Справа № 185/676/17
Провадження № 1-кп/185/132/17
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
15 березня 2017 року м. Павлоград

Павлоградський міськрайонний суд Дніпропетровської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю прокурора ОСОБА_2 ,

обвинуваченого ОСОБА_3 ,

секретаря ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Павлоград матеріали кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0002243 за обвинуваченням:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який народився в м. Павлограді, Дніпропетровської області, українця, громадянина України, який має середню освіту, непрацюючого, неодруженого, який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , та проживаючий за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 382 КК України,

В С Т А Н О В И В:
ОСОБА_3 рішенням Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 23 березня 2016 року, що набрало законної сили зобов`язаний усунути перешкоди в користуванні житловим приміщенням та висилитись з будинку АДРЕСА_1 .

Для виконання рішення суду щодо усунення перешкод у користуванні будинком АДРЕСА_1 , шляхом виселення - ОСОБА_3 , 1971 року народження з житлового будинку АДРЕСА_1 до відділу Державної виконавчої служби Павлоградського міськрайонного управління юстиції Головного управління юстиції у Дніпропетровської області було направлено виконавчий лист від 22 квітня 2016 року про виконання рішення суду від 23 березня 2016 року.

В наданий для добровільного виконання строк рішення Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області боржником не було виконано, тому згідно ст. 27 Закону України «Про виконавче провадження» почато примусове виконання рішення суду.

Виконавче провадження з примусового виконання даного виконавчого документа відкрито 28 квітня 2016 року. Копії постанов про відкриття виконавчого провадження були направлені сторонам, зазначену копію ОСОБА_3 було спрямовано рекомендованим листом з повідомленням з наданням строку для добровільного виконання. ОСОБА_3 надано строк до 12 травня 2016 року для добровільного виконання рішення суду. У зв`язку з тим, що рішення суду до встановленого строку не було виконано, держаним виконавцем ОСОБА_5 призначено на 25 травня 2016р. примусове виконання рішення суду.

25 травня 2016 року держаним виконавцем ОСОБА_5 примусово виселено ОСОБА_3 з житлового будинку АДРЕСА_1 .

Однак, ОСОБА_3 діючи умисно, з метою ухилення від виконання рішення суду, яке вступило в законну силу, в порушення вимог ч. 5 ст. 124 Конституції України та ч. 2 ст. 13 Закону України «Про судоустрій і статус суддів», щодо обов`язковості до виконання на всій території України усіма особами судових рішень, що набрали законної сили, починаючи з 12 травня 2016 р. по цей день, продовжує проживати у буд. АДРЕСА_2 .

Таким чином незважаючи на те, що рішення суду є обов`язковим для виконання всіма громадянами України, підриваючи авторитет органів правосуддя України, після примусових виселень, які здійснювались 25 травня 2016, 29 серпня 2016 та 17 листопада 2016 року умисно продовжував ухилятися від встановленого рішення Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області зобов`язання про усунення перешкод у користуванні житловим приміщенням, будинку АДРЕСА_1 .

ОСОБА_3 був попереджений про настання адміністративної відповідальності за невиконання вимог державного виконавця у порядку ст. 89, 90 Закону України «Про виконавче провадження» та кримінальну відповідальність за невиконання рішення суду в порядку ст. 382 КК України.

Однак, ОСОБА_3 діючи умисно, з корисливих мотивів, з метою ухилення від виконання вказаного рішення суду, усвідомлюючи свій обов`язок, ніяких добровільних заходів з метою виконання рішення суду не приймав, будучи фізично здоровою, працездатною особою, та в порушення вимог Конституції України від 28 червня 1996 року та Закону України «Про судоустрій і статус суддів» від 07 липня 2010 року, будучи зобов`язаним та маючи реальну можливість рішення Павлоградського міськрайонного суду не виконав, проігнорував.

Таким чином, рішення Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області №185/535/16-ц від 23 березня 2016 року, на користь ОСОБА_6 , що набрало законної сили, не виконано, оскільки ОСОБА_3 умисно ухиляється від фактичного його виконання та продовжує створювати перешкоди законному власнику у реалізації права на користування та розпорядження своїм майном, житловим будинком, розташованим за адресою АДРЕСА_2 .

Допитаний в судовому засіданні обвинувачений вину в інкримінованому йому кримінальному правопорушенні визнав частково та суду показав, що він мешкає в будинку АДРЕСА_2 . З цього будинку його виселяли. Власник будинку ОСОБА_6 . Він в цьому будинку проживає 30 років. ОСОБА_7 була у нього опікуном з 14 років. Він проживав, то в буд. АДРЕСА_3 належить йому. ОСОБА_7 є рідна сестра його бабусі ОСОБА_8 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 . Йому відомо про те, що рішенням Павлоградського міськрайонного суду його було виселено з буд. АДРЕСА_2 . Державний виконавець його виселяв. ОСОБА_6 є онукою ОСОБА_7 , яка запропонувала йому проживати в буд. АДРЕСА_2 і наглядати за ОСОБА_7 , це було після того, як його виселив державний виконавець. З вересня по 15 грудня 2016 року він проживав в буд. АДРЕСА_2 . За цей час Господ його не виганяла. ОСОБА_7 також його не виганяла. ОСОБА_7 90 років. Він визнає вину частково, тому, що ОСОБА_7 його запросила до будинку, щоб він помагав їй по господарству.

Хоч обвинувачений ОСОБА_3 і визнав вину частково, його вина доведена дослідженими в судовому засіданні такими доказами.

Поясненнями свідка ОСОБА_6 , яка суду показала, що з обвинуваченим у родинних відносинах не перебуває. Було провадження про виселення обвинуваченого з будинку її бабусі за адресою по АДРЕСА_2 . Вона є власником будинку АДРЕСА_2 повністю. Обвинуваченого виселяли з будинку тричі. Він підписав документи та виходив з будинку, з двору обвинуваченого не виводили. Вона згоди обвинуваченому на проживання в будинку АДРЕСА_2 не надавала. Обвинуваченого вона не просила наглядати за бабусею. Після виселення обвинувачений там проживав. На даний час в будинку він не проживає, так як бабусі не має, і він лікується в тубдиспансері. В будинку ще залишилися деякі речі обвинуваченого.

Рішенням Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 23 березня 2016 року, відповідно до якого було усунуто перешкоди у користуванні будинком АДРЕСА_1 , шляхом виселення ОСОБА_3 , 1971 року народження з житлового будинку АДРЕСА_1 /а.к.п. 22/.

Протоколом огляду від 30 грудня 2016 року, відповідно до якого об`єктом огляду є будинок АДРЕСА_1 . Під час огляду ОСОБА_3 перебуває в прихожій кімнаті на дивані. В ході огляду нічого не вилучалося /а.к.п. 31-36/.

Актом державного виконавця від 25 травня 2016 року, відповідно до якого було виселено ОСОБА_3 з будинку АДРЕСА_2 . Будь яке майно належне ОСОБА_3 в будинку відсутнє /а.к.п. 25/.

Актом державного виконавця від 29 серпня 2016 року, відповідно до якого встановлено, що обвинувачений ОСОБА_3 самовільно залишився в будинку АДРЕСА_2 , після його виселення, яке відбулося 25 травня 2016 року /а.к.п. 23/.

Актом державного виконавця від 17 листопада 2016 року, відповідно до якого встановлено, що обвинувачений ОСОБА_3 самовільно залишився в будинку АДРЕСА_2 , після його виселення, яке відбулося 25 травня 2016 року /а.к.п. 24/.

Постановою від 31 серпня 2016 року про притягнення ОСОБА_3 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 178 КУпАП на накладення на нього стягнення у вигляді попередження /а.к.п. 27/.

Постановою від 03 вересня 2016 року про притягнення ОСОБА_3 до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 178 КУпАП на накладення на нього стягнення у вигляді штрафу в сумі 51 грн. /а.к.п. 28/.

Постановою від 03 вересня 2016 року про притягнення ОСОБА_3 до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 175-1 КУпАП на накладення на нього стягнення у вигляді штрафу в сумі 120 грн. /а.к.п. 29/.

Суд, вважає, що досліджені докази повністю узгоджуються між собою, отримані у рамках діючого процесуального закону, доповнюють один одного та підтверджують вину обвинуваченого у скоєному кримінальному правопорушенні.

Дії ОСОБА_3 суд вважає правильно кваліфіковано за ч. 1 ст. 382 КК України, як умисне невиконання рішення суду, що набрало законної сили.

При призначенні покарання обвинуваченому суд враховує дані про особу обвинуваченого, обставини, що пом`якшують та обтяжують його покарання. Обставин, що пом`якшують покарання обвинуваченого не встановлено. Обставин, що обтяжують покарання обвинуваченого не встановлено.

За місцем проживання обвинувачений характеризується негативно /а.к.п. - 41/, раніше не судимий /а.к.п. 37/, на обліку у лікаря психіатра та нарколога не перебуває /а.к.п. 42, 43/.

На підставі ст. 65 КК України, суд вважає, що покарання обвинуваченому слід призначити у вигляді позбавлення волі в межах санкцій статті за інкриміноване йому кримінальне правопорушення. Враховуючи тяжкість злочину, особу обвинуваченого, а саме те, що обвинувачений вчинив злочин середньої тяжкості, раніше не судимий, визнав вину частково, суд вважає, що виправлення обвинуваченого можливе без відбування покарання і покарання йому можливо призначити з застосуванням положень ст. 75 КК України з покладенням на нього обов`язків, передбачених ст. 76 КК України, оскільки саме таке покарання є необхідним та достатнім для виправлення обвинуваченого та попередження вчинення ним нових злочинів.

Запобіжний захід ОСОБА_3 не обирався і підстав для його обрання не має.

Цивільний позов у справі не заявлявся.

У справі процесуальних витрат та речових доказів не має.

Керуючись ст.ст. 373, 374 КПК України, суд
У Х В А Л И В:
Визнати ОСОБА_3 винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 382 КК України та призначити йому покарання у вигляді позбавлення волі строком на 1 (один) рік.

На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_3 від відбування призначеного покарання з випробуванням з іспитовим строком 1 (один) рік та покласти на ОСОБА_3 обов`язки, передбачені п.п. 1, 2 ч. 1 та п. 2 ч. 2 ст. 76 КК України: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи; не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.
Запобіжний захід ОСОБА_3 не обирався.

Вирок може бути оскаржений до Апеляційного суду Дніпропетровської області через Павлоградський міськрайонний суд Дніпропетровської області протягом 30 днів з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

Суддя: ОСОБА_1