АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
Справа № 11-cc/796/945/2017 Слідчий суддя в 1-й інстанції: ОСОБА_1
Категорія: ст. 199 КПК Доповідач: ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 лютого 2017 року місто Київ

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду міста Києва у складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

при секретарі судового засідання ОСОБА_5 ,

з участю:

прокурора ОСОБА_6 ,

захисників ОСОБА_7 , ОСОБА_8

підозрюваного ОСОБА_9 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції в приміщенні суду апеляційну скаргу захисника ОСОБА_7 в інтересах підозрюваного ОСОБА_9 на ухвалу слідчого судді Солом`янського районного суду міста Києва від 01 лютого 2017 року,

ВСТАНОВИЛА:

Цією ухвалою задоволено клопотання детектива Національного бюро Першого відділу детективів Першого підрозділу детективів Головного підрозділу детективів Національного антикорупційного бюро України ОСОБА_10 , погоджене із прокурором у кримінальному провадженні начальником четвертого відділу Спеціалізованої антикорупційної прокуратури Генеральної прокуратури України ОСОБА_6 про продовження строку тримання під вартою строком на 60 днів в межах досудового розслідування та застосовано запобіжний захід у вигляді застави у розмірі 125 000 розмірів прожиткових мінімумів для працездатних осіб в сумі 200 000 000 грн. та покладено обов`язки, передбачені ч. 5 ст. 194 КПК України щодо

ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженцю м. Києва, громадянину України, що має середню освіту, одруженого, працюючого менеджером « ОСОБА_11 » Німеччина (зі слів), проживаючого за адресою: АДРЕСА_1
у кримінальному провадженні за № 0000002 від 04.12.2015 року, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.255, ч. 4 ст. 28, ч. 5 ст. 191, ч. 4 ст. 28 ч. 2 ст. 205, ч. 4 ст. 28 ч. 2 ст. 366, ч. 4 ст. 28 ч. 2 ст. 364-1, ч. 3 ст. 209, ч. 1 ст. 388 КК України.
Згідно ухвали суду першої інстанції, при вирішенні питання про продовження підозрюваному строку тримання під вартою слідчий суддя врахував конкретні обставини справи, що вказують на наявність достатніх підстав вважати обґрунтованою підозру у вчиненні ОСОБА_9 зазначеного кримінального правопорушення, необхідність проведення слідчих та процесуальних дій, направлених на завершення досудового розслідування, виконати які не видається за можливе до закінчення попереднього рішення суду про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, а також наявність ризиків, які стали підставою для застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою і які на момент розгляду клопотання старшого слідчого про продовження строку тримання під вартою не зменшилися. Так, слідчий суддя в оскаржуваній ухвалі зазначив, що підозра ОСОБА_9 повністю обґрунтовується зібраними під час досудового розслідування кримінального провадження доказами, доданими детективом до клопотання. При цьому зазначив, що ОСОБА_9 підозрюється у вчиненні, в тому числі, кримінальних правопорушень, які відповідно до ст. 12 КК України відносяться до категорії особливо тяжких, за вчинення яких передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк від 7 до 12 років з позбавленням права обіймати певні посади чи займатися певною діяльністю на строк до трьох років та з конфіскацією майна, крім того, врахував, що злочин, передбачений ч. 4 ст. 28, ч. 5 ст. 191 КК України є корупційним та за який у разі визнання судом винним, правопорушнику має бути призначена виключно реальна міра покарання у вигляді позбавлення волі.
Крім того, у відповідності з п. 2 ч. 3 ст. 199 КПК України, слідчий суддя зазначив, що станом на час розгляду клопотання детектива існували обґрунтовані обставини, які перешкоджають завершенню досудового розслідування до закінчення попередньої ухвали про тримання під вартою, оскільки, незважаючи на значний обсяг проведених слідчих дій, для повного, всебічного та неупередженого з`ясування всіх обставин вчинення злочинів органом досудового розслідування необхідно виконати ряд слідчих та процесуальних дій, що потребує додаткового часу.
Разом з цим, зважаючи на ступінь тяжкості та характер вчинених кримінальних правопорушень, особу підозрюваного, а також на існування ризиків, передбачених пунктами 1,3,5 ч. 1 ст. 177 КПК України, слідчий суддя прийшов до висновку, що в разі обрання ОСОБА_9 більш м`якого запобіжного заходу, останній завдяки своєму становищу може негативно впливати на хід досудового розслідування у даному провадженні, а також переховуватись від органів досудового розслідування та суду, а тому застосування більш м`яких запобіжних заходів, у тому числі, домашнього арешту, є недостатніми для запобігання ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України. Більш того слідчий суддя зазначив, що запобіжний захід у вигляді тримання під вартою є пропорційний ризикам у кримінальному провадженні, оскільки ризик того, що підозрюваний ОСОБА_9 зможе перешкодити встановленню істини у кримінальному провадженні з часу обрання відносно нього запобіжного заходу не зменшився.
Таким чином слідчий суддя прийшов до висновку про наявність підстав для продовження строку тримання під вартою на 60 днів, одночасно визначивши підозрюваному ОСОБА_9 альтернативний запобіжний захід у вигляді застави у розмірі 125 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що становить 200 000 000 грн. з покладенням обов`язків, передбачених ч. 5 ст. 194 КПК України, зокрема прибувати до детектива, прокурора, слідчого судді, суду за першою вимогою; не відлучатися із населеного пункту, в якому він зареєстрований, проживає чи перебуває, без дозволу детектива, прокурора або суду; повідомляти детектива, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання та/або місця роботи; утримуватись від спілкування з іншими підозрюваними у кримінальному провадженні; здати на зберігання до Державної міграційної служби України свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну; носити електронний засіб контролю.

Не погоджуючись з таким рішенням, захисник ОСОБА_7 подав в інтересах підозрюваного ОСОБА_9 апеляційну скаргу, в якій, вважаючи ухвалу слідчого судді незаконною та такою, що не відповідає вимогам обґрунтованості та вмотивованості, просить її скасувати та обрати відносно підозрюваного запобіжний захід, не пов`язаний з триманням під вартою.

Обґрунтовуючи апеляційні вимоги захисник зазначає, що визначаючи альтернативний запобіжний захід у вигляді застави, яка є непомірною для ОСОБА_9 , слідчий суддя не повною мірою врахував майновий стан підозрюваного, а також належним чином не обґрунтував її розмір у постановленому рішенні.

Крім того, автор апеляції вважає, що рішення слідчого судді про продовження строку тримання під вартою ОСОБА_9 є безпідставним, оскільки усі слідчі дії у кримінальному проваджені проведені, а отже, ризики, пов`язані з ймовірністю перешкоджання у кримінальному провадженні відпали, а інші ризики, на які посилався у клопотанні детектив, є надуманими та не підтверджуються матеріалами провадження. Разом з цим, зауважує, що прокурором не було наведено доказів, які б підтверджували, що більш м`який запобіжний захід не може забезпечити належну процесуальну поведінку ОСОБА_9 .

Заслухавши доповідь судді, пояснення захисника та підозрюваного, які підтримали апеляційну скаргу і просили її задовольнити, пояснення прокурора, який заперечував проти задоволення апеляційної скарги та просив ухвалу слідчого судді залишити без змін, вивчивши матеріали провадження і перевіривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга захисника не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Як вбачається з представлених в апеляційний суд матеріалів, Національним антикорупційним бюро України здійснюється досудове розслідування, а Спеціалізованою антикорупційною прокуратурою Генеральної прокуратури України процесуальне керівництво у кримінальному провадженні № 0000002 від 04.12.2015 року за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 255, ч. 4 ст. 28, ч. 5 ст. 191, ч. 4 ст. 28, ч. 2 ст. 205, ч. 4 ст. 28, ч. 2 ст. 366, ч. 4 с. 28, ч. 2 ст. 364-1, ч. 3 ст. 209, ч. 1 ст. 388 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що в період із січня 2013 року по січень 2016 року ОСОБА_9 у складі злочинної організації, створеної ОСОБА_12 вчинив низку кримінальних правопорушень проти громадської безпеки, власності та у сфері господарської діяльності.

Загалом, внаслідок протиправних дій ОСОБА_12 та підконтрольної останньому злочинної організації, через реалізацію заздалегідь розробленого злочинного плану, ряд осіб заволоділи грошовими коштами ПАТ «Укргазвидобування», розмір яких згідно висновку судово-економічної експертизи складає 740 065 924,96 грн.

При цьому членами злочинної організації вказана сума коштів в період з січня 2013 по червень 2016 року через ряд підконтрольних фіктивних суб`єктів господарювання була конвертована в готівку, чим було завершено умисел членів злочинної організації на заволодіння коштами ПАТ «Укргазвидобування» від продажу природного газу та відповідно завдано збитків державним інтересам на зазначену суму.

15.06.2016 року ОСОБА_9 затримано в порядку ст. 208 КПК України за підозрою у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 255, ч. 4 ст. 28, ч. 5 ст. 191, ч. 4 ст. 28, ч.2 ст. 205 КК України.

16.06.2016 року ОСОБА_9 повідомлено про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 255, ч. 4 ст. 28, ч. 5 ст. 191, ч. 4 ст. 28, ч.2 ст. 205 КК України.

03.08.2016 року ухвалою колегії суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду міста Києва ОСОБА_9 обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою із можливістю застосування альтернативного запобіжного заходу у вигляді 250 000 000 грн., строком до 13.08.2016 року.

12.08.2016 року слідчим суддею Солом`янського районного суду міста Києва ОСОБА_9 продовжено строк тримання під вартою до 12.10.2016 року та визначено заставу у розмірі 250 000 000 грн.

07.09.2016 року колегією суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду міста Києва рішення слідчого судді Соломянського районного суду міста Києва від 12.08.2016 року залишено без змін, а скаргу захисника ОСОБА_7 без задоволення.

06.10.2016 року слідчим суддею Солом`янського районного суду міста Києва продовжено строк тримання під вартою підозрюваному ОСОБА_9 до 11.12.2016 року та визначено заставу у розмірі 250 000 000 грн.

07.12.2016 року слідчим суддею Солом`янського районного суду міста Києва продовжено строк тримання під вартою підозрюваному ОСОБА_9 до 09.02.2017 року та визначено заставу у розмірі 200 000 000 грн.

23.01.2017 року постановою Заступника Генерального прокурора України керівника Спеціалізованої антикорупційної прокуратури ОСОБА_13 продовжено строк досудового розслідування у кримінальному провадженні № 0000002 до 10 місяців, тобто до 15.04.2017 року.

25.02.2017 року детектив Національного бюро Першого відділу детективів Першого підрозділу детективів Головного підрозділу детективів Національного антикорупційного бюро України ОСОБА_10 , за погодженням із прокурором у кримінальному провадженні начальником четвертого відділу Спеціалізованої антикорупційної прокуратури Генеральної прокуратури України ОСОБА_6 звернувся до Солом`янського районного суду міста Києва з клопотанням про продовження строку тримання під вартою строком на 60 днів в межах досудового розслідування із застосуванням альтернативного запобіжного заходу у вигляді застави у розмірі 125 000 розмірів прожиткових мінімумів для працездатних осіб в сумі 200 000 000 грн. та покладенням обов`язків, передбачених ч. 5 ст. 194 КПК України.

Ухвалою слідчого судді Солом`янського районного суду міста Києва від 01.02.2017 року клопотання детектива було задоволено та продовжено ОСОБА_9 строк тримання під вартою в межах досудового розслідування на 60днів з 01.02.2017 року по 01.04.2017 року до 14 години 00 хвилин, із застосуванням альтернативного запобіжного заходу у вигляді застави у розмірі 125 000 розмірів прожиткових мінімумів для працездатних осіб в сумі 200 000 000 грн. та покладенням обов`язків, передбачених ч. 5 ст. 194 КПК України.

Під час розгляду клопотання про продовження строку тримання підозрюваного ОСОБА_9 під вартою, слідчий суддя правильно встановив, що наведені у ньому дані, виклад яких зроблено з посиланням на матеріали кримінального провадження, свідчать про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_9 кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 255, ч. 4 ст. 28, ч. 5 ст. 191, ч. 4 ст. 28, ч.2 ст. 205 КК України.

Як вбачається з ухвали слідчого судді, журналу судового засідання, на основі наданих детективом матеріалів, які обґрунтовують клопотання, слідчий суддя дослідив клопотання і матеріали, які його обґрунтовують, та встановив, що зазначені у клопотанні обставини підозри мають місце і підтверджуються на цьому етапі розслідування достатньою сукупністю даних, детальний перелік яких міститься в клопотанні детектива, а документи, які містять такі дані, надані до суду разом з клопотанням. Враховуючи, що слідчий суддя на цьому етапі провадження не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд під час розгляду кримінального провадження по суті, зокрема, не вправі оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для визнання особи винною чи невинною у вчиненні злочину, а лише зобов`язаний на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів визначити, що причетність особи до вчинення кримінального правопорушення є вірогідною та достатньою для застосування щодо неї обмежувального заходу, то з огляду на наявні в матеріалах провадження дані у слідчого судді були всі підстави для висновку про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_9 кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 255, ч. 4 ст. 28, ч. 5 ст. 191, ч. 4 ст. 28, ч.2 ст. 205 КК України. Більш того, якщо виходити з поняття «обґрунтована підозра», приведеного в п. 175 рішення Європейського суду з прав людини від 21 квітня 2011 року у справі «Нечипорук і Йонкало проти України», то обґрунтована підозра означає, що існують факти і інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення. Вимога розумної підозри передбачає наявність доказів, які об`єктивно зв`язують підозрюваного з певним злочином і вони не повинні бути достатніми, щоб забезпечити засудження, але мають бути достатніми, щоб виправдати подальше розслідування або висунення звинувачення (рішення у справі «Мюррей проти Об`єднаного Королівства» від 28 жовтня 1994 року, «Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства» від 30 серпня 1990 року).

Фактів і інформації, які переконливо свідчать про причетність ОСОБА_9 до вчинення вищевказаних кримінальних правопорушень в клопотанні детектива та доданих до нього матеріалах міститься достатньо для висновку про обґрунтованість повідомленої ОСОБА_9 підозри.

Перевіряючи доводи клопотання детектива на предмет наявності ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України, колегія суддів вважає, що слідчий суддя, всупереч доводам апелянта, дійшов правильного висновку про їх наявність з огляду на тяжкість кримінальних правопорушень, у вчиненні яких підозрюється ОСОБА_9 , тяжкість покарання, яке загрожує останньому у разі визнання його винним у вчинених кримінальних правопорушеннях, а також з огляду на конкретні обставини кримінального провадження. Крім того врахував, що злочин, ч. 4 ст. 28, ч. 5 ст. 191 КК України є корупційним, за який правопорушнику має бути призначена реальна міра покарання у вигляді позбавлення волі на строк від 7 до 12 років. Зокрема, наявні в матеріалах кримінального провадження докази та обставини, на які посилається детектив у клопотанні, дають достатні підстави вважати, що підозрюваний може переховуватись від органів досудового розслідування та/або суду, знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, що мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, здійснювати незаконний вплив на свідків, експерта чи спеціаліста, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому останній підозрюється, тобто заявлені у клопотанні ризики з часу застосування щодоОСОБА_9 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою не зменшилися та існують на теперішній час.
Тому слідчий суддя обґрунтовано вказав, що більш м`які запобіжні заходи не здатні запобігти зазначеним ризикам, а у провадженні необхідно провести ряд слідчих та процесуальних дій, направлених на завершення досудового розслідування, які не видається за можливе виконати до закінчення попереднього рішення суду про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

В сукупності із вищенаведеними обставинами для вирішення справи у відповідності до вимог закону слідчий суддя врахував дані, які характеризують особу підозрюваного ОСОБА_9 , а також інші обставини, передбачені ст. 178 КПК України, в тому числі і ті, на які міститься посилання в апеляційній скарзі.

Що стосується доводів захисника про непомірність розміру застави майновому стану підозрюваного, колегія суддів враховує положення ст. 182 КПК України та практику Європейського суду з прав людини згідно яких уповноважені органи влади повинні приділити визначенню суми застави стільки ж уваги, скільки і вирішенню питання про необхідність тримання обвинуваченого під вартою. Визначаючи суму застави, суди повинні брати до уваги ризик того, що підозрюваний може ухилитися від покарання, обставини особистого життя та тяжкість злочину, у вчиненні якого підозрюється особа. Більше того, якщо навіть сума застави визначається виходячи із характеристики особи обвинуваченого та його матеріального становища, за певних обставин є обґрунтованим врахування також і суми збитків, у заподіянні яких ця особа обвинувачується.

Таким чином, беручи до уваги наявність вищезазначених ризиків, тяжкість вчинених кримінальних правопорушень інкримінованих ОСОБА_9 , розмір збитків, завданих державним інтересам, що згідно висновку судово-економічної експертизи становить 740 065 924,96 грн., апеляційний суд вважає, що слідчий суддя обґрунтовано прийшов до висновку, що достатнім стримуючим засобом, який здатен забезпечити гарантії належної процесуальної поведінки підозрюваного у даному кримінальному провадженні є застава в розмірі 125 000 розмірів прожиткових мінімумів для працездатних осіб в сумі 200 000 000 грн.

За таких обставин, доводи захисника щодо необґрунтованості судового рішення та невідповідність висновкам суду фактичним обставинам справи є непереконливими, оскільки слідчим суддею при розгляді клопотання були повно та об`єктивно досліджені всі обставини, з якими закон пов`язує можливість застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та продовження строку тримання під вартою.
У зв`язку з наведеним вище, колегія суддів приходить до висновку, що слідчий суддя обґрунтовано, у відповідності з вимогами ст. ст. 176 178, 183, 194, 196, 197, 199 КПК України, з урахуванням характеру та ступеню суспільної небезпечності кримінальних правопорушень, у вчиненні яких підозрюється ОСОБА_9 , розміру завданих збитків, конкретних обставин кримінального провадження та даних про особу підозрюваного, при відсутності підстав для зміни запобіжного заходу на більш м`який, продовжив підозрюваному ОСОБА_9 строк тримання під вартою на 60 днів до 14 год. 00 хв. 01.04.2017 року, тобто в межах строку досудового розслідування із застосуванням альтернативного запобіжного заходу у вигляді застави у розмірі 125 000 розмірів прожиткових мінімумів для працездатних осіб в сумі 200 000 000 грн. та покладенням обов`язків, передбачених ч. 5 ст. 194 КПК України.

Істотних порушень норм КПК України, які могли б стати підставою для скасування ухвали слідчого судді, колегією суддів не вбачається.

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів приходить до висновку, що оскаржувана ухвала слідчого судді є законною і обґрунтованою, а тому її необхідно залишити без змін, а апеляційну скаргу захисника ОСОБА_7 в інтересах підозрюваного ОСОБА_9 без задоволення.

Керуючись ст. ст. 176 178, 183, 194, 196, 199, 309, 376, 404, 405, 407, 422 КПК України, колегія суддів,

УХВАЛИЛА:

Ухвалу слідчого судді Солом`янського районного суду міста Києва від 01 лютого 2017 року, якою задоволено клопотання детектива Національного бюро Першого відділу детективів Першого підрозділу детективів Головного підрозділу детективів Національного антикорупційного бюро України ОСОБА_10 , погоджене із прокурором у кримінальному провадженні начальником четвертого відділу Спеціалізованої антикорупційної прокуратури Генеральної прокуратури України ОСОБА_6 про продовження строку тримання під вартою строком на 60 днів в межах досудового розслідування та застосовано запобіжний захід у вигляді застави у розмірі 125 000 розмірів прожиткових мінімумів для працездатних осіб в сумі 200 000 000 грн. та покладено обов`язки, передбачені ч. 5 ст. 194 КПК України щодо ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 залишити без змін, а апеляційну скаргу захисника ОСОБА_7 в інтересах підозрюваного ОСОБА_9 залишити без задоволення.
Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту проголошення є остаточною і оскарженню не підлягає.

СУДДІ:

_____________________ _______________________ ____________________

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4