Апеляційний суд Кіровоградської області
№ провадження 11-кп/781/750/16 Головуючий у суді І-ї інстанції ОСОБА_1
Категорія 187 (86, 86-1, 142) Доповідач в колегії апеляційного суду ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
22.12.2016 року Колегія суддів судової палати у кримінальних справах апеляційного суду Кіровоградської області у складі:
головуючого судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

при секретарі ОСОБА_5 ,

за участю прокурора ОСОБА_6 ,

захисника-адвоката ОСОБА_7 ,

обвинуваченого ОСОБА_8 ,

розглянула у відкритому судовому засіданні в залі суду кримінальне провадження № 0007610 від 17 серпня 2015 року стосовно ОСОБА_8 за апеляційними скаргами обвинуваченого ОСОБА_8 та його захисника-адвоката ОСОБА_7 на вирок Ленінського районного суду м. Кіровограда від 21 червня 2016 року, яким:

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Кіровограда, громадянина України, не одруженого, що не працює, проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого:

- 27 вересня 2000 року Ленінським районним судом м. Кіровограда за ч.3 ст. 140 КК України ( в редакції 1960 року ) до 3 років позбавлення волі, з відстрочкою виконання вироку на 2 роки та зі сплатою штрафу в розмірі 680,00 грн.;

- 28 лютого 2002 року Ленінським районним судом м. Кіровограда за ч.2 ст. 185 КК України із застосуванням ст. 71 КК України остаточно до 3 років 6 місяців позбавлення волі;

- 31 березня 2008 року Ленінським районним судомм. Кіровограда за ч.4 ст. 187, ч.2 ст.121 КК України із застосуванням ст.70 КК України остаточно до 9 років позбавлення волі з конфіскацією майна. 23 січня 2015 року звільнений з місць позбавлення волі по відбуттю строку покарання,

визнано винуватим та засуджено: за ч. 1 ст. 125 КК України до покарання у виді штрафу в розмірі 50 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 850,00 грн., за ч.2 ст.187 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 9 років з конфіскацією всього належного майна.

На підставі ст. 70 КК України, ОСОБА_8 , за сукупністю злочинів, шляхом складання покарань, до більш суворого покарання повністю приєднано менш суворе покарання та призначено остаточне покарання у виді позбавлення волі на строк 9 років з конфіскацією всього належного на праві власності майна.

На підставі ч.3 ст.72 КК України, призначене ОСОБА_8 покарання за ч.1 ст.125 КК України у виді штрафу в розмірі 50 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 850,00 грн. - виконувати самостійно.

На підставі ч.5 ст.72 КК України, у строк відбування ОСОБА_8 покарання, призначеного за даними вироком, зараховано строк його попереднього ув`язнення, а саме з 26 жовтня 2015 року по день набрання вироком законної сили, з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.

Ухвалено про стягнення з ОСОБА_8 на користь держави судові витрати в сумі 369,00 грн.

Відповідно до ст. 100 КПК України вирішено питання про речові докази.

ВСТАНОВИЛА:
За вироком суду ОСОБА_8 визнано винним та засуджено за те, що він 16 серпня 2015 року приблизно о 21.30 год., перебуваючи на металевому пішохідному містку, що через річку Інгул, у лісосмузі неподалік вулиці Нижньої П`ятихатської між мікрорайонами Завадівка та селищем Гірничим, що в м. Кіровограді, з метою заподіяння тілесних ушкоджень раніше незнайомій ОСОБА_9 , яка йшла по вказаному містку, діючи умисно та цілеспрямовано, рукою схопив ОСОБА_9 за праве плече, після чого наніс останній три удари кулаком лівої руки в область голови, спричинивши потерпілій тілесні ушкодження у вигляді: синців в ділянці спинки носа справа, лівій вушній раковині з переходом на завиток, правому плечі, лівому передпліччі, правому стегні, які згідно висновку експерта №1199 від 17 серпня 2015 року відносяться до категорії легких тілесних ушкоджень.

Крім того, 26 жовтня 2015 року приблизно о 17.15 год., ОСОБА_8 , будучи раніше судимим за вчинення розбійного нападу, перебуваючи біля будинку АДРЕСА_2 , з метою заволодіння майном раніше незнайомої йому ОСОБА_10 , яка йшла по вулиці зі сумкою у руках , умисно, з корисливих мотивів, підійшов ззаду до потерпілої ОСОБА_10 , схопив її, намагаючись вирвати з рук жіночу сумку, вартістю 365,00 грн., в якій знаходилися: гаманець вартістю 252,00 грн., з грошовими коштами в сумі 1 000,00 грн., продукти харчування, кредитна картка «ПриватБанку», зарплатна карта «ПриватБанку» та печатка для опечатування кабінету, які для потерпілої ніякої матеріальної цінності не представляють.

При цьому ОСОБА_8 , зрозумівши, що потерпіла міцно тримає сумку в руках, з метою доведення свого злочинного наміру до кінця, шляхом подолання волі та опору потерпілої ОСОБА_10 , погрожуючи застосуванням насильства, небезпечного для життя та здоров`я, а саме намагався нанести ОСОБА_10 в область голови близько 5 ударів молотком, який тримав у правій руці, однак потерпіла ОСОБА_10 вчасно відреагувала та відхилилась від ударів молотком, почала кричати, в результаті чого на вулицю вибігли її сусіди, припинили протиправні дії ОСОБА_8 і затримали його на місці вчинення злочину.

В апеляційній скарзі та доповненнях, обвинувачений ОСОБА_8 просить скасувати вирок суду першої інстанції, вказуючи на необ`єктивність та неповноту судового розгляду, свою непричетність та відсутність в матеріалах справи прямих доказів, які з об`єктивністю свідчили про його винуватість у вчиненні інкримінованих йому кримінальних правопорушень.

Крім того, ОСОБА_8 зазначає про те, що потерпіла ОСОБА_11 під час допиту в суді не була впевнена у тому, що саме він вчинив на неї напад і наніс їй тілесні ушкодження, свідки по даній справі ОСОБА_12 та ОСОБА_13 , які безпосередньо не були очевидцями цих подій, в судовому засіданні давали суперечливі та неправдиві свідчення, разом ОСОБА_10 оговорили його.

В апеляційній скарзі обвинувачений ОСОБА_8 також вказує про те, що 16 серпня 2016 року, коли він вийшов з маршрутного таксі, то раніше незнайомі йому особи, посадили його в автомобіль і тримали до приїзду працівників поліції, після чого його доставили до міського відділу поліції, де застосовували незаконний фізичний вплив та змусили підписати документи, які він не читав, у зв`язку з чим він звернувся з відповідною заявою.

Крім того, ОСОБА_8 зазначає, що 26 жовтня 2016 року, при його затриманні свідки ОСОБА_12 та ОСОБА_13 побили його після чого передали працівниками поліції, у зв`язку з чим вважає, що вказані свідки є зацікавленими особами, а тому їх свідчення просить не враховувати.

Стверджує, що вирок суду є несправедливим, а призначене покарання у виді 9 років позбавлення волі, за злочини, які він не вчиняв надто суворим, оскільки його престаріла мати хворіє і потребує допомоги.

В апеляційній скарзі захисник ОСОБА_8 - адвокат ОСОБА_7 просить скасувати вирок суду першої інстанції через його незаконність, необгрунтованість та невмотивованість, з ухваленням нового вироку, згідно з яким ОСОБА_8 визнати невинуватим у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.125 та ч.2 ст.187 КК України, виправдати його, звільнивши з-під варти в залі суду.

Свої вимоги адвокат обгрунтовує тим, що висновки суду про доведеність винуватості його підзахисного ґрунтуються на суперечливих даних та недостовірних доказах, оскільки потерпіла ОСОБА_11 та свідок ОСОБА_14 у своїх показаннях вказували на те, що напад був здійснений приблизно о 20.00-21.00 год.; однак у заяві про вчинення кримінального правопорушення потерпіла зазначила про те, що напад був вчинений о 21.30 год., слідчий експеримент за участі потерпілої провадився в службовому кабінеті слідчого, а не на місці події, при цьому, потерпіла в судовому засіданні не впізнала ОСОБА_8 як нападника.

Крім того, захисник вказує, що в рапортах помічника начальника - оперативного чергового Кіровоградського МВ є суперечності щодо строку вагітності та наявних у потерпілої тілесних ушкоджень, локалізація яких, згідно висновку судово-медичної експертизи № 1199 доступна для спричинення їх власноруч.

Вказані розбіжності судом не усунуто, що свідчить на думку сторони захисту про поверховість дослідження обставин цієї справи.

Свідки ОСОБА_15 , ОСОБА_16 , ОСОБА_14 - не були очевидцями події, не бачили, хто саме спричинив тілесні ушкодження потерпілій, свідок ОСОБА_17 - є зацікавленою особою, оскільки працює в батальйоні патрульної служби.

По епізоду обвинувачення ОСОБА_8 у вчиненні розбійного нападу на потерпілу ОСОБА_10 ,захисник також вказує, що судом першої інстанції не взято до уваги та не усунено ряд суперечностей між доказами у кримінальному провадженні.

Так, потерпіла вказувала про вчинення на неї нападу по АДРЕСА_3 , проте слідчий експеримент за участю потерпілої проводився по вул. Салганні Піски, 7; крім того, згідно з рапортом співробітника БПС при Кіровоградському МВ - 26.10.2015 о 17 годині 30 хвилин отримано повідомлення про затримання невідомого чоловіка біля будинку № 2 по вул. Салганні Піски, а згідно з рапортом помічника начальника - оперативного чергового при Кіровоградському МВ - повідомлення по лінії «102» надійшло о 17 годині 31 хвилині.

До показань свідка ОСОБА_18 , на переконання адвоката, слід ставитися критично, оскільки він є чоловіком потерпілої і не був очевидцем вчинення даного кримінального правопорушення.

Наведені обставини, на думку сторони захисту потребували детального з`ясування та об`єктивної оцінки, що не було здійснено судом першої інстанції під час розгляду справи, що вплинуло на законність та обґрунтованість оскаржуваного рішення.

Заслухавши доповідача, в дебатах думку прокурора, який заперечував проти задоволення апеляційних скарг, обвинуваченого ОСОБА_8 та захисника ОСОБА_8 - адвоката ОСОБА_7 , які уточнили свої апеляційні вимоги і просили суд скасувати вирок та призначити новий судовий розгляд в суді першої інстанції, перевіривши матеріали кримінального провадження та зваживши доводи апеляційних скарг, колегія суддів дійшла висновку, про те, що апеляційні скарги обвинуваченого ОСОБА_8 та захисника ОСОБА_8 - адвоката ОСОБА_7 задоволенню не підлягають за таких підстав.

Згідно ст. 370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і мотивованим.

Виходячи зі змісту вказаної норми закону, вирок є обґрунтованим, якщо він ухвалений на матеріалах, повністю зібраних, всебічно досліджених і правильно оцінених судом, а висновки суду про подію злочину та про винуватість обвинуваченого у його вчиненні з достовірністю випливають з матеріалів справи.

Для цього у вироку повинні бути проаналізовані і оцінені всі розглянуті в судовому засіданні докази, які як підтверджують висновок суду, так і спростовують його.

За змістом положень ч.1 та 2 ст. 404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції вправі вийти за межі апеляційних вимог, якщо цим не погіршується становище обвинуваченого.

Аналіз матеріалів кримінального провадження свідчить, що під час судового засідання не допущено порушень вимог кримінально-процесуального закону, які тягнуть безумовне скасування вироку (ч.2 ст. 412 КПК України) і могли б вплинути на правильність висновків суду щодо доведеності винуватості ОСОБА_8 як і на правильність кваліфікації його дій за ч.1 ст.125, ч.2 ст. 187 КК України.

Так, даючи юридичну оцінку діям обвинуваченого ОСОБА_8 , суд першої інстанції у мотивувальній частині вироку, правильно та цілком обгрунтовано зазначив про те, що дії ОСОБА_8 за ч.1ст. 125 КК України, як умисне легке тілесне ушкодження по епізоду з ОСОБА_11 та ч.2 ст. 187 КК України, як напад з метою заволодіння чужим майном, поєднаний з насильством, небезпечним для життя та здоров`я особи, яка зазнала нападу (розбій), вчинений особою, яка вчинила розбій - кваліфіковані правильно.

На обґрунтування своїх висновків суд послався на сукупність зібраних під час досудового розслідування письмових доказів, а також показання потерпілих ОСОБА_11 , ОСОБА_10 , свідків ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , ОСОБА_19 , ОСОБА_17 , ОСОБА_13 , ОСОБА_12 та ОСОБА_18 в судовому засіданні, дав їм належну та об`єктивну оцінку, про що змістовно та обґрунтовано зазначив в оскаржуваному вироку.

Викладені у вироку висновки суду першої інстанції про винуватість ОСОБА_8 у вчиненні інкримінованих йому кримінальних правопорушень, при обставинах викладених в обвинувальному акті (ч.1 ст. 337 КПК) є правильними і такими, що відповідають фактичним обставинам цієї справи, ґрунтуються на сукупності зібраних, узгоджених між собою та досліджених судом доказах.

Колегія суддів вважає, що суд першої інстанції правильно і цілком обґрунтовано взяв за основу вироку, по епізоду з ОСОБА_11 дані:

- заяви ОСОБА_11 про те, що 16.08.2015 року близько 21:30 год. невстановлена особа, перебуваючи на металевому мості через річку між мікрорайонами Завадівка та селищем ОСОБА_20 в м. Кіровограді, спричинила їй тілесні ушкодження (т.1 а.п.14);

- рапорту помічника начальника - оперативного чергового Кіровоградського МВ УМВС України в Кіровоградській області від 16 серпня 2015 року, згідно з яким 16.08.2015 року близько 23:16 год. до чергової частини Кіровоградського МВ УМВС України в області на лінію «102» надійшло повідомлення від чергового лікаря 2-го пологового будинку про те, що до них для надання медичної допомоги доставили ОСОБА_11 з діагнозом: забійні рани м`яких тканин обличчя, 6-7 неділя вагітності (т.1 а.п.15);

- рапорту командира взводу БПС при Кіровоградському МВ ОСОБА_17 , згідно з яким 16 серпня 2015 року приблизно о 21:50 год. надійшло повідомлення про те, що по вул. Н. Пятихацька потребують допомоги міліції, прибувши за вказаною адресою, був затриманий громадянин, який назвався ОСОБА_8 , у якого були сліди крові на футболці, і на нього вказала ОСОБА_11 (т.1 а.п.17);

- протоколу огляду місця події від 16 серпня 2015 року - відкритої ділянки місцевості, яка розташована на мосту по вул. Нижня П`ятихитська в м. Кіровограді. Даний міст розташований на відстані 10 м від проїзної частини з лівої сторони. Під час огляду було виявлено і вилучено сліди РБК, застібку від бюстгальтера (т.1 а.п.22);

- протоколу огляду предмету від 01 вересня 2015 року, згідно якого слідчим СВ Кіровоградського МВ УМВС в Кіровоградській області в присутності понятих проведено огляд предметів, а саме: змив речовини бурого кольору, контрольний змив речовини бурого кольору, застібки від бюстгальтера(т.1 а.п.24);

- висновку судово-медичної експертизи № 1199 від 17 серпня 2015 року, згідно з яким у ОСОБА_11 маються тілесні ушкодження у вигляді: синців в ділянці спинки носа справа, лівій вушній раковині з переходом на завиток, правому плечі, лівому передпліччі правому стегні, які утворились від травматичного контакту з тупим об`єктом, індивідуальні ознаки яких в пошкодженнях не відобразились, могли утворитись в строк вказаний в постанові та відносяться до категорії легких тілесних ушкоджень. Пошкодження утворились від не менш 7-ми травматичних впливів. Локалізація тілесних ушкоджень доступна для спричинення власноруч, але малоймовірно утворення їх при падінні з положення стоячи.(т.1а.п.37);

- висновку судово-медичної експертизи № 1266/1199 від 27 серпня 2015 року, згідно якого у ОСОБА_11 маються тілесні ушкодження у вигляді: синців в ділянці спинки носа справа, лівій вушній раковині з переходом на завиток, правому плечі, лівому передпліччі правому стегні. Не виключається утворення вищевказаних тілесних ушкоджень і при обставинах, на які вказує потерпіла ОСОБА_11 в протоколі проведення слідчого експерименту від 19.08.2015 року за її участю(т.1 а.п.42);

По епізоду скоєння розбійного нападу на потерпілу ОСОБА_10 дані:

- заяви ОСОБА_10 про те, що 26 жовтня 2015 року близько 17:15 год. перебуваючи біля буд.№2 Салгані піски м. Кіровограда, невідомий їй чоловік намагався відкрито заволодіти належною їй жіночою сумкою, в котрій знаходилися її особисті речі та намагався спричинити їй тілесні ушкодження (т.1 а.п.58);

-рапорту помічника начальника оперативного чергового Кіровоградського МВ УМВС України в Кіровоградській області від 26 жовтня 2015 року, згідно якого 26.10.2015 року о 17:31 год. до чергової частини Кіровоградського МВ УМВС в області надійшло повідомлення по лінії «102», від ОСОБА_10 про те що 26.10.2015 року близько 17:15 год. біля її будинку на неї напав невідомий з молотком, який намагався забрати її сумку.(т.1 а.п.57);

-протоколу огляду місця події від 26 жовтня 2015 року, згідно якого об`єктом огляду є відкрита ділянка місцевості, яка розташована на відстані близько 40 метрів від буд. АДРЕСА_2 , в ході якого було виявлено та вилучено жіночу сумку синього кольору, предмет схожий на молоток із дерев`яною рукояткою. При огляді сумки було виявлено гаманець жіночий чорного кольору, жіночий шампунь, продукти харчування.(т.1 а.п.60-61);

-протоколу пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 14 листопада 2015 року, згідно якого потерпілій ОСОБА_10 представлено для впізнання 4 фото, серед яких вона впізнала чоловіка під № 1 як ОСОБА_8 (т.1 а.п.89);

- протоколу проведення слідчого експерименту за участю потерпілої ОСОБА_10 від 15 листопада 2015 року, згідно якого потерпіла ОСОБА_10 в присутності понятих показала місце та обставини вчинення відносно неї злочину по АДРЕСА_2 .(т.1 а.п.82-88);

- висновку судово-медичної експертизи № 1653 від 30 жовтня 2015 року, згідно з яким у ОСОБА_10 маються тілесні ушкодження: у вигляді синця на основній фаланзі 2 пальця лівої кисті та на лівому стегні. Дані тілесні ушкодження утворились в результаті травматичного контакту з тупим об`єктом, можуть відповідати терміну вказаному в постанові та відноситися до категорії легких тілесних ушкоджень. Враховуючи локалізацію та взаєморозташування тілесних ушкоджень малоймовірно утворення тілесних ушкоджень при падінні з положення стоячи.(т.1 а.п.95);

Достовірність даних вищевказаних протоколів слідчих дій, а також правдивість показань свідків ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , ОСОБА_19 , ОСОБА_17 , а також ОСОБА_13 , ОСОБА_12 та ОСОБА_18 , перевірені судом першої інстанції, а доводи обвинуваченого ОСОБА_8 про те, що він ніяких тілесних ушкоджень потерпілій ОСОБА_11 не наносив і на потерпілу ОСОБА_10 не нападав, обгрунтовано визнані судом безпідставними.

Доводи обвинуваченого ОСОБА_8 та його захисника адвоката ОСОБА_7 , про те, що обвинувачення та висновки суду не грунтуються на належних та допустимих доказах, а також те, що жоден із свідків не був очевидцем цих подій, колегія суддів вважає безпідставними, необґрунтованими і такими, що спростовуються оголошеними та дослідженими судом першої інстанції вищевказаними письмовими доказами, а також детальними, і як суд вважає правдивими показаннями потерпілої ОСОБА_11 , згідно яких влітку 2015 року, приблизно близько 20:00 - 21:00 години вона поверталась додому від знайомої ОСОБА_21 через міст, який знаходиться в районі Завадівки в сторону селище Гірничого. Коли пройшла половину мосту, незнайомий чоловік, який є обвинуваченим та був одягнений в білу футболку, схопив її за руку та говорив, щоб вона стрибнула з мосту, на що вона почала кричати, опиратися та просила відпустити. Після того, як чоловік не зміг скинути її з мосту, наніс їй близько трьох ударів: у скроню, в ніс та голову, розірвав майку та бретельку від бюстгальтера. Обвинувачений побачив компанію незнайомих хлопців та дівчат, які піднімалися на міст, став втікати. Незнайомі хлопці наздогнали обвинуваченого, викликали швидку медичну допомогу та працівників міліції. На момент нападу вона знаходилась на п`ятому місяці вагітності, тому дуже злякалась. Після приїзду швидкої медичної допомоги, з нею в лікарню поїхала одна із дівчат, яка була в компанії хлопців.

А також показами свідків ОСОБА_14 , ОСОБА_15 та ОСОБА_19 , які зазначили, що дійсно в кінці літа 2015 року вони затримали обвинуваченого ОСОБА_8 , який своїми умисними, протиправними діями наніс потерпілій ОСОБА_11 легкі тілесні ушкодження.

Крім того, доводи обвинуваченого спростовуються показаннями потерпілої ОСОБА_10 , згідно яких 26.10.2015 року близько 17:10 год. вона поверталася з роботи через міст в напрямку лісу. За п`ять метрів від мосту та за 200 метрів від неї стояв чоловік, обличчя якого вона не бачила, лише силует, після чого почала йти швидше, освітлюючи дорогу мобільним телефоном, та помітила, що за нею йде особа чоловічої статті. Чоловік наздогнав її на вул. Салганні Піски, за 100 метрів до її будинку та ривком спробував вирвати з правої руки сумку, але сумка розірвалась на дві частини. Даний чоловік мав молоток, яким замахувався близько п`яти разів та декілька разів вдарив по її руці. Вважає, що нападник мав намір завдати удари не тільки в руку. Вона випустила мобільний телефон, впіймала лівою рукою молоток та почала кликати на допомогу. Через хвилину підбігли двоє сусідів ОСОБА_13 та ОСОБА_12 , які допомогли їй звільнитися від нападника. Були викликані працівники міліції. В сумці знаходився гаманець з грошима в сумі 1 000 грн., банківські картки та печатка з роботи.

А також показами свідків ОСОБА_13 , ОСОБА_12 та ОСОБА_18 , які зазначили, що дійсно 26 жовтня 2015 року вони затримали обвинуваченого ОСОБА_8 , який своїми умисними, протиправними діями скоїв напад з метою заволодіння чужим майном, поєднаний із погрозою застосування насильства, небезпечним для життя чи здоров`я потерпілої ОСОБА_10 .

Доводи апеляційної скарги обвинуваченого ОСОБА_8 та захисника ОСОБА_7 про те, що потерпіла ОСОБА_11 не була впевнена щодо причетності обвинуваченого до кримінального правопорушення, а свідки ОСОБА_15 та ОСОБА_19 не були очевидцями нападу, колегія суддів вважає безпідставними, необґрунтованими і такими, що спростовуються показаннями потерпілої ОСОБА_11 , свідків ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , ОСОБА_19 , ОСОБА_17 , а також оголошеними та дослідженими в судовому засіданні письмовими доказами.

Стосовно доводів обвинуваченого щодо показань свідка ОСОБА_13 та потерпілої ОСОБА_10 ,колегія суддів вважає надуманими і такими, що не підтверджуються матеріалами провадження.
Доводи апеляційної скарги захисника ОСОБА_8 - адвоката ОСОБА_7 стосовно часу нападу на потерпілу ОСОБА_11 та невпізнання обвинуваченого в судовому засіданні є безпідставними, оскільки спростовуються матеріалами провадження про що змістовно та обґрунтовано зазначено в оскаржуваному вироку.

Щодо розбіжностей у строках вагітності потерпілої ОСОБА_11 та у наявних тілесних ушкодженнях є необґрунтованими оскільки факт спричинення тілесних ушкоджень вагітній жінці підтверджується рапортом помічника начальника оперативного чергового Кіровоградського МВ УМВС України в Кіровоградській області та висновком судово-медичної експертизи № 1266/1199 від 27.08.2015 року.

Доводи сторони захисту про те, що локалізація тілесних ушкоджень доступна для спричинення їх власноруч спростовуються висновком судово-медичної експертизи № 1266/1199 від 27.08.2015 року, в якій зазначено, що дані тілесні ушкодження утворилися від травматичного контакту з тупим об`єктом та малоймовірно утворення їх при падінні з положення стоячи.

Крім того, з урахуванням остаточної позиції обвинуваченого ОСОБА_8 та його захисника про скасування вироку суду та призначення нового судового розгляду із-за наявності, на їх думку, суперечностей в показаннях свідків та письмових доказах, то колегія суддів відмічає, що ці обставини в перелік підстав для призначення нового розгляду в суді першої інстанції, зазначених у ст. 415 КПК України не входять.

При призначенні обвинуваченому ОСОБА_8 покарання, суд першої інстанції у відповідності до вимог ст.ст. 50, 65 КК України та в повній мірі врахував ступінь тяжкості вчинених ним кримінальних правопорушень, які відноситься до категорії невеликої тяжкості та тяжкого, особу ОСОБА_8 , який за місцем проживання характеризується посередньо, зловживає спиртними напоями, схильний до крадіжок, веде аморальний спосіб життя, не працює, має непогашену судимість за вчинення умисних тяжкого та особливо тяжкого кримінальних правопорушень.

Враховуючи, ступінь тяжкості та зухвалий характер вчинених обвинуваченим ОСОБА_8 кримінальних правопорушень, особу ОСОБА_8 , який будучи раніше судимий за вчинення умисного, особливо тяжкого злочину проти життя та здоров`я особи, вчинив, умисне, невеликої тяжкості та тяжкекримінальні правопорушення проти власності та проти життя та здоров`я особи, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що обвинувачений ОСОБА_8 як особа представляє суспільну небезпеку, а тому його виправлення можливе лише в умовах ізоляції від суспільства з реальним відбуванням покарання.
Фактичні обставини справи та їх об`єктивна оцінка свідчать про те, що призначене ОСОБА_8 покарання, в межах санкцій ч.1 ст.125, ч.2 ст. 187 КК України є справедливим і відповідає цілям та загальним засадам призначення покарання, через які реалізуються принципи законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання.

З урахуванням вищевикладеного колегія суддів вважає, що доводи апеляційної скарги обвинуваченого та його захисника про необ`єктивність та неповноту у дослідженні судом першої інстанції представлених доказів, невідповідність висновків суду, викладених у вироку фактичним обставинами цієї справи та неправильне застосування судом кримінального закону констатуються формально, по суті спростовується змістом оскаржуваного вироку та матеріалами кримінального провадження.

Підстав для скасування законного та обгрунтованого вироку суду першої інстанції стосовно ОСОБА_8 , колегія суддів не вбачає.

Разом з цим, відповідно до ч.2 ст. 404 КПК України, колегія суддів вважає правильним при призначенні ОСОБА_8 остаточного покарання за сукупністю злочинів ( ч.1 ст. 70 КК України) застосувати принцип поглинення менш суворого покарання більш суворим, а не принцип часткового складання покарань, як зазначено в оскаржуваному рішенні, а тому вирок суду в цій частині слід змінити.

Таке рішення, на думку колегії суддів буде відповідати цілям та загальним засадам призначення покарання, через які реалізуються принципи законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання.

Керуючись ст.ст. 376, 404, 405, 407, 413, 418, 419, 424 КПК України, колегія суддів,-
ПОСТАНОВИЛА:
Апеляційні скарги обвинуваченого ОСОБА_8 та його захисника-адвоката ОСОБА_7 - залишити без задоволення.

На підставі ч.2 ст. 404 КПК України вирок Ленінського районного суду м. Кіровограда від 21 червня 2016 року стосовно ОСОБА_8 - змінити в частині призначеного покарання.

ОСОБА_8 вважати засудженим:

- за ч. 1 ст. 125 КК України до покарання у виді штрафу в розмірі 50 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 850,00 грн.;

- за ч.2 ст.187 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 9 років з конфіскацією всього належного на праві власності майна.

На підставі ч.1 ст. 70 КК України, ОСОБА_8 , за сукупністю злочинів, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, призначити остаточне покарання у виді позбавлення волі на строк 9 років з конфіскацією всього належного на праві власності майна.

В решті вирок Ленінського районного суду м. Кіровограда від 21 червня 2016 року стосовно ОСОБА_8 -залишити без змін.

Ухвала Апеляційного суду Кіровоградської області набирає законної сили негайно після проголошення та може бути оскаржена у касаційному порядку протягом трьох місяців з дня проголошення судом апеляційної інстанції, а засудженим ОСОБА_8 , - в той самий строк з дня вручення йому копії судового рішення.

СУДДІ:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4