Дата документу Справа № 323/3816/16-к
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
ЄУ № 323/3816/16-к Головуючий в 1 інстанції ОСОБА_1
Провадж. № 11-кп/778/575/17 Доповідач в 2 інстанції ОСОБА_2

УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
колегія суддів судової палати у кримінальних справах апеляційного суду Запорізької області у складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

при секретарі ОСОБА_5 ,

за участю прокурора ОСОБА_6 ,

засудженого ОСОБА_7 у режимі відеоконференції з Оріхівської виправної колонії управління Державної пенітенціарної служби України в Запорізькій області № 88,
представника ВК ОСОБА_8
розглянула 28 березня 2017 рокуу відкритому судовому засіданні в м. Запоріжжі кримінальне провадження за апеляційною скаргою засудженого ОСОБА_7 на ухвалу Оріхівського районного суду Запорізької області від 28 грудня 2016 року якою залишено без задоволення клопотання останнього про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання, призначеного вироком Заводського районного суду м. Запоріжжя від 11.03.2014 року за ч. 1 ст. 121 КК України.

Встановлені ухвалою Оріхівського районного суду Запорізької області від 28 грудня 2016 року обставини:
Засуджений ОСОБА_7 звернувся до суду з клопотанням про умовно-дострокове звільнення, посилаючись на положення ст. 81 КК України, позитивну характеристику, відсутність порушення умов відбування покарання та стягнень.

Судом у задоволенні клопотання засудженого ОСОБА_7 відмовлено. В обґрунтування прийнятого рішення суд вказав, що за період відбування покарання в Оріхівській виправній колонії управління Державної пенітенціарної служби України в Запорізькій області № 88 засуджений ОСОБА_7 характеризується незадовільно, допустив 17 порушень встановленого режиму тримання за що притягувався до дисциплінарної відповідальності правами начальника установи, заохочень не має, не приймає участі в самодіяльних організаціях, інколи бере участь у суспільному житті відділення, знаходиться на профілактичному обліку як засуджений, що потребує постійного оперативного контролю. Також суд зазначив, що відповідно до витягу з протоколу №18 засідання комісії від 16.03.2016 року Оріхівської виправної колонії УДПтС України в Запорізькій області №88 з розгляду питань про заміну невідбутої частини покарання більш м`яким відмовлено у поданні матеріалів відносно ОСОБА_7 до районного суду для вирішення питання про заміну невідбутої частини покарання більш м`яким, а згідно витягу з протоколу №37 засідання комісії від 21.09.2015 року Оріхівської виправної колонії УДПтС України в Запорізькій області № 88 з розгляду питань щодо переводу до дільниці соціальної реабілітації відмовлено у поданні матеріалів відносно ОСОБА_7 до районного суду для вирішення питання щодо переводу до дільниці соціальної реабілітації. Отже, суд прийшов до висновку, що за час відбування покарання засуджений ОСОБА_7 не довів свого виправлення і перевиховання, характеризується незадовільно, тому не заслуговує на умовно-дострокове звільнення від відбування покарання.
В апеляційній скарзі засуджений ОСОБА_7 посилається на неповноту судового розгляду у зв`язку з тим, що поза увагою суду залишилися обставини, які мали значення для законного, обґрунтованого і справедливого судового рішення, а саме судом не взято до уваги, що він має тісні соціальні зв`язки, є релігійною людиною, за час відбування покарання постійно приймав участь у суспільному житті ОВК №88. Просить ухвалу скасувати, постановити нову ухвалу, якою звільнити його від відбування покарання умовно-достроково.

Встановлені судом апеляційної інстанції обставини та мотиви, з яких суд виходив при постановленні ухвали.
Заслухавши доповідача, засудженого, який підтримав вимоги апеляційної скарги, представника ВК, який висловив відсутність заперечень вимогам заяви засудженого, при цьому не надавши доказів спростування письмових даних стосовно поведінки ОСОБА_7 під час відбування покарання, наявних в матеріалах справи, вислухавши позицію прокурора, який вважав ухвалу законною та обґрунтованою, перевіривши матеріали кримінального провадження та обговоривши доводи, викладені в апеляційній скарзі, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає з наступних підстав.

Як вбачається з матеріалів справи ОСОБА_7 засуджений вироком Заводського районного суду м. Запоріжжя від 11.03.2014 року за ч. 1 ст. 121 КК України до 5 років 5 днів позбавлення волі.
Ухвалою Оріхівського районного суду Запорізької області від 26.01.2016 року, в строк покарання за вироком Заводського районного суду м. Запоріжжя від 11.03.2014 року зараховано строк попереднього ув`язнення ОСОБА_7 з 21.10.2013 року по 28.04.2014 року із розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі. Строк відбуття покарання спливає 14.09.2018 року.

Відповідно до ст. 81 КК України умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосоване, якщо засуджений сумлінною поведінкою та ставленням до праці довів своє виправлення.

При цьому, сумлінна поведінка полягає у зразковому дотриманні вимог режиму, участі у самодіяльних організаціях засуджених, беззаперечному виконанні законних вказівок і розпоряджень адміністрації органів кримінально виконавчої системи, відсутності порушень дисципліни. Це поведінка, на яку повинні орієнтуватися інші особи, які відбувають покарання. При застосуванні умовно-дострокового звільнення від відбування покарання повинні враховуватися поведінка засудженого за весь період відбування ним покарання, а також дані про його попередні судимості та відшкодування матеріальних збитків.

Умовно-дострокове звільнення особи від відбування покарання повинно сприяти досягненню мети, передбаченої ст. 50 КК України - виправленню засудженого і запобіганню вчиненню нових злочинів.

Згідно п.17 Постанови Пленуму Верховного суду України N 2 від 26 квітня 2002 року «Про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміну невідбутої частини покарання більш м`яким», судам необхідно ретельно з`ясовувати ставлення засудженого до вчиненого злочину, праці та навчання, додержання ним вимог режиму, участь у самодіяльних організаціях засуджених виправно-трудової установи.

Як було встановлено судом і вбачається з матеріалів справи та матеріалів з особової справи засудженого ОСОБА_7 , останній під час перебування в Оріхівській виправній колонії управління Державної пенітенціарної служби України в Запорізькій області № 88загалом характеризується незадовільно: не мав заохочень з боку адміністрації установи, поряд з цим багаторазово притягувався до дисциплінарної відповідальності за порушення встановленого порядку відбування покарання, і до нього було застосовано 17 стягнень, які хоча і погашені, є особою, що неодноразово притягувався до кримінальної відповідальності.

Стягнута із ОСОБА_7 за вироком суду матеріальна шкода в розмірі 7047 грн. 81 коп. не відшкодована.

За наданими з установи відбуття покарання характеристиками та довідками, ОСОБА_7 у повсякденному житті не завжди дотримується загальновживаних норм поведінки, динамика якої є нестабільною, заохочень не має, в самодіяльних організаціях участі не приймає, перебуває на обліку як особа, яка потребує постійного оперативного контролю.

Однією із обов`язкових умов для умовно-дострокового звільнення засудженого є доведення ним свого виправлення сумлінною поведінкою і ставленням до праці.
Під сумлінною поведінкою засудженого слід розуміти зразкове дотримання вимог режиму, участь у самодіяльних організаціях засуджених, беззаперечне виконання законних вказівок і розпоряджень адміністрації установи виконання покарань, відсутність порушень дисципліни, товариське ставлення до інших засуджених, а під сумлінним ставленням до праці - участь у суспільно корисній роботі, добросовісне виконання трудових обов`язків, використання форм і методів отримання доходів, які допустимі з точки зору не лише індивідуальних, а й суспільних інтересів (сплата податків, обов`язкових платежів тощо), підвищення кількісних і якісних показників у роботі, бережливе ставлення до обладнання та інструментів, додержання правил охорони праці та техніки безпеки.
Процес виправлення та перевиховання має бути стабільним та послідовним протягом всього часу відбування покарання.
При цьому судова колегія приймає до уваги, що засудженийОСОБА_7 , неодноразово судимий за злочини різної категорії, відбував покарання в місцях позбавлення волі, проте на шлях виправлення не став та знову продовжив свою злочину діяльність, що у сукупності із поведінкою останнього під час відбуття покарання за останнім вироком, свідчить про те, що засуджений не довів свого виправлення, тому до нього не може бути застосоване умовно-дострокове звільнення від відбування покарання.
За відомостями протоколів засідань комісії у 2015 та 2016 роках відмовлено у поданні до суду матеріалів відносно ОСОБА_7 з приводу вирішення питання про заміну невідбутої частини покарання більш м`яким.

Висновок суду про те, що до засудженого ОСОБА_7 не може бути застосовано умовно-дострокове звільнення від відбування покарання, належним чином обґрунтований, тому, підстав для задоволення апеляційної скарги судова колегія не вбачає,оскільки на даний часвідсутні дані, які б свідчили про виправлення засудженого ОСОБА_7 і слугували б підставою для його умовно-дострокового звільнення.

Керуючись ст.ст. 405, 407, 419, 539 КПК України, колегія суддів

у х в а л и л а :
апеляційну скаргу засудженого ОСОБА_7 залишити без задоволення .

Ухвалу Оріхівського районного суду Запорізької області від 28 грудня 2016 року, якою відмовлено в задоволенні клопотання засудженого ОСОБА_7 про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання, залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту оголошення, касаційному оскарженню не підлягає.

С у д д і:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4