Справа № 344/5691/17
Провадження № 1-кс/344/1565/17
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 травня 2017 року м. Івано-Франківськ

Слідчий суддя Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області ОСОБА_1 , з участю секретаря ОСОБА_2 , слідчого ОСОБА_3 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду клопотання про арешт майна в рамках кримінального провадження № 0000032 від 21.03.2017р., -

В С Т А Н О В И В:

Слідчий звернувся з вказаним клопотанням, в обґрунтування якого зазначив, що у провадженні СВ Івано-Франківського ВП ГУ НП України в Івано-Франківській області перебуває кримінальне провадження 0000032 від 21.03.2017р. за ч. 4 ст. 358 КК України, за фактом того, що невстановлені особи подали до Обласного комунального підприємства (ОКП) «Івано-Франківське обласне бюро технічної інвентаризації (далі-ОБТІ) підроблене рішення Івано-Франківської міської ради №441 від 06.12.2005р. року та в подальшому, на його підставі незаконно оформили право власності на об`єкт нерухомого майна за адресою: м. Івано-Франківськ, вул. Левинського, 3А.

Досудовим розслідуванням встановлено, що ОСОБА_4 подала до ОБТІ витяг із рішення Івано-Франківської міської ради від 06.12.2005 № 441 «Про акти державної комісії приймання в експлуатацію об`єктів, присвоєння поштової адреси».Згідно п. 1.11 даного рішення виконавчий комітет Івано-Франківської міської ради затвердив акт державної комісії приймання в експлуатацію складу ангару з навісом по АДРЕСА_1 . загальною площею 4896,2 кв.м (власник ОСОБА_4 ).

Однак, 25.04.2017 року в ході виконання ухвали слідчого судді про тимчасовий доступ до речей та документів з архівного відділу Івано-Франківської міської ради вилучено оригінал рішення Івано-Франківської міської ради №441 від 06.12.2005р. у якому у п. 1.11 затверджено акт державної комісії приймання в експлуатацію об`єкту крамниці промтоварів «Континент» та офісу по АДРЕСА_2 загальною площею 38,1 кв.м (власник ОСОБА_5 ).

Відтак встановлено, що Івано-Франківської міською радою рішення про затвердження акту державної комісії приймання в експлуатацію складу ангару з навісом по АДРЕСА_1 не приймалось. Протиправними діями з державної власності незаконно вилучено вказане приміщення.

Враховуючи те, що вказане приміщення на даний момент належить ОСОБА_4 та є предметом кримінального злочину і набуте злочинним шляхом, тобто отримане внаслідок вчинення кримінального правопорушення, 27 квітня 2017 року його визнано речовим доказом у кримінальному провадженні.

Матеріалами клопотання зазначено, що з метою належного виконання завдань кримінального провадження, збереження речового доказу у кримінальному провадженні, тобто недопущення подальшого відчуження приміщення третім особам, а також, з метою забезпечення в подальшому позову про визнання недійсними свідоцтва про право власності на приміщення та повернення їх у власність держави, слід накласти арешт на приміщення по АДРЕСА_1 .

В судовому засіданні слідчий клопотання підтримав, посилаючись на викладені в ньому обставини, просив клопотання задовольнити.

В той же час відповідно до ч. 2 ст. 172 КПК України з метою забезпечення арешту майна вважаю за доцільне розглянути подане слідчим клопотання про арешт майна без повідомлення його власника.

Заслухавши слідчого, дослідивши матеріали клопотання, вважаю наступне.

Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб.

Згідно з ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Ч. 10 ст. 170 КПК України передбачено, що арешт може бути накладений у встановленому цим Кодексом порядку на рухоме чи нерухоме майно, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковій формі, в тому числі кошти та цінності, що знаходяться на банківських рахунках чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах, видаткові операції, цінні папери, майнові, корпоративні права, щодо яких ухвалою чи рішенням слідчого судді, суду визначено необхідність арешту майна. Не може бути арештовано майно, якщо воно перебуває у власності добросовісного набувача, крім арешту майна з метою забезпечення збереження речових доказів.

Встановлено, що слідчий звернувся з вказаним клопотання, яке відповідає вимогам ст. 171 КПК України.

Ст. 173 КПК України визначено порядок вирішення питання про арешт майна.

Слідчим відділом Івано-Франківського ВП ГУ НП України в Івано-Франківській області перебуває кримінальне провадження 0000032 від 21.03.2017р. за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених за ч. 4 ст. 358 КК України.

В той же час, згідно з вимогами ч. 3 ст. 170 КПК України у випадку, передбаченому п. 1 ч. 2 цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у ст. 98 цього Кодексу.

Постановою слідчого від 27 квітня 2017 року нежитлове приміщення за адресою: АДРЕСА_1 , (реєстраційний номер обєкта нерухомого майна:14702804) яке належить на праві приватної власності ОСОБА_4 було визнано речовим доказом.

Крім того, на підставі вимог ч. 5 ст. 9 КПК України, слідчий суддя враховує, що виходячи з положень Першого протоколу та протоколів № 2, 4, 7 та 11 до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, дотримання принципу верховенства права є однією з підвалин демократичного суспільства.

Також, у ст. 1 Першого протоколу до Конвенції зазначено, кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права.

Слідчим поза розумним сумнівом доведено наявність достатніх підстав вважати, що нежитлове приміщення за адресою: АДРЕСА_1 , (реєстраційний номер обєкта нерухомого майна:14702804) яке належить на праві приватної власності ОСОБА_4 , оскільки вони є предметом вчинення злочину, може бути використане як доказ у кримінальному провадженні, тобто відповідає критеріям, зазначеним у ст. 98 КПК України.

Тож, слідчий суддя погоджується з поданим стороною кримінального провадження клопотанням, що необхідно накласти арешт на майно на підставі ч. 2 ст. 170 КПК України, оскільки є достатні підстави вважати, що це майно відповідає критеріям, зазначеним у даній статті цього Кодексу, та зокрема забезпечить виконання завдань такого арешту та досягнення його мети передбаченої ч. 2 ст. 170 КПК України, а саме збереження речових доказів.

Керуючись ст.ст. 170-173, 309, 395 КПК України, -

У Х В А Л И В:
Клопотання задовольнити.

Накласти арешт на нежитлове приміщення за адресою: АДРЕСА_1 , (реєстраційний номер обєкта нерухомого майна:14702804), яке належить на праві приватної власності ОСОБА_4 , шляхом заборони на його користування, відчуження та розпорядження.

Ухвала підлягає до негайного виконання та може бути оскаржена безпосередньо до Апеляційного суду Івано-Франківської області шляхом подачі апеляційної скарги протягом 5 днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1