17.03.2017 Єдиний унікальний номер 205/487/17
Провадження №1кп/205/299/17
Єд.унік.№205/487/17-к
В И Р О К

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 березня 2017 року Ленінський районний суд

м. Дніпропетровська

у складі: головуючого судді ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2

за участю прокурора ОСОБА_3

потерпілої ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні, в залі суду, в м.Дніпро, кримінальне провадження, яке зареєстроване в ЄРДР за №0000039 від 06 січня 2017 року, за обвинуваченням ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Дніпропетровська, громадянина України, освіта середня-спеціальна, раніше не судимого, розлученого, працюючого в ПАТ «Євраз ДМ3 ім.Петровського» на посаді машиніста, який мешкає та зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч.1 ст.164 КК України,-

В С Т А Н О В И В :

Обвинувачений ОСОБА_5 , згідно рішення Ленінського районного суду м.Дніпропетровська від 26 січня 2011 року, зобов`язаний до сплати аліментів на утримання неповнолітнього сина - ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , в розмірі 1/4 частини всіх видів його заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 30 % встановленого прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, на користь ОСОБА_4 , до повноліття дитини, починаючи з 20 жовтня 2010 року. Однак, обвинувачений ОСОБА_5 , будучи обізнаним про рішення суду, встав на шлях злісного ухилення від сплати аліментів, а саме: в період з 01 лютого 2016 року по 01 січня 2017 року виплат по аліментам на утримання неповнолітнього сина не здійснював, тобто 11 місяців злісно ухилявся від сплати аліментів; в листопаді 2016 року був офіційно працевлаштований в ПАТ «Євраз ДМ3 ім. Петровського» на посаду машиніста, де йому виплачувалася заробітна плата, однак відрахувань у рахунок погашення заборгованості по аліментам на утримання неповнолітнього сина не здійснював та не повідомив державного виконавця в триденний термін про працевлаштування, всупереч зобов`язанню яке надав державному виконавцю, після цього, з метою ухилення від кримінальної відповідальності, 17 січня 2017 року здійснив виплату по аліментам на загальну суму 500 грн. Таким чином, обвинувачений ОСОБА_5 , згідно довідки-розрахунку, за період з 01 лютого 2016 року до 01 січня 2017 року виплат по аліментам на утримання неповнолітнього сина не здійснював, тобто 11 місяців злісно ухилявся від сплати аліментів, іншої допомоги не надавав, в центр зайнятості Ленінського району не звертався, на попереджувальні листи Ленінського ВДВС м.Дніпро про необхідність погашення заборгованості та сплачувати аліменти не реагував, в результаті чого, станом на 23 січня 2017 року у нього утворилася заборгованість по аліментах у розмірі 15 223,83 грн.
В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_5 свою провину визнав повністю, у вчиненому щиро покаявся і пояснив, що згідно рішення Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 26 січня 2011 року, він зобов`язаний до сплати аліментів на утримання неповнолітнього сина ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , в розмірі 1/4 частини всіх видів його заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 30 % встановленого прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, на користь ОСОБА_4 , до повноліття дитини, починаючи з 20.10.2010 року. Аліменти він не сплачував у зв`язку з відсутністю фінансової можливості та сімейними обставинами, тому утворилася заборгованість у сумі 15 223 грн.83 коп.

Винність обвинуваченого ОСОБА_5 також підтверджується показаннями потерпілої ОСОБА_4 , яка пояснила суду, що обвинувачений, згідно рішення Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 26.01.2011 року, зобов`язаний до сплати аліментів на утримання неповнолітнього сина ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , в розмірі 1/4 частини всіх видів його заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 30 % встановленого прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, на її користь, до повноліття дитини, починаючи з 20.10.2010 року. Але обвинувачений ОСОБА_5 аліменти не сплачував, іншої допомоги на утримання дитини не надавав, у зв`язку з чим утворилась заборгованість у сумі 15 223 грн.83 коп.
На підставі ч.3 ст.349 КПК України (2012) та за згодою сторін, суд вважає недоцільним дослідження інших доказів стосовно фактичних обставин справи, оскільки вони ніким не оспорюються.

Таким чином, обвинувачений ОСОБА_5 своїми умисними діями, які виразились у злісному ухиленні від сплати встановлених рішенням суду коштів на утримання дітей (аліментів), вчинив кримінальне правопорушення (злочин), передбачений ч.1 ст.164 КК України.

Обираючи обвинуваченому ОСОБА_5 вид та міру покарання, суд враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення (злочину) та дані про особу обвинуваченого, який раніше не судимий, характеризується позитивно, свою провину визнав повністю та щиро покаявся, займається суспільно-корисною працею, що суд відносить до обставин, які пом`якшують покарання та вважає, що виправлення обвинуваченого можливе без відбування призначеного покарання, із застосуванням ст.ст.75, 76 КК України.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 370, 374 КПК України, суд

У Х В А Л И В :

ОСОБА_5 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч.1 ст.164 КК України та призначити йому покарання у виді обмеження волі строком на два роки.

На підставі ст.75 КК України, ОСОБА_5 звільнити від відбування призначеного покарання з випробуванням, якщо він протягом одного року іспитового строку не вчинить нового злочину.

Відповідно до п.2 ч.1 ст.76 КК України, зобов`язати ОСОБА_5 повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання.

Відповідно до п.2 ч.2 ст.76 КК України, зобов`язати ОСОБА_5 не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

Міру запобіжного заходу відносно ОСОБА_5 не обирати.

Вирок може бути оскаржений в апеляційному порядку до апеляційного суду Дніпропетровської області протягом 30 днів з дня його проголошення, шляхом подання апеляційної скарги через Ленінський районний суд м.Дніпропетровська.

Головуючий: ОСОБА_1