Справа № 206/3451/17
Провадження № 1-кп/206/280/17
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
"10" серпня 2017 р. Самарський районний суд м. Дніпропетровська у складі:
головуючого судді ОСОБА_1 ,
за участю секретаря ОСОБА_2 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Дніпро кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000837 за обвинуваченням:
ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Дніпропетровська, громадянина України, має професійно-технічну освіту, не одруженого, дітей на утриманні не має, не працюючого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , в силу ст. 89 КК України не судимого, 25.05.2017 року направлено обвинувальний акт до суду по ч. 1 ст. 185 КК України.
у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України,
за участі сторін кримінального провадження:
прокурора ОСОБА_4 ,
потерпілої ОСОБА_5 ,
обвинуваченого ОСОБА_3
В С Т А Н О В И В:
ОСОБА_3 , будучи особою, яка раніше вчинила корисливий злочин, на шлях виправлення не став, належних висновків для себе не зробив, та знову вчинив корисливий злочин.
22.06.2017 року ОСОБА_3 знаходився за місцем свого мешкання за адресою: АДРЕСА_1 , де мешкає разом із своєю матір`ю ОСОБА_5 .
Цього ж дня, приблизно о 20 годині 00 хвилин, ОСОБА_3 перебуваючи за місцем свого мешкання побачив на кріслі, яке знаходиться у зальній кімнаті біля вікна, зазначеної квартири, мобільний телефон марки «Astro A177», який належить на праві власності його матері ОСОБА_5 , у зв`язку з чим в нього раптово виник злочинний умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна.
Далі, ОСОБА_3 реалізовуючи свій злочинний умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна, вчинене повторно, діючи умисно, таємно, з корисливих мотивів, скориставшись тим, що його мати знаходилася в кухні та за його діями ніхто не спостерігає, шляхом вільного доступу, знаходячись у квартирі АДРЕСА_2 , викрав мобільний телефон марки «Astro A177», який належить його матері ОСОБА_5 та з викраденим майном з місця вчинення злочину зник, в подальшому розпорядився ним на власний розсуд.
Внаслідок злочинних дій ОСОБА_3 , відповідно до висновку судово-товарознавчої експертизи № 2033 від 27.06.2017 року, потерпілій ОСОБА_5 заподіяно матеріальну шкоду у розмірі 329 гривень 00 копійок.
Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 свою вину у скоєнні інкримінованого йому злочину при вищезазначених обставинах визнав в повному обсязі, при цьому суду показав, що він 22.06.2017 року близько 20 год. знаходячись за місцем свого мешкання в АДРЕСА_1 викрав у своєї матері мобільний телефон. У скоєному злочині щиро розкаюється.
Потерпіла ОСОБА_5 в судове засіданні пояснила, що факт крадіжки телефону не бачила, через деякий час зрозуміла, що телефон поцупив син..
Показання обвинуваченого в судовому засіданні послідовні і логічні, а тому не викликають сумнівів у суду в правильності і логічності його показань про обставини злочину, добровільності та істинності його позиції.
В судовому засіданні на підставі ч. 3 ст. 349 КПК України за клопотанням обвинуваченого та за відсутності заперечень потерпілої та інших учасників процесу, суд визнав недоцільним дослідження доказів щодо обставин вчиненого обвинуваченим злочину, які ніким не оспорювалися.
Враховуючи показання обвинуваченого та його бажання не досліджувати інші докази по справі, керуючись ч. 3 ст. 349 КПК України, суд доходить до висновку про доведеність вини обвинуваченого у скоєнні вказаного злочину.
Оцінюючи викладені докази, суд вважає їх належними, допустимими, достовірними, несуперечливими, а викладені в них відомості, такими, що вірно відображають фактичні обставини справи, у зв`язку з чим приходить до однозначного висновку про винність обвинуваченого у вчиненні інкримінованого злочину.
А тому, крім допиту обвинуваченого ОСОБА_3 та потерпілої ОСОБА_5 , інші докази за погодженням з учасниками не досліджувалися, за виключенням документів, які стосуються особи обвинуваченого та характеризуючих даних на нього.
Стосовно ОСОБА_3 25.05.2017 року було направлено обвинувальний акт до Самарського районного суду м. Дніпропетровська за ч. 1 ст. 185 КК України, по якому вирок ще не ухвалено.
Підводячи підсумок викладеному, суд приходить до висновку про доведеність вини обвинуваченого ОСОБА_3 в:
- вчинені кримінального правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 185 КК України, тобто
таємного викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене повторно.
При вирішенні питання про вид та міру покарання, які слід застосувати до обвинуваченого ОСОБА_3 , згідно з вимогами ст.ст. 65-67 КК України, суд враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу обвинуваченого, який раніше в силу ст. 89 КК України не судимий, за місцем мешкання характеризується задовільно (т. 1 а.п. 37), на обліку у лікаря-нарколога та лікаря-психіатра не перебуває (т. 1 а.п. 35, 36), скоїв злочин, який відповідно до ст. 12 КК України є злочином середнього ступеню тяжкості, а також обставини, що пом`якшують і обтяжують покарання.
Обставинами, які відповідно до ст. 66 КК України пом`якшують покарання обвинуваченому ОСОБА_3 , є його щире каяття.
Обставин, які відповідно до ст. 67 КК України обтяжують покарання обвинуваченому ОСОБА_3 , судом не встановлені.
Відповідно до вимог ст. 65 КК України щодо законності, справедливості, обгрунтованості та індивідуалізації покарання, п. 2 Постанови Пленуму Верховного суду України від 24.10.2003 року № 7 (із змінами) «Про практику застосування судами кримінального покарання», суди повинні призначати покарання менш суворе особам, які щиро розкаялись у вчиненому, активно сприяли розкриттю злочину, тощо.
Приймаючи наявність обставин, які пом`якшують покарання, враховуючи ставлення самого обвинуваченого до вчиненого злочину, суд приходить до висновку про те, що його виправлення та перевиховання можливе без ізоляції від суспільства і знаходить необхідним звільнити ОСОБА_3 від відбування покарання з випробуванням згідно ст. 75 КК України, поклавши на нього обов`язки відповідно до ст. 76 КК України.
Крім того, згідно з вимогами ч. 2 ст. 124 КПК України у разі ухвалення обвинувального вироку суд стягує з обвинуваченого на користь експерта документально підтверджені витрати на залучення експерта.
Питання речових доказів суд вирішує у відповідності до ст. 100 КПК України.
Запобіжний захід до обвинуваченого не застосовувався.
На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 373, 374 КПК України, суд -
У Х В А Л И В:
ОСОБА_3 визнати винним у скоєнні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України, та призначити йому покарання у вигляді 1 (одного) року позбавлення волі.
На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_3 від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком на 1 (один) рік.
На підставі п.п. 1, 2 ч. 1 та п. 2 ч. 2 ст. 76 КК України зобов`язати ОСОБА_3 : не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації, повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання; періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації.
Речові докази: мобільний телефон марки "Astro" A177 Black/Red IMEIl: НОМЕР_1 IMEI2: НОМЕР_2 - повернути потерпілій ОСОБА_5 .
Стягнути з ОСОБА_3 на користь судового експерта ОСОБА_6 , документально підтверджені витрати за проведення судової експертизи № 2033 від 27.06.2017 року у розмірі 170 грн.
Вирок може бути оскаржений до Апеляційного суду Дніпропетровської області через Самарський районний суд м. Дніпропетровська шляхом подачі апеляції протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Вирок, якщо інше не передбачено цим Кодексом, набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.
Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.
Обвинуваченому та прокурору копія вироку вручається негайно після його проголошення. Учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні, копія судового рішення надсилається не пізніше наступного дня після ухвалення.
Суддя: ОСОБА_1