№ 317/4856/16-к
№ 1-кс/317/706/2016

У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

09 грудня 2016 року м. Запоріжжя
В С Т А Н О В И В:
В цей же час попереду, по правому краю проїжджої частини йшов пішохід ОСОБА_6 ІНФОРМАЦІЯ_2 .
Під час руху біля буд. 32 по вищевказаній вулиці, водій ОСОБА_5 , у зв`язку із зниженням уваги та реакції, а також порушенням координації дій, викликаних вживанням алкогольних напоїв, маючи об`єктивну можливість своєчасно виявити на проїжджій частині пішохода ОСОБА_6 та маючи при цьому технічну можливість запобігти наїзду на нього, відповідних заходів до зниження швидкості аж до зупинки транспортного засобу або безпечного об`їзду не вжив та скоїв наїзд на пішохода ОСОБА_6 , який рухався по правому краю проїжджої частини.
Внаслідок ДТП пішохід ОСОБА_6 отримав тілесні ушкодження несумісні з життям, та помер в кареті швидкої медичної допомоги.
Дане кримінальне правопорушення кваліфікується за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України.
Вказаний транспортний засіб відповідно до свідоцтва про реєстрацію серії НОМЕР_3 від 17.01.2006 виданого Нікопольським МРЕВ ДАІ УМВС України в Дніпропетровській області, перебуває у власності ОСОБА_7 , який мешкає за адресою: АДРЕСА_1 .
Більш того, вказаний транспортний засіб зберігає на собі сліди дорожньо-транспортної пригоди, а також слідову інформацію у зв`язку з чим забезпечення його збереження в тому ж вигляді, в якому він перебуває після ДТП, являється одним із способів встановлення доказів в кримінальному провадженні.
Крім того, розгляд клопотання, щодо накладення арешту, має першочергове значення і зволікання у його розгляді може створити реальну загрозу зміни або знищення слідів кримінального правопорушення, а також унеможливити добування інших доказів.
Ухвалою слідчого судді ОСОБА_1 від 06.12.2016 клопотання повернуто прокуророві для усунення недоліків.
У судове засідання власник транспортного засобу не з`явився, був повідомлений належним чином про місце та час розгляду клопотання, шляхом телефонограми.
У судове засідання слідчий, прокурор не з`явилися, були повідомлені належним чином про місце та час розгляду клопотання, що не перешкоджає розгляду клопотання.
Слідчий суддя, розглянувши клопотання та надані матеріали, приходить до наступних висновків.
Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна.
Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження.
Відповідно до ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення:
1) збереження речових доказів;
2) спеціальної конфіскації;
3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи;
4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.
Відповідно до ч. 3 ст. 170 КПК України у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.
Відповідно до ч. 1 ст. 98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.
Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження.
Відповідно до ст.170 КПК України арешт майна може також передбачати заборону для інших осіб, у володінні яких перебуває майно, розпоряджатися будь-яким чином таким майном.
Таким чином, враховуючи правову підставу для арешту майна, достатність доказів, вчинення кримінального правопорушення, слідчий суддя приходить до висновку, що клопотання про арешт майна є доведеним та обґрунтованим, у зв`язку з чим підлягає задоволенню.
Керуючись ст. ст. 167, 170-174 КПК України, слідчий суддя
УХВАЛИВ:
Ухвала про арешт майна виконується негайно.
Ухвала може бути оскаржена до апеляційного суду Запорізької області протягом п`яти днів безпосередньо до апеляційного суду Запорізької області.
Слідчий суддя: ОСОБА_1