Справа № 509/1846/14-к
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
17 лютого 2017 року Овідіопольський районний суд Одеської області у складі :

головуючого судді ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2

за участю прокурора ОСОБА_3

захисниці ОСОБА_4

розглянувши у підготовчому судовому засіданні обвинувальний акт та реєстр матеріалів досудового розслідування за обвинуваченням ОСОБА_5 за ч. 2 ст. 15, ч. 1 ст. 191, ч.ч. 1,3 ст. 358 КК України, -

ВСТАНОВИВ :

21 грудня 2016 року згідно розпорядження керівника апарату Овідіопольського райсуду Одеської області № 344 та протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 21.12.2016 р. вказані матеріали кримінального провадження за обвинуваченням ОСОБА_5 за ч. 2 ст. 15, ч. 1 ст. 191, ч.ч. 1,3 ст. 358 КК України були перерозподілені судді ОСОБА_1 у зв`язку зі звільненням з посади судді ОСОБА_6 .

В підготовчому судовому засіданні прокурор Іллічівської місцевої прокуратури Одеської області ОСОБА_3 вважав, що справа може бути призначена до судового розгляду, проти чого заперечували обвинувачена та її захисниця, вважаючи необхідним повернути обвинувальний акт прокурору з підстав його невідповідності вимогам ст. 291 КПК України щодо відсутності характеризуючих даних обвинуваченої, щодо її малолітньої дитини.

Представник потерпілої ОСОБА_7 в судове засідання не з`явився, про дату, час та місце судового розгляду був повідомлений належним чином, особисто під розписку, причини неявки суду не повідомив, заяв про проведення підготовчого судового засідання за його відсутності суду не надав.

Заслухавши думку учасників процесу, суд вважає, що обвинувальний акт підлягає поверненню прокурору з наступних підстав.

Згідно із ст. 319 КПК України судовий розгляд у кримінальному провадженні повинен бути проведений в одному складі суддів. У разі якщо суддя позбавлений можливості брати участь у судовому засіданні, він має бути замінений іншим суддею, який визначається у порядку, встановленому ч. 3 ст. 35 цього Кодексу. Після заміни судді судовий розгляд розпочинається спочатку, крім випадків, передбачених ч. 2 цієї статті та ст. 320 цього Кодексу.

Відповідно до положень ст. 314 КПК України після отримання обвинувального акта, суд не пізніше п`яти днів з дня його надходження призначає підготовче судове засідання, в яке викликає учасників судового провадження. У підготовчому судовому засіданні суд має право прийняти такі рішення : зокрема повернути обвинувальний акт, клопотання про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру прокурору, якщо вони не відповідають вимогам цього Кодексу.

Відповідно до п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав та основоположних свобод, кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

Європейський суд з прав людини у справі «Абрамян проти Росії» від 09.10.2008 р. зазначив, що у тексті п.п. «а» п. 3 ст. 6 Конвенції вказано на необхідність приділяти особливу увагу роз`ясненню «обвинувачення» особі, стосовно якої порушено кримінальну справу. Деталі вчинення злочину можуть відігравати вирішальну роль під час розгляду кримінальної справи, оскільки саме з моменту доведення їх до відома підозрюваного він вважається офіційно повідомленим про фактичні та юридичні підстави пред`явленого йому обвинувачення (рішення від 19.12.1989 р. у справі «Камасінскі проти Австрії» № 9783/82 п. 79). Крім того, Суд нагадує, що положення п.п. «а» п. 3 ст. 6 Конвенції необхідно аналізувати у світлі більш загальної норми про право на справедливий судовий розгляд, гарантоване п. 1 цієї статті. У кримінальній справі - надання повної, детальної інформації щодо пред`явленого особі обвинувачення та відповідно, про правову кваліфікацію, яку суд може дати відповідним фактам, є важливою передумовою забезпечення справедливого судового розгляду. Крім того, право бути проінформованим по характер і причини обвинувачення потрібно розглядати у світлі права обвинуваченого мати можливість підготуватися до захисту, гарантованого п.п. «b» п. 3 ст. 6 Конвенції (рішення у справі «Пелісьє та Сассі проти Франції» п. 54, «Даллос проти Угорщини» п. 47, «Матточіа проти Італії» п. 58).

Пунктом 13 частини 1 статті 3 КПК України передбачено, що обвинувачення це твердження про вчинення певною особою діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність, висунуте в порядку, встановленому цим Кодексом.

Процесуальним рішенням, яким прокурор висуває обвинувачення у вчиненні кримінального правопорушення і яким завершується досудове розслідування, відповідно до положень ч. 4 ст. 110 КПК України є обвинувальний акт, який повинен відповідати вимогам ст. 291 КПК України, зокрема, обвинувальний акт повинен містити відомості про правову кваліфікацію кримінального правопорушення з посиланням на положення закону і статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність та формулювання обвинувачення.

Таким чином, формулювання обвинувачення повинно складатися з обставин, які свідчать про наявність доведених даних про подію (час, місце, спосіб) кримінального правопорушення, форму вини, мотив і мету його вчинення, обставини, які впливають на ступінь тяжкості кримінального правопорушення тощо. Правова кваліфікація дій особи в обвинувальному акті повинна містити не тільки посилання на окрему статтю і частину цієї статті кримінального закону, а й точне формулювання у тому числі і об`єктивної сторони та кваліфікуючих ознак конкретного кримінального правопорушення.

Суд встановив, що як в первісній редакції обвинувального акту від 24.04.2014 р., так і змінений обвинувальний акт від 24.03.2015 р., складений відносно ОСОБА_5 не відповідає вимогам п. 5 ч. 2 ст. 291 КПК України, так як твердження органу досудового розслідування в обвинувальному акті про те, що Дерус (Паночишена) «підозрюється» та «вчинила» кримінальні правопорушення передбачені ч. 2 ст. 15, ч. 1 ст. 191, ч.ч. 1,3 ст. 358 КК України є порушенням принципу презумпції невинуватості та забезпечення доведеності вини як засади кримінального провадження, передбаченої ст. 17 КПК України, яка випливає зі ст.ст. 62,129 п. 3 Конституції України, п. 2 ст. 11 Загальної декларації прав людини Генеральної Асамблеї ООН від 10.12.1948 р., п. 2 ст. 14 Міжнародного пакту про громадські та політичні права Генеральної Асамблеї ООН від 18.12.1966 р., ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 1950 р., за змістом яких кожна особа вважається невинуватою у вчиненні злочину (кримінального правопорушення) і не може бути піддана кримінальному покаранню, доки її вину не буде доведено в законному порядку шляхом прилюдного судового розгляду і встановлено обвинувальним вироком суду, що набрав законної сили, і відповідно Дерус (Паночишена) в розумінні положень ст. 277 КПК України має процесуальний статус підозрюваної, а не обвинуваченої, з огляду на неналежне і неконкретне формулювання обвинувачення згідно п. 13 ч. 1 ст. 3 КПК України, в той час, як за нормами ст. 377 КПК України - судовий розгляд проводиться лише стосовно особи, якій висунуте обвинувачення і лише в межах висунутого обвинувачення відповідно до обвинувального акту.

Вказані порушення, шляхом позбавлення гарантованих Конституцією України та КПК України прав учасників кримінального провадження та недотримання визначеної Законом процедури судочинства, на думку суду перешкоджають призначенню обвинувального акту відносно ОСОБА_5 до розгляду по суті, є істотними та такими, що тягнуть за собою повернення обвинувального акту прокурору.

Згідно з ст. 109 КПК України, реєстр матеріалів досудового розслідування, який є невід`ємною частиною обвинувального акту, складається слідчим або прокурором і надсилається до суду разом з обвинувальним актом. Реєстр матеріалів досудового розслідування повинен містити : 1) номер та найменування процесуальної дії, проведеної під час досудового розслідування, а також час її проведення ; 2) реквізити процесуальних рішень, прийнятих під час досудового розслідування ; 3) вид заходу забезпечення кримінального провадження, дату і строк його застосування.

Крім цього, Реєстр матеріалів досудового розслідування, доданий до вищевказаного обвинувального акту, що є його невід`ємною частиною, не містить найменування всіх процесуальних дій, проведених під час досудового розслідування, що має важливе значення для оцінки зібраних сторонами доказів, їх належності та допустимості при ухваленні судового рішення.

Згідно із ст. 278 КПК України дата і час повідомлення про підозру, правова кваліфікація кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється особа, із зазначенням статті (частини статті) Закону України про кримінальну відповідальність невідкладно вноситься слідчим, прокурором до Єдиного реєстру досудових розслідувань.

Однак, як з`ясував суд, в Реєстрі відсутні статті (частини статті) кримінального Закону, за якими органами досудового розслідування Дерус (Паночишеній) було висунуто підозру.

Як встановив суд - відомостей про обвинувальний акт № 0000331 від 13.02.2014 р., складений саме відносно ОСОБА_5 із зазначенням кваліфікації (статей, їх частин) кримінального правопорушення в Реєстрі матеріалів досудового розслідування не міститься, хоча згідно ст. 110 ч. 4 КПК України, обвинувальний акт також є процесуальним рішенням і відповідно повинен бути відображений у Реєстрі матеріалів досудового розслідування.

Суд з`ясував, що в Реєстрі матеріалів досудового розслідування відсутнє процесуальне рішення щодо речових доказів по справі та їх місцезнаходження, не зазначено час закінчення досудового розслідування, а також відсутнє процесуальне рішення про залучення до участі у кримінальному провадженні потерпілої ОСОБА_7 , відсутнє процесуальне рішення про роз`яснення процесуальних прав Дерус (Паночишеній), що є порушенням її права на захист.

Вищенаведені обставини свідчать про невідповідність обвинувального акту та додатків до нього вимогам ст.ст. 109,110,278,291 КПК України, а тому зазначені матеріали підлягають поверненню прокурору.

Керуючись ст.ст. 109,110,278,290,291,314 КПК України, суд, -

УХВАЛИВ :

Повернути обвинувальний акт по кримінальному провадженню за обвинуваченням ОСОБА_5 за ч. 2 ст. 15, ч. 1 ст. 191, ч.ч. 1,3 ст. 358 КК України заступнику керівника Іллічівської місцевої прокуратури Одеської області ОСОБА_8 .

Ухвала суду може бути оскаржена до апеляційного суду Одеської області на протязі 7 днів з дня її проголошення.

Суддя ОСОБА_1