Справа № 743/1468/16-к
Провадження №1-кп/743/8/17
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
30 січня 2017 року Ріпкинський районний суд Чернігівської області
у складі: головуючого - судді ОСОБА_1
при секретарі ОСОБА_2
з участю прокурора ОСОБА_3
потерпілого ОСОБА_4
захисника ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду смт.Ріпки кримінальне провадження № 0000535 про обвинувачення
ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця смт.Ріпки Чернігівської області, громадянина України, з професійно-технічною освітою, розлученого, не працюючого, військовозобовязаного, проживаючого в АДРЕСА_1 , зареєстрованого в АДРЕСА_2 , постраждалого від аварії на ЧАЕС ІV категорії, раніше судимого:
10.07.2015 року Ріпкинським районним судом Чернігівської області за ч.1 ст.185, ч.2 ст.185, ст.ст.70, 72, 75, 76 КК України, до 1 року 6 місяців 10 днів обмеження волі, з іспитовим строком 1 рік 6 місяців, покарання не відбув,
у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.185 КК України;
ВСТАНОВИВ:
12.10.2016 року близько 14 години 30 хвилин ОСОБА_6 , перебуваючи у стані алкогольного спяніння, поблизу будинку АДРЕСА_3 , повторно, шляхом вільного доступу, таємно викрав велосипед Аист, чим спричинив потерпілому ОСОБА_4 майнову шкоду, в розмірі 1466 грн. 67 коп.
Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_6 свою винність у вчиненні злочину визнав частково та показав, що в один із днів жовтня 2016 року він зранку вживав алкогольні напої поблизу озера Піль в смт.Ріпки Чернігівської області, випивши в загальній кількості близько 750 г. розведеного спирту. Вподальшому, у середині дня, обвинувачений зустрів поблизу оз.Піль наочно знайомого ОСОБА_4 , з яким спілкувався, сидячи за столом в одному з дворів багатоквартирного будинку, поблизу вказаного вище озера. Під час розмови з потерпілим ОСОБА_6 отримав від ОСОБА_4 згоду скористатися велосипедом, належним останньому. Коли потерпілий відійшов справити природні потреби, ОСОБА_6 , не перебуваючи у полі зору ОСОБА_4 та повторно не питаючи дозволу, взяв велосипед, належний потерпілому, відкотив його на деяку відстань, а потім поїхав в центр смт.Ріпки. Знаходячись в центрі смт.Ріпки, ОСОБА_6 придбав пачку цигарок, випив у Молочному барі ще 100 г. горілки, після чого на ринку, за 100 грн., продав велосипед наочно знайомому чоловіку на імя ОСОБА_7 . Обвинувачений детально не памятає, яким чином він прибув до ринку і продав велосипед, оскільки перебував у стані сильного спяніння. Отримані за продаж велосипеда кошти обвинувачений витратив на власні потреби, в тому числі, на придбання спиртного. Того ж дня, коли ОСОБА_6 вже спав вдома, до нього прийшов ОСОБА_4 , якому обвинувачений зізнався у скоєному. Вподальшому ОСОБА_6 разом з потерпілим пішли до ринку, однак чоловіка, який придбав у обвинуваченого велосипед, вони не знайшли. ОСОБА_4 пропонував ОСОБА_6 , щоб останній власними зусиллями повернув велосипед, однак ОСОБА_6 цього не зробив, а лише вибачився перед потерпілим. Вподальшому, під час досудового розслідування, ОСОБА_6 писав зявлення із зізнанням, давав показання по суті справи та, під час слідчого експеримента, розповів і показав на місці, яким чином він заволодів велосипедом ОСОБА_4 . У скоєному обвинувачений щиро кається.
Незважаючи на часткове визнання обвинуваченим своєї вини, винність ОСОБА_6 у вчиненні інкримінованого йому діяння підтверджується сукупністю доказів, досліджених в судовому засіданні.
Так, допитаниий в судовому засіданні потерпілий ОСОБА_4 показав, що він раніше знав обвинуваченого і, у жовтні 2016 року, проїжджаючи на велосипеді поряд з озером Піль в смт.Ріпки, зустрів ОСОБА_6 , з яким спілкувався, сидячи на лавці біля столу у дворі багатоквартирного будинку. Під час розмови ОСОБА_6 повідомляв, що йому необхідно скористатися велосипедом потерпілого і ОСОБА_4 не заперечував проти цього, однак і не давав прямого дозволу обвинуваченому. Вказаний велосипед являвся особистою власністю потерпілого і знаходився в технічно справному стані. Коли через деякий час ОСОБА_4 відійшов від столу, а потім повернувся, то здалеку побачив, як ОСОБА_6 спочатку котив велосипед, а потім поїхав на ньому в сторону центру смт.Ріпки. Перед тим, як взяти велосипед, ОСОБА_6 не звертався з відповідним проханням до ОСОБА_4 . На той момент обвинувачений перебував у стані алкогольного спяніння, однак вів себе адекватно і будь-яких психічних або поведінкових розладів у нього не простежувалось. Сподіваючись, що ОСОБА_6 повернеться, ОСОБА_4 чекав на нього близько однієї години, а потім пішов додому до обвинуваченого. Вдома у ОСОБА_6 потерпілий дізнався, що останній спить, а коли його розбудили, ОСОБА_4 дізнався, що велосипед знаходиться на ринку. ОСОБА_6 не повідомляв ОСОБА_4 про те, що він вже продав належне потерпілому майно. Вподальшому, цього ж дня, потерпілий з обвинуваченим ходили на ринок, однак велосипеда не знайшли і ОСОБА_4 попередив ОСОБА_6 , що у випадку неповернення цього майна він звернеться до правоохоронних органів. Через декілька днів потерпілий звернувся до Ріпкинського ВП із заявою про крадіжку, а згодом велосипед йому повернули працівники поліції. Претензій матеріального характеру потерпілий до обвинуваченого не має та прийняв вибачення від ОСОБА_6 .
Допитана в судовому засіданні в якості свідка ОСОБА_8 показала, що вона являється приватним підприємцем і, в один із днів жовтня 2016 року, близько 14 години, знаходячись на ринку в смт.Ріпки, бачила, як наочно знайомий їй ОСОБА_6 , прикотив велосипед та залишив його під деревом поблизу території ринку, на відстані 2-3 метрів від неї. При цьому, по зовнішньому вигляду та поведінці обвинуваченого неможливо було визначити, чи перебуває він у стані алкогольного спяніння. ОСОБА_6 знаходився на ринку від 10 до 20 хвилин, однак ОСОБА_8 не бачила, в якому напрямку він пішов та чи забирав велосипед. Приблизно через 30 хвилин після того, як ОСОБА_6 пішов з ринку, до ОСОБА_8 підійшов ОСОБА_4 та розпитував, чи не продавав обвинувачений велосипед. При цьому ОСОБА_4 пояснив, що того дня він залишав свій велосипед під наглядом ОСОБА_6 біля підїзду одного з будинків.
Будучи допитаним в судовому засіданні в якості свідка ОСОБА_9 показав, що він займався реалізацією риби на ринку в смт.Ріпки і був знайомий з ОСОБА_6 . У жовтні 2016 року, коли ОСОБА_9 знаходився на ринку, до нього підійшов ОСОБА_6 , котрий перебував у стані алкогольного спяніння та запропонував придбати велосипед, пояснивши, що йому необхідні кошти на придбання ліків для хворої матері. Оскільки велосипед, який пропонував для продажу ОСОБА_6 , був жіночої моделі, у свідка не виникло сумнівів щодо дійсних намірів обвинуваченого. Крім того, ОСОБА_6 пропонував принести документи на велосипед. Яку суму коштів ОСОБА_9 сплатив ОСОБА_6 , він не памятає. Свідок раніше не був знайомий з потерпілим ОСОБА_4 і вперше побачив його в залі судових засідань.
Із заяви ОСОБА_9 від 03.11.2016 року вбачається, що він добровільно видав працівникам поліції велосипед зеленого кольору, з жіночим типом рами, який придбав у жовтні 2016 року у ОСОБА_6 за 700 грн.
Висновком товарознавчої експертизи № 1432 від 23.11.2016 року підтверджується, що ринкова вартість бувшого у використанні велосипеда Аист, з відкритим типом рами, станом на 12.10.2016 року, могла становити 1466 грн. 67 коп.
З дослідницької частини вказаного висновку вбачається, що велосипед, належний потерпілому, знаходився в технічно працездатному стані, а його залишкова вартість визначалась з урахуванням дати введення в експлуатацію і ступеня зносу.
З протоколу слідчого експеримента від 28.11.2016 року, вбачається, що ОСОБА_6 добровільно, в присутності понятих, розповів та показав на місці, яким чином він 12.10.2016 року заволодів велосипедом потерпілого на прибудинковій території по АДРЕСА_3 .
Суд критично ставиться до показів обвинуваченого про те, що він за згодою самого потерпілого отримав у тимчасове користування велосипед. Такі показання суд розцінює як захисну версію, спрямовану на уникнення передбаченої законом відповідальності.
Вказані доводи обвинуваченого спростовуються тим фактом, що ОСОБА_6 , заволодівши велосипедом, без згоди власника, реалізував його іншій особі, а отримані кошти використав на власні потреби.
Суд вважає неспроможними твердження ОСОБА_6 в тій їх частині, що обвинувачений не усвідомлював значення своїх дій по відношенню до майна ОСОБА_4 .
Так, в судовому засіданні ОСОБА_6 вказував, що через стан сильного алкогольного спяніння він не памятає, яким чином продавав належний потерпілому велосипед.
В той же час, обвинувачений детально повідомив суду про перебіг подій 12.10.2016 року, а саме: про обставини зустрічі з ОСОБА_4 ; про місце і час спілкування з потерпілим; про деталі заволодіння чужим майном в момент, коли законний володілець був відсутній; про напрямок свого руху в центр смт.Ріпки; про продаж викраденого майна ОСОБА_9 ; про те, на які потреби він витратив виручені за велосипед кошти.
З вироку Ріпкинського районного суду по справі № 743/828/15-к, ухваленого щодо ОСОБА_6 10.07.2015 року, вбачається, що останній був засуджений за два епізода таємного викрадення велосипедів, в тому числі в особи, знайомої обвинуваченому, і вказані заволодіння чужим майном ОСОБА_6 вчинив, перебуваючи у стані алкогольного спяніння.
Таким чином, скоєння злочину у стані алкогольного спяніння, не може бути підставою для звільнення від покарання або його помякшення і являється обставиною обтяжуючою покарання.
Дослідженими в судовому засіданні доказами не встановлено даних, які б вказували, що ОСОБА_6 вчинив крадіжку у стані неосудності чи обмеженої осудності.
З матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_6 не перебуває на обліку у нарколога та психіатра, а його поведінка до крадіжки, під час неї та після вчинення суспільно-небезпечного діяння, не вказувала на розлад психічної діяльності або наявність психічного захворювання.
Оцінюючи досліджені докази в їх сукупності, суд приходить до висновку про доведеність вини ОСОБА_6 в таємному викраденні чужого майна, вчиненому повторно, а дії обвинуваченого органом досудового розслідування правильно кваліфіковані за ч.2 ст.185 КК України.
Вирішуючи питання про призначення покарання, суд враховує характер та ступінь суспільної небезпеки кримінального правопорушення, відомості про особу обвинуваченого, обставини, помякшуючі та обтяжуючі його покарання.
Обставинами помякшуючими покарання ОСОБА_6 , є зявлення із зізнанням, щире каяття, активне сприяння розкриттю злочину, вибачення перед потерпілим.
Обставинами обтяжуючими покарання обвинуваченого, є вчинення злочину у стані алкогольного спяніння.
З матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_6 формально-посередньо характеризується за місцем проживання, має статус особи постраждалої від аварії на ЧАЕС ІV категорії, раніше притягувався до адміністративної відповідальності за появу в громадських місцях у пяному вигляді, повторно вчинив злочин в період іспитового строку за попереднім вироком.
З урахуванням викладеного, суд приходить до висновку, що виправлення та перевиховання обвинуваченого неможливе без відбування покарання, яке ОСОБА_6 доцільно визначити у виді обмеження волі, в межах санкції ч.2 ст.185 КК України.
У відповідності до ст.71 КК України, до покарання, призначеного ОСОБА_6 , необхідно приєднати частину покарання, невідбутого за вироком Ріпкинського районного суду Чернігівської області від 10.07.2015 року.
Строк відбування покарання ОСОБА_6 необхідно відраховувати з моменту приведення вироку до виконання.
Запобіжний захід обвинуваченому не обирався.
Цивільний позов по справі не заявлено.
Речові докази - велосипед Аист, після набрання вироком чинності, необхідно залишити у розпорядженні законного володільця ОСОБА_4 .
Процесуальні витрати за проведення товарознавчої експертизи, в розмірі 351 грн. 84 коп., необхідно покласти на обвинуваченого.
Керуючись ст.ст.373-376 КПК України, суд -
ЗАСУДИВ:
ОСОБА_6 - визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.185 КК України та призначити йому покарання у виді одного року восьми місяців обмеження волі.
На підставі ст.71 КК України, до призначеного ОСОБА_6 покарання, приєднати частину покарання, невідбутого за вироком Ріпкинського районного суду Чернігівської області від 10.07.2015 року, остаточно визначивши покарання у виді двох років обмеження волі.
Строк відбування покарання ОСОБА_6 відраховувати з моменту приведення вироку до виконання.
Стягнути з ОСОБА_6 (РНОКПП НОМЕР_1 ), в доход держави, процесуальні витрати у розмірі 351 грн. 84 коп. (а/п 34).
Речові докази - велосипед Аист, після набрання вироком чинності, залишити в розпорядженні законного володільця ОСОБА_4 (а/п 22-23).
На вирок може бути подано апеляцію до апеляційного суду Чернігівської області протягом 30 днів, з дня його проголошення.
Суддя ОСОБА_1