Провадження № 1-кп/752/82/17
УХВАЛА
підготовчого судового засідання
06.03.2017 р. м. Київ
Голосіївський районний суд м. Києва в складі:
Головуючого судді ОСОБА_1
секретаря ОСОБА_2
ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Сенаки, Республіки Грузія, грузина, особи без громадянства, який не працює, не одружений, із середньою освітою, на території України без реєстрації та постійного місця проживання, на території України раніше не судимий,
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця м.Кутаісі, республіки Грузії, громадянина Грузії, грузина, який не працює, не одружений, із середньою освітою, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , на території України не має постійного місця проживання, раніше не судимий,
з участю сторін кримінального провадження
прокурора ОСОБА_5 ,
обвинувачених ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
перекладача ОСОБА_7 ,
В С Т А Н О В И В :
До Голосіївського районного суду м. Києва передано обвинувальний акт відносно обвинувачених за ч.2 ст.187 КК України ОСОБА_3 та ОСОБА_4 .
Прокурор зазначила, що на підставі обвинувального акта є можливість призначити судовий розгляд.
Захисник клопотав про повернення обвинувального акту прокурору для усунення недоліків, що полягають в порушенні вимог п. 5 ч. 2 ст. 291 КПК України, тобто неналежному викладенні фактичних обставин кримінального правопорушення та невірній правовій кваліфікації дій обвинувачених. Також не було здійснено переклад процесуальних документів під час досудового розслідування на зрозумілу обвинуваченим мову.
Обвинувачені підтримали думку захисника.
Згідно з п. 3 ч. З ст. 314 КПК України у підготовчому судовому засіданні суд має право повернути обвинувальний акт, якщо він не відповідає вимогам цього Кодексу.
Обвинувальний акт, як це передбачено ст. 291 КПК України, складається і підписується слідчим та прокурором, який його затвердив, або лише прокурором, якщо він склав його самостійно. Обов`язкові відомості, які повинен містити в собі обвинувальний акт, визначені в ч. 2 ст. 291 КПК України, а перелік додатків до нього - в ч. 4 цієї ж норми закону.
При цьому, ч. 4 ст. 291 КПК України містить перелік обов`язкових додатків до обвинувального акта, серед яких є розписка підозрюваного про отримання копії обвинувального акта, копії цивільного позову, якщо він був пред`явлений під час досудового розслідування, і реєстру матеріалів досудового розслідування.
Зазначена вимога кримінального процесуального закону дає підстави суду для перевірки дотримання прокурором вимог ст. 293 КПК України, з урахуванням правил ст. 42 КПК України, що, в свою чергу, є гарантією права на захист своїх законних інтересів під час судового розгляду провадження обвинуваченим.
Крім того, відповідно до вимог ст. 29 КПК України кримінальне провадження здійснюється державною мовою. Сторона обвинувачення, слідчий суддя та суд складають процесуальні документи державною мовою.
Кримінальний процесуальний закон, зокрема ст. 42 КПК України, гарантує підозрюваному, обвинуваченому право користуватися рідною мовою, отримувати копії процесуальних документів рідною або іншою мовою, якою він володіє, та в разі необхідності користуватися послугами перекладача за рахунок держави.
В той же час ст. 293 КПК України зобов`язує прокурора одночасно з переданням обвинувального акта до суду під розписку надати його копію та копію реєстру матеріалів досудового розслідування, зокрема підозрюваному. Розписка підозрюваного про отримання таких документів є обов`язковим додатком до обвинувального акта згідно з ч. 4 ст. 291 КПК України.
Як встановлено судом, що не ставиться під сумнів і прокурором, обвинувачені ОСОБА_3 , ОСОБА_4 взагалі не володіють мовою, якою в Україні здійснюється кримінальне провадження, у зв`язку з чим під час досудового розслідування в провадженні був залучений перекладач. Перекладач здійснює переклад і під час підготовчого судового засідання.
При цьому, встановивши, з огляду на долучену до обвинувального акта розписку підозрюваного, ту обставину, що копію обвинувального акта було вручено громадянам Грузії ОСОБА_3 та ОСОБА_4 українською мовою, а також в перекладі на російську мову, яка для них не є рідною, врахувавши до того ж, що в судовому засіданні обвинувачені користуються послугами перекладача виключно на грузинську мову, вбачається на істотне порушення права обвинувачених на захист, зокрема, щодо права отримувати копії процесуальних документів рідною мовою.
Подібне порушення права обвинуваченихна захист може бути усунуте лише у результаті виконання прокурором, з урахуванням вимог п. 18 ч. 1 ст. 42 КПК України, положень ст. 293 КПК України.
Так, за змістом ч. 4 ст. 29 КПК України переклад судових рішень та інших процесуальних документів кримінального провадження засвідчується підписом перекладача, проте обвинувальний акт щодо ОСОБА_3 , ОСОБА_4 та реєстр матеріалів досудового розслідування в перекладі на російську мову не засвідчені підписом перекладача, отже відсутні підстави вважати, що ОСОБА_3 та ОСОБА_4 обвинувальний акт був вручений в перекладі на будь-яку іншу мову, ніж мова, якою здійснюється кримінальне провадження і якою вони не володіє, що є порушенням права обвинуваченого на захист. Сама ж по собі присутність перекладача під час вручення підозрюваним копії обвинувального акта і реєстру матеріалів досудового розслідування не доводить виконання прокурором положень ст. 293 КПК України з дотриманням вимог закону щодо права підозрюваного отримувати копії процесуальних документів рідною або іншою мовою, якою він володіє.
Крім того, прокурор просить продовжити міру запобіжного обвинуваченим, мотивуючи наявністю ризиків, передбачених ст.177 КПК України, тяжкістю злочину, відсутністю постійного місця проживання на території України.
Захисник ОСОБА_6 клопотав про зміну запобіжного західу обвинуваченим ОСОБА_3 і ОСОБА_4 , зважаючи на відсутність ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, а також умов та обставин, зазначених в ст.. 178 КПК України. Вважав доцільним застосувати до обвинувачених домашній арешт за місцем останнього проживання ОСОБА_3 та ОСОБА_4 або змінити на будь-який інший більш мякий запобіжний захід.
Обвинувачені підтримали думку захисника.
На думку суду, в даний час відсутні підстави для зміни обвинуваченим запобіжного заходу із тримання під вартою на інший, не пов`язаний з позбавленням волі.
ОСОБА_4 - громадянин іншої держави, зареєстрований в Грузії, на території України не має постійного місця проживання, ОСОБА_3 - особа без громадянства, без реєстрації та постійного місця проживання. Вказане свідчить про те, що в разі звільнення з-під варти, обвинувачені можуть переховуватися від суду та від виконання процесуальних рішень.
Крім того, ще не допитані потерпілий та свідки по справі, а тому є ризик, що обвинувачені, в разі звільнення з-під варти, можуть впливати на них.
Враховуючи відсутність постійного місця проживання на території України та працевлаштування, а також за відсутності будь-яких даних про зменшення ризиків, суд вважає, що інший вид запобіжного заходу не буде достатнім для запобігання передбаченим ч.1 ст.177 КПК України ризикам і приходить до висновку про доцільність продовження строку тримання під вартою ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , але на строк, що не перевищує 60 днів, тобто до 10.05.2017 року, включно.
Строк продовження існуючої міри запобіжного заходу відраховувати з 11.03.2017 року, з урахуванням терміну дії попередньої ухвали.
Керуючись ст.ст.314-317 КПК України, суд-
УХВАЛИВ :
Обвинувальний акт відносно ОСОБА_3 та ОСОБА_4 обвинувачених за ч.2 ст.187 КК України повернути прокурору для усунення виявлених недоліків.
Продовжити дію існуючої міри запобіжного заходу у виді тримання під вартою ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , обвинуваченому за ч.2 ст.187 КК України, до 10.05.2017 року, включно.
Продовжити дію існуючої міри запобіжного заходу у виді тримання під вартою ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , обвинуваченому за ч.2 ст.187 КК України, до 10.05.2017 року, включно.
Копію ухвали вручити прокурору, обвинуваченим та направити в СІЗО.
Ухвала може бути оскаржена до Апеляційного суд м. Києва через Голосіївський районний суд м. Києва протягом семи діб з моменту оголошення.

Суддя ОСОБА_1