОБА_8 почав кричати та кликати на допомогу, однак ОСОБА_6 , усвідомлюючи, що його злочинні дії виявлені потерпілим, вирішив їх продовжити відкрито та із застосуванням насильства до ОСОБА_8 .

Реалізовуючи свій злочинний намір, спрямований на відкрите викрадення чужого майна, ОСОБА_6 підійшов до ОСОБА_8 і, діючи умисно, керуючись корисливими спонуканнями, прагнучи незаконно збагатитись, розуміючи та передбачаючи кримінально-протиправний характер своїх вчинків, їх наслідків і бажаючи цього, наніс йому один удар металевим прутом у ділянку голови. Від отриманого удару ОСОБА_8 упав на підлогу, а ОСОБА_6 , стягнувши з ліжка ковдру та кинувши її зверху на лежачого ОСОБА_8 , наніс йому ще декілька ударів металевим прутом по різних ділянках тіла, примушуючи вказати місце схову його грошей. При цьому він спричинив ОСОБА_8 тілесні ушкодження у вигляді синців у ділянці голови, грудної клітки та живота зліва, садна у ділянці лівої руки, саден та синця у ділянці правої гомілки, які згідно висновку експерта № 256 від 27.08.2016 відносяться до легких тілесних ушкоджень.

Будучи знесиленим від отриманих ударів та постійного спротиву ОСОБА_6 , ОСОБА_8 надав йому неправдиву інформацію про те, що грошові кошти сховані у картонній коробці на одній з полиць стелажу у гаражному приміщенні. Після цього ОСОБА_6 припинив вчиняти насильницькі дії щодо потерпілого і з метою доведення свого злочинного умислу щодо відкритого викрадення чужого майна до кінця, покинув помешкання ОСОБА_8 і направився до його гаражу, який знаходиться на тому ж самому подвір`ї. Відчинивши ворота гаражу, які були зачинені на металевий гачок, ОСОБА_6 проник у середину і у вказаному потерпілим місці почав шукати грошові кошти.

Тим часом ОСОБА_8 піднявся з підлоги, зачинив внутрішню створку вхідних дверей свого будинку і, взявши на кухні кухонну сокиру для рубання м`яса, для захисту свого життя, здоров`я та власності, вийшов з нею у коридор, передбачаючи можливість повернення ОСОБА_6 .

Не знайшовши у гаражі грошових коштів, ОСОБА_6 повернувся до вхідних дверей будинку ОСОБА_8 і, діючи умисно, прагнучи завершити свій злочинний намір, вибив плечем внутрішні вхідні двері, які перед цим були зачинені господарем. Проникнувши таким чином повторно до будинку ОСОБА_8 , ОСОБА_6 побачив перед собою господаря помешкання з кухонною сокирою у руках, яку той тримав з метою самозахисту та захисту свого майна від злочинного посягання, і зрозумівши, що для його життя та здоров`я виникла реальна небезпека, ОСОБА_6 припинив свої протиправні дії і з викраденими грошовими коштами у сумі 300 грн. та двома мобільними телефонами втік з місця вчинення злочину, розпорядившись ними в подальшому на власний розсуд, чим завдав потерпілому ОСОБА_8 майнову шкоду на загальну суму 980 грн.

Допитаний в судовому засіданні ОСОБА_6 вину визнав в повному обсязі, визнав всі фактичні обставини, які йому пред`явлено в обвинуваченні.

Відповідно до ч.3 ст. 349 КПК України суд, за згодою всіх учасників судового провадження, з`ясувавши, чи правильно вони розуміють зміст фактичних обставин справи, чи добровільною є їх позиція, роз`яснивши, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оспорювати ці фактичні обставини в апеляційному порядку, визнав недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються.

Обвинувачений ОСОБА_6 суду дав покази, що 30.07.2016 близько 10 години 30 хвилин він, прогулюючись по м. Галичі зайшов у майстерню по ремонту взуття, яка розміщена в АДРЕСА_3 , та належить приватному підприємцю ОСОБА_7 , який безпосередньо здійснює ремонт взуття. Знаходячись у приміщенні майстерні він побачив на столі мобільний телефон в шкіряному чохлі, і у нього виник умисел на викрадення мобільного телефону. Скориставшись тим, що за його діями ніхто не спостерігав, викрав мобільний телефон в шкіряному чохлі. Викравши мобільний телефон він через деякий час покинув приміщення майстерні.

Також суду пояснив, що 21.08.2016 близько 2 години він взявши зі своєї квартири, металевий прут та направився з ним до подвір`я ОСОБА_8 . Прийшовши близько 02 години 30 хвилин до вказаного подвір`я, він переконався, що за його діями ніхто не спостерігає, та підійшов до вхідних дверей будинку ОСОБА_8 .

Надалі він з метою проникнення в житло, ухопився обома руками за ручку врізного замка зовнішньої створки дверей та із застосуванням фізичної сили потягнув її на себе після чого проник в середину будинку ОСОБА_9 .

Перебуваючи у помешканні, почав шукати грошові кошти та цінне майно, маючи намір його викрасти. Пр и цьому, пройшов у кімнату, у якій спав ОСОБА_8 , де побачив зверху на тумбі мобільний телефон та викрав його. Після цього він перейшов до іншої кімнати, де побачив мобільний телефон марки NОKІА, та гаманець, у якому знаходились грошові кошти у сумі 300 гривень. Даний мобільний телефон та грошові кошти він заховав у кишеню своїх штанів і продовжив пошуки грошових коштів і цінного майна.

У цей момент він був виявлений господарем будинку, який прокинувся та вийшов зі спальні у вітальну кімнату.

Побачивши ОСОБА_6 у своєму помешканні, ОСОБА_8 почав кричати та кликати на допомогу, однак ОСОБА_6 , усвідомлюючи, що його злочинні дії виявлені потерпілим, вирішив їх продовжити відкрито та із застосуванням насильства до ОСОБА_8 .

ОСОБА_6 підійшов до ОСОБА_8 і, наніс йому один удар металевим прутом у ділянку голови. Від отриманого удару ОСОБА_8 упав на підлогу, а ОСОБА_6 , стягнувши з ліжка ковдру та кинувши її зверху на лежачого ОСОБА_8 , наніс йому ще декілька ударів металевим прутом по різних ділянках тіла, примушуючи вказати місце схову грошей.

В подальшому ОСОБА_6 продовжив пошук цінностей у будинку та гаражі ОСОБА_8 .

Не знайшовши у гаражі та будинку цінностей та грошових коштів, ОСОБА_6 повернувся до вхідних дверей будинку ОСОБА_8 і, вибив плечем внутрішні вхідні двері, які були зачинені. Проникнувши таким чином повторно до будинку ОСОБА_8 , він побачив перед собою господаря помешкання з кухонною сокирою у руках, яку той тримав з метою самозахисту після чого він втік.

У вчиненому щиро розкаюється, просить суворо не карати.

Таким чином вина ОСОБА_6 доведена повністю, він вчинив таємне викрадення чужого майно повторно та відкрите викрадення чужого майна (грабіж), поєднаний з погрозою застосування насильства, яке не є небезпечним для життя чи здоров`я потерпілого, вчинене повторно та поєднане з проникненням у житло.

Його дії за ч.2ст. 185, ч.3 ст. 186 КК України кваліфіковано вірно.

При призначенні покарання обвинуваченому суд, відповідно до вимог ст. 65 КК України, враховує тяжкість вчиненого злочину, його суспільну небезпеку, дані про особу обвинуваченого, а також обставини справи, що обтяжують і пом`якшують покарання.

До обставин, які пом`якшують покарання, суд відносить щире каяття, визнання вини.

До обставин, які обтяжують покарання суд відносить рецидив злочинів те, що злочин вчинено щодо особи похилого віку.

Вивченням даних про особу обвинуваченого встановлено, що він посередньо характеризується за місцем реєстрації, на обліку в психіатричному кабінеті не перебуває, перебуває на обліку в наркологічному кабінеті з 2008 року, офіційно не працює.

Згідно ч.2 ст. 50 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених. Відповідно до ч.2 ст.65 КК України особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів. Суд приймає до уваги думку потерпілих щодо призначення покарання обвинуваченому, які поклалися на розсуд суду.

При призначенні покарання суд враховує те, що обвинувачений вчинив ряд корисливих злочинів, що свідчить про його стійку направленість на вчинення корисливих злочинів даної категорії.

Суд вважає, що покарання обвинуваченому слід призначити в межах санкцій ст.185 ч.2, ст. 186 ч.3 КК України у виді позбавлення волі.

Вказане покарання буде необхідне і достатнє для виправлення обвинуваченого та попередження вчинення нових злочинів.

Керуючись ст.ст. 368-371, 373, 374 КПК України суд, -

З А С У Д И В :
ОСОБА_6 визнати винуватим у вчиненні злочинів, передбачених ч. 2 ст.185, ч.3 ст. 186 КК України і призначити покарання:

за ч. 2 ст. 185 КК України у виді позбавлення волі на строк 2 (два) роки;

за ч. 3 ст. 186 КК України - у виді позбавлення волі на строк 4 (чотири) роки.

На підставі ч.1 ст. 70 КК України ОСОБА_6 , за сукупністю злочинів, шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим, призначити покарання у виді позбавлення волі на строк 4 (чотири) роки.

На підставі ч. 1 ст. 71 КК України ОСОБА_6 , за сукупністю вироків, шляхом повного складання покарання за цим вироком та вироком Галицького районного суду Івано-Франківської області від 10 червня 2016 року, яким його засуджено за ч. 2 ст. 190 КК України з призначеним покаранням у виді штрафу в розмірі 100 (ста) неоподаткованих розмірів доходів громадян, що становить 1700 грн.

-визначити остаточне покарання у виді позбавлення волі на строк 4 (чотири) роки зі сплатою штрафу в розмірі 100 (ста) неоподаткованих розмірів доходів громадян, що становить 1700 грн.

В силу ч. 3 ст. 72 КК України покарання у виді позбавлення волі та штрафу виконувати самостійно.

Строк відбуття покарання у виді позбавлення волі рахувати з часу фактичного затримання ОСОБА_6 з 21.09.2016 року.

В силу ч. 5 ст. 72 КК України КК України ОСОБА_6 зарахувати у строк покарання у виді позбавлення волі, строк попереднього ув`язнення, з 21.09.2016 року по дату набрання даним вироком законної сили, з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.

Запобіжний захід до вступу вироку в законну силу залишити раніше обраний у вигляді тримання під вартою.

Стягнути з ОСОБА_6 на користь держави - 879 (вісімсот сімдесят дев`ять) гривень 60 копійок витрат за проведення експертизи.

Речовий доказ - мобільні телефони марки «Nokia-101» на дві сім карти IMEI НОМЕР_1 та IMEI НОМЕР_2 та «Nokia-1280» з сім картою № НОМЕР_3 , які зберігаються в потерпілого ОСОБА_8 - вважати повернутим потерпілому

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку суду.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку на подачу апеляційної скарги.

На вирок може бути подана апеляція до Івано-Франківського апеляційного суду через Галицький районний суд Івано-Франківської області шляхом подачі апеляції протягом 30 днів з дня його проголошення.

Суддя: ОСОБА_1