Ухвала
іменем україни
06 липня 2016 року м. Київ

Колегія суддів судової палати у кримінальних справах
Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних
і кримінальних справ у складі:

головуючого ОСОБА_1 ,
суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

за участю прокурора ОСОБА_4 ,

розглянула в судовому засіданні кримінальну справу за касаційною скаргою прокурора, який брав участь у розгляді кримінальної справи судом апеляційної інстанції, на ухвалу Апеляційного суду Харківської області від 12 листопада 2015 року.
Вироком Куп`янського міськрайонного суду Харківської області від 03 червня 2015 року

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, такого, що не має судимості,

засуджено за ч. 2 ст. 153 КК України до покарання у виді позбавлення волі строком на 7 років.
На підставі ч. 1 ст. 49 КК України його звільнено від відбування призначеного покарання у зв`язку із закінченням строків давності притягнення до кримінальної відповідальності.

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України,

такого, що не має судимості,

засуджено за ч. 2 ст. 153 КК України до покарання у виді позбавлення волі строком на 7 років.
На підставі ч. 1 ст. 49 КК України його звільнено від відбування призначеного покарання у зв`язку із закінченням строків давності притягнення до кримінальної відповідальності.

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , громадянина України, такого, що не має судимості,

засуджено за ч. 2 ст. 153 КК України до покарання у виді позбавлення волі строком на 7 років.
На підставі ч. 1 ст. 49 КК України його звільнено від відбування призначеного покарання у зв`язку із закінченням строків давності притягнення до кримінальної відповідальності.

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , громадянина України, такого, що не має судимості в силу ст. 89 КК України,

засуджено:
за ч. 2 ст. 152 КК України до покарання у виді позбавлення волі строком на 8 років 2 місяці;

за ч. 2 ст. 153 КК України до покарання у виді позбавлення волі строком на 7 років.
На підставі ст. 70 КК України за сукупністю злочинів, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, йому остаточно визначено покарання у виді позбавлення волі строком на 8 років 2 місяці.
На підставі ч. 1 ст. 49 КК України ОСОБА_8 звільнено від відбування призначеного покарання у зв`язку із закінченням строків давності притягнення до кримінальної відповідальності.

Ухвалою Апеляційного суду Харківської області від 12 листопада 2015 року в порядку ст. 365 КПК України 1960 року вирок районного суду щодо ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 та ОСОБА_8 змінено:
ОСОБА_5 за ч. 2 ст. 153 КК України пом`якшено до 5 років позбавлення волі; на підставі ч.1 ст. 49 КК України його звільнено від відбування призначеного покарання у зв`язку із закінченням строків давності притягнення до кримінальної відповідальності.

ОСОБА_6 за ч. 2 ст. 153 КК України пом`якшено до 5 років позбавлення волі; на підставі ч. 1 ст. 49 КК України його звільнено від відбування призначеного покарання у зв`язку із закінченням строків давності притягнення до кримінальної відповідальності.

ОСОБА_7 за ч. 2 ст. 153 КК України пом`якшено покарання до 5 років позбавлення волі; на підставі ч. 1 ст. 49 КК України його звільнено від відбування призначеного покарання у зв`язку із закінченням строків давності притягнення до кримінальної відповідальності.

ОСОБА_8 пом`якшено покарання: за ч. 2 ст. 153 КК України до 6 років позбавлення волі, за ч. 2 ст. 152 КК України до 8 років 1 місяця 29 днів позбавлення волі та на підставі ч. 1 ст. 70 КК України за сукупністю злочинів йому остаточно визначено покарання у виді позбавлення волі строком на 8 років 1 місяць 29 днів.

На підставі ч. 1 ст. 49 КК України ОСОБА_8 звільнено від відбування призначеного покарання у зв`язку із закінченням строків давності притягнення до кримінальної відповідальності.

У решті вирок залишено без зміни.

Згідно з вироком ОСОБА_8 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 та ОСОБА_7 вчинили насильницьке задоволення статевої пристрасті неприроднім способом, а ОСОБА_8 ще й зґвалтування за наступних обставин.

У ніч з 07 на 08 серпня 2004 року ОСОБА_8 разом із ОСОБА_5 , ОСОБА_6 та ОСОБА_7 після спільного вживання спиртних напоїв у компанії із малознайомою ОСОБА_9 в кафе ПП «Водолажській», розташованому на вул. 1 Травня у м. Куп`янську Харківської області, вивели її на вулицю між кафе «Кардинал» та бюро ритуальних послуг, де, діючи спільно, подолавши опір останньої шляхом застосування до неї фізичної сили, по черзі задовольнили із потерпілою статеву пристрасть у неприродній спосіб проти її волі.

Крім того, ОСОБА_8 08 серпня 2004 року, користуючись безпорадним станом ОСОБА_9 , зґвалтував її.

У касаційній скарзі прокурор ставить питання про скасування ухвали апеляційного суду та направлення справи на новий апеляційний розгляд. На підтримку своїх вимог наводить доводи про те, що цей суд вийшов за межі розгляду апеляційної скарги засудженого ОСОБА_8 про недоведеність його вини у скоєнні злочину, а також без відповідного апеляційного приводу пом`якшив покарання кожному із засуджених, тобто постановив рішення із порушенням кримінально-процесуального закону.

Заслухавши доповідача, доводи прокурора, який не підтримав касаційну скаргу прокурора і просив ухвалу суду залишити без змін, перевіривши матеріали справи та доводи касаційної скарги, колегія суддів вважає, що вона не підлягає задоволенню з огляду на таке.

Відповідно ч. 2 ст. 365 КК України, апеляційний суд зобов`язаний вийти за межі поданих апеляцій та прийняти рішення на користь осіб, щодо яких не було оскаржено судові рішення, і вказана норма закону визначає це як обов`язок суду. Як вбачається з матеріалів справи, у стосовно всіх засуджених 07 листопада 2013 року ухвалювався обвинувальний вирок, який ухвалою апеляційного суду було скасовано, але не за м`якістю призначеного кожному засудженому покарання, з направленням справи на додаткове розслідування.

Як вбачається з матеріалів справи, після проведення додаткового розслідування об`єм обвинувачення засуджених не змінювався, втім суд першої інстанції при ухваленні нового вироку призначив їм більш суворе покарання, погіршивши у такий спосіб їхнє становище.

Переглядаючи цей вирок, апеляційний суд, дотримуючись вимог ч. 2 ст. 365 КК України 1960 року, дійшов обґрунтованого висновку про його зміну в частині призначеного засудженим покарання.

Ухвала апеляційного суду відповідає вимогам ст. 377 КПК України і належним чином обґрунтована.

Враховуючи наведене, підстав для задоволення вимог касаційної скарги прокурора колегія суддів не знаходить.

Істотних порушень кримінально-процесуального закону, які перешкодили чи могли перешкодити апеляційному суду повно та всебічно розглянути справу і постановити законне та обґрунтоване рішення, а також підстав для скасування ухвали апеляційного суду, як зазначено у касаційній скарзі прокурора, по справі не встановлено.

На підставі наведеного, керуючись статями 394-396 КПК України 1960 року, пунктами 11, 15 розділу Х1 «Перехідні положення» Кримінального процесуального кодексу України 2012 року, колегія суддів

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу прокурора залишити без задоволення, а ухвалу Апеляційного суду Харківської області від 12 листопада 2015 року щодо ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 та ОСОБА_8 - без зміни.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення й оскарженню не підлягає.

Судді:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3