Справа № 314/6921/16-к Провадження № 1-кс/314/1225/2016

У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

24.10.2016 м.Вільнянськ
Вільнянський районноий суд Запорізької області у складі слідчого судду ОСОБА_1 , секретар судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши клопотання слідчого СВ Вільнянського ВП Пологівського ВП ГУНП в Запорізькій області ОСОБА_3 погодженого прокурором Вільнянського відділу Токмацької місцевої прокуратури Запорізької області ОСОБА_4 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, відносно:
ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, місце народження: село Кондрат`єво, Джанкойський район, АР Крим, який має середньо-спеціальну освіту, непрацюючого, одруженого, який відбуває покарання у Дружелюбівському ВЦ №1 УДПтС України в Запорізькій області, зареєстрований та проживав за адресою: АДРЕСА_1 .
Раніше судимий:
1) 03.07.2006 року Приазовським районним судом Запорізької області, за ст.15, ч.1 ст. 289, ч.1 ст.190, ст. 70, ст.75, ст.76 КК України до 3 років позбавлення волі з іспитовим строком 2 роки;
2) 21.08.2007 року Приазовським районним судом Запорізької області, за ч.2 ст.289, ст.15, ч.3 ст.185, ст.70, ст.71 КК України до 5 років 1 місяця позбавлення волі. 30.12.2010 звільнений умовно-достроково на невідбутий термін 1 рік 6 місяців 22 дні;
3) 21.09.2012 року Мелітопольським міськрайонним судом Запорізької області, за ч.1 ст.187, ст.71 КК України до 5 років позбавлення волі. 10.03.2016 року ухвалою Вільнянського районним судом Запорізької області не відбута частина покарання 1 рік 3 місяці 20 днів замінені на обмеження волі, на підставі ст.72 КК України зарахувати 1 день позбавлення волі, який відповідає 2 дням обмеження волі, з моменту винесення ухвали до застосування покарання у вигляді обмеження волі. Початок строку покарання 30.06.2012 року. Кінець строку покарання 19.06.2017 року.
Підозрюваного у вчинені злочину, передбаченого ч.1 ст.390 КК України,-
за участю прокурора ОСОБА_4 ,
слідчого ОСОБА_3 ,
захисника ОСОБА_6 ,
підозрюваного ОСОБА_5 ,
До Вільнянського районного суду Запорізької області надійшло клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_5 .
В клопотанні зазначено, що 21.03.2016 року, ОСОБА_5 , прибув до Дружелюбівсьго ВЦ №1 УДПтС України в Запорізькій області з Кам`янської ВК №101 УДПтС України в Запорізькій області для подальшого відбування покарання за вироком Мелітопольського міськрайонного суду Запорізької області від 21.09.2012 року. Цього ж дня ОСОБА_5 був ознайомлений під розписку з «Правилами внутрішнього розпорядку установ виконання покарань», затверджених наказом Міністерства Юстиції України від 29.12.2014 №2186/5 року, порядком і умовами відбування покарання у виді обмеження волі (ст.59 КВК України), а також попереджений про кримінальну відповідальність за вчинення злочинів, передбачених ч.ч.1,2 ст.390 КК України.
Відповідно до ч.1 р. ХХІХ «Правил внутрішнього розпорядку установ виконання покарань», затверджених наказом Міністерства Юстиції України від 29.12.2014 №2186/5 року, межа місця відбування покарання для засуджених, які проходять стаціонарне лікування або медичний огляд у державних або комунальних закладах охорони здоров`я, встановлюється по території цього закладу.
Не беручи до уваги вищевикладене, 02.10.2016 року, у період часу з 16 години 00 хвилин до 18 години 30 хвилин, ОСОБА_5 , відбуваючи покарання у виді обмеження волі, знаходячись, згідно наказу начальника Дружелюбівського ВЦ №1 УДПтС України в Запорізькій області №133 АГ-16 від 26.09.2016 року, на лікуванні в Вільнянській ЦРКЛ Запорізької області, що розташована за адресою: Запорізька область, м. Вільнянськ, пров. Гнаровської №6, маючи умисел на самовільне залишення місця обмеження волі, самовільно залишив територію вказаної лікарні, після чого на маршрутному таксі попрямував до м. Василівка, Запорізької області.
При цьому, 02.10.2016 о 20 годині 00 хвилин, за результатами вжитих першочергових розшукових заходів службовими особами Дружелюбівського ВЦ №1 УДПтС України в Запорізькій області, засудженого ОСОБА_5 було виявлено на автостанції в м. Василівка, Запорізької області, після чого, доставлено до Дружелюбівського ВЦ №1 УДПтС України в Запорізькій області.
Таким чином, ОСОБА_5 , підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.390 КК України, тобто: «самовільне залишення місця обмеження волі, вчинене особою, яка відбуває покарання у виді обмеження волі».
У судовому засіданні слідчий та прокурор підтримали вказане клопотання, просили його задовольнити, обґрунтовуючи наявність ризиків, передбачених п.п. 1, 3, 4, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України.
Підозрюваний та його захисник при розгляді клопотання покладались на розсуд суду.
Заслухавши пояснення учасників судового провадження, вивчивши матеріали клопотання в межах наданих суду доказів, приходжу до висновку, що воно підлягає задоволенню з наступних підстав.
Згідно до ст.177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується. Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті. Слідчий, прокурор не мають права ініціювати застосування запобіжного заходу без наявності для цього підстав, передбачених цим Кодексом.
Відповідно до ч. 1, 2, 4, ст.194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених ст.177 КПК України, і на які вказує слідчий, прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.
Слідчим у клопотанні та доданими документами доведено наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_5 кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.390 КК України.
Відповідно до ч. 1 ст.183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України.
Вирішуючи питання про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_5 слідчий суддя враховує вимоги п. п. 3 і 4 ст. 5 Конвенції про захист прав людини та практику Європейського суду з прав людини, згідно з якими обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою. При цьому, ризик переховування обвинуваченого від правосуддя не може оцінюватися виключно на підставі суворості можливого судового рішення, а це слід робити з урахуванням низки відповідних фактів, які можуть підтверджувати існування такого ризику, або свідчити про такий його незначний ступінь, який не може служити підставою для запобіжного ув`язнення.
Вирішуючи клопотання про застосування запобіжного заходу тримання під вартою, слідчий суддя враховує тяжкість кримінального правопорушення, в якому підозрюється ОСОБА_5 те, що тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, та приходить до висновку, що докази та обставини, на які посилається слідчий та прокурор у клопотанні, дають достатні підстави слідчому судді вважати, що підозрюваний може переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду, а для запобігання ризиків, які зазначені у клопотанні та наведено у судовому засіданні вважає недостатнім застосування більш м`якого запобіжного заходу.
Таким чином, на підставі вищевикладеного, відповідно до положення п.4 ч.1 ст. 184 КПК України встановлено наявність ризиків передбачених п.п. 1, 3, 4, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України КПК України, а саме: можливість переховуватися від органів досудового розслідування або суду, незаконно впливати на свідків, які ще не були допитані в судовому засіданні, вчинити інше кримінальне правопорушення або іншим чином перешкоджати кримінальному провадженню. Зокрема, вищевказані ризики підтверджуються тим, що ОСОБА_5 утримується в установі обмеження волі разом із свідками вчиненого ним правопорушення, при цьому його ізолювати від них відповідно до вимог чинного кримінально-виконавчого законодавства не можливо, а сам ОСОБА_5 може повторно самовільно залишити межі виправного центру, оскільки режим утримання осіб засуджених до обмеження волі не передбачає їх повну ізоляцію від можливих пересувань по території виправного центру, а фактично ОСОБА_5 вже скоїв втечу з місця обмеження волі і переховувався від службових осіб правоохоронних органів.
Крім цього, необхідно взяти до уваги те, що підозрюваний ОСОБА_5 , має схильність до вчинення кримінальних правопорушень, оскільки раніше неодноразово був засуджений за вчинення злочинів і відбував покарання в місцях позбавлення волі, що свідчить про асоціальну поведінку останнього.
З урахуванням вказаного, ОСОБА_5 може продовжити свою злочинну діяльність та вчинити інший злочин.
Згідно ст.197 КПК України строк дії ухвали слідчого судді, суду про тримання під вартою не може перевищувати 60 днів. Строк тримання під вартою обчислюється з моменту взяття під варту, а якщо взяттю під варту передувало затримання підозрюваного, обвинуваченого, - з моменту затримання.
Отже, з метою забезпечення дієвості даного кримінального провадження, суддя вважає доцільним задовольнити клопотання слідчого та застосувати до ОСОБА_5 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.
Керуючись ст.ст. 176-178, 183, 186, 193, 194, 196, 202, 205, 309 КПК України, - слідчий суддя, -
П О С Т А Н О В И В :
Клопотання слідчого СВ Вільнянського ВП Пологівського ВП ГУНП в Запорізькій області старшого лейтенанта поліції ОСОБА_3 погодженого з прокурором Вільнянського відділу Токмацької місцевої прокуратури ОСОБА_4 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою підозрюваному у вчинені злочину, передбаченого ч.1 ст.390 КК України, ОСОБА_5 - задовольнити.
Застосувати до підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 (шістдесят) днів.
ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , взяти під варту негайно із залу суду.
Строк тримання під вартою обчислювати з 24.10.2016 року.
Кінцевим днем тримання під вартою визначити 23.12.2016 року.
Ухвала слідчого судді підлягає негайному виконанню після її оголошення.
Ухвала може бути оскаржена до апеляційного суду Запорізької області протягом п`яти днів з дня її проголошення.
Слідчий суддя: ОСОБА_1