АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
Справа № 11-cc/796/2366/2017 Слідчий суддя в 1-й інстанції: ОСОБА_1
Категорія: ст. 170 КПК Доповідач: ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
26 квітня 2017 року місто Київ

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду міста Києва у складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
при секретарі судового засідання ОСОБА_5 ,

з участю:

прокурора ОСОБА_6 ,

представників власника майна ОСОБА_7 , ОСОБА_8 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду апеляційну скаргу адвоката ОСОБА_7 в інтересах Державного підприємства «Київоблбудінвест» на ухвалу слідчого судді Шевченківського районного суду міста Києва від 21 березня 2017 року,

ВСТАНОВИЛА:

Цією ухвалою задоволено клопотання старшого слідчого СУ ГУНП у Київській області ОСОБА_9 , погоджене із прокурором відділу прокуратури Київської області ОСОБА_6 та накладено арешт на грошові кошти ДП «Київоблбудінвест» () у сумі 1 408 750,24 грн., що знаходяться на банківському рахунку № НОМЕР_1 , відкритому у ПАТ КБ «Приватбанк» (МФО 321842) з зобов`язанням банківської установи надати інформацію щодо залишку коштів на рахунку на момент накладення арешту.

Згідно ухвали суду першої інстанції, при вирішенні питання про накладення арешту на майно, слідчий суддя прийшов до висновку про наявність підстав для його накладення з метою забезпечення збереження речових доказів, оскільки грошові кошти на банківському рахунку ДП «Київоблбудінвест» мають ознаки майна, що отримане внаслідок вчинення кримінального правопорушення

Не погоджуючись з таким рішенням слідчого судді, адвокат ОСОБА_7 в інтересах ДП «Київоблбудінвест» подав апеляційну скаргу, в якій, обґрунтовуючи звернення до суду у встановлений законом строк, посилаючись на порушення норм матеріального та процесуального права, просить скасувати цю ухвалу.
В обґрунтування дотримання строку апеляційного оскарження апелянт зазначає, що розгляд клопотання слідчого був здійснений без повідомлення та без участі власника майна, копію ухвали слідчого судді представник ДП «Київоблбудінвест» отримав лише 10.04.2017 року.

Мотивуючи апеляційні вимоги зазначає, що договір будівельного підряду щодо об`єкту будівництва «Капітальний ремонт будівлі Вишгородського історико-культурного заповідника у м. Вишгороді вул. Шкільна, буд. 58», на який посилається слідчий у клопотанні, укладено між Вишгородським історико-культурним заповідником та ДП «Київоблбудінвест» 06.12.2016 року, а не 26.12.2016 року як про це зазначає слідчий.

Апелянт також стверджує про відсутність підстав для проведення експертизи будівлі, а вартість фактично виконаних робіт встановлена за відсутності будь-яких документів про стан приміщення на початок проведення робіт, про підготовчі та приховані роботи, вартість вже оплачених будівельних матеріалів та інше.

Крім того, між ДП «Київоблбудінвест» та Вишгородським історико-культурним заповідником укладено ряд додаткових угод, якими продовжено термін виконання робіт до 14.04.2017 року, про що було повідомлено слідчого. На даний час приміщення вже фактично відремонтоване, а відтак кошти, що були перераховані на рахунок ДП «Київоблбудінвест», набуті внаслідок господарсько-правових відносин.

Також представник стверджує, що арешт, накладений на рахунки ДП «Київоблбудінвест», паралізує діяльність державного підприємства, яке виконує роботи за державними замовленнями, що наносить збитки самому державному підприємству та унеможливлює своєчасне виконання ним будівництва у тому числі адміністративної будівлі Вишгородського історико-культурного заповідника.

Заслухавши доповідь судді, пояснення представника власника майна, який підтримав апеляційну скаргу та просив її задовольнити в повному обсязі, пояснення прокурора, який заперечував проти задоволення апеляційної скарги та просив ухвалу слідчого судді залишити без змін, перевіривши та обговоривши доводи апеляційної скарги, вивчивши матеріали судового провадження, колегія суддів приходить до наступних висновків.

У відповідності до абз. 2 ч. 3 ст. 395 КПК України, якщо ухвалу слідчого судді було постановлено без виклику особи, яка її оскаржує, що в даному випадку мало місце, то строк апеляційного оскарження для такої особи обчислюється з дня отримання нею копії судового рішення.

З матеріалів вбачається, що клопотання слідчого про арешт майна було розглянуто слідчим суддею 21.03.2017 року без участі власника майна, а відомості щодо отримання ним копії оскаржуваної ухвали у справі відсутні. Копію ухвали слідчого судді як зазначає апелянт, представник ДП «Київоблбудінвест» отримав лише 10.04.2017 року і дана обставина не спростовується матеріалами провадження. З апеляційною скаргою адвокат ОСОБА_7 звернувся 13.04.2014 року, тобто в межах визначеного законом п`ятиденного строку. За таких обставин строк на апеляційне оскарження не пропущено, а тому не підлягає поновленню.

Що стосується безпосередньо апеляційної скарги, то слід звернути увагу на такі обставини.

Як вбачається з матеріалів провадження, слідчим управлінням Головного управління Національної поліції у Київській області здійснюється досудове розслідування в рамках кримінального провадження, внесеного до Єдиного державного реєстру досудових розслідувань за № 0000022 від 13.01.2017 року, за ознаками складу кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 366 КК України.

Органами досудового розслідування зазначено, що 26.12.2016 року директор Вишгородського історико-культурного заповідника ОСОБА_10 , В.о. директора ДП «Київоблбудінвест» ОСОБА_8 , інженер технічного нагляду ОСОБА_11 , будучи службовими особами, здійснили внесення до офіційних документів, у тому числі акту приймання виконаних будівельних робіт, завідомо неправдивих відомостей.

Відповідно до договору будівельного підряду щодо об`єкту будівництва «Капітальний ремонт будівлі Вишгородського історико-культурного заповідника у м. Вишгороді вул. Шкільна, буд. 58» від 26.12.2016 № 25, укладеного між Вишгородським історико-культурним заповідником та ДП «Київоблбудінвест», підрядник зобов`язується своїми силами і засобами та на свій ризик виконати роботи з капітального ремонту будівлі Вишгородського історико-культурного заповідника та у встановлений строк здати виконані роботи замовнику.

Замовник, у свою чергу, зобов`язується надати підряднику будівельний фронт робіт, передати дозвільну документацію, прийняти від підрядника закінчені роботи (об`єкт будівництва) та оплатити їх.

Відповідно до п. 2.1. вказаного договору строки виконання робіт - до 31.12.2016 року включно. Пунктом 3.1. договору встановлено, що ціна договору становить 1 408 750,24 грн. Умовами договору визначено, що розрахунок за виконані роботи замовник здійснює на підставі актів форми КБ-2в, КБ-3, підписаних уповноваженими представниками сторін.

Згідно з п. 4.3. договору до актів виконаних робіт підрядник надає замовнику виконавчу документацію, яка складена у відповідності до діючих нормативних документів. У разі ненадання або невідповідності виконавчої документації діючим нормам, замовник має право відкласти підписання актів за формами КБ-2в, КБ-3.

Водночас, у подальшому 17.01.2017 року слідчим із залученням судового експерта проведено огляд адміністративної будівлі Вишгородського історико-культурного заповідника, де відповідно до вищевказаного договору у 2016 році проведений капітальний ремонт будівлі підрядником ДП «Київоблбудінвест», під час якого виявлена низка невідповідностей відомостям, внесеним до фінансово-звітної документації та не відповідає фактично виконаним роботам на об`єкті.

Крім того, відповідно до висновку експерта від 07.02.2017 №6бз вартість фактично виконаних будівельних робіт на момент огляду приміщень та проведення дослідження по договору від 26.12.2016 №25 становить 7275,41 грн.

У той же час, з фінансово-звітною документацією вбачається, що обсяги та вартість проведених робіт становить 1 401 275,83 грн.

Таким чином, орган досудового розслідування вважає, що обсяги та вартість фактично виконаних будівельних робіт за договором, що виявлені під час огляду об`єкта будівництва та на момент проведення експертизи, не відповідають та суттєво перевищують обсяги та вартість, визначених узгодженою фінансово-звітною документацією.

Згідно із платіжним дорученням від 26.12.2016 №1 на підставі акту приймання виконаних будівельних робіт за грудень 2016 року від 26.12.2016 №25/12 28.12.2016 з рахунку ГУ ДКСУ у Київській області на рахунок ДП «Київоблбудінвест» перераховано грошові кошти за капітальний ремонт будівлі Вишгородського історико-культурного заповідника у сумі 1 408 750,24 грн.

На підставі викладеного постановою слідчого від 08.02.2017 грошові кошти у сумі 1 408 750,24 грн. визнано речовим доказом, оскільки вони, на думку слідчого, набуті ДП «Київоблбудінвест» протиправним шляхом.

21.03.2017 року старший слідчий СУ ГУНП у Київській області ОСОБА_9 за погодженням із прокурором відділу прокуратури Київської області ОСОБА_6 звернувся до Шевченківського районного суду міста Києва з клопотанням про накладення арешту на грошові кошти ДП «Київоблбудінвест» () у сумі 1 408 750,24 грн., що знаходяться на банківському рахунку № НОМЕР_1 , відкритому у ПАТ КБ «Приватбанк» (МФО 321842) з зобов`язанням банківської установи надати інформацію щодо залишку коштів на рахунку на момент накладення арешту. Це клопотання про накладення арешту на майно мотивовано необхідністю забезпечення речових доказів, відшкодування шкоди, завданої внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

21.03.2017 року ухвалою слідчого судді Шевченківського районного суду міста Києва клопотання слідчого було задоволено.

Задовольняючи дане клопотання, внесене в межах кримінального провадження № 0000022, слідчий суддя, як вбачається з журналу судового засідання, заслухав пояснення слідчого ОСОБА_9 та, дослідивши матеріали, додані до клопотання, прийшов до висновку, що існують достатні правові підстави для накладення арешту на грошові кошти, що знаходяться на банківському рахунку, з огляду на те, що грошові кошти на банківському рахунку ДП «Київоблбудінвест» мають ознаки майна, що отримане внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

З таким рішенням слідчого судді погодитися неможливо з огляду на такі обставини.

При застосуванні заходів забезпечення кримінального провадження слідчий суддя повинен діяти у відповідності до вимог КПК України та судовою процедурою гарантувати дотримання прав, свобод та законних інтересів осіб, а також умов, за яких жодна особа не була б піддана необґрунтованому процесуальному обмеженню.

Зокрема, при вирішенні питання про арешт майна для прийняття законного та справедливого рішення слідчий суддя, згідно ст. ст. 94, 132, 173 КПК України, повинен врахувати правову підставу для арешту майна, можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні або застосування щодо нього конфіскації, в тому числі і спеціальної, наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою, розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження, а також наслідки арешту майна для підозрюваного, третіх осіб.

Відповідні дані мають міститися і у клопотанні слідчого чи прокурора, який звертається з проханням арештувати майно, оскільки відповідно до ст. 1 Першого протоколу Конвенції про захист прав та основоположних свобод, будь-яке обмеження права власності повинно здійснюватися відповідно до закону, а отже суб`єкт, який ініціює таке обмеження, повинен обґрунтувати свою ініціативу з посиланням на норми закону.

У кожному конкретному кримінальному провадженні слідчий суддя, застосовуючи вид обтяження, в даному випадку арешт майна, має неухильно дотримуватись вимог закону. При накладенні арешту на майно слідчий суддя має обов`язково переконатися в наявності доказів на підтвердження вчинення кримінального правопорушення. При цьому закон не вимагає аби вони були повними та достатніми на цій стадії кримінального провадження, однак вони мають бути такими, щоб слідчий суддя був впевнений у тому, що дані докази можуть дати підстави для пред`явлення обґрунтованої підозри у вчиненні того чи іншого злочину. Крім того, наявність доказів у кримінальному провадженні має давати слідчому судді впевненість у тому, що в даному кримінальному провадженні необхідно накласти вид обмеження з метою уникнення негативних наслідків.

Однак, зазначених вимог закону старший слідчий СУ ГУ НП у Київській області ОСОБА_9 та слідчий суддя не дотрималися.

Колегія суддів приходить до висновку, що слідчим не було доведено необхідність накладення арешту на грошові кошти, не вказано, у який спосіб та для з`ясування яких обставин, що мають значення у даному кримінальному провадженні можливе використання у якості речових доказів безготівкових грошових коштів, що були арештовані. Не зазначено розмір грошових коштів, що знаходяться на рахунку та взагалі не перевірено їх наявність на рахунку, не підтверджується належними доказами обставини, при яких грошові кошти, які розміщені на банківському рахунку № НОМЕР_1 , відкритому у ПАТ КБ «Приватбанк» (МФО 321842), здобуті злочинним шляхом або зберегли на собі сліди вчинення кримінального правопорушення.

Відповідно до ст. 98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддями вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

В апеляційних скаргах та у судовому засіданні представник ДП «Київоблбудінвест» зазначив, що грошові кошти, які знаходяться на арештованому рахунку, отримані підприємством внаслідок ведення господарської діяльності.

Більш того, кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 366 КК України, за ознаками вчинення якого здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні має формальний склад, тобто не передбачає обов`язкового настання негативних наслідків, у тому числі у вигляді матеріальних збитків.

Вказане свідчить, що грошові кошти, які знаходяться на вказаному рахунку не можуть бути речовими доказами в розумінні ст. 98 КПК України та об`єктом кримінально-протиправних дій в кримінальному правопорушенні за ч. 1 ст 366 КК України, який є нематеріальним злочином, а відтак відсутні підстави для накладення арешту з метою забезпечення їх збереження.

Більш того необґрунтованим є посилання слідчого судді на можливість накладення арешту з метою забезпечення відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення.

Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Згідно з ч. 2 ст. 170 КПК України, арешт майна допускається з метою забезпечення:

1) збереження речових доказів;

2) спеціальної конфіскації;

3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи;

4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Згідно з ч. 6 ст. 170 КПК України у випадку, передбаченому пунктом 4 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно підозрюваного, обвинуваченого, засудженого або юридичної особи, яка в силу закону несе відповідальність за шкоду, завдану діями (бездіяльністю) підозрюваного, обвинуваченого, засудженого або неосудної особи, яка вчинила суспільне небезпечне діяння, а також юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, за наявності обґрунтованого розміру цивільного позову у кримінальному провадженні, а так само обґрунтованого розміру неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою, щодо якої здійснюється провадження.

Станом на дату постановлення оскаржуваної ухвали та перегляду справи судом апеляційної інстанції відомості щодо повідомлення про підозру службовим особам ДП «Київоблбудінвест» чи будь-яким іншим особам, наявність цивільного позову у рамках кримінального провадження № 0000022 за ознаками вчинення кримінального правопорушення з нематеріальним складом не знайшли свого підтвердження доданими слідчим до клопотання матеріалами.

Вказане свідчить про відсутність правових підстав для накладення арешту на майно з метою забезпечення збереження речових доказів чи відшкодування шкоди, завданої внаслідок вчинення кримінального правопорушення, на які посилається орган досудового розслідування та частково слідчий суддя в оскаржуваній ухвалі, оскільки слідчим не надано доказів на підтвердження вказаних обставин, а за наявності матеріалів дане твердження є передчасним та таким, що ґрунтується на припущеннях.

Крім того, відсутні правові підстави для зобов`язання службових осіб банку надати відомості щодо залишку грошових коштів на рахунку, оскільки даний спосіб зобов`язання банківської установи не відповідає меті вжиття такого заходу забезпечення кримінального провадження як арешт майна, а являється по суті окремим заходом забезпечення кримінального провадження.

На підставі вищевикладених обставин, які свідчать про неповноту та однобічність судового розгляду, ухвала слідчого судді підлягає скасуванню як незаконна, а апеляційна скарга представника ДП «Київоблбудінвест» задоволенню, з постановленням апеляційним судом нової ухвали про відмову у задоволенні клопотання слідчого за недоведеності необхідності арешту майна, який при викладених у клопотанні обставинах явно порушуватиме справедливий баланс між інтересами власника майна, гарантованими законом і завданням цього кримінального провадження.

Керуючись ст. ст. 170, 171, 173, 309, 376, 404, 405, 407, 422 КПК України, колегія суддів,
ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_7 в інтересах Державного підприємства «Київоблбудінвест» задовольнити.
Ухвалу слідчого судді Шевченківського районного суду міста Києва від 21 березня 2017 року, якою задоволено клопотання старшого слідчого СУ ГУНП у Київській області ОСОБА_9 , погоджене із прокурором відділу прокуратури Київської області ОСОБА_6 та накладено арешт на грошові кошти ДП «Київоблбудінвест» () у сумі 1 408 750,24 грн., що знаходяться на банківському рахунку № НОМЕР_1 , відкритому у ПАТ КБ «Приватбанк» (МФО 321842) з зобов`язанням банківської установи надати інформацію щодо залишку коштів на рахунку на момент накладення арешту скасувати.
Постановити нову ухвалу, якою у задоволенні клопотання старшого слідчого СУ ГУНП у Київській області ОСОБА_9 , погоджене із прокурором відділу прокуратури Київської області ОСОБА_6 про накладення арешту на грошові кошти ДП «Київоблбудінвест» () у сумі 1 408 750,24 грн., що знаходяться на банківському рахунку № НОМЕР_1 , відкритому у ПАТ КБ «Приватбанк» (МФО 321842) з зобов`язанням банківської установи надати інформацію щодо залишку коштів на рахунку на момент накладення арешту відмовити.
Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту проголошення є остаточною і оскарженню не підлягає.

СУДДІ:

____________________ _______________________ ____________________
ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4

АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА

Справа № 11-cc/796/2366/2017 Слідчий суддя в 1-й інстанції: ОСОБА_1

Категорія: ст. 170 КПК Доповідач: ОСОБА_2

УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
26 квітня 2017 року місто Київ

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду міста Києва у складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
при секретарі судового засідання ОСОБА_5 ,

з участю:

прокурора ОСОБА_6 ,

представників власника майна ОСОБА_7 , ОСОБА_8 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду апеляційну скаргу адвоката ОСОБА_7 в інтересах Державного підприємства «Київоблбудінвест» на ухвалу слідчого судді Шевченківського районного суду міста Києва від 21 березня 2017 року,

ВСТАНОВИЛА:

Враховуючи, що складання судового рішення у формі ухвали вимагає часу, суд, у відповідності до ч. 2 ст. 376 КПК України, обмежується складанням і оголошенням його резолютивної частини, з складанням повного тексту ухвали не пізніше п`яти діб з дня оголошення резолютивної частини судового рішення.

Керуючись ст. ст. 170, 171, 173, 309, 376, 404, 405, 407, 422 КПК України, колегія суддів,
ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_7 в інтересах Державного підприємства «Київоблбудінвест» задовольнити.
Ухвалу слідчого судді Шевченківського районного суду міста Києва від 21 березня 2017 року, якою задоволено клопотання старшого слідчого СУ ГУНП у Київській області ОСОБА_9 , погоджене із прокурором відділу прокуратури Київської області ОСОБА_6 та накладено арешт на грошові кошти ДП «Київоблбудінвест» () у сумі 1 408 750,24 грн., що знаходяться на банківському рахунку № НОМЕР_1 , відкритому у ПАТ КБ «Приватбанк» (МФО 321842) з зобов`язанням банківської установи надати інформацію щодо залишку коштів на рахунку на момент накладення арешту скасувати.
Постановити нову ухвалу, якою у задоволенні клопотання старшого слідчого СУ ГУНП у Київській області ОСОБА_9 , погоджене із прокурором відділу прокуратури Київської області ОСОБА_6 про накладення арешту на грошові кошти ДП «Київоблбудінвест» () у сумі 1 408 750,24 грн., що знаходяться на банківському рахунку № НОМЕР_1 , відкритому у ПАТ КБ «Приватбанк» (МФО 321842) з зобов`язанням банківської установи надати інформацію щодо залишку коштів на рахунку на момент накладення арешту відмовити.
Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту проголошення є остаточною і оскарженню не підлягає.

СУДДІ:

____________________ _______________________ ____________________
ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4