Справа № 456/5008/13-к Головуючий у 1 інстанції: ОСОБА_1
Провадження № 11-кп/783/75/14 Доповідач: ОСОБА_2
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 лютого 2014 року в м. Львові.

Колегія суддів судової палати у кримінальних справах апеляційного суду Львівської області в складі:

під головуванням судді ОСОБА_2 ,
суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
при секретарі судового засідання ОСОБА_5 ,

розглянула у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0001584 від 03.08.2013 року про обвинувачення ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та жителя АДРЕСА_1 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.125 КК України за апеляційною скаргою обвинуваченого ОСОБА_6 на вирок Стрийського міськрайонного суду Львівської області від 09 грудня 2013 року

з участю прокурора ОСОБА_7 ,
обвинуваченого ОСОБА_6 ,

В С Т А Н О В И Л А:

Обвинувачений ОСОБА_6 подав апеляційну скаргу, в якій просить вирок Стрийського міськрайонного суду Львівської області від 09.12.2013 року відносно нього змінити та призначити йому покарання у вигляді громадських робіт, а також залишити без задоволення цивільний позов ОСОБА_8 щодо стягнення моральної шкоди в розмірі дві тисячі п`ятсот гривень.

Вироком Стрийського міськрайонного суду Львівської області від 09.12.2013 року ОСОБА_6 визнано винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.125 КК України та призначено йому покарання у вигляді штрафу в розмірі одна тисяча сімсот гривень.

Частково задоволено цивільний позов ОСОБА_8 та стягнуто з ОСОБА_6 на користь ОСОБА_8 дві тисячі сімсот п`ятдесят гривень 93 коп.

У своїх доводах на підтвердження апеляційних вимог обвинувачений ОСОБА_6 покликається на те, що судом першої інстанції необґрунтовано було взято лише до уваги покази потерпілого ОСОБА_8 та його доньки ОСОБА_9 , не враховано його показів про те, що ОСОБА_8 йому наніс тілесні ушкодження, тим самим вчинив кримінальне правопорушення, також ОСОБА_8 неодноразово погрожував йому фізичною розправою.

Обвинувачений ОСОБА_6 вказує, що він позитивно характеризується по місцю проживання, на обліку у лікаря психіатра та нарколога не перебуває, вперше притягується до кримінальної відповідальності, має на утриманні малолітню дочку ОСОБА_10 , 2009 року народження.

Щодо позовних вимог в частині стягнення моральної шкоди ОСОБА_6 зазначає, що він зазнав не менших душевних та фізичних страждань, матеріальної шкоди від дій ОСОБА_8 , і судом, на його думку, цих обставин не було взято до уваги.

Згідно з вироком суду 03.08.2013 року близько 19.00 год. ОСОБА_6 , знаходячись по місцю свого проживання у АДРЕСА_1 , вчинив конфлікт із своїм колишнім тестем ОСОБА_8 , в ході якого взяв у руки дерев`яний стілець, яким умисно наніс удар у ділянку голови ОСОБА_8 чим спричинив тілесні ушкодження у вигляді підшкірного крововиливу тімяної ділянки голови, неврологічно струс головного мозку, які згідно висновку судово-медичної експертизи №383 від 07.08.2013 року Стрийського відділення СМЕ, відносяться до легкого тілесного ушкодження з короткочасним розладом здоров`я.

В судовому засіданні в суді апеляційної інстанції обвинувачений ОСОБА_6 підтримав вимоги апеляційної скарги та навів аналогічні доводи, викладені в апеляційній скарзі.

Прокурор заперечила апеляційну скаргу обвинуваченого.

Висновок суду про доведеність винності ОСОБА_6 у вчиненні зазначеного у вироку злочинному діянні відповідає фактичним обставинам справи, підтверджується зібраними у справі та перевіреними в судовому засіданні доказами, є обґрунтованим і в апеляції обвинуваченого не оспорюється.

Відповідно до ч.1 ст.421 КПК України обвинувальний вирок, ухвалений судом першої інстанції, може бути скасовано у зв`язку з необхідністю застосувати закон про більш тяжке кримінальне правопорушення чи суворіше покарання, скасувати неправильне звільнення обвинуваченого від відбування покарання, збільшити суми, які підлягають стягненню, або в інших випадках, коли це погіршує становище обвинуваченого, лише у разі, якщо з цих підстав апеляційну скаргу подали прокурор, потерпілий чи його представник.

Відповідно до ст.51 КК України до осіб, визнаних винними у вчиненні злочину, судом можуть бути застосовані такі види покарань: 1) штраф; 2) позбавлення військового, спеціального звання, рангу, чину або кваліфікаційного класу; 3) позбавлення права обіймати певні посади або займатися певною діяльністю; 4) громадські роботи; 5) виправні роботи; 6) службові обмеження для військовослужбовців; 7) конфіскація майна; 8) арешт; 9) обмеження волі; 10) тримання в дисциплінарному батальйоні військовослужбовців; 11) позбавлення волі на певний строк; 12) довічне позбавлення волі.

В апеляційній скарзі обвинувачений ОСОБА_6 просить замінити йому покарання у виді штрафу на громадські роботи, однак апеляційний суд не вправі погіршувати процесуальне становище обвинуваченого за його апеляційною скаргою, оскільки відповідно до кримінального закону покарання у виді громадських робіт є набагато суворішим на відміну від призначеного обвинуваченому покарання у виді штрафу.

Таким чином, колегія суддів вважає, необґрунтованими апеляційні вимоги та обґрунтування апеляційної скарги обвинуваченого ОСОБА_6 про зміну вироку суду в частині призначеного покарання.

Згідно із положеннями ст.23 ЦК України моральна шкода полягає у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості.

Відповідно до ч.1 ст.1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини.

Колегія суддів вважає, що при визначенні розміру грошового відшкодування моральної шкоди суд виходячи із засад розумності та справедливості, вірно врахував характер скоєного злочину, ступінь вини обвинуваченого, глибокі фізичні та душевні страждання потерпілого, який тривалий час перебував на лікуванні, що позбавило його можливості вести звичний для нього спосіб життя.

Таким чином, не заслуговують на увагу доводи апеляційної скарги обвинуваченого ОСОБА_6 в частині необґрунтованості часткового задоволення цивільного позову потерпілого ОСОБА_8 щодо стягнення моральної шкоди, а також визнає необґрунтованим доводи апеляційної скарги обвинуваченого про те, що апелянт сам зазнав не менших душевних та фізичних страждань і матеріальної шкоди від дій потерпілого ОСОБА_8 ..

Суд апеляційної інстанції під час перегляду оскаржуваного вироку суду за апеляційною скаргою обвинуваченого ОСОБА_6 не виявив істотних порушень кримінального процесуального та кримінального законів, які б тягнули за собою зміну чи скасування вироку суду, вважає вирок суду в цьому кримінальному провадженні законним, обґрунтованим та вмотивованим.

На підставі наведеного та керуючись ст.ст.405, 407, 419, 426 КПК України, колегія суддів

У Х В А Л И Л А:

Вирок Стрийського міськрайонного суду Львівської області від 09.12.2013 року відносно ОСОБА_6 залишити без змін, а апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_6 без задоволення.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення.

Ухвала може бути оскаржена в касаційному порядку на протязі трьох місяців з дня її проголошення шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Головуючий:

Судді: