Справа №473/2217/17 20.07.2017
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МИКОЛАЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 11-сс/784/378/17 Головуючий у суді першої інстанції: ОСОБА_1
Категорія: п. 3 ч. 1 ст. 309 КПК України Доповідач апеляційного суду: ОСОБА_2
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
20 липня 2017 року м. Миколаїв

Апеляційний суд Миколаївської області у складі:

Головуючого судді ОСОБА_2 ,

суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4

за участю секретаря ОСОБА_5 ,

розглянув у відкритому судовому засіданні в рамках кримінального провадження № 000749 матеріали за апеляційною скаргою захисника ОСОБА_6 в інтересах ОСОБА_7 на ухвалу слідчого судді Вознесенського міськрайонного суду Миколаївської області від 14 липня 2017 року, якою продовжено строк дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_7 до 13 серпня 2017 року, включно,

Учасники судового провадження:
прокурор ОСОБА_8 ,

захисник ОСОБА_6 .

Короткий зміст вимог апеляційної скарги захисника.
Просить скасувати ухвалу слідчого судді та ухвалити нову, за якою відмовити у задоволенні клопотання слідчого Вознесенського ВП ГУНП України в Миколаївській області про продовження строку тримання під вартою підозрюваній ОСОБА_7 до трьох місяців.

Короткий зміст рішення суду першої інстанції.

Ухвалою слідчого судді підозрюваній ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 продовжено строк дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою до 13 серпня 2017 року, включно.

Узагальнені доводи апеляційної скарги захисника.

Не погоджуючись з висновками слідчого судді захисник зазначив, що єдиною підставою визначеною слідчим, було те, що завершити досудове розслідування до 14 липня 2017 року не можливо, оскільки є необхідність проведення психіатричної експертизи. Проте, така експертиза проведена 7 липня 2017 року.

Вважає надуманими наявність ризиків визнаних слідчим суддею.

Посилається на практику Європейського суду з прав людини та ст. 5 Конвенції «Про захист прав людини і основний свобод» зазначає, що ризик ухилення підозрюваної від слідства і суду можливо запобігти застосувавши до неї інший запобіжний захід, у тому числі заставу.

Встановлені судом першої інстанції обставини.

Слідчим суддею встановлено, що 11 липня 2017 року до Вознесенського міськрайонного суду Миколаївської області надійшло клопотання слідчого СВ Вознесенського ВП ГУНП України в Миколаївській області ОСОБА_9 , погоджене з прокурором Вознесенської місцевої прокуратури ОСОБА_10 , про продовження строку тримання під вартою за кримінальним провадженням, внесеним до ЄРДР за № 000749 відносно ОСОБА_7 . В клопотанні зазначено, що 23 квітня 2017 року близько 22.00 год. ОСОБА_7 перебуваючи в АДРЕСА_1 за місцем мешкання ОСОБА_11 на підґрунті особистих неприязних стосунків, з метою умисного заподіяння тілесних ушкоджень ОСОБА_11 застосовуючи металевий прут нанесла один ударів в область голови та один удар рукою в обличчя ОСОБА_11 , чим заподіяла: рану в ділянці лоба, яка відноситься до легких тілесних ушкоджень, які спричинили короткочасний розлад здоров`я, крововилив на нижньому та верхньому повіці ока, відноситься до легких тілесних ушкоджень.
25 квітня 2017 року о 10.00 год. в м. Вознесенську Миколаївської області ОСОБА_7 перебуваючи за місцем мешкання ОСОБА_12 за адресою: АДРЕСА_2 , скориставшись тим, що за її діями ніхто не спостерігає, зі столу, заволоділа мобільним телефоном марки «Samsung GT-E1080i» вартістю 117 гривень та Sim картою мобільного оператору «Vodafone» вартістю 50 грн., але була помічений ОСОБА_12 та продовжуючи свої дії, направлені на незаконне заволодіння чужим майном, незважаючи на наміри ОСОБА_12 зупинити. З викраденим майном втекла за територію вище вказаного домоволодіння.
В результаті своїх умисних дій ОСОБА_7 спричинила ОСОБА_12 матеріальний збиток на загальну суму 167 грн.
15 травня 2017 року у післяобідній час в м. Вознесенську Миколаївської області ОСОБА_7 з метою незаконного заволодіння чужим майном, керуючись корисливим мотивом, прибула до домоволодіння ОСОБА_13 , яке розташоване на АДРЕСА_3 . Реалізуючи злочинний намір, ОСОБА_7 , скориставшись, тим що вхідна калитка відчинена проникла на огороджену територію домоволодіння. Після цього, шляхом вільного доступу через незачинені вхідні двері проникла до приміщення жилого будинку, де знаходилася ОСОБА_13 та за допомогою дерев`яної палиці спричинила тілесні ушкодження потерпілій, вимагаючи віддати їй грошові кошти. Враховуючи загрозу здоров`ю та боючись за своє життя, ОСОБА_13 , віддала ОСОБА_7 гроші в сумі 100 грн.
При вирішенні питання про продовження строку тримання під вартою підозрюваної ОСОБА_7 , слідчий суддя виходив з вимог ст. 199 КПК України, а також з вимог ч. 1 ст. 183 КПК України.
ОСОБА_7 підозрюється в скоєні злочинів, передбачених ч. 2 ст.125,ч.1 ст. 186, ч.3 ст. 186 КК України.
ОСОБА_7 підозрюється в скоєні тяжкого злочину, немає постійного місця проживання, раніше судима за вчинення особливо тяжкого злочину, підозрюється у вчинені злочинів стосовно осіб похилого віку, що свідчить про існування ризику, передбаченого п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України, ризик ухилення ОСОБА_7 від органів досудового слідства та суду. Ніяких доказів зменшення ризику, встановленого під час обрання ОСОБА_7 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою не надано.
Таким чином, слідчий суддя дійшов висновку, що прокурором доведено наявність всіх обставин, передбачених ч. 3 ст. 199 КПК України, тобто наявність обставин, які свідчать про те, що заявлений ризик не зменшилвся, що виправдовує тримання підозрюваного ОСОБА_7 під вартою, а також наявність обставин, які перешкоджають завершенню досудового розслідування до закінчення дії попередньої ухвали суду
Встановлені судом апеляційної інстанції обставини.

Заслухавши доповідача про зміст оскаржуваної ухвали, доводи, викладені в апеляційній скарзі, пояснення захисника на підтримку апеляційної скарги, думку прокурора про залишення оскаржуваної ухвали без змін, вивчивши матеріали судового та кримінального провадження, обговоривши доводи апеляційної скарги в її межах, суд визнає скаргу такою, що не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.
Відповідно до вимог ч. 4 ст. 199 КПК України слідчий суддя зобов`язаний розглянути клопотання про продовження строку тримання під вартою згідно з правилами, передбаченими для розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу.
Згідно положень ч. 3 ст. 197 КПК України, строк тримання під вартою може бути продовжений слідчим суддею в межах строку досудового розслідування.
При вирішенні питання про продовження строку тримання підозрюваної ОСОБА_7 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою слідчий суддя дотримався зазначених вимог закону.
Відповідно до матеріалів кримінального провадження № 000749 ОСОБА_7 17 травня 2017 року повідомлено про підозру у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 186 КК України. 26 травня 2017 року ОСОБА_7 оголошено нову підозру у вчинені кримінальних правопорушень передбаченого ч. 2 ст. 125, ч. 1 ст. 186, ч. 3 ст.186 КК України.
7 червня 2017 року слідчим у кримінальному провадженні призначено психіатричну експертизу до проведення якої залучено лікарів експертів МОПЛ № 1 м. Миколаєва.
7 липня 2017 року проведено психіатричну експертизу з підозрюваною ОСОБА_7
13 липня 2017 року постановою керівника Вознесенської місцевої прокуратури строк досудового розслідування у вказаному кримінальному провадженні продовжено до 3 місяців, тобто до 17 серпня 2017 року.
Апеляційним судом встановлено, що ОСОБА_7 обґрунтовано підозрюється у вчиненні інкримінованих їй злочинів і обґрунтованість підозри апелянтом не оспорюється.
Є правильним висновки слідчого судді відносно того, що не зменшився та не відпав ризик, передбачені п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України, визначений при застосуванні ОСОБА_7 даного запобіжного заходу, оскільки матеріали кримінального провадження свідчать, що ОСОБА_7 :
обґрунтовано підозрюється в скоєні злочинів, передбачених ч. 2 ст. 125, ч. 1 ст. 186, ч. 3 ст. 186 КК України;
підозрюється в скоєні тяжкого злочину, немає постійного місця проживання, раніше судима за вчинення особливо тяжкого злочину, підозрюється у вчинені злочинів стосовно осіб похилого віку.
З урахуванням вищевикладеного є обґрунтованим судове рішення щодо продовження строку тримання його під вартою.
Доводи апелянта, що єдиною перешкодою завершення досудового розслідування, які, на його думку, визначені слідчим суддею, є необхідність проведення психіатричної експертизи, є такими, що не відповідають дійсності, оскільки, як слідує із змісту ухвали слідчого судді, об`єктивно перешкоджають завершенню досудового розслідування до закінчення дії попередньої ухвали слідчого судді про триманні під вартою підозрюваної ОСОБА_7 є непроведення усіх необхідний слідчих та процесуальних дій, а саме: доручення до матеріалів кримінального провадження висновків призначених експертиз, ознайомлення потерпілих, підозрюваної та її захисника із матеріалами кримінального провадження, складення обвинувального акту та реєстру матеріалів кримінального провадження.
Як слідує із повідомлення слідчого, станом на 19 липня 2017 року, в порядку ст. 290 КПК України по даному кримінальному провадженні відкрито матеріали досудового розслідування, відбувається ознайомлення сторін з матеріалами.
Твердження в апеляційній скарзі захисника, з посиланням на практику Європейського суду з прав людини та ст. 5 Конвенції «Про захист прав людини і основний свобод», про можливість запобігти ризику визначеному слідчим суддею шляхом застосування запобіжного заходу у вигляді застави або іншого запобіжного заходу, є безпідставними, спростовані наведеними в ухвалі мотивами.

Апеляційним судом не встановлено порушень норм діючого кримінального процесуального законодавства при розгляді слідчим суддею клопотання слідчого про продовження строку тримання підозрюваної ОСОБА_7 під вартою, які б потягли скасування оскаржуваної ухвали.
За такого апеляційна скарга захисника ОСОБА_6 не підлягає задоволенню.
Керуючись ст. 405, 407, 418, 419, 422, 424 532 КПК України,

п о с т а н о в и в:
Ухвалу слідчого судді Вознесенського міськрайонного суду Миколаївської області від 14 липня 2017 року, якою продовжено строк дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_7 до 13 серпня 2017 року, включно, - залишити без змін, а апеляційну скаргу захисника ОСОБА_6 , - без задоволення.

Ухвала суду апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту її проголошення й оскарженню у касаційному порядку не підлягає.

Головуючий

Судді: