Провадження №1-кп/748/17/17
Єдиний унікальний № 748/1309/16-к
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
30 червня 2017 року м. Чернігів

Чернігівський районний суд Чернігівської області
у складі :

головуючої - судді - ОСОБА_1 ,

при секретарі - ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Чернігові кримінальне провадження № 0000885 відносно

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Василева Гута Чернігівського району Чернігівської області, громадянина України, з вищою освітою, одруженого, має на утриманні двох неповнолітніх дітей, військовослужбовця, проходить військову службу у військовій частині польова пошта НОМЕР_1 , учасника бойових дій, раніше не судимого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

обвинуваченого за ч.2 ст.125 КК України,-
за участю: прокурора ОСОБА_4 , обвинуваченого ОСОБА_3 , захисника обвинуваченого ОСОБА_5 , потерпілого ОСОБА_6 , представника потерпілого ОСОБА_7 ,

В С Т А Н О В И В:
ОСОБА_3 , 22 листопада 2014 року близько 21-00 години, знаходячись неподалік кафе «Два капітана», біля автомобільної стоянки по вул. Танкістів в смт. Гончарівське Чернігівського району Чернігівської області, реагуючи на прохання ОСОБА_6 повернути боргу, будучи незадоволеним його претензією щодо повернення грошових коштів, з мотивів особистих неприязних відносин, наніс ОСОБА_6 в ділянку голови не менше 7 ударів гумовим кийком, чим спричинив йому тілесні ушкодження у вигляді закритої черепно-мозкової травми, струсу головного мозку, забиття м`яких тканин волосяної частини голови, забитої рани 2-го пальця лівої кисті, які відносяться до категорії легких тілесних ушкоджень, що спричинили короткочасний розлад здоров`я.

Обвинувачений ОСОБА_3 в судовому засіданні вину в інкримінованому йому кримінальному правопорушенні не визнав та показав, що 22.11.2014 у вечірній час, він разом із ОСОБА_8 зайшли повечеряти до кафе "Два капітна", що розташоване в смт.Гончарівське по вул. Танкістів. Спиртні напої він не вживав так як був за кермом. Коли чекали з ОСОБА_8 замовлення, до нього підійшов ОСОБА_6 і запропонував вийти поговорити. Він відмовився. Тоді ОСОБА_6 схватив його за комір бушлату і почав тягнути до виходу. Погодившись на вимогу ОСОБА_6 , він вийшов з кафе. Потім разом з ОСОБА_6 вони підійшли на автомобільну стоянку, де стояв його автомобіль. Біля автомобіля ОСОБА_6 вдарив його два рази кулаком в обличчя і він впав. При цьому ОСОБА_6 ображав його ще словесно. Внаслідок удару у нього була розбита верхня ліва губа з лівої сторони та внаслідок падіння - вивихнуто вказівний палець. Після цього він відкрив двері свого автомобіля, дістав ганчірку, якою витер кров з губи, і з метою саооборони дістав гумовий кийок, яким ОСОБА_6 намагався лише налякати. В цей час ОСОБА_6 повалив його на землю, забрав у нього кийок, він сів в машину та поїхав на стоянку, яка знаходиться біля військової частини. Звідти зателефонував ОСОБА_9 та попросив забрати його зі стоянки та відвезти додому. Стверджує, що жодного удару ОСОБА_6 не наносив і в стані алкогольного сп"яніння не був. З приводу нанесення ОСОБА_6 йому тілесних ушкоджень він звернувся до правоохоронних органів наступного дня, але результати розгляду його заяви, йому не відомі. З приводу отриманих в той вечір тілесних ушкоджень, до лікаря не звертався в зв"язку з виконанням військового обов"язку. Також пояснив, що з потерпілим знайомі 5-6 років. Раніше перебували у дружніх відносинах і потерпілий подарував йому підніжку для автомобілля. Відносини у них погіршилися у 2014 році, коли він продав автомобіль і потерпілий почав у нього вимагати повернути подаровану ним підніжку або гроші в сумі 2000-2500 грн. З того часу ОСОБА_6 погрожував йому при телефонній розмові, неодноразово зустрічав і провокував його на бійку, а 13.10.2014 з невідомими йому особами приїжджав додому, розбив двері, ручку, лампочку, після 22.11.2014 намагався побити його дружину, 01.05.2016 знову хотів спровокувати його на бійку, тягав за комір, але товариші його відтягнули. З метою залагодити конфлікт з приводу підніжки, 23.11.2014 він зателефонував потерпілому та домовився про зустріч. Приблизно о 11-00 год. він разом з ОСОБА_9 та ОСОБА_10 під"їхали до ресторану МакДональдс та привезли підніжку, але ОСОБА_6 забирати її відмовився, вимагав за неї 2000 грн .

Допитаний в судовому засіданні потерпілий ОСОБА_6 показав, що з ОСОБА_3 почали спілкуватися з 2010 року. Були нормальні, дружні відносини. У квітні 2013 року він запропонував ОСОБА_3 купити підніжку на автомобіль за 2000 грн. Обвинувачений обіцяв розрахуватися через півтора місяця, але розраховуватися не хотів, в зв"язку з чим у них, з кінця літа 2013 року виникли конфліктні відносини. 22.11.2014 він з майбутньою дружиною приїхав у смт. Гончарівське, до батьків. Приблизно о 21-00 год. під"їхав до кафе "Два капітана" для того щоб купити цигарки. Біля кафе побачив автомобіль обвинуваченого, з яким хотів поговорити з приводу боргу за підніжку. При вході в кафе зустрів ОСОБА_3 та спитав чи буде він віддавати гроші, на що той відповів, що нічого віддавати не буде. При цьому ніхто ніяких погроз не висловлював і не ображав. У ОСОБА_3 з рота був запах алкоголю. ОСОБА_3 йшов до свого автомобіля. Він пішов слідом за ОСОБА_3 , намагаючись його зупинити розмовою. Удари йому не наносив, лише морально тиснув. Дійшовши до машини, ОСОБА_3 сказав, що якщо хочу грошей то він зараз віддасть. Після цього обвинувачений відкрив двері автомобіля, дістав гумовий кийок, замахнувся і почав його бити правою рукою. Всього йому ОСОБА_3 наніс 7-8 ударів гумовим кийком в область голови та тулубу. По голові йому було нанесено 2 удари так як від інших ударів він захищався руками. Коли обвинувачений наносив удари він присів та прикрив голову руками. В цей момент він знаходився спиною до обвинуваченого. Потім почув як кийок впав на землю. ОСОБА_3 сів в машину і поїхав. Після цього до нього підійшли ОСОБА_11 та ОСОБА_12 , спитали як себе почуваю.

Допитаний в судовому засіданні свідок обвинувачення - ОСОБА_13 показав, в 2014 році, приблизно в кінці року, ввечері, десь о 21-00 год. чи о 21-30 год., він йшов до банкомату, який знаходиться за 50 м від автомобільної стоянки, розташованої біля кафе «Два капітана» . Почув між ОСОБА_3 та ОСОБА_6 гучну розмову, яка перейшла в крик. Про що саме кричали дані особи, він не чув. ОСОБА_3 та ОСОБА_6 під час сварки знаходилися біля своїх транспортних засобів, ближче до машини ОСОБА_3 .. Було видно добре, оскільки світив ліхтар. В ході сварки ОСОБА_3 підійшов до своєї машини, відкрив двері та взявши предмет, схожий на палицю і без попередження, почав однією рукою наносити ОСОБА_6 удари цим предметом зверху вниз. Удари наносив у потилицю, в голову. ОСОБА_6 при цьому захищався рукою, повернувшись до ОСОБА_3 спиною. Всього ОСОБА_3 наніс приблизно 5-10 ударів. Потім палиця випала з рук ОСОБА_3 і той сів до машини та поїхав. Він підійшов до ОСОБА_6 спитати, як той себе почуває. Останній відповів, що злегка крутиться голова, потім сів до машини і поїхав. На обличчі ОСОБА_3 тілесних ушкоджень він не побачив, натомість, у ОСОБА_6 були садна на голові. Крові у ОСОБА_6 він не помітив. На його думку, учасники цих подій знаходилися у тверезому стані. Мотиви конфлікту між ОСОБА_3 та ОСОБА_6 йому не відомі.

Допитаний в судовому засіданні свідок обвинувачення - ОСОБА_14 показав, про те, що в 2014 році, пізньої осені, десь о 20 годині, вони із братом ОСОБА_15 , приїхали до кафе «Два капітана» власним автомобілем, випити кави. Знаходячись на стоянці, біля кафе, побачив ОСОБА_3 та ОСОБА_6 , які вийшли із кафе, голосно лаючись, висловлюючись нецензурними словами. Із їх гучної розмови, він зрозумів, що мова йде про якийсь борг. Чи знаходилися ці особи в стані алкогольного сп`яніння, він стверджувати не може, оскільки достатньо близько до них не підходив. ОСОБА_3 був вдягнутий у військову форму, а ОСОБА_6 - у цивільний одяг. Тілесних ушкоджень у ОСОБА_3 та ОСОБА_6 , коли останні виходили із кафе, він не помітив. ОСОБА_3 та ОСОБА_6 рухалися до своїх «бусів», продовжуючи сварку. Підійшовши до машини, ОСОБА_3 взяв предмет, схожий на палицю, темного кольору. ОСОБА_3 та ОСОБА_6 знаходилися за автомобілями бус, а тому хто кого бив він не бачив. Крім того було темно, йшов дощ і видимість була обмеженою. Бачив лише як ОСОБА_3 приблизно 5-6 разів замахувався предметом, схожим на палицю, і було чутно глухий звук. Після цього, ОСОБА_3 сів до свого автомобіля і поїхав. А вони з братом підійшли до ОСОБА_6 , який тримав руки на голові. На його запитання про те, що трапилося, ОСОБА_6 відповів, що «отримав по голові». Допомоги він не надав, оскільки не мав наміру втручатися у чужий конфлікт. Потім вони з братом пішли до кафе. І ОСОБА_3 , і ОСОБА_6 він знає. Із ОСОБА_3 у нього службові відносини.

Допитаний в судовому засіданні свідок обвинувачення - ОСОБА_15 показав, що біля 22 години вони із братом ОСОБА_14 пили каву на стоянці, яка розташована біля кафе «Два капітана». На стоянці, окрім їх автомобіля марки «Жигулі», стояли жовтий «Бус», який належав ОСОБА_6 та білий «Бус», що належав ОСОБА_3 . В цей час він побачив, як ОСОБА_3 та ОСОБА_6 виходили із кафе «Два капітана», при цьому розмовляючи спочатку спокійно, потім на підвищених тонах, а потім перейшли на крик. Розмова йшла, як він почув, про гроші. ОСОБА_3 був вдягнутий у військову форму. Він з братом стояв з боку «Жигуля», а ОСОБА_3 та ОСОБА_6 знаходилися біля водійських дверцят білого «Буса». Через капот білого «Буса» він бачив змахи палиці, яку тримала рука, вдягнена у форму. Всього побачив десь 5-7 змахів. Обличчя людей, які знаходилися біля білого «Буса», він не бачив, але достовірно знає, що то були ОСОБА_3 та ОСОБА_6 , оскільки більше ніхто, окрім ним, на стоянку не заходив. Коли все скінчилося, ОСОБА_3 сів до свого автомобіля і поїхав. Підійшовши до ОСОБА_6 , він побачив, що той сидів корточках, був засмучений. Із того, що він побачив, зробив висновок, що ОСОБА_3 палицею наніс декілька ударів ОСОБА_6 , але видимих тілесних ушкоджень у останнього не було.

Допитаний в судовому засіданні свідок обвинувачення ОСОБА_16 показав, що він був понятим при проведенні слідчого експерименту зі свідком ОСОБА_13 , який добровільно, за допомогою палки, показував як ОСОБА_3 наносив удари ОСОБА_6 . Слідчий експеримент проводився на автомобільній стоянці біля кафе «Два капітана» в смт. Гончарівське. З самого початку слідчого експерименту він присутній не був, підійшов коли слідчий експеримент вже розпочався. Іншого понятого він не бачив.

Свідок захисту ОСОБА_17 , яка є сусідкою обвинуваченого, показала, що вона була свідком подій, які сталися в жовтні 2014 року, коли ОСОБА_6 , озброєний битою, агресивно налаштований, шукав ОСОБА_3 , з метою повернути борг. В той день вона почула гуркіт у під`їзді, вийшла подивитися, що сталося. Побачила ОСОБА_6 з чотирма чоловіками і дружиною. Дверна ручка у квартирі ОСОБА_3 була зламаною, квартирний дзвінок розбитий. Вдома ОСОБА_3 не було, у квартирі знаходилася його дружина та двоє дітей, телефон був зламаний. Наступного дня ОСОБА_6 їй зателефонував і попросив посприяти, щоб ОСОБА_3 повернув йому гроші. Щодо подій 22 листопада 2014 року їй нічого не відомо, але вона вважає, що ці події є наслідком триваючого конфлікту, свідком якого вона була у жовтні 2014 року. Вважає, що ОСОБА_6 провокував на певні дії ОСОБА_3 . ОСОБА_6 може охарактеризувати як зухвалого і грубого, в селищі його бояться. Відомо, що він не перший раз був учасником подібних конфліктів, за що був засуджений.

Свідок захисту ОСОБА_18 показала, що була очевидцем великої сварки ОСОБА_6 із ОСОБА_3 та його дружиною 17 чи 18 грудня 2014 року, яка розпочалася у приміщенні гуртожитку «Зірка-1», в смт Гончарівське Чернігівського району, а потім продовжилася на подвір`ї гуртожитка. Як їй стало відомо зі слів мешканців першого поверху, під час сварки, на поверсі гуртожитку, ОСОБА_6 накинувся на дружину ОСОБА_3 та почав її бити, а останній захищав свою дружину. Спровокував та розпочав сварку ОСОБА_6 . Також при цьому була присутня майбутня дружина ОСОБА_6 ОСОБА_19 . Коли учасники цієї перепалки перемістилися на подвір`я, відбувалася сварка між дружиною ОСОБА_3 та майбутньою дружиною ОСОБА_6 . При цьому ОСОБА_3 знаходився осторонь, а ОСОБА_6 кричав. Щодо подій 22 листопада 2014 року біля кафе «Два капітана» вона сказати нічого не може, оскільки не була присутня при цьому.

Свідок захисту ОСОБА_10 в судовому засіданні показав, що в минулому ОСОБА_6 із ОСОБА_3 були друзями, але їх посварила ситуацію із підніжкою до автомобіля. В його присутності, у квартирі ОСОБА_3 , ОСОБА_6 віддав підніжку ОСОБА_3 безоплатно. На питання останнього: « що він винен?», ОСОБА_6 відповів, що нічого. Через деякий час, коли ОСОБА_3 вже продав машину, ОСОБА_6 почав вимагати в нього гроші за підніжку. З розмови ОСОБА_3 з ОСОБА_6 по телефону він зрозумів, що потерпілий погрожував. У 2014 році чи у 2015 році, точно не пам`ятає, ОСОБА_3 ініціював зустріч з ОСОБА_6 в м. Чернігові, біля ресторану МакДональдс, під час якої був присутній він та ОСОБА_9 , якому обвинувачений продав свою машину з підніжкою. Під час цієї зустрічі ОСОБА_3 хотів повернути ОСОБА_6 підніжку, але той не схотів її брати і почав вимагати від ОСОБА_3 грошові кошти в сумі 2000 грн, при цьому хапав останнього за куртку. Також, він був присутній при інциденті, що відбувся осіню 2014 року, ще до подій у кафе «Два капітана», у кафе «Лелека» (народна назва «Железяка»), розташованого в смт Гончарівське. Вони із ОСОБА_3 , пили там чай, коли зайшов ОСОБА_6 та накинувся на ОСОБА_3 , схопивши останнього за комір куртки, почав тягнути на вулицю. Все відбувалося так швидко, що він не встиг відразу розборонити їх. З ними також був ОСОБА_9 , разом із яким вони вже на вулиці намагалися відірвати ОСОБА_6 від ОСОБА_3 . Конфлікт швидко вичерпав себе. Після цього вони із ОСОБА_3 розійшлися по домівках.

Допитаний в судовому засіданні свідок захисту ОСОБА_9 показав, що очевидцем подій, які трапилися 22 листопада 2014 року, біля кафе «Два капітана», він не був. Ввечері 22 листопада 2014 року, приблизно о 22 -23 годині йому зателефонував ОСОБА_3 з проханням забрати його з території військової частини, при цьому сказав, що його побив ОСОБА_6 . Коли він під`їхав, ОСОБА_3 стояв біля КПП та тримався за обличчя лівою рукою і тремтів. Запаху алкоголю від ОСОБА_3 не було. У останнього були розбиті чи ніс, чи губа, точно він не пам`ятає, але обличчя було в крові. Також, палець на лівій руці був опухлим. ОСОБА_3 попросив відвезти його додому. По дорозі розповів, що коли знаходився у кафе «Два капітана», туди «залетів» ОСОБА_6 , витягнув його на вулицю і побив, а потім сів до машини та поїхав. Він відвіз ОСОБА_3 додому, але до квартири з ним не підіймався. Зазначив, що конфлікт між ОСОБА_6 та ОСОБА_3 триває давно і виник на ґрунті повернення боргу ОСОБА_3 ОСОБА_6 за підніжку. ОСОБА_3 намагався вирішити цю проблему, з приводу чого у них із ОСОБА_6 відбулася зустріч в м. Чернігові, біля ресторану МакДональдс, на якій він також був присутнім. Під час цієї зустрічі ОСОБА_3 запропонував ОСОБА_6 забрати підніжку, але ОСОБА_6 не погодився на цю пропозицію, почавши хватати ОСОБА_3 за одяг, погрожуючи вбити останнього, після чого він їх розборонив.

Свідок захисту ОСОБА_20 підтвердила в судовому засіданні покази свого чоловіка ОСОБА_9 про те, що 22.11.2014 у вечірній час її чоловіку зателефонував ОСОБА_3 та попросив про допомогу - відвезти додому, так як його побив ОСОБА_6 . Також зазначила, що вона була свідком подій, які сталися у гуртожитку «Зірка-1», в смт Гончарівське між ОСОБА_6 та сім`єю ОСОБА_21 . Дану сварку спровокував ОСОБА_6 , який вимагав від ОСОБА_3 гроші за підніжку до автомобіля.

Допитана в судовому засіданні свідок захисту ОСОБА_22 , яка є дружиною обвинуваченого показала, що з потерпілим раніше були дружні відносини. 26 січня 2012 чи 2013 року потерпілий подарував їм з чоловіком на річницю весілля підніжку до машини. А коли чоловік продав машину, потерпілий почав вимагати гроші за підніжку. При цьому ображав, погрожував їй та її сім`ї, застосовував до неї фізичну силу. З приводу таких дій потерпілого вони зверталися до правоохоронних органів. 22.11.2014 вечором прийшов додому чоловік та розповів, що його побив потерпілий. Чи був чоловік у стані алкогольного сп`яніння, не пам`ятає. Наступного дня вони звернулися до правоохоронних органів та до лікаря. У чоловіка був пошкоджений палець та розбитий ніс. Але в медичній документації зафіксовані тілесні ушкодження у чоловіка лише на пальці.

Свідок захисту ОСОБА_23 в судовому засіданні показав, що свідком подій 22.11.2014 він не був, але був свідком бійки, яка сталася з 1 на 2 травня 2016 року між ОСОБА_6 та ОСОБА_3 , яку розпочав потерпілий, під час якої декілька разів потерпілий вдарив і дружину ОСОБА_3 ..

Оцінюючи показання очевидців події - свідків ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 на предмет їх достовірності, суд визнає їх належними і допустимими, а також логічними, послідовними, такими, що узгоджуються між собою та з матеріалами кримінального провадження тому суд обґрунтовує ними свої висновки в частині доведеності вини ОСОБА_3 в нанесені легких тілесних ушкоджень, що спричинили короткочасний розлад здоров`ю потерпілому ОСОБА_6 .. Показами свідків захисту ОСОБА_17 , ОСОБА_18 , ОСОБА_9 , ОСОБА_20 , ОСОБА_22 , ОСОБА_10 , ОСОБА_23 , які не були очевидцями події, підтверджується наявність існуючого на той час постійного конфлікту між обвинуваченим ОСОБА_3 та потерпілим ОСОБА_6 , ініціатором яких був сам потерпілий.

В судовому засіданні також були досліджені долучені до матеріалів кримінального провадження документи, які в сукупності з іншими доказами, підтверджують винуватість обвинуваченого ОСОБА_3 в умисному заподіянні легких тілесних ушкоджень, що спричинили короткочасний розлад здоров`ю потерпілому ОСОБА_6 , а саме:

- даними про внесення до ЄРДР факту кримінального правопорушення, відповідно до заяви потерпілого ОСОБА_6 щодо нанесення йому 22.11.2014 тілесних ушкоджень в смт.Гончарівське Чернігівського району ( а.п.139);

- заявою ОСОБА_6 від 23.11.2014, в якій він повідомив про нанесення йому 22.12.2014 ОСОБА_3 тілесних ушкоджень (а.п. 107).

- висновком судово-медичної експертизи №1107 від 23.11.2014, згідно якої у ОСОБА_6 маються тілесні ушкодження у вигляді: закритої черепно - мозкової травми, струсу головного мозку, забиття м`яких тканин волосяної частини голови, забитої рани 2-го пальця лівої кисті, синця правої верхньої кінцівки, котрі виникли від дії тупих предметів по механізму удару, струсу та тиснення. Закрита черепно - мозкова травма, струс головного мозку, забиття м`яких тканин волосяної частини голови, забита рана 2-го пальця лівої кисті відносяться до категорії легких тілесних ушкоджень, що спричинили короткочасний розлад здоров`я. Синець правої верхньої кінцівки кваліфікується як легке тілесне ушкодження, що не спричинило короткочасного розладу здоров`я. Комплекс тілесних ушкоджень, виявлений у ОСОБА_6 , по давності утворення, може відповідати даті 22.11.14. Виходячи з кількості ушкоджень, виявлених у ОСОБА_6 , їх характеру та розташування, експерт припускає, що він міг піддаватися впливу, як мінімум 3 (трьох) травмуючих дій. (а.п.109-111)

-висновком комісійної судово-медичної експертизи №271 від 02.12.2015 (а.п.118-120), відповідно до якої комісія експертів вважає можливим утворення всього описаного вище комплексу тілесних ушкоджень внаслідок ударів гумовим кийком, що був наданий слідчим для проведення даної судово-медичної експертизи. Описані вище ушкодження утворилися не менш ніж від трьох травматичних впливів.

Також комісія експертів вважає, що утворення всього описаного вище комплексу тілесних ушкоджень в результаті падіння потерпілого ОСОБА_6 , як з попереднім наданням тілу прискорення, так і без нього, на площині ("з висоти власного зросту") виключається.

На думку членів експертної комісії описаний вище комплекс тілесних ушкоджень міг утворитися за обставин, на які вказує потерпілий ОСОБА_6 під час проведення слідчого експерименту за його участю, а саме: "...вихопив гумову палицю (схожу на міліцейську), та замахнувшись зверху наніс удар йому в область голови, від чого він ухилився то закрився руками, а ОСОБА_24 продовжував наносити удари в область голови ззаду в потиличну зону, по плечам. Всього йому було нанесено десь 7-10 ударів, після третього удару він розвернувшись, присів…»;

- заявою від 23.11.2014, відповідно до якої ОСОБА_6 добровільно віддав працівникам поліції гумову палицю, якою були спричиненні йому тілесні ушкодження, яка згідно протоколу огляду від 21.09.2015 була оглянута слідчим в приміщенні кабінету Чернігівського РВ УМВС України в Чернігівській області, вилучена та визнана речовим доказом ( а.п.112-114).

Зазначені докази з приводу їх належності, допустимості та достовірності сторонами кримінального провадження не оспорювались.
Досліджені вищенаведені докази суд визнає належними та допустимими, вони свідчать про доведеність вини обвинуваченого ОСОБА_3 в заподіянні умисного легкого тілесного ушкодження, що спричинили короткочасний розлад здоров`ю потерпілому ОСОБА_6 .

В той же час, враховуючи покази свідка ОСОБА_16 в судовому засіданнні, який не підтвердив про наявність іншого понятого під час слідчого експерименту зі свідком ОСОБА_13 , суд не може визнати належним і допустимим доказом протокол проведення слідчого експерименту зі свідком ОСОБА_13 та додану до протоколу ілюстративну таблицю, оскільки даний доказ отриманий з порушенням ст.ст.223, 240 КПК України, згідно яких до участі у проведення слідчого експерименту запрошується не менше двох понятих (а.п.121-125).

Також суд не може визнати належним і допустимим доказом протокол проведення слідчого експерименту з потерпілим ОСОБА_6 з наступних підстав.

Відповідно до приписів статті 240 КПК України з метою перевірки і уточнення відомостей, які мають значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, слідчий, прокурор має право провести слідчий експеримент шляхом відтворення дій, обстановки, обставин певної події, проведення необхідних дослідів чи випробувань.

Оцінюючи наданий суду стороною обвинувачення протокол слідчого експерименту за участю потерпілого ОСОБА_6 ( а.п.126-128), суд приходить до висновку, що по своїй процесуальній суті даний доказ не є слідчим експериментом, оскільки не відображує відтворення дій саме на місці події, обстановки, обставин певної події, проведення необхідних дослідів чи випробувань, а суто засвідчує запис показань ОСОБА_6 .

Дослідивши вищевказані докази, перевіривши доводи обвинувачення та показання обвинуваченого ОСОБА_3 , наведені ним на свій захист про те, що він тілесних ушкоджень ОСОБА_6 не наносив, суд приходить до висновку, що такі показання обвинуваченого слід розцінювати як спробу уникнути покарання за вчинений злочин. Показання обвинуваченого суперечать перевіреним у суді показам потерпілого ОСОБА_6 , які, враховуючи матеріали досудового слідства є послідовними щодо обставин, викладених у обвинуваченні. Показання потерпілого ОСОБА_6 узгоджуються з висновками судово-медичної та комісійної судово-медичної експертиз про отримані ним тілесні ушкодження щодо їх характеру, локалізації та часу отримання, які є об`єктивними даними. З показаннями потерпілого та висновками судово-медичної та комісійної судової-медичної експертиз узгоджуються показання свідків ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , які були свідками події і підтвердили наявність конфлікту між потерпілим та обвинуваченим, а також факт нанесення обвинуваченим тілесних ушкоджень потерпілому. Свідки ОСОБА_17 , ОСОБА_18 , ОСОБА_9 , ОСОБА_20 , ОСОБА_22 , ОСОБА_10 , ОСОБА_23 , підтвердили наявність затяжного конфлікту між обвинуваченим та потерпілим, ініціатором якого виступав потерпілий. Покази даних свідків також узгоджуються і між собою. Суд враховує, що свідок ОСОБА_13 перебуває з потерпілим у родинних відносинах, але приймає його показання як доказ обвинувачення, так як показання вказаного свідка узгоджується, з показаннями потерпілого ОСОБА_6 та показаннями свідків ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , а також об`єктивними даними щодо тілесних ушкоджень у потерпілого. Показання обвинуваченого щодо нанесення йому тілесних ушкоджень ОСОБА_6 , показання свідків ОСОБА_9 та ОСОБА_22 які зазначали, що бачили в той вечір в обвинуваченого тілесні ушкодження, не підтверджуються медичним даними, свідками - очевидцями події, а тому в цій частині суд не приймає їх до уваги. Версія сторони захисту, що ОСОБА_3 діяв в межах необхідної оборони не знайшла свого підтвердження в ході судового розгляду. Право на необхідну оборону виникає лише за наявності для цього певної підстави. Відповідно до ч.1 ст.36 КК України такою підставою є лише вчинення особою суспільно небезпечного посягання. Під суспільно небезпечним посяганням слід розуміти будь-які наявні дії особи (групи осіб), які безпосередньо спрямовані на заподіяння негайної і невідворотної істотної шкоди охоронюваним законом правам та інтересам особи, яка захищається, або іншій особі, а також суспільним інтересам чи інтересам держави. Судом не було встановлено, що у ОСОБА_3 виникло право на необхідну оборону.

Прокурором та захисником в ході судового розгляду було заявлено про відмову від допиту свідків, прокурором - ОСОБА_25 , ОСОБА_26 , захисном ОСОБА_27 , ОСОБА_8 , така заява прокурора та захисника, суд вважає, підлягає задоволенню, оскільки відповідно до ст. 26 КПК України, сторони кримінального провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та у спосіб, передбачених цим Кодексом і слідчий суддя, суд у кримінальному провадженні вирішує лише ті питання, що винесені на розгляд сторонами та віднесені до їх повноважень цим Кодексом.

Враховуючи викладене, суд вважає, що обвинувачення, пред`явлене ОСОБА_3 знайшло своє підтвердження у судовому засіданні у повному обсязі, а його дії слід кваліфікувати за ч.2 ст.125 КК України, як умисне легке тілесне ушкодження, що спричинило короткочасний розлад здоров`я.

Обставин, що пом`якшують покарання ОСОБА_3 , судом не встановлено.

Суд вважає, що підлягає виключенню з обвинувачення, обставина, що обтяжує покарання, перебування обвинуваченого в стані алкогольного сп`яніння, оскільки даний факт заперечується самим ОСОБА_3 та не підтверджується матеріалами справи.

Обставин, що обтяжують покарання ОСОБА_3 судом не встановлено.

ОСОБА_3 є військовослужбовцем і проходить службу у військовій частині НОМЕР_2 АДРЕСА_2 , згідно копії посвідчення є учасником бойових дій, раніше не судимий, позитивно характеризується за місцем служби, формально позитивно характеризується за місцем проживання на обліку у лікарів нарколога та психіатра не перебуває, одружений, має на утриманні двох неповнолітніх дітей: ОСОБА_28 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_29 , ІНФОРМАЦІЯ_3 ( 129-135,144-147).

Вирішуючи питання про призначення покарання ОСОБА_3 , суд, у відповідності до ст. 65 КК України, враховує характер та ступінь тяжкості вчиненого злочину, що вчинений злочин є злочином невеликої тяжкості, обставини справи, при яких було нанесено тілесні ушкодження потерпілому, поведінку потерпілого, який вказував, що здійснював моральний тиск на обвинуваченого, відношення обвинуваченого до вчиненого, особу обвинуваченого - його вік, сімейний стан, що має на утриманні двох неповнолітніх дітей, стан його здоров`я, матеріальний стан, позитивну характеристику за місцем служби та формально позитивну характеристику за місцем проживання, те, що раніше обвинувачений не притягувався до адміністративної та кримінальної відповідальності, є учасником бойових дій, відсутність обставин, які пом"якшують та обтяжують покарання, думку потерпілого, який не наполягав на суворому покаранні, а також те, що покарання на меті має не тільки кару, а й виправлення і попередження вчинення нових злочинів, приходить до висновку, що обвинуваченому ОСОБА_3 необхідно призначити покарання визначене санкцією інкримінованої частини статті у виді штрафу в межах санкції частини статті, якою передбачено покарання за вчинений обвинуваченим злочин, що є необхідним та достатнім для виправлення обвинуваченого та попередження нових злочинів.

Процесуальні витрати та цивільний позов у кримінальному провадженні відсутні.

Речовий доказ: гумову палицю, яка знаходиться на зберіганні в камері зберігання речових доказів Чернігівського РВ УМВС України в Чернігівській області, слід конфіскувати.

Заходи забезпечення кримінального провадження до обвинуваченого не застосовувалися, підстави для їх застосування відсутні.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 370, 371, 373, 374 КПК України,

З А С У Д И В :

ОСОБА_3 визнати винним у пред`явленому обвинуваченні за ч. 2 ст. 125 КК України та призначити йому покарання у виді штрафу в розмірі 50 (п`ятдесяти) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850 (вісімсот п`ятдесят) грн 00 коп.

Речовий доказ: гумову палицю, яка знаходиться на зберіганні в камері зберігання речових доказів Чернігівського РВ УМВС України в Чернігівській області, конфіскувати.

На вирок може бути подана апеляція до апеляційного суду Чернігівської області через Чернігівський районний суд протягом тридцяти днів з моменту його проголошення.

Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги вирок суду, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку суду. Копію вироку суду негайно після його проголошення вручити обвинуваченій та прокурору.

Суддя : ОСОБА_1