АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЧЕРКАСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 11-кп/793/595/17 Справа № 703/1378/17 Категорія: ч.1 ст.317, ч.2 ст.309 КК України Головуючий у І інстанції ОСОБА_1 Доповідач в апеляційній інстанції ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
09 серпня 2017 року Колегія суддів судової палати в кримінальних справах апеляційного суду Черкаської області в складі:

головуючого суддів при секретарі ОСОБА_2 ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ОСОБА_5
з участю прокурораОСОБА_6

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Черкаси кримінальне провадження за апеляційною скаргою заступника прокурора Черкаської області ОСОБА_7 на вирок Смілянського міськрайонного суду Черкаської області від 01 червня 2017 року, яким затверджено, укладені між прокурором та підозрюваними, угоди від 28 квітня 2017 року про визнання винуватості, та згідно якого

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженка та жителька АДРЕСА_1 , українка, громадянка України, з повною загальною середньою освітою, неодружена, непрацююча, несудима,

визнана винною у вчиненні злочинів, передбачених ч.1 ст. 317 та ч. 2 ст. 309 КК України і призначено їй покарання:

- за ч. 1 ст. 317 КК України 3роки позбавлення волі;

- за ч. 2 ст. 309 КК України 3 роки позбавлення волі.

У відповідності з ч.1 ст.70 КК України, остаточно визначено їй покарання у виді 3 років позбавлення волі.

ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженець та житель АДРЕСА_2 , українець, громадянин України, з повною загальною середньою освітою, неодружений, непрацюючий, несудимий,

визнаний винним у вчинені злочину, передбаченого ч.2 ст. 309 КК України і призначено йому покарання 3 роки позбавлення волі.

На підставі ст. 75 КК України, звільнено ОСОБА_10 і ОСОБА_11 від відбування покарання з випробуванням, якщо вони протягом 2-річного іспитового строку не вчинять нового злочину та виконають покладені на них судом обов`язки.

Згідно п.п.1,2 ч.1 та п.2 ч.2 ст.76 КК України зобов`язано засуджених:

1) періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;.

2) повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання і навчання;

3) не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

Запобіжний захід засудженим особисте зобов`язання, до вступу вироку в законну силу залишено дотеперішнім.

Вирішено стягнути з ОСОБА_8 та ОСОБА_9 на користь держави, солідарно, 3191 грн. 45 коп. судових витрат на проведення судово-хімічних експертиз.

Вирішено долю речових доказів у відповідності до вимог ст.100 КПК України,

в с т а н о в и л а :
Згідно вироку ОСОБА_8 , та ОСОБА_9 визнані винними та засуджені за те, що ОСОБА_8 протягом лютого-березня 2017 року, для незаконного виготовлення та вживання наркотичних засобів Яременком, надала йому приміщення кухні своєї квартири АДРЕСА_3 .

Вона ж, за попередньою змовою з ОСОБА_11 , в невстановлені слідством час, в лютому 2017 року, перебуваючи в своїй квартирі АДРЕСА_3 , незаконно, без мети збуту, шляхом варіння невстановленої кількість макової соломи, виготовили 1,1344 г(висушена) особливо небезпечного наркотичного засобу, обіг якого заборонено концентрат макової соломи, який зберігали у цій же квартирі, аж до вилучення цього наркотичного засобу 4 березня 2017 року близько 6 год. працівниками поліції під час проведення обшуку.

Яременко, за попередньою змовою з ОСОБА_10 , в невстановлені слідством час, в лютому 2017 року, перебуваючи в її квартирі АДРЕСА_3 , незаконно, без мети збуту, шляхом варіння невстановленої кількість макової соломи, виготовили 1,1344 г(висушена) особливо небезпечного наркотичного засобу, обіг якого заборонено концентрат макової соломи, який зберігали у цій же квартирі, аж до вилучення цього наркотичного засобу 4 березня 2017 року близько 6 год. працівниками поліції під час проведення обшуку.

Не погоджуючись з вироком суду, заступник прокурор Черкаської області ОСОБА_7 подав апеляційну скаргу, в якій просить вирок в частині затвердження угоди про визнання винуватості між підозрюваною ОСОБА_8 та прокурором та засудження ОСОБА_8 за ч. 1 ст. 317, ч. 2 ст. 309 КК України скасувати через неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність та істотне порушення вимог кримінального процесуального закону. Призначити новий розгляд кримінального провадження стосовно ОСОБА_8 у суді першої інстанції в іншому складі суду зі стадії підготовчого судового засідання. Вирок стосовно ОСОБА_9 залишити без змін.

В обґрунтування вимог зазначає, що при затвердженні угоди про визнання винуватості судом залишено поза увагою, що в угоді невірно визначено покарання ОСОБА_8 на підставі ст. 70 КК України, оскільки за умови призначення однакових за видом і розміром покарань за ч. 1 ст. 317 та ч. 2 ст. 309 КК України у виді 3 років позбавлення волі, остаточно за сукупністю злочинів обвинуваченій визначено остаточно до відбуття таке ж покарання у виді 3 років позбавлення волі.

Водночас на жоден з принципів складання покарань за сукупністю злочинів, передбачених ст. 70 КК України, судом не зазначено.

Таким чином, суд при перевірці угоди про визнання винуватості між підозрюваними та прокурором та ухваленні обвинувального вироку з затвердженням вказаної угоди, неправильно застосував закон про кримінальну відповідальність, тим самим порушивши вимоги КПК України, що зобов`язують перевіряти угоду на відповідність вимогам кримінального та кримінального процесуального закону.

Заслухавши суддю доповідача, прокурора ОСОБА_6 , яка виступила в підтримку вимог апеляційної скарги, вивчивши матеріали кримінального провадження та перевіривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає до задоволення, виходячи з наступного.

Відповідно до ст. 370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим та вмотивованим. Законним є рішення, ухвалене компетентним судом, згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до ст. 94 цього Кодексу. Вмотивованим є рішення, в якому наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення.

Колегія суддів вважає, що рішення суду першої інстанції не в повній мірі відповідає вказаним вимогам.

Відповідно до ст.404 КПК України, суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Враховуючи, те, що учасниками кримінального провадження не оскаржується вирок в частині засудження ОСОБА_9 за ч.2 ст.309 КК України, тому колегія суддів не переглядає вирок відносно нього.

Згідно ст. 70 Кримінального кодексу України при сукупності злочинів суд, призначивши покарання (основне і додаткове) за кожний злочин окремо, визначає остаточне покарання шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим або шляхом повного чи часткового складання призначених покарань.

Остаточне покарання за сукупністю злочинів призначається судом на основі одного із трьох принципів: 1) поглинення менш суворого покарання більш суворим; 2) повного складання призначених покарань; 3) часткового складання призначених покарань.

Відповідно до п. 21 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику призначення судами кримінального покарання" від 24.10.2003 однакові за видом і розміром покарання поглиненню не підлягають, крім випадку, коли вони призначені у максимальних межах санкцій статей.

Однак, при затвердженні угоди про визнання винуватості судом залишено поза увагою, що в угоді невірно визначено покарання ОСОБА_8 на підставі ст. 70 КК України, оскільки за умови призначення однакових за видом і розміром покарань за ч. 1 ст. 317 та ч. 2 ст. 309 КК України у виді 3 років позбавлення волі, остаточно за сукупністю злочинів обвинуваченій визначено остаточно до відбуття таке ж покарання у виді 3 років позбавлення волі.

Водночас на жоден з принципів складання покарань за сукупністю злочинів, передбачених ст. 70 КК України, судом не зазначено.

Враховуючи повноваження суду при розгляді обвинувального акта, який надійшов до суду з угодою, суд не міг відхилитися від умов угоди про визнання винуватості та призначити ОСОБА_8 за вчинення інкримінованих їй кримінальних правопорушень покарання у іншому розмірі, ніж визначено в угоді, або визначити у іншому розмірі остаточне покарання за сукупністю злочинів.

Частиною 7 ст.474 Кримінального процесуального кодексу України регламентовано обов`язок суду перевірити угоду на відповідність вимогам цього кодексу (зокрема, щодо змісту та порядку укладення угоди) і закону, в тому числі закону України про кримінальну відповідальність, а також наявність підстав для відмови в її затвердженні.

Проте, суд, прийшовши до переконання про можливість затвердження угоди та ухвалення обвинувального вироку з призначенням узгодженої сторонами міри покарання, вказані вимоги закону не виконав та невірно визначив остаточне покарання до відбуття ОСОБА_8 , застосувавши принцип поглинення менш суворого покарання більш суворим до однакових за розміром і видом покарань, призначених за окремі злочини.

Згідно ст.409 КПК України підставою для скасування або зміни судового рішення при розгляді справи в суді апеляційної інстанції є, зокрема, неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність.

Відповідно до положень ст.412 КПК України істотними порушеннями вимог кримінального процесуального закону є такі порушення вимог цього кодексу ,які перешкодили чи могли перешкодити суду ухвалити законну та обґрунтоване судове рішення.

Таким чином судом першої інстанції не перевірено угоду про визнання винуватості між ОСОБА_8 та прокурором на відповідність вимогам закону, та при призначенні остаточного покарання неправильно застосовано закон України про кримінальну відповідальність, що призвело до ухвалення незаконного судового рішення.

Колегія суддів вказані порушення не може виправити, а тому вирок суду підлягає скасуванню з призначенням нового судового розгляду.

На підставі викладеного, керуючись статтями 405, 407, 409, 412, 419 КПК України, колегія суддів,

у х в а л и л а :
Апеляційну скаргу заступника прокурора Черкаської області ОСОБА_7 задовольнити.

Вирок Смілянського міськрайонного суду Черкаської області від 01 червня 2017 року в частині затвердження угоди про визнання винуватості між підозрюваною ОСОБА_8 та прокурором та засудження ОСОБА_8 за ч. 1 ст. 317, ч. 2 ст. 309 КК України скасувати через неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність та істотне порушення вимог кримінального процесуального закону. Призначити новий розгляд кримінального провадження стосовно ОСОБА_8 у суді першої інстанції в іншому складі суду зі стадії підготовчого судового засідання. В решті вирок залишити без змін.

Головуючий :

Судді :