У Х В А Л А
18.07.2017 Справа №607/5260/16-к

Провадження № 1-кс/607/4753/2017
Слідчий суддя Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , захисника ОСОБА_3 , прокурора ОСОБА_4 , розглянувши в залі суду в місті Тернополі клопотання адвоката ОСОБА_5 в інтересах підозрюваного ОСОБА_6 про скасування арешту майна,
В С Т А Н О В И В :
Адвокат ОСОБА_5 в інтересах підозрюваного ОСОБА_6 звернулася до слідчого судді Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області з клопотанням про скасування арешту майна, накладеного ухвалою слідчого судді Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 06 грудня 2016 року у справі № 607/5260/16-к.

Клопотання мотивоване тим, що арешт на грошові кошти, які знаходяться на банківських рахунках ОСОБА_6 , накладено необґрунтовано, оскільки підозра, вручена 02 грудня 2016 року ОСОБА_6 , є необґрунтованою та не підтверджується матеріалами кримінального провадження.

В судовому засіданні 13 липня 2017 року захисник підозрюваного ОСОБА_6 ОСОБА_3 клопотання підтримав з підстав, викладених у ньому та просив скасувати арешт вищевказаного майна.

Прокурор ОСОБА_4 проти задоволення клопотання заперечив, вважає, що арешт накладено обґрунтовано.

Заслухавши пояснення представника власника майна, прокурора, вивчивши клопотання, слідчий суддя приходить до наступних висновків.

Слідчим управлінням ГУНП в Тернопільській області здійснюється досудове розслідування кримінального провадження № 0000181 від 18 січня 2016 року за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 190, ч.2 ст.209 КК України.

Ухвалою слідчого судді Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 06 грудня 2016 року накладено арешт на майно, а саме на грошові кошти ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , АДРЕСА_1 , що знаходяться на рахунках ПАТ КБ «Приват Банк» № НОМЕР_1 , № НОМЕР_2 , № НОМЕР_3 , № НОМЕР_4 , № НОМЕР_5 , № НОМЕР_6 , № НОМЕР_7 , № НОМЕР_8 , шляхом заборони їх відчуження.

Накладаючи арешт, слідчий суддя виходив з того, що ОСОБА_6 02 грудня 2016 року повідомлено про підозру у вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч.4 ст.190 КК України та ч.2 ст.209 КК України, санкції яких передбачають, зокрема конфіскацію майна, тому з метою конфіскації майна як виду покарання накладено арешт на грошові кошти, що знаходяться на рахунках ПАТ КБ «Приват Банк».

Відповідно до ч. 1 ст. 174 КПК України, підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження - судом. Арешт майна може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

Слідчий суддя прийшов до переконання, що захисниками ОСОБА_6 не доведено, що арешт на грошові кошти, які знаходяться на банківських рахунках останнього, накладено необґрунтовано, оскільки такий захід забезпечення кримінального провадження необхідний з метою забезпечення конфіскації майна, так як санкції статей КК України, за якими ОСОБА_6 повідомлено про підозру, а саме - ч. 4 ст. 190, ч.2 ст.209 КК України, передбачають покарання у виді конфіскації майна, та в подальшому застосуванні даного заходу забезпечення кримінального провадження потреба не відпала.

Доводи захисника про те, що арешт накладено необґрунтовано у зв`язку з необґрунтованістю пред`явленої ОСОБА_6 підозри не заслуговує на увагу з огляду на наступне.

Так, згідно ч. 2 ст. 173 КПК України, при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (якщо арешт майна накладається у випадках, передбачених пунктами 3, 4 частини другої статті 170 цього Кодексу).

Разом з тим, на даному етапі слідчий суддя зобов`язаний лише врахувати достатність даних, які дають підстави вважати, що підозрюваний вчинив злочин (обґрунтованість підозри). Однак, слідчий суддя не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд при розгляді кримінального провадження по суті, тобто не вправі оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для визнання особи винною чи невинною у вчиненні злочину, а лише зобов`язаний на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів визначити, що причетність особи до вчинення кримінального правопорушення є вірогідною та достатньою для застосування щодо неї заходів забезпечення кримінального провадження, одним із яких є накладення арешту на майно, що і було встановлено слідчим суддею.

За таких обставин, у задоволенні клопотання адвоката ОСОБА_5 необхідно відмовити.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 170, 174, 309 КПК України, слідчий суддя,
П О С Т А Н О В И В :
В задоволенні клопотання адвоката ОСОБА_5 в інтересах підозрюваного ОСОБА_6 про скасування арешту майна відмовити.

Ухвала є остаточною, оскарженню не підлягає.
Слідчий суддя Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області ОСОБА_1