Олевський районний суд Житомирської області
Справа № 287/434/16-к

В И Р О К
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
21 грудня 2016 року м. Олевськ
Олевський районний суд Житомирської області в складі:
головуючого-судді ОСОБА_1

секретаря ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні, в залі судових засідань Олевського районного суду кримінальне провадження № 0000674 від 19.10.2016 року по обвинуваченню:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Жовква Львівської області, паспорт серії НОМЕР_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_2 , українця, громадянина України, з середньою технічною освітою, не одруженого, не працюючого, не інваліда, не депутата, військовозобов`язаного, не судимого, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст.335 КК України,

з участю сторін

кримінального провадження:

прокурора ОСОБА_4

обвинуваченого ОСОБА_3

В С Т А Н О В И В :
Призовник ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , житель с.Тепениця Олевського району Житомирської області, досягнувши призовного віку та підлягаючи призову на строкову військову службу до Збройних сил України, визнаний за результатами медичного обстеження від 06.10.2016 року, протокол № 4 придатним до проходження строкової військової служби за станом здоров`я. При цьому, у відповідності до ст.ст.17, 18 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», не маючи підстав для надання відстрочки від призову або звільнення від проходження строкової військової служби, належним чином повідомлений у встановленому законом порядку про наслідки неявки для проходження строкової військової служби, з метою ухилення від призову, без поважних причин, діючи умисно, усвідомлюючи суспільно - небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно - небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, в порушення ст.65 Конституції України та ст.15 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», будучи призваним на строкову військову службу, про що повідомлений особисто 26.10.2016 року щодо прибуття 08.11.2016 року до ІНФОРМАЦІЯ_2 , який розташований за адресою: АДРЕСА_1 , на відправку у складі команди НОМЕР_3 для проходження строкової військової служби у Збройних силах України від отримання повістки категорично відмовився та 08.11.2016 року до військового комісаріату у визначений час не прибув. В подальшому до ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_3 , не з`являвся, і не повідомляв про причини своєї неявки, чим ухилився від призову на строкову військову службу.

Допитаний у судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 , після роз`яснення йому судом суті обвинувачення, свою провину у вчиненому кримінальному правопорушенні, передбаченому ст.335 КК України визнав повністю. В ході судового розгляду кримінального провадження надав суду показання, які є послідовними, і повністю підтверджують обставини вчинення злочину, що викладені в обвинувальному акті. Зокрема зазначає, що він не має права на відстрочку від призову на військову службу. Йому дійсно було повідомлено у встановленому законом порядку про наслідки неявки за викликом для проходження строкової військової служби, з метою ухилення від призову, без поважних причин. Він дійсно проходив медичний огляд 06.10.2016 року та визнаний здоровим і придатним до військової служби. 26.10.2016 року, йому вручалася повістка щодо прибуття 08.11.2016 року до ІНФОРМАЦІЯ_2 , який розташований за адресою: АДРЕСА_1 , на відправку у складі команди НОМЕР_3 для проходження строкової військової служби у Збройних силах України. Однак, від отримання повістки він відмовився, про що написав власноручно пояснення представнику РВК та 08.11.2016 року до військового комісаріату у визначений час не прибув без поважних причин, чим ухилявся від призову на строкову військову службу.У вчиненому щиро розкаюється, розуміючи протиправність своїх дій, що були ним вчинені,запевнив суд, що вже зробив для себе відповідні висновки. Просить суд, зважаючи на його вік, вперше вчинив кримінальне правопорушення, повне визнання ним своєї провини у вчиненому кримінальному правопорушенні, його каяття у вчиненому, всебічне сприяння працівникам поліції у розкритті злочину, застосувати до нього при призначенні кримінального покарання за вчинене кримінальне правопорушення ст.69 КК України та призначити більш м`яке покарання.

З`ясовуючи обставини вчиненого ОСОБА_3 , кримінального правопорушення, судом також було досліджено долучені до матеріалів кримінального провадження документи, зокрема:

- облікову картку призовника, що заведена на ОСОБА_3 , у якій висвітлено інформацію про призовника та результати призову, (а.с.15-20);

- повістку від 26.10.2016 року, яку видано на ім`я призовника ОСОБА_3 , щодо призову на строкову військову службу і прибуття до РВК, від отримання якої останній відмовився, (а.с.21);

- пояснення призовника ОСОБА_3 , щодо відмови від отримання повістки і ухилення від призову на строкову військову службу, (а.с.22);

- акт від 26.10.2016 року про відмову від отримання повістки для прибуття до Олевського РВК для відправки на обласний збірний пункт, із якого слідує, що призовник ОСОБА_3 , відмовився від отримання повістки, (а.с.23).

Та інші документи, що характеризують особу обвинуваченого ОСОБА_3 , (а.с.24-29).

Таким чином, суд допитавши обвинуваченого, дослідивши матеріали кримінального провадження та матеріали, що характеризують особу обвинуваченого в їх сукупності, вважає, що винність обвинуваченого ОСОБА_3 , у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення, передбаченого ст.335 КК України при обставинах, викладених в обвинувальному акті, повністю доведеною.

Дії обвинуваченого ОСОБА_3 , суд кваліфікує за ст.335 КК України, оскільки він своїми умисними діями вчинив умисне кримінальне правопорушення, яке відповідно до ст.12 КК України відноситься до кримінальних правопорушень невеликої тяжкості, вчинене у сфері забезпечення призову та мобілізації, що виразилося в ухиленні від призову на строкову військову службу.

Призначаючи покарання обвинуваченому ОСОБА_3 , у відповідності до ст.65 КК України, суд призначає покарання у межах, установлених у санкції статті Особливої частини цього Кодексу, що передбачає відповідальність за вчинене кримінальне правопорушення, відповідно до положень Загальної частини цього Кодексу, враховуючи ступінь суспільної небезпечності вчиненого кримінального правопорушення, обставини вчинення такого правопорушення, його тяжкість, ступінь здійснення злочинних намірів, особу винного, обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання обвинуваченого.

Обставини, які пом`якшують покарання обвинуваченого ОСОБА_3 , відповідно до ст.66 КК України, судом визнаються, як щире каяття у вчиненому злочині та активне сприяння в розкритті злочину.

Обставини, які обтяжують покарання обвинуваченого ОСОБА_3 , відповідно до ст.67 КК України, судом не встановлено.

Так відповідно до ст.50 КК України покарання є заходом примусу і полягає в передбаченому законом обмеженні прав і свобод засудженого та має на меті не тільки кару, а й виправлення засудженого, а також запобігання вчиненню нових злочинів, як засудженим, так і іншими особами.

Визначаючи міру і вид покарання обвинуваченому ОСОБА_3 , суд враховує також і те, що він вперше притягується до кримінальної відповідальності, вчинив кримінальне правопорушення, яке у відповідності до ст.12 КК України відноситься до кримінальних правопорушень невеликої тяжкості, його вік, по місцю проживання характеризується позитивно, виховувався у багатодітній сім`ї, є військовозобов`язаним, не має відповідно до ст.ст.17, 18 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» права на відстрочку або звільнення від призову на строкову військову службу, є громадянином України, на якого згідно до ст.65 Конституції України покладено священний обов`язок - захисту Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, шанування її державних символів, запевнив суд, що вже зробив для себе відповідні висновки та зрозумів караність своїх дій. Суд з врахуванням вказаних вище декількох обставин, які пом`якшують покарання обвинуваченого, а саме: щире каяття, активне сприяння у розкритті злочину та повне визнання своєї провини у вчиненому кримінальному правопорушенні, оскільки ОСОБА_3 , надав показання у судовому засіданні щодо обставин вчиненого ним кримінального правопорушення, показання його були логічними, послідовними і незміненими, що свідчить про його не байдужість щодо вчиненого і наслідків. Співпрацюючи із працівниками поліції особисто, добровільно надавав допомогу органам досудового розслідування у з`ясуванні тих обставин вчинення злочину, що мають істотне значення для повного його розкриття добровільно розповів про свої наміри. У своїй сукупності ці пом`якшуючі обставини істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого злочину та зменшують ступінь його суспільної небезпеки до такого рівня, які дають підстави суду при призначенні покараннязастосувати більш м`який вид покарання, не зазначений в санкції статті за якою ОСОБА_3 , притягується до відповідальності, у виді штрафу.

Відповідно до ст.69 КК України за наявності кількох обставин, що помякшують покарання та істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого злочину, з урахуванням особи винного суд, умотивувавши своє рішення, може призначити основне покарання, нижче від найнижчої межі, встановленої в санкції статті (санкції частини статті) Особливої частини цього Кодексу або перейти до іншого більш мякого виду основного покарання не зазначеного в санкції статті особливої частини цього Кодексу за цей злочин.

Відповідно до п.8 Постанови пленуму Верховного Суду України № 7 від 24.10.2003 «Про практику призначення судами кримінального покарання» роз`яснено судам, що призначення основного покарання, нижчого від найнижчої межі, передбаченої законом за даний злочин, або перехід до іншого, більш м`якого виду основного покарання, або не призначення обов`язкового додаткового покарання (ст.69 КК) може мати місце лише за наявності декількох (не менше двох) обставин, що пом`якшують покарання та істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого злочину, з урахуванням особи винного.
Відтак, зазначений вид і міра кримінального покарання на думку суду є необхідною і цілком достатньою для виправлення та попередження вчинення нових злочинів, як самим ОСОБА_3 , так і іншими особами.

Статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, визначено, що кожна особа має право на справедливий суд.

Процесуальні витрати та речові докази по кримінальному провадженню відсутні.

Заходи забезпечення кримінального провадження до обвинуваченого не обиралися.

На підставі наведеного та, керуючись ст.8, 65 Констиуції України, Законом України «Про військовий обов`язок і військову службу», ст.ст. 95, 179, 314-318, 368, 370, 373-376, 392, 393, 395 КПК України, ст.ст.50, 51, 53, 65-67, 69, 335 КК України, суд
У Х В А Л И В:
Визнати ОСОБА_3 винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст.335 КК України та призначити йому за ст.335 КК України покарання із застосуванням ч.1 ст.69 КК України, у виді штрафу, у розмірі ста неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 1700 (одна тисяча сімсот) грн., 00 коп.
Матеріали кримінального провадження № 0000674 залишити при обвинувальному акті, з подальшим їх зберіганні при кримінальному провадженні № 287/434/16-к.

До набрання вироком суду законної сили, обрати засудженому ОСОБА_3 , запобіжний захід - особисте зобов`язання з`являтися за кожною вимогою до суду.

Вирок суду першої інстанції набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок суду, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

На вирок може бути подана апеляція до Апеляційного суду Житомирської області, через Олевський районний суд Житомирської області на протязі 30 днів з дня його проголошення, а засудженим ОСОБА_3 , в той же строк з моменту вручення копії вироку.

Учасники судового провадження мають право отримати копію вироку у суді.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

Суддя: ОСОБА_1