Ухвала іменем україни

22 грудня 2016 року м. Київ
Колегія суддів Судової палати у кримінальних справах
Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі:
головуючого ОСОБА_1 ,

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
при секретарі
судового засідання ОСОБА_4 ,
за участю прокурора ОСОБА_5 ,
потерпілої ОСОБА_6 ,
захисника ОСОБА_7 ,
засудженого ОСОБА_8 ,

розглянула в судовому засіданні кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0006035, за касаційною скаргою захисника ОСОБА_7 на вирок Апеляційного суду м. Києва від 10 лютого 2016 року щодо ОСОБА_8 ,

в с т а н о в и л а:

вироком Солом`янського районного суду м. Києва від 15 жовтня 2015 року

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Києва, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого по АДРЕСА_2 , раніше не судимого,

засуджено за ч. 1 ст. 115 КК України на 8 років 6 місяців позбавлення волі.

Вирішені питання про речові докази, судові витрати та цивільний позов у провадженні.
Апеляційним судом м. Києва цей вирок в частині призначеного покарання скасовано та постановлено свій вирок від 10 лютого 2016 року, яким ОСОБА_8 призначено покарання за ч. 1 ст. 115 КК України 12 років позбавлення волі.

В решті вирок суду першої інстанції залишено без зміни.

ОСОБА_8 визнано винуватим у тому, що він 17 липня 2014 року в приміщенні торгового ларька, розташованого біля будинку АДРЕСА_3 , під час конфлікту, який виник на ґрунті особистих відносин, перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння, умисно з метою вбивства, наніс ОСОБА_9 два удари скляною пляшкою по голові, від чого потерпіла впала на підлогу, а пляшка розбилась і утворилася гостро-грана горловина, якою обвинувачений наніс удари ОСОБА_9 в праву частину шиї та праву руку, якою остання закривалася від ударів. Продовжуючи свої дії, ОСОБА_8 наніс потерпілій понад 5 ударів ножем по голові і шиї, а коли ніж зламався, він взяв інший ніж, яким наніс понад 28 ударів в різні частини тіла ОСОБА_9 . Внаслідок дій засудженого потерпілій заподіяно колото-різані рани шиї, голови, грудей, тулуба та рук, ушкодження яремної вени, правої легені. Згідно висновку експерта смерть ОСОБА_9 настала від колото-різаних поранень шиї та грудей з ушкодженням лівої яремної вени та верхньої частки правої легені з розвитком крововтрати і шоку.

У касаційній скарзі захисник ОСОБА_7 ставить питання про зміну вироку апеляційного суду, пом`якшення призначеного засудженому покарання до 8 років 6 місяців позбавлення волі. Стверджує, що апеляційний суд не навів докладних мотивів, які давали б обґрунтовані підстави суду збільшити розмір призначеного покарання. Вирок апеляційного суду вважає незаконним, оскільки призначене покарання не відповідає ступеню тяжкості вчиненого злочину та особі засудженого внаслідок суворості.

Заслухавши доповідь судді; пояснення захисника ОСОБА_7 та засудженого на підтримку касаційних доводів; міркування потерпілої про необхідність залишення касаційної скарги без задоволення; думку прокурора, котрий заперечив проти скарги захисника; перевіривши матеріали кримінального провадження в межах доводів касаційної скарги та обговоривши їх, колегія суддів вважає, що скарга задоволенню не підлягає з наступних підстав.

Висновок суду щодо доведеності винуватості ОСОБА_8 у вчиненні умисного вбивства ОСОБА_9 та кваліфікація дій за ч. 1 ст. 115 КК України у касаційній скарзі захисником не оспорюється.

Що стосується доводів захисника про невідповідність призначеного ОСОБА_8 апеляційним судом покарання внаслідок його суворості та невмотивованість цього рішення, то колегія суддів дійшла наступного висновку.

Відповідно до вимог ст. 65 КК України суд призначає покарання у межах санкції закону, з урахуванням ступеню тяжкості злочину, даних про особу засудженого та обставин, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів.

Суд першої інстанції, постановляючи вирок щодо ОСОБА_8 ці вимоги закону врахував не в повній мірі, на що звернув увагу суд апеляційної інстанції.

Скасовуючи вирок в частині призначеного покарання, апеляційний суд погодився із видом покарання, яке обрано судом першої інстанції, разом з тим вказав, що призначене районним судом наближене до мінімального, передбаченого санкцією статті обвинувачення покарання, не відповідає ступеню тяжкості вчиненого кримінального правопорушення та особі засудженого.

Положеннями ст. 414 КПК України невідповідним ступеню тяжкості кримінального правопорушення та особі обвинуваченого визнається таке покарання, яке хоч і не виходить за межі, встановлені відповідною частиною статті закону України про кримінальну відповідальність, але за своїм видом чи розміром є явно несправедливим через м`якість або через суворість.

Апеляційний суд, вирішуючи питання про призначення ОСОБА_8 покарання, взяв до уваги конкретні обставини вчиненого кримінального правопорушення, зокрема, ступінь тяжкості вчиненого злочину, численність нанесених потерпілій ударів пляшкою та ножами.
Взято судом до уваги і поведінку винного одразу після вчинення злочину та дані про особу ОСОБА_8 , який раніше до кримінальної відповідальності не притягувався, не працює, на обліках у лікарів нарколога та психіатра не перебуває.

З урахуванням особливої тяжкості скоєного злочину, характеру, способу та обставин його вчинення, за наявності обставини, що пом`якшує покарання щирого каяття, та такої, що його обтяжує вчинення злочину у стані алкогольного сп`яніння, апеляцій суд розглядаючи справу в межах апеляції представника потерпілої та своїх повноважень, дійшов обґрунтованого висновку про необхідність призначення ОСОБА_8 покарання у виді 12 років позбавлення волі, яке є в межах санкції ч. 1 ст. 115 КК України.

На думку колегії суддів, саме таке покарання є справедливим, необхідним і достатнім, сприятиме перевихованню ОСОБА_8 та попередженню вчинення ним нових правопорушень.
Вирок апеляційного суду відповідає вимогам статей 420, 374 КПК України і підстав вважати його невмотивованим, колегія суддів не вбачає.

Доводи касаційної скарги і матеріали справи не містять даних про порушення вимог кримінального процесуального чи неправильне застосування кримінального законів, які були б підставами для зміни або скасування вироку апеляційного суду, а тому підстави для задоволення касаційної скарги відсутні.

Керуючись ст.ст. 433-436 КПК України, колегія суддів,

п о с т а н о в и л а:

Вирок Апеляційного суду м. Києва від 10 лютого 2016 року щодо ОСОБА_8 залишити без зміни, а касаційну скаргу захисника ОСОБА_7 без задоволення.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню не підлягає.

Судді:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3