АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЧЕРКАСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 11/793/34/17 Справа № 705/3081/14-к Категорія: ч. 2 ст. 365, ч. 3 ст. 364, ч. 1 ст. 366 КК УкраїниГоловуючий у І інстанції ОСОБА_1 Доповідач в апеляційній інстанції ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
04 липня 2017 року Колегія суддів судової палати в кримінальних справах апеляційного суду Черкаської області в складі:

головуючого суддів ОСОБА_2 ОСОБА_3 , ОСОБА_4
з участю прокурораОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Черкаси матеріали кримінальної справи за апеляцією прокурора Уманської місцевої прокуратури ОСОБА_6 на постанову Уманського міськрайонного суду Черкаської області від 21 квітня 2017 року про повернення кримінальної справи про обвинувачення

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та жителя АДРЕСА_1 , раніше не судимого, -

у вчиненні злочинів, передбачених ч. 2 ст. 365, ч. 3 ст. 364, ч. 1 ст. 366 КК України,

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця с. Соколівка Жашківського району Черкаської області, жителя АДРЕСА_2 , раніше не судимого,

у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 365 КК України, Уманській місцевій прокуратурі для проведення додаткового розслідування, -

в с т а н о в и л а :
Органами досудового слідства ОСОБА_7 та ОСОБА_8 обвинувачуються в тому, що вони перебуваючи на посаді дільничного інспектора міліції та помічника дільничного інспектора міліції сектору дільничних інспекторів міліції Жашківського РВ УМВС України в Черкаській області, відповідно, 20.02.2012 приблизно о 14 годині, перебуваючи у зв`язку з виконанням службових обов`язків в домоволодінні ОСОБА_9 в селі Нова Гребля Жашківського району Черкаської області, діючи умисно, явно виходячи за межі наданих їм службових повноважень, нанесли, кожен окремо, ОСОБА_10 згідно з висновком судово-медичної експертизи № 97/130 від 26.03.2012 тілесні ушкодження у вигляді саден, забійної рани обличчя, садна лівої кисті, синців правого стегна, які відносяться до легких тілесних ушкоджень, що спричинили короткочасний розлад здоров`я, заподіявши своїми діями істотну шкоду охоронюваним законом правам та інтересам ОСОБА_10 та державним інтересам у вигляді підриву авторитету органів МВС України, що супроводжувалося насильством, болісними і такими, що ображають особисту гідність потерпілого, діями.

Крім того, ОСОБА_7 обвинувачується в тому, що він 20.02.2012, перебуваючи у м. Жашків Черкаської області, діючи умисно, під час перевірки за заявою ОСОБА_9 щодо дій ОСОБА_10 , 20.02.2012, надавши ОСОБА_10 вказівку залишити домоволодіння ОСОБА_9 , де той перебував, використовуючи своє службове становище всупереч інтересам служби у власних інтересах, склав відносно ОСОБА_10 протокол про адміністративне правопорушення серії ЧК 05 011448, до якого вніс завідомо неправдиві дані про вчинення ним адміністративного правопорушення, відповідальність за яке передбачена ч.1 ст.178 КУпАП, якого ОСОБА_10 в дійсності не вчиняв, указавши в протоколі завідомо неправдиві відомості про присутність свідків правопорушення ОСОБА_11 та ОСОБА_12 , які в дійсності свідками події не були і протокол не підписували, та в подальшому на підставі вказаного протоколу виніс постанову за справою про адміністративне правопорушення від 20.02.2012, у резолютивній частині якої прийнято рішення ОСОБА_10 за вчинення адміністративного правопорушення попередити. Внаслідок таких дій охоронюваним правам та інтересам ОСОБА_10 завдано істотної шкоди, яка полягає у незаконному безпідставному притягненню до адміністративної відповідальності. Крім того, внаслідок таких дій завдано істотної шкоди охоронюваним законом правам та інтересам держави, яка полягає у підриві авторитету органів Міністерства внутрішніх справ України.

Такі дії ОСОБА_7 та ОСОБА_8 кваліфіковані органом досудового слідства за ч.2 ст.365 КК України як перевищення влади або службових повноважень, тобто умисне вчинення службовою особою дій, які явно виходять за межі наданих їм прав чи повноважень, якщо вони супроводжувались насильством або болісними і такими, що ображають особисту гідність потерпілого, діями, а дії ОСОБА_7 , окрім того, за ч. 3 ст.364 КК України як зловживання владою або службовим становищем, тобто умисне, в особистих інтересах, використання службовою особою влади чи службового становища всупереч інтересам служби, якщо воно заподіяло істотну шкоду охоронюваним законом правам, свободам та інтересам окремих громадян або державним інтересам, вчинене працівником правоохоронного органу та за ч.1 ст.366 КК України - службове підроблення, тобто внесення службовою особою до офіційних документів завідомо неправдивих відомостей, інше підроблення документів, а також складання і видача завідомо неправдивих документів.

Повертаючи кримінальну справу про обвинувачення ОСОБА_7 та ОСОБА_8 на додаткове розслідування, суд послався на неповноту і неправильність досудового слідства, яка не може бути усунена у судовому засіданні. Зокрема суд першої інстанції послався на те, що підсудним пред`явлено неконкретне обвинувачення, без наведення обставин, що підлягають встановленню під час досудового слідства і розгляду справи в суді, що є явним порушенням права останніх на захист.

Прокурор, який брав участь в розгляді справи судом першої інстанції, вважаючи постанову районного суду передчасною, в апеляційній скарзі просив її скасувати у зв`язку з невідповідності висновків суду першої інстанції фактичним обставинам справи та істотне порушення кримінального-процесуального закону, а справу направити на новий судовий розгляд.

Зокрема прокурором зазначено, що судом першої інстанції не вжито усіх передбачених процесуальним законом можливостей до розгляду обвинувального висновку щодо ОСОБА_7 та ОСОБА_8 в межах пред`явленого обвинувачення та зібраних в справі доказів та порушено вимоги ст.ст. 16-1, 22 КПК України 1960 року в розумінні всебічного, повного і об`єктивного дослідження обставин справи.

Апелянт вказує на те, що матеріали справи не містять даних про виконання постанов суду про примусовий привід потерпілого та свідків, крім того, в порушення вимог ст. 311 КПК України 1960 року не вжито заходів для виклику та допиту експерта в судовому засіданні з метою роз`яснення висновку експерта в частині не зазначення в описовій частині обставин отримання потерпілим тілесних ушкоджень, без вказівки на те, якими предметами або частинами тіла такі ушкодження наносилися, скількома особами, тощо.

Що стосується зазначених слідчих дій, які, на думку суду, необхідно виконати під час додаткового розслідування, прокурор стверджує, що вони можуть бути виконані судом шляхом більш ретельного допиту підсудних, свідків, потерпілого, експерта, витребування документів, призначення необхідних експертиз, виконання судових доручень в порядку ст. 315-1 КПК України 1960 року.

Заслухавши суддю-доповідача, доводи прокурора, який підтримав апеляцію і просив її задовольнити в повному обсязі, вивчивши матеріали справи та доводи апеляції, колегія суддів вважає, що вона не підлягає до задоволення виходячи з наступного.

Відповідно зі ст. 22 КПК України 1960 року, прокурор, слідчий і особа, яка провадить дізнання, зобов`язанні вжити всіх передбачених законом заходів для всебічного, повного і об`єктивного дослідження обставин справи, виявити як ті обставини, що викривають, так і ті, що виправдовують обвинуваченого, а також обставини, що пом`якшують і обтяжують його відповідальність, тобто встановити обставини, передбачені ст. 64 КПК України 1960 року, що підлягають доказуванню Суд, прокурор, слідчий не вправі перекладати обов`язок доказування на обвинуваченого.

Вказані вимоги закону, як це правильно вказано в постанові суду першої інстанції, органами досудового слідства не виконані.

Частиною 1 ст. 281 КПК України 1960 року передбачено, що повернення справи на додаткове розслідування зі стадії судового розгляду справи допускається з мотивів неповноти або неправильності досудового слідства, що може мати місце лише тоді, коли ця неповнота або неправильність не може бути усунута в судовому засіданні.

Досудове слідство визнається неповним, якщо під час його провадження всупереч вимогам статей 22 і 64 КПК не були досліджені або були поверхово чи однобічно досліджені обставини, які мають істотне значення для правильного вирішення справи (не були допитані певні особи; не витребувані й не досліджені документи, речові та інші докази для підтвердження чи спростування таких обставин; не досліджені обставини, зазначені в ухвалі суду, який повернув справу на додаткове розслідування, коли необхідність дослідження тієї чи іншої з них випливала з нових даних, установлених при судовому розгляді; не були з`ясовані з достатньою повнотою дані про особу обвинуваченого; тощо).

Неправильним досудове слідство визнається в разі, коли органами досудового слідства при вчиненні процесуальних дій і прийнятті процесуальних рішень були неправильно застосовані або безпідставно не застосовані норми кримінально-процесуального чи кримінального закону і без усунення цих порушень справа не може бути розглянута в суді.

Так, в ході судового розгляду судом першої інстанції, шляхом допиту підсудних ОСОБА_7 та ОСОБА_8 , встановлено, що останні заперечили свою причетність до вчинення інкримінованих їм злочинів по відношенню до потерпілого ОСОБА_10 , зазначивши, що будь-яких незаконних дій по відношенню до нього вони не вчиняли. При цьому, показали, що 20.02.2012 вони перебували в будинку свідка ОСОБА_9 , з її дозволу зайшли до кімнати, де знаходився ОСОБА_10 , який спав. ОСОБА_9 дала потерпілому пару ляпасів по обличчю долонею, після чого в кімнату зайшов ще якийсь чоловік, який допоміг останній розбудити потерпілого ляпасом по обличчю, від чого останній прокинувся. В подальшому ОСОБА_9 взяла літрову металеву кружку з водою і, повернувшись до кімнати, вилила воду на голову ОСОБА_10 , а потім вдарила його кружкою два рази по голові. Коли ОСОБА_10 вийшов на вулицю, то він сам, без сторонньої допомоги, пару разів падав у сніжні кучугури.

З метою перевірки таких показань підсудних, місцевим судом неодноразово вживалися заходи по примусовому приводу в судові засідання потерпілого ОСОБА_10 , свідків ОСОБА_13 , ОСОБА_9 та ОСОБА_14 , який залишився не виконаний.

У зв`язку з вказаними обставинами в судовому засіданні, в порядку ст. 306 КПК України 1960 року, було оголошено протоколи допитів вказаних осіб, складені під час досудового слідства в справі.

Досліджуючи протоколи допиту потерпілого ОСОБА_10 від 03.03.2012 і додаткового допиту від 18.05.2012, судом встановлено істотні суперечності щодо фактичних обставин, що мають значення для правильного вирішення справи та постановлення судового рішення, яке б відповідало вимогам ст. 323 КПК України 1960 року, щодо його законності та обґрунтованості, зокрема: в кількості працівників міліції, які перебували на момент подій в кімнаті; щодо часу та механізму нанесення йому ударів; того, хто саме наносив удари та їх локалізації, чого не вбачається і з проведеної в ході досудового розслідування судово-медичної експертизи № 97/130 від 26.03.2012.

Усунути вказані суперечності та прогалини в показаннях потерпілого та свідків, суд першої інстанції намагався також шляхом дослідження інших доказів, що містяться в матеріалах справи, зокрема - протоколів відтворення обстановки і обставин події від 20.04.2012 зі свідками ОСОБА_9 , ОСОБА_14 та від 12.03.2012 із ОСОБА_10 , однак вказане не виявилось за можливе через несправність носія інформації, на який слідчі дії були зафіксовані.

Крім того, судом обґрунтовано звернуто увагу на невідповідність вимогам ч. 2 ст. 174 КПК України 1960 року проведеної в ході досудового розслідування слідчої дії проведення впізнання за фотознімками із потерпілим ОСОБА_10 та свідками ОСОБА_9 , ОСОБА_14 , яка не може бути усунута судом в ході судового слідства в справі, а також на не встановлення обставин вчинення ОСОБА_7 інкримінованого йому злочину, передбаченого ч. 1 ст. 366 КК України, в частині не проведення почеркознавчої експертизи для з`ясування питання ким саме виконаний підпис потерпілого ОСОБА_10 в протоколі та постанові у справі про адміністративне правопорушення. Зазначене також не може бути усунуте в судовому засіданні шляхом призначення відповідної експертизи, оскільки суд позбавлений можливості відібрати експериментальні зразки почерку та підпису у потерпілого через неявку останнього за викликами в суд.

З огляду на наведене, на думку колегії суддів, суд першої інстанції прийшов до вірного висновку про те, що органом досудового розслідування підсудним ОСОБА_7 і ОСОБА_8 пред`явлене не конкретне обвинувачення, в якому не наведені чітко і однозначно ті обставини, що підлягають встановленню під час досудового слідства і розгляду справи в суді, що є явним порушенням їх права на захист, яке не може бути усунуте судом.

У відповідності зі ст.281 КПК України та роз`яснень, що містяться в п. 9 постанови Пленуму Верховного Суду України № 2 від 11 лютого 2005 року «Про практику застосування судами України законодавства, що регулює повернення кримінальних справ на додаткове розслідування», повернення справи для додаткового розслідування зі стадії судового розгляду з мотивів неповноти або неправильності досудового слідства допускається лише тоді, коли ця неповнота або неправильність не може бути усунута в судовому засіданні.

Колегія суддів вважає, що суд першої інстанції переконливо мотивував необхідність проведення в справі додаткового розслідування, з посиланням на необхідні слідчі дії які мають бути виконані в ході його проведення, виконавши вимоги кримінально-процесуального закону, тому постанова суду є законною та обґрунтованою.

Підстав для скасування постанови та повернення кримінальної справи на новий судовий розгляд, про що ставиться питання в апеляції прокурора, не встановлено.

Керуючись ст.ст. 362, 365, п. 1 ч. 2 ст. 366, ст. 377 КПК України 1960 року, колегія суддів судової палати, -

у х в а л и л а :
Постанову Уманського міськрайонного суду Черкаської області від 21 квітня 2017 року про повернення кримінальної справи про обвинувачення ОСОБА_7 у вчиненні злочинів, передбачених ч. 2 ст. 365, ч. 3 ст. 364, ч. 1 ст. 366 КК України та ОСОБА_8 у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 365 КК України, Уманській місцевій прокуратурі для проведення додаткового розслідування, залишити без змін, а апеляцією прокурора Уманської місцевої прокуратури ОСОБА_6 , - без задоволення.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення і касаційному оскарженню не підлягає.

Головуючий :

Судді :