печерський районний суд міста києва
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
18 липня 2017 року слідчий суддя Печерського районного суду м. Києва ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , за участю представника особи, яка подала скаргу адвоката ОСОБА_3 , слідчого ОСОБА_4 , розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду в м. Києві провадження за скаргою ОСОБА_5 на рішення компетентних посадових осіб ГСУ НП України у кримінальному провадженні № 0000163,-

В С Т А Н О В И В :
ОСОБА_5 звернувся до слідчого судді Печерського районного суду м. Києва зі скаргою в порядку ст.303 КПК України на постанову старшого слідчого в ОВС ГСУ НП України ОСОБА_6 від 08.04.2017р. про відмову в задоволенні клопотання сторони захисту, в обґрунтування якої зазначив наступне.

В провадженні Головного слідчого відділу Національної поліції України перебуває кримінальне провадження № 0000163 від 15.01.2013р. за ознаками кримінального провадження, передбаченого ч.ч.1,3 ст. 358, ч.1 ст. 15 ч. 4 ст. 190, ч.ч.1,2 ст. 366, ч.ч. 1, 4 ст. 190, ч.3 ст. 382, ч.1 ст. 223-2, ст. 356, ч.1 ст. 364, ч.ч.1,3 ст. 206, ч.1 ст. 279, ч.1 ст. 129, ч.1 ст. 361, ч.1 ст. 367 КК України.

04.08.2016 року Спеціалізованою антикорупційною прокуратурою Генеральної прокуратури України визначено підслідність за ГСУ НП України у кримінальному провадженні № 0000007, яке 06.09.2016р. об`єднано в одне провадження з матеріалами досудового розслідування № 0000163, з єдиним реєстраційним номером № 0000163.

03.04.2017 року ОСОБА_5 подав до ГСУ Національної поліції України клопотання про допит свідка директора НАБУ ОСОБА_7 у кримінальному провадженні № 0000163, яке обґрунтував тим, що під час прес-конференції директора НАБУ ОСОБА_7 повідомив, що при розслідуванні кримінального провадження № 0000007 від 10.12.2015 р. НАБУ проведено експертизу та встановлено вартість Житомирської кондитерської фабрики у розмірі ,00 грн., яка в матеріалах кримінального провадження, переданих до ГСУ відсутня.

Постановою за підписом старшого слідчого в ОВС ГСУ НП України ОСОБА_6 від 08.04.2017р., у задоволенні клопотання ОСОБА_5 про допит свідка директора Національного антикорупційного бюро України ОСОБА_7 відмовлено.

Вважаючи вказану постанову належним чином немотивованою, а дії слідчого ОСОБА_6 щодо відмови в задоволенні клопотання про проведення слідчої дії направленими на порушення прав та інтересів заявника, просить скасувати вказану постанову та зобов`язати уповноважену посадову особу ГСУ Національної поліції України задовольнити клопотання про допит свідка у рамках кримінального провадження № 0000163.

У судовому засіданні представник особи, яка подала скаргу адвокат ОСОБА_3 , яка діє в інтересах ОСОБА_5 доводи скарги підтримала, просила її задовольнити.

Слідчий ОСОБА_4 у судовому засіданні проти доводів скарги заперечив, просив відмовити у її задоволенні.

Заслухавши пояснення учасників процесу, вивчивши скаргу та долучені до неї документи, приходжу до наступного висновку.

Згідно з п. 18 ч. 1 ст. 3 КПК України, до повноважень слідчого судді належить здійснення у порядку, передбаченому цим Кодексом, судового контролю за дотриманням прав, свобод та інтересів осіб у кримінальному провадженні під час проведення досудового розслідування в кримінальному провадженні.

03.04.2017 року ОСОБА_5 подав до ГСУ Національної поліції України клопотання про допит свідка директора НАБУ ОСОБА_7 у кримінальному провадженні № 0000163, яке обґрунтував тим, що під час прес-конференції директора НАБУ ОСОБА_7 повідомив, що при розслідуванні кримінального провадження № 0000007 від 10.12.2015 р. НАБУ проведено експертизу та встановлено вартість Житомирської кондитерської фабрики у розмірі ,00 грн., яка в матеріалах кримінального провадження, переданих до ГСУ відсутня.

Відмовляючи в задоволенні клопотання ОСОБА_5 про проведення допиту свідка - директора Національного антикорупційного бюро України ОСОБА_7 в рамках кримінального провадження № 0000163, слідчий в оскаржуваній постанові обґрунтовано дійшов висновку, що з`ясування обставин проведення НАБ України у кримінальному провадженні №0000007 експертизи на предмет встановлення вартості Житомирської кондитерської фабрики у розмірі 2 млрд. грн. не є обставинами, що підлягають доказуванню під час кримінального провадження, та не стосуються кримінальних правопорушень, що в ньому розслідуються.

Як регламентовано ч.2 ст. 22 КПК України сторони кримінального провадження мають рівні права на збирання та подання до суду речей, документів, інших доказів, клопотань, скарг, а також на реалізацію інших процесуальних прав, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до ст. 220 КПК України клопотання сторони захисту, потерпілого і його представника чи законного представника, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, про виконання будь-яких процесуальних дій слідчий, прокурор зобов`язані розглянути в строк не більше трьох днів з моменту подання і задовольнити їх за наявності відповідних підстав. Про результати розгляду клопотання повідомляється особа, яка заявила клопотання. Про повну або часткову відмову в задоволенні клопотання виноситься вмотивована постанова, копія якої вручається особі, яка заявила клопотання, а у разі неможливості вручення з об`єктивних причин - надсилається їй.

Між тим, згідно ч.1 ст. 91 КПК України у кримінальному провадженні підлягають доказуванню:

1) подія кримінального правопорушення (час, місце, спосіб та інші обставини вчинення кримінального правопорушення);

2) винуватість обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, форма вини, мотив і мета вчинення кримінального правопорушення;

3) вид і розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, а також розмір процесуальних витрат;

4) обставини, які впливають на ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, характеризують особу обвинуваченого, обтяжують чи пом`якшують покарання, які виключають кримінальну відповідальність або є підставою закриття кримінального провадження;

5) обставини, що є підставою для звільнення від кримінальної відповідальності або покарання;

6) обставини, які підтверджують, що гроші, цінності та інше майно, які підлягають спеціальній конфіскації, одержані внаслідок вчинення кримінального правопорушення та/або є доходами від такого майна, або призначалися (використовувалися) для схиляння особи до вчинення кримінального правопорушення, фінансування та/або матеріального забезпечення кримінального правопорушення чи винагороди за його вчинення, або є предметом кримінального правопорушення, у тому числі пов`язаного з їх незаконним обігом, або підшукані, виготовлені, пристосовані або використані як засоби чи знаряддя вчинення кримінального правопорушення;

7) обставини, що є підставою для застосування до юридичних осіб заходів кримінально-правового характеру.

Доказування полягає у збиранні, перевірці та оцінці доказів з метою встановлення обставин, що мають значення для кримінального провадження (ч.2 ст. 91 КПК України).

У відповідності до ч.3 ст. 93 КПК України сторона захисту, потерпілий здійснює збирання доказів шляхом витребування та отримання від органів державної влади, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, службових та фізичних осіб речей, копій документів, відомостей, висновків експертів, висновків ревізій, актів перевірок; ініціювання проведення слідчих (розшукових) дій, негласних слідчих (розшукових) дій та інших процесуальних дій, а також шляхом здійснення інших дій, які здатні забезпечити подання суду належних і допустимих доказів.

Ініціювання стороною захисту, потерпілим проведення слідчих (розшукових) дій здійснюється шляхом подання слідчому, прокурору відповідних клопотань, які розглядаються в порядку, передбаченому статтею 220 КПК України.

Разом з тим, зі змісту клопотання не вбачається, які саме з обставин, які передбачені ч.1 ст. 91 КПК України, що підлягають доказуванню у кримінальному провадженні має на меті встановити ініційована слідча дія, а відтак стверджувати, що ця слідча дія здатна забезпечити подання суду належних і допустимих доказів, як це передбачено ч.3 ст. 93 КПК України, не представляється можливим.

Згідно з ч. 2 ст. 9 КПК України прокурор, керівник органу досудового розслідування, слідчий зобов`язанні всебічно, повно і неупереджено дослідити усі обставини кримінального провадження. Лише за такої умови можливе виконання завдань кримінального судочинства. Усебічність дослідження обставин кримінального провадження означає, по-перше, висунення і дослідження всіх можливих версій щодо характеру події, що має ознаки кримінального правопорушення, винуватість особи; а-по друге, однаково ретельне встановлення і перевірку як обставин, що викривають, так і тих, що виправдовують особу. Повнота дослідження кримінального провадження означає встановлення всього кола фактичних обставин, що можуть суттєво вплинути на рішення у кримінальному провадженні; використання такої сукупності доказів, яка обґрунтовує зроблені висновки як такі, що не залишають місця сумнівам.

Таким чином, як вбачається зі змісту оскаржуваної постанови, слідчий дійшов логічного та законного висновку про відсутність підстав для задоволення клопотання сторони захисту про вчинення слідчих та процесуальних дій в рамках кримінального провадження № 0000163.

За таких обставин, слідчий суддя приходить до висновку, що правові підстави для задоволення скарги відсутні.

Відтак, скарга задоволенню не підлягає.

Керуючись ст.ст. 220, 303, 305, 307, 309, 372, 376, 532 КПК України, слідчий суддя,- У Х В А Л И В :
скаргу адвоката ОСОБА_5 на рішення компетентних посадових осіб ГСУ НП України у кримінальному провадженні № 0000163- залишити без задоволення.

Ухвала слідчого судді оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1