Номер провадження: 11-кп/785/917/17
Головуючий у першій інстанції ОСОБА_1
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
07.08.2017 року м. Одеса

Колегія суддів судової палати у кримінальних справах апеляційного суду Одеської області в складі:

головуючого - ОСОБА_2 ,

суддів - ОСОБА_3 , ОСОБА_4

секретаря - ОСОБА_5 ,

за участю прокурора - ОСОБА_6 обвинуваченого - ОСОБА_7 адвоката - ОСОБА_8

потерпілого - ОСОБА_9

розглянувши відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу прокурора на вирок Приморського районного суду м. Одеси від 29 березня 2016 року, яким

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець с. Бакша Савранського району Одеської області, громадянин України, українець, з вищою освітою, працюючий водієм у ТОВ «Прометей», не одружений, маючий на утриманні малолітню дитину ОСОБА_10 2014 року народження, проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимий,
засуджений за ч. 2 ст. 286 КК України до 5 років позбавлення волі. На підставі ст. 75 КК України звільнений від відбування призначеного покарання з випробуванням строком на 2 роки, з покладанням на нього обов`язків, передбачених пунктами 2, 3 ст. 76 КК України. Стягнуто з ОСОБА_7 на користь потерпілого ОСОБА_9 матеріальну шкоду завдану кримінальним правопорушенням, у розмірі 35 828,00 (тридцять п`ять тисяч вісімсот двадцять вісім) гривень та моральну шкоду у розмірі 60 000,00 (шістдесят тисяч) гривень. Стягнуто з ОСОБА_7 на користь Одеського науково-дослідного інституту судових експертиз процесуальні витрати загальною сумою 1024.80 грн.,
ВСТАНОВИЛА:

Відповідно до вироку суду, ОСОБА_7 приблизно о 14.00 годині 15 березня 2014 року, в порушення вимог п. 2.3 «б», п. 12.3, Правил дорожнього руху, керуючи технічно справним автомобілем «Дaewoo Nexia», державний номер НОМЕР_1 , рухаючись по вул. В.Арнаутській в м. Одесі з боку вул. Канатної в напрямку вул. Осіпова, у світлий час доби, маючи об`єктивну можливість виявити на проїзній частині пішохода, не був уважним, за дорожньою обстановкою належно не стежив, не вжив заходів до зменшення швидкості аж до зупинки транспортного засобу та допустив наїзд на пішохода ОСОБА_11 , яка перетинала проїзну частину вулиці з права наліво по ходу його руху, внаслідок ДТП потерпіла отримала тяжкі тілесні ушкодження, від яких настала її смерть.
В апеляції прокурор, не оспорюючи кваліфікацію дій ОСОБА_7 та доведеність його винуватості у вчиненні кримінального правопорушення, просить скасувати вирок суду та ухвалити новий вирок, яким призначити ОСОБА_7 покарання за ч. 2 ст. 286 КК України у виді 3 років позбавлення волі та призначити додаткове покарання у виді позбавлення права керування транспортними засобами строком на 3 роки. Також прокурор просить змінити резолютивну частину вироку і зазначити про стягнення процесуальних витрат на проведення судових експертиз в сумі 1024.80 грн. з обвинуваченого на користь держави. При цьому апелянт зазначає, що призначене ОСОБА_7 покарання явно не відповідає тяжкості скоєного ним злочину, адже районний суд не врахував, що інкримінований ОСОБА_7 злочин відноситься до категорії тяжких, а санкція частини 2 ст. 286 КК України передбачає покарання у виді позбавлення волі до 8-ми років. Суд не в повній мірі врахував тяжкість наслідків вчиненого ОСОБА_7 злочину у виді смерті потерпілої, а також безпідставно врахував в якості обставини, що пом`якшує покарання, щире каяття обвинуваченого, оскільки останній не погодився з тим, що саме його протиправні дії призвели до смерті потерпілої, а, крім того, обвинувачений жодним чином не відшкодував потерпілій стороні завдані злочином збитки. Судові витрати за проведення судових експертиз суд безпідставно стягнув на користь експертної установи, а не на користь держави, як це зазначено в ч. 2 ст. 124 КПК України, у зв`язку з чим просить також внести зміни у резолютивну частину вироку в цій частині.
Заслухавши доповідача, прокурора, яка підтримала доводи апеляційної скарги, обвинуваченого, його захисника та потерпілого, які заперечували проти задоволення апеляційної скарги і просили вирок суду залишити без змін, дослідивши матеріали кримінального провадження, апеляційний суд дійшов висновку про таке.
Відповідно до вимог ч. 1 ст. 404 КПК України, суд апеляційної інстанції переглядає рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.
Доведеність винуватості обвинуваченого ОСОБА_7 у вчиненні кримінального правопорушення, обставини вчинення злочину та правильність кваліфікації його дій в апеляційній скарзі не оспорюються та повністю підтверджуються доказами, наявними в матеріалах кримінального провадження.

Вироком апеляційного суду Одеської області від 03.08.2017 року задоволена апеляція прокурора, скасовано вирок суду першої інстанції в частині призначення покарання, ухвалено в цій частині новий вирок, яким ОСОБА_7 призначено за ч. 2 ст. 286 КК України покарання у вигляді 3 років позбавлення волі з позбавлення права керування транспортними засобами строком на 3 роки; обвинуваченого взято під варту в залі суду для виконання покарання.

Ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 08.08.2017 року вищезазначений вирок суду апеляційної інстанції скасований і призначено новий розгляд у суді апеляційної інстанції, строк тримання обвинуваченого під вартою продовжено до 08.08.2017 року.

Обвинувачений, доставлений в судове засідання апеляційного суду із Київського слідчого ізолятора, в судовому засіданні повністю визнав свою вину, щиро розкаявся і пояснив, що на момент розгляду апеляції прокурора відбув більше одного року покарання в місцях позбавлення волі, неодноразово обдумував скоєне ним кримінальне правопорушення і засуджує свої дії, частково відшкодував завдану ним шкоду потерпілому ОСОБА_9 в сумі 10000 грн, про що апеляційному суду надано розписку потерпілого.

В судовому засіданні апеляційного суду потерпілий ОСОБА_9 підтвердив факт часткового відшкодування обвинуваченим шкоди в сумі десяти тисяч гривень і просив апеляційний суд взяти до уваги і його думку як потерпілого, відмовити прокурору у задоволенні його апеляції та залишити вирок суду першої інстанції відносно ОСОБА_7 без змін.

Апеляційний суд при вирішенні питання про обгрунтованість доводів апеляційної скарги прокурора враховує, що обвинувачений дійсно скоїв кримінальне правопорушення, яке віднесено законом, ст. 12 КК України, до категорії тяжких, санкція якого передбачає покарання у вигляді позбавлення волі на строк від 3 до 8 років з додатковим покаранням.

Разом з тим, колегія суддів приймає до уваги, що ОСОБА_7 вже відбув більше одного року позбавлення волі відповідно до вироку апеляційного суду, усвідомив кримінально-караний характер своїх дій, про що пояснив в ході розгляду апеляційної скарги прокурора та запевнив апеляційний суд в тому, що не допустить в подальшому неправомірної поведінки. На утриманні у ОСОБА_7 перебуває малолітня дитина, у скоєному визнав себе винним і щиро кається, частково відшкодував завдану потерпілому шкоду. ОСОБА_7 раніше не судимий, до кримінальної та адміністративної відповідальності не притягувався, має постійне місце проживання і роботи, потерпілий просить не позбавляти його волі.

Обираючи обвинуваченому міру покарання з іспитовим строком на підставі ст. 75 КК України, суд першої інстанції враховував пом`якшуючі покарання обставини, а також те, що ОСОБА_7 має на утриманні малолітню дитину, працює водієм у ТОВ «Прометей» і його робота, пов`язана з керуванням транспортним засобом на даний час є єдиним джерелом його доходу, на підставі чого прийшов до обґрунтованого висновку про можливість не призначати обвинуваченому додаткове покарання у вигляді позбавлення права керування транспортними засобами.

З огляду на викладене, колегія суддів приходить до висновку про відсутність на даний час підстав для скасування вироку відносно ОСОБА_7 в частині призначення покарання і призначення більш суворого покарання, як про це ставить питання у своїй апеляції прокурор.

Разом з тим, колегія суддів, погоджується з доводами апеляції прокурора про необхідність змінити резолютивну частину вироку та зазначити про стягнення процесуальних витрат на проведення судових експертиз в сумі 1024.80 грн. з обвинуваченого на користь держави, адже суд помилково вказав стягнути їх на користь експертної установи Одеського науково-дослідного інституту судових експертиз, що суперечить вимогам ч. 2 ст. 124 КПК України, у зв`язку з чим апеляційна скарга прокурора підлягає частковому задоволенню, а вирок суду зміні в частині стягнення процесуальних витрат.

Керуючись ст. ст. 124, 405, 409, 419 КПК України, колегія суддів,

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу прокурора частково задовольнити, вирок Приморського районного суду м. Одеси від 29.03.2016 року відносно ОСОБА_7 за ч. 2 ст. 286 КК України змінити. Змінити резолютивну частину вироку та вважати стягнутими з ОСОБА_7 процесуальні витрати на проведення судових експертиз в сумі 1024.80 грн на користь держави. В іншій частині залишити вирок без змін.

Звільнити ОСОБА_7 з-під варти в залі суду.

Ухвала може бути оскаржена до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ на протязі трьох місяців з дня проголошення.

Судді апеляційного суду Одеської області:
ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4