н/п 1-кс/766/8214/16
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
09.12.2016 року м. Херсон
Херсонський міський суд Херсонської області у складі:
головуючого слідчого судді ОСОБА_1 ,
за участю секретаря судових засідань ОСОБА_2 ,
прокурора ОСОБА_3 ,
захисника ОСОБА_4 ,
підозрюваного ОСОБА_5 ,
розглянувши у судовому засіданні клопотання слідчого військової прокуратури Херсонського гарнізону ОСОБА_6 , погоджене з прокурором військової прокуратури Херсонського гарнізону ОСОБА_3 , про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, відносно підозрюваного у вчинені злочину, передбаченого ч. 2 ст. 408 КК України ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Харків, українця, громадянина України, проживаючого та зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , військовослужбовця військової служби за мобілізацією, номера обслуги 1-го мотопіхотного відділення 3-го мотопіхотного взводу 1-ї мотопіхотної роти військової частини - польова пошта НОМЕР_1 , молодший сержант, з середньою спеціальної освітою,

в с т а н о в и в :
Слідчий звернувся до суду з клопотанням, погодженим з прокурором в якому просив: застосувати щодо підозрюваного ОСОБА_5 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

В обґрунтування клопотання посилався на те, що військовою прокуратурою Херсонського гарнізону Південного регіону України здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні №0000147 від 06 жовтня 2016 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.408 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що військовослужбовець за призовом під час мобілізації військової частини НОМЕР_1 молодший сержант ОСОБА_5 , діючи за попередньою змовою групою осіб із військовослужбовцями цієї ж військової частини солдатом ОСОБА_7 , на порушення вимог ст. ст. 11, 16, 41, 58, 59 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, ст.ст. 1 - 4 Дисциплінарного Статуту Збройних Сил України, 15 жовтня 2014 року вчинили дезертирство за попередньою змовою групою осіб, тобто самовільне залишення місця служби з метою ухилитись від військової служби.

Зокрема, ОСОБА_5 , діючи всупереч інтересам служби та наведеним вище вимогам Статутів ЗС України, діючи за попередньою змовою із зазначеним вище військовослужбовцем умисно, не бажаючи надалі проходити військову службу, з метою взагалі ухилитись від проходження військової служби, 15 жовтня 2014 року самовільно залишив розташування частини за адресою: АДРЕСА_2 , убувши до місця свого проживання за адресою АДРЕСА_1 , де проводив час на власний розсуд.

При цьому, обов`язки військової служби без поважних причин не виконував, перебуваючи за місцем свого проживання, де проводив час на власний розсуд, що не пов`язано з проходженням військової служби.

За викладених вище обставин, дії ОСОБА_5 кваліфіковано за ч. 2 ст. 408 КК України - дезертирство, тобто самовільне залишення військової частини з метою ухилитися від військової служби за попередньою змовою групою осіб.

31 березня 2015 року ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 408 КК України.

Крім того, 22 березня 2016 року молодший сержант ОСОБА_5 вирішив припинити ухилятись від проходження військової служби та прибув до військової прокуратури Херсонського гарнізону, повідомивши про факт вчиненням ним військового злочину, а саме дезертирства, вказавши про вищевказані події.

Того ж дня, ОСОБА_5 було вручене клопотання про обрання запобіжного заходу у вигляді особистого зобов`язання.

Проте, ОСОБА_5 не з`явився ,до суду для розгляду клопотання, ставши повторно на злочинний шлях продовжив ухилятись від військової служби, органу досудового розслідування та суду, у зв`язку із чим останнього було оголошено у розшук.

У подальшому, 06 жовтня 2016 року, ОСОБА_5 прибув до військової прокуратури Херсонського гарнізону та суду у супроводі військовослужбовців Херсонського ІНФОРМАЦІЯ_2 , у зв`язку з чим останньому, слідчим суддею Херсонського міського суду Херсонської області ухвалою №766/9422/16-к обрано запобіжний захід у вигляді домашнього арешту у період доби, а саме заборонивши йому залишати місце проживання за адресою: АДРЕСА_1 , в період часу з 20:00 год. до 07:00 год. наступної доби.

Однак, ОСОБА_5 в порушення ст.ст. 42, 181, 194 КПК України ігнорує покладені на нього обов`язки не з`являючись за викликом слідчого та не перебуває за місцем свого проживання за адресою: АДРЕСА_1 , в період часу з 20:00 год. до 07:00 год. наступної доби, що підтверджується доданими до матеріалів клопотання документами.

Необхідність обрання стосовно підозрюваного ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обумовлюється наявністю наступних ризиків, передбачених п. п. 1, 4, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме запобігання спробам переховуватися від органів досудового розслідування та суду, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, вчинити інше кримінальне правопорушення. Зокрема:

Ризик передбачений п.1 ст. 177 КПК України, підтверджується тим, що підозрюваний ОСОБА_5 , переховуючись від органів досудового розслідування повторно став на злочинний шлях, та ухилявся від проходження військової служби, систематично не з`являвся до органу досудового розслідування та суду, та проводив час на власний розсуд.

Ризики передбачені п.п.4, 5 ст. 177 КПК України підтверджується, тим, що ОСОБА_5 22 березня 2016 року вирішив припинити ухилятись від проходження військової служби, однак у подальшому повторно ставши на злочинний шлях продовжив ухилятись від військової служби, крім того, не з`явився до суду для розгляду клопотання про обрання запобіжного заходу у вигляді особистого зобов`язання. Крім того, ігноруючи виклики до слідчого та прокурора таким чином затягуючи досудове розслідування вказаного кримінального провадження.

Крім того ОСОБА_5 не виконував обов`язки передбачені ст. 42, 181, ч,5 ст. 194 КПК України щодо обраного ухвалою №766/9422/16-к запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту у період доби, а саме заборонивши йому залишати місце проживання за адресою: АДРЕСА_1 , в період часу з 20:00 год. до 07:00 год. наступної доби.

Приймаючи до уваги, що ОСОБА_5 підозрюється у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 408 КК України, за яке передбачене покарання у виді позбавлення волі, на строк від 5 до 10 років позбавлення волі, та відповідно до ст. 12 КК України є тяжким злочином, а також те, що існують ризики, передбачені ст. 177 КПК України, викладені в описовій частині цього клопотання, застосування більш м`якого запобіжного заходу не дозволить запобігти цим ризикам.

Прокурор в судовому засіданні просив клопотання задовольнити.
Підозрюваний пояснив, що не порушував умови домашнього арешту. За весь час дії вказаного запобіжного заходу до нього приходив дільничний інспектор і він був в цей час вдома. Проживає він сам. Жодної повістки про виклик до слідчого він не отримував. Крім того, він залишав у прокуратурі телефони своїх батьків на той випадок, якщо його необхідно буде знайти чи про щось повідомити. Його батьки дзвінки з прокуратури не отримували.
Захисник вважала, що підстав для обрання запобіжного заходу немає, оскільки не надано належних доказів того, що існують будь-які ризики, передбачені ст. 177 КПК України, а, що її підзахисний порушував умови домашнього арешту або не з`являвся на виклики.
Свідок ОСОБА_8 пояснив, що спілкується та підтримує дружні стосунки з ОСОБА_9 протягом тривалого часу. Він часто навідує його вдова у вечірній час, як пояснював йому ОСОБА_9 він не може вийти з дома, оскільки перебуває під домашнім арештом. Багато разів він приїздив до ОСОБА_9 не попереджаючи і той весь час ввечері був дома.
Свідок ОСОБА_10 пояснив, що мешкає по сусідству з ОСОБА_9 , він на 6 поверсі, а підозрюваний на 9 поверсі. Ляліна він бачить щодня. Працівники військової прокуратури приїздили 21.10.2016 року о 16.00 год., питали, де ОСОБА_9 . Він (свідок) пояснив, що підозрюваний весь час перебуває вдома. Повістку для ОСОБА_9 слідчий йому не лишав, надав номер свого телефону та попросив зателефонувати та повідомити, коли з`явиться ОСОБА_9 .
Вивчивши матеріали клопотання, заслухавши пояснення учасників процесу, слідчий суддя вважає, що клопотання про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою не підлягає задоволенню, з огляду на таке.

Згідно до ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам:

1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду;

2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення;

3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні;

4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином;

5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

2. Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті. Слідчий, прокурор не мають права ініціювати застосування запобіжного заходу без наявності для цього підстав, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до ч. 1 ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу.

Судом встановлено, що 31 березня 2015 року ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 408 КК України.

06.10.2016 року ОСОБА_5 обрано запобіжний захід у вигляді домашнього арешту строком до 05.12.2016 року.

07.11.2016 року слідчим суддею було надано дозвіл на затримання ОСОБА_9 .

Згідно протоколу 07.12.2016 року ОСОБА_5 був затриманий на підставі вищезазначеної ухвали. Разом з тим, в судовому засіданні було встановлено, що фактичне затримання ОСОБА_9 відбулося 06.12.2016 року близько 19.30 год.

Обґрунтованість підозри ОСОБА_5 підтверджується матеріалами, що надані слідчим до клопотання.

З наданих матеріалів вбачається, що ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні тяжкого злочину, знаходився у розшуку, а також, враховуючи тяжкість покарання, що загрожуватиме йому у разі визнання винним, слідчий суддя приходить до висновку, що існує ризик того, що останній може переховуватися від органів досудового розслідування та суду.

Доказів наявності інших ризиків суду не надано.

Також в обґрунтування свого клопотання слідчий зазначив про те, що ОСОБА_9 порушував обраний відносно нього запобіжний захід у вигляді домашнього арешту в нічний час, а саме не з`являвся на виклики та не був в нічний час вдома, в підтвердження чого надав корінець повістки від 20.10.2016 року про виклик на 24.10.2016 року до прокуратури з підписом ОСОБА_9 , рапорти слідчого від 25 та 27 жовтня 2016 року про відсутність ОСОБА_9 за місцем проживання о 20.30 год. та 06.10 год. відповідно, протокол огляду місця події від «030» 10.2016 року. Проте, слідчий суддя не може прийняти до уваги вищезазначені документи. Так, рапорти слідчого не є належним доказом, оскільки не передбачені КПК України, а протокол огляду місця події має явні виправлення в даті його складання, які не завірені. Що стосується корінця повістки від 20.10.2016 року з підписом ОСОБА_9 , то, по-перше, слідчому судді не надано доказів не явки ОСОБА_9 на вказаний виклик, по-друге, корінець повістки з викликом ОСОБА_9 на 24.10.2016 року, датований 20.10.2016 року. Свідок ОСОБА_10 допитаний в судовому засіданні пояснив, що біля 16 години до нього підходив слідчий військової прокуратури, допитував його на протокол та питав в нього чи знає він ОСОБА_9 та де він знаходиться, пояснивши, що останній у розшуку за дезертирство. Він (свідок) йому пояснив, що ОСОБА_9 пояснив, що ОСОБА_9 знаходиться ввечері за місцем реєстрації і частко навідує свою маму. В матеріалах справи на ар. 52-55 знаходиться протокол допиту цього свідка слідчим ОСОБА_11 , датований 21.10.2016 року з показами, які аналогічні тим, що свідок надав суду. Таким чином, на погляд слідчого, існує протиріччя в цих доказах, оскільки 20.10.2016 року слідчий, нібито, вручив ОСОБА_9 повістку про виклик на 24.11.2016 року, а 21.10.2016 року поїхав за місцем проживання останнього та розшукував його, що не є логічним.

У зв`язку із викладеним, прокурором не доведено, що застосування більш м`якого запобіжного заходу недостатнє для запобігання ризиків вказаних у ст. 177 КПК України.
Відповідно до п. 80 рішення Європейського суду з прав людини від 10 лютого 2011 року у справі «Харченко проти України» при розгляді клопотання про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою судом обов`язково має бути розглянуто можливість застосування інших (альтернативних) запобіжних заходів.
Разом з цим, прокурором не доведено, що застосування більш м`якого запобіжного заходу недостатнє для запобігання вказаному ризику.
З огляду на вказані обставини, суд приходить до висновку про можливість обрання щодо ОСОБА_9 домашнього арешту в нічний час з можливістю носіння електронного засобу контролю та покладенням обов`язків, передбачених ст. 194 КПК України, і вважає, що такий запобіжний захід зможе запобігти вищезазначеному ризику та забезпечить виконання процесуальних обов`язків підозрюваним.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст. ст. 131,132, 176-179, 181 КПК України, слідчий суддя
у х в а л и в :
В задоволенні клопотання відмовити.

Застосувати щодо підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 запобіжний захід у вигляді домашнього арешту за адресою: АДРЕСА_1 , в період доби з 20.00 год. до 07.00 год., з можливістю носіння електронного засобу конторлю.
Покласти на підозрюваного ОСОБА_5 такі обов`язки: повідомляти слідчого, прокурора та суд про зміну свого місця проживання; не покидати місце свого проживання без дозволу слідчого, прокурора чи суду в період з 20.00 год. до 07.00 год. наступної доби; прибувати до слідчого, прокурора чи суду за кожним викликом.

Виконання ухвали покласти на військову прокуратуру Херсонського гарнізону.

Встановити строк дії ухвали про обрання запобіжного заходу до 05.02.2017 року.
Ухвала може бути оскаржена до апеляційного суду Херсонської області шляхом подачі апеляційної скарги безпосередньо до апеляційного суду протягом 5 діб з дня її оголошення.

СуддяОСОБА_1