Єдиний унікальний номер № 285/2887/16-к
Провадження № 1-кс/0285/275/17
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
24 квітня 2017 року м. Новоград-Волинський
Слідчий суддя Новоград-Волинського міськрайонного суду Житомирської області ОСОБА_1 ,
за участю секретаря ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , підозрюваної - ОСОБА_4 , захисника ОСОБА_5
Слідчий звернувся до суду з клопотанням, у якому просив продовжити строк тримання під вартою підозрюваної ОСОБА_4 .
В обґрунтування клопотання посилався на те, що 12 жовтня 2016 року близько 14 години 50 хвилин, ОСОБА_7 , перебуваючи разом з ОСОБА_8 та невстановленою слідством особою жіночої статі на перехресті вулиць Ушакова та Єрьоменка в м. Новоград-Волинський, передала тимчасово потримати ОСОБА_9 належне їй майно, на загальну суму 171 100 грн.
Далі, ОСОБА_10 разом із невстановленою слідством особою жіночої статі, скориставшись неуважністю ОСОБА_7 , разом із належним потерпілій майном, втекли з місця вчинення злочину, таким чином спричинили потерпілій ОСОБА_7 матеріального збитку на загальну суму 171 тис. 100 грн.
Крім цього, 08 листопада 2016 року близько 12 години 45 хвилин ОСОБА_10 разом із невстановленою слідством особою жіночої статі, групою осіб, перебуваючи неподалік ЗОШ № 6 що по вул. Князів Острозьких, 58, в м. Новоград-Волинський, під час спілкування з ОСОБА_11 та проведення обряду «зняття порчі» з її дитини, заволоділи майном ОСОБА_11 .
Внаслідок шахрайських дій ОСОБА_12 та невстановленої слідством особи жіночої статі, які виразились в зловживанні довірою потерпілої ОСОБА_11 , останній заподіяно матеріальної шкоди на загальну суму 15 565 грн.
24.11.2016 року, органом досудового розслідування, підозрювану ОСОБА_4 було оголошено в розшук.
Ухвалою Новоград-Волинського міськрайонного суду від 13.04.2017 року підозрюваній було обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 11 діб.
Завершити досудове слідство до закінчення дії попередньої ухвали про тримання під вартою неможливо. Ризики, що були підставою для обрання запобіжного заходу, на теперішній час не зникли.
В судовому засіданні прокурор підтримав клопотання. Посилався на тяжкість злочинів, у вчиненні яких підозрюється ОСОБА_4 , а також наявність ризиків вчинення нею нових злочинів та переховування від слідства. Підозра ґрунтується на показах потерпілих та свідка ОСОБА_13 . Потерпілі упізнали за фотознімками ОСОБА_4 , як особу, яка протиправно заволоділа їхнім майном. Крім того, підтвердили свої покази під час одночасних допитів з підозрюваною. Закінчити досудове розслідування у термін, протягом якого діє обраний запобіжний захід, неможливо, оскільки є необхідність проведення слідчих експериментів з потерпілими, виконати вимоги ст. 290 КПК України в частині надання доступу до матеріалів учасникам розслідування, скласти обвинувальний акт, реєстр матеріалів досудового розслідування.
Прокурор в судовому засіданні уточнив вимоги клопотання, просив продовжити строк запобіжного заходу в межах строку досудового розслідування - на 44 доби.
В судовому засіданні підозрювана заперечувала свою вину та причетність до вчинення злочинів. Пояснила, що проживала у м. Новограді-Волинському з березня по листопад 2016 року з чоловіком без реєстрації шлюбу. Покази потерпілих вважає неправдивими. Причиною таких показів називає давній конфлікт з чоловіком, на якого в 2016 році подавала заяву до поліції.
Захисник у судовому засіданні проти задоволення клопотання слідчого заперечував, посилаючись на необґрунтованість підозри та кваліфікації злочинів.
Заслухавши пояснення сторін, дослідивши клопотання, слідчий суддя встановив наступне.
ОСОБА_4 підозрюється у вчиненні кримінальних правопорушень, яке передбачені ч. 3 ст. 186, ч. 2 ст. 190 КК України.
Підозра ґрунтується на показах потерпілих та свідка ОСОБА_13 . Потерпілі під час першого допиту описали осіб, які заволоділи їх майном, вказавши на прикмети ОСОБА_4 а саме риси обличчя (наявність шраму на лобі), вагітність.
У подальшому потерпілі упізнали за фотознімками ОСОБА_4 , як особу, яка протиправно заволоділа їхнім майном. Крім того, підтвердили свої покази під час одночасних допитів з підозрюваною.
На даний час не зменшилися ризики переховування ОСОБА_4 від слідства та суду, вчинення нових злочинів.
Під час обрання запобіжного заходу встановлено, що ОСОБА_4 зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 . Фактично проживала за адресою: АДРЕСА_2 . У 2016 році декілька місяців проживала у м. Новограді-Волинському. Таким чином, вона має схильність до частої зміни місця проживання. При цьому ОСОБА_4 ухилялась від явки за викликом слідчого, що стало підставою для оголошення її розшуку.
ОСОБА_4 підозрюється у вчиненні двох злочинів протягом короткого часу, отже, є підстави для висновку про наявність ризику продовження злочинних дій.
Суддя також враховує: вагомість наявних доказів вчинення злочинів; тяжкість покарання, що загрожує у разі визнання ОСОБА_4 винуватою; характеристику з місця проживання; факт наявності у підозрюваної двох неповнолітніх дітей, які на теперішній час проживають з родичами.
Оцінивши вищезазначені обставини у їх сукупності, суддя дійшов висновку про наявність підстав вважати, що запобігти ризикам, на які посилається сторона обвинувачення, шляхом застосування більш м`яких запобіжних заходів неможливо.
В той же час, закінчити досудове розслідування у термін, протягом якого діє запобіжний захід немає можливості, оскільки є необхідність проведення слідчих експериментів з потерпілими, виконати вимоги ст. 290 КПК України в частині надання доступу до матеріалів учасникам розслідування, скласти обвинувальний акт, реєстр матеріалів досудового розслідування.
Подане слідчим клопотання відповідає вимогам ст. 199 КПК України, в ньому обґрунтовано зазначено, що обраний підозрюваному запобіжний захід у вигляді тримання під вартою необхідно продовжити, оскільки будь-яких даних про зменшення чи відсутність ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, для застосування до підозрюваної більш м`якого запобіжного заходу не встановлено та обґрунтовано обставини, передбачені ст. 178 КПК України.
Відповідно до ст. 29 Конституції України, кожна людина має право на свободу та особисту недоторканність. Ніхто не може бути заарештований або триматися під вартою інакше як за вмотивованим рішенням суду і тільки на підставах та в порядку, встановлених законом.
За приписами ч. 1 ст. 183 КПК України тримання під вартою є найбільш суворим та винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 КПК України.
Відповідно до ст. 5 Європейської конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожен має право на свободу та особисту недоторканність. Нікого не може бути позбавлено свободи, крім визначених випадків і відповідно до процедури, встановленої законом. Обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливо лише в передбачених законом випадках за встановленою законом процедурою, при цьому, ризик переховування особи від правосуддя не може оцінюватись виключно на підставі суворості можливого судового рішення, а це слід робити з урахуванням низки відповідних фактів, які можуть підтверджувати існування такого ризику.
Згідно ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди при розгляді справ застосовують Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року та практику Європейського суду з прав людини (далі - ЄСПЛ) як джерело права.
Пунктом 79 рішення ЄСПЛ у справі "Харченко проти України" від 10 лютого 2011 року визначено, що тримання під вартою може бути виправдано тільки за наявності конкретного суспільного інтересу, який не зважаючи на презумпцію невинуватості превалює над принципом поваги до свободи особистості.
Таким чином, з урахуванням обставин справи, суд дійшов висновку, що існують ризики завдання шкоди суспільним інтересам, які не можуть бути усунуті застосуванням більш м`яких запобіжних заходів, та вважає можливим продовжити обмеження прав підозрюваної шляхом продовження застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.
В судовому засіданні встановлено, що обставини, які перешкоджають завершенню досудового розслідування до закінчення дії попередньої ухвали про обрання запобіжного заходу є об`єктивними, поважними та що заявлені і встановлені судом ризики не зменшились що виправдовує подальше тримання підозрюваної під вартою.
Відтак, оскільки жоден із більш м`яких запобіжних заходів не може запобігти ризикам переховування підозрюваної від органів досудового розслідування та/або суду та вчинити інші правопорушення, незаконно, та приймаючи до уваги вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним кримінальних правопорушень, тяжкість покарання за кримінальні правопорушення, у якому підозрюється ОСОБА_4 , її вік, стан здоров`я, майновий стан, відсутність постійного місця роботи та міцних соціальних зв`язків, які б могли позитивно вплинути на поведінку підозрюваної, - слідчий суддя приходить до висновку, що клопотання слід задовольнити та продовжити строк дії застосованого до підозрюваної запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою на 44 доби.
Керуючись вимогами ст.ст. 131, 132, 176-178, 183-184 КПК України, слідчий суддя
Клопотання задовольнити.
Продовжити строк запобіжного заходу у виді тримання під вартою, застосованого до підозрюваної ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на 44 доби.
Визначити строк дії даної ухвали - по 07 червня 2017 року включно.
Ухвала підлягає негайному виконанню після її оголошення.
Виконання ухвали доручити Новоград-Волинському ВП ГУНП в Житомирській області.
Копію ухвали вручити учасникам кримінального провадження та передати для виконання Новоград-Волинському ВП ГУНП в Житомирській області.
На ухвалу може бути подано апеляційну скаргу до Апеляційного суду Житомирської області протягом 5 (п`яти) днів з дня її оголошення. Подання апеляційної скарги на ухвалу зупиняє набрання нею законної сили, але не зупиняє її виконання.

Слідчий суддя ОСОБА_1