справа № 488/462/17
провадження № 1-кп/488/118/17
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
19.04.2017 року

Корабельний районний суд міста Миколаєва
у складі
головуючого суддіОСОБА_1
за участю
секретаряОСОБА_2
прокурораОСОБА_3
обвинуваченогоОСОБА_4
захисникаОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження за обвинуваченням:

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець міста Миколаєва, громадянин України, українець, розлучений, має на утриманні малолітню дитину, ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , освіта середня спеціальна, не працює, зареєстрований та мешкає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимий,

у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених частиною 1 статті 185, частиною 2 статті 185 КК України, -

ВСТАНОВИВ:
14.11.2016 року, приблизно о 12:00 годині обвинувачений ОСОБА_8 , знаходячись за місцем свого мешкання за адресою: АДРЕСА_1 , керуючись раптово виниклим корисливим умислом, спрямованим на викрадення чужого майна, таємно, шляхом вільного доступу викрав належне потерпілій ОСОБА_9 майно, а саме:

-грошові кошти в сумі 6.500,00 гривень;

-фотоапарат «Fujifilm Finepix AV 200», вартістю 700,00 гривень;

-мобільний телефон «Nokia 2310», вартістю 100,00 гривень;

-мобільний телефон «Samsung», вартістю 650,00 гривень;

після чого скрився з місця вчинення злочину, розпорядившись викраденим майном на власний розсуд, спричинивши тим самим потерпілій матеріальну шкоду на загальну суму 7.950,00 гривень.

Окрім того, 30.11.2016 року, приблизно о 11:00 годині обвинувачений, знаходячись за місцем свого мешкання за адресою: АДРЕСА_1 , керуючись раптово виниклим корисливим умислом, спрямованим на викрадення чужого майна, таємно, шляхом вільного доступу викрав грошові кошти в сумі 7.500,00 гривень, належні потерпілому ОСОБА_10 , після чого скрився з місця вчинення злочину, розпорядившись викраденими грошима на власний розсуд, спричинивши тим самим потерпілому матеріальну шкоду у вказаному розмірі.

Допитаний в ході судового засідання обвинувачений визнав вину у вчиненні інкримінованих йому кримінальних правопорушень, надавши показання, відповідно до яких він дійсно, за вказаних вище обставин 14.11.2016 року та 30.11.2016 року, перебуваючи за місцем свого мешкання, викрав майно, належне його матері ОСОБА_9 (грошові кошти в сумі 6.500,00 гривень, фотоапарат «Fujifilm Finepix AV 200», мобільні телефони «Nokia 2310» «Samsung» ) та вітчиму ОСОБА_10 (грошові кошти в сумі 7.500,00 гривень). У вчиненому кається.

Окрім того, вина обвинуваченого підтверджується й іншими дослідженими судом доказами.

За епізодом від 14.11.2016 року. З заяви потерпілої ОСОБА_9 від 15.11.2016 року (а.п. 38) вбачається, що остання заявила про викрадення обвинуваченим належного їй майна. Місце події було оглянуте 15.11.2016 року, в ході огляду нічого не вилучалося (а.п. 40-41). Мобільний телефон «Nokia 2310», що став предметом кримінального правопорушення, виданий слідчому обвинуваченим (а.п. 42), оглянутий (а.п. 43-47), визнаний речовим доказом та переданий на зберігання потерпілій (а.п. 48).

За епізодом від 30.11.2016 року. З протоколу прийняття від потерпілого ОСОБА_10 заяви про вчинене кримінальне правопорушення від 30.11.2016 року (а.п. 52) вбачається, що останній заявив про викрадення обвинуваченим належних йому грошових коштів. Місце події було оглянуте 30.11.2016 року, в ході огляду вилучено 7 СПУ (а.п. 54-57).

У відповідності до частини 3 статті 349 КПК України, з урахуванням думки учасників провадження, судом прийняте рішення про недослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються, тобто усіх вищевикладених обставин. При цьому судом з`ясовано, що учасники провадження правильно розуміють зміст вказаних обставин, сумніві щодо добровільності їх позиції відсутні. Судом також роз`яснено учасникам, що вони будуть позбавлені права оскаржувати ці обставини в апеляційному порядку.
Таким чином, з`ясувавши обставини справи, та перевіривши їх шляхом аналізу досліджених в судовому засіданні доказів, суд вважає доказаною вину ОСОБА_11 у вчиненні інкримінованих йому злочинів.

Дії обвинуваченого за епізодом від 14.11.2016 року, тобто таємне викрадення чужого майна (крадіжка), судом кваліфікуються за частиною 1 статті 185 КК України, а за епізодом від 30.11.2016 року, тобто таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене повторно за частиною 2 статті 185 КК України.

Вивченням особистості обвинуваченого встановлено, що він повнолітній (а.п. 72-73, 74), раніше не судимий (а.п. 75, 76-77, 78), не працює, має на утриманні неповнолітню дитину ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 (а.п. 73), на обліку у лікаря-психіатра не перебуває, однак проходив стаціонарне лікування у МОПЛ № 1 з діагнозом «психічні і поведінкові розлади в результаті вживання канабіноїдів» (а.п. 80, 81), перебуває на обліку у лікаря-нарколога з приводу гашишної наркоманії та з діагнозом «розлад психіки та поведінки внаслідок вживання канабіноїдів, синдром залежності від канабіноїдів» (а.п. 82, 83), за місцем проживання дільничним інспектором поліції характеризується посередньою (а.п. 84), на даний час притягується до кримінальної відповідальності за вчинення іншого кримінального правопорушення (а.п.85, 86-87).

Призначаючи покарання, суд враховує ступінь тяжкості скоєних кримінальних правопорушень (злочинів), які відносяться до категорії злочинів середньої тяжкості, сукупність усіх обставин, що характеризують дані кримінальні правопорушення (злочини), які є умисними, корисливими, особистість обвинуваченого, про що детально вказано вище.

Обставиною, що пом`якшує покарання, суд вважає визнання вини та щире каяття обвинуваченого.

Таким чином, суд доходить до висновку про призначення обвинуваченому покарання у вигляді арешту на строк, що буде достатнім як для покарання обвинуваченого, так і для його виправлення та запобігання вчиненню нових злочинів як ним, так і іншими особами. Остаточне покарання суд визначає на підставі частини 1 статті 70 КК України.

На підставі викладеного, керуючись статтями 370, 374 Кримінально-процесуального кодексу України, суд, -

УХВАЛИВ:
ОСОБА_6 визнати винним у вчиненні кримінальних правопорушень (злочинів), передбачених частиною 1 статті 185, частиною 2 статті 185 КК України та призначити йому покарання:

-за частиною 1 статті 185 КК України арешт строком на 1 (один) місяць;

-за частиною 2 статті 185 КК України арешт строком на 3 (три) місяці.

На підставі частини 1 статті 70 КК України визначити ОСОБА_12 покарання шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим та визначити йому остаточне покарання у вигляді арешту строком на 3 (три) місяці.

Строк відбуття ОСОБА_13 призначеного покарання обчислювати з моменту приведення вироку до виконання.

Речові докази, а саме мобільний телефон NOKIA 2310 залишити за належністю потерпілій ОСОБА_9 (а.п. 48).

Вирок може бути оскаржений до апеляційного суду Миколаївської області через Корабельний районний суд міста Миколаєва протягом 30 днів з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.
Суддя ОСОБА_1