Справа № 392/150/17
провадження 1-кс/392/16/17
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
28 лютого 2017 року м. Мала Виска

Слідчий суддя Маловисківського районного суду Кіровоградської області ОСОБА_1 , із участю особи, що подала скаргу ОСОБА_2 , представника ОСОБА_3 , прокурора Маловисківського відділу Знам`янської місцевої прокуратури Кіровоградської області ОСОБА_4 , секретаря судового засідання ОСОБА_5 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду скаргу ОСОБА_2 на постанову т.в.о. начальника СВ Маловисківського ВП ГУНП в Кіровоградській області ОСОБА_6 від 19 грудня 2016 року про закриття кримінального провадження внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000366 від 13 травня 2016 року,
в с т а н о в и в:
ОСОБА_2 звернувся до суду зі скаргою на постанову т.в.о. начальника СВ Маловисківського ВП ГУНП в Кіровоградській області ОСОБА_6 від 19 грудня 2016 року про закриття кримінального провадження внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000366 від 13 травня 2016 року за статтею 356 КК України, на підставі п. 2 ч. 1 ст. 284 КПК України у зв`язку із відсутністю складу кримінального правопорушення.

Не погоджуючись із даним рішенням, ОСОБА_2 звернувся до суду, вказуючи про те, що висновки слідчого викладені в постанові суперечать фактичним обставинам справи, слідчим не було допитано всіх свідків та очевидців подій, що мали місце 19 квітня 2016 року за адресою: АДРЕСА_1 біля 1 (першого) під`їзду в період з 11 до 17 години, слідчим не встановлювався обсяг та вартість майна, правовстановлюючі документи на нього, не проведені інші необхідні слідчі дії для повного з`ясування обставин вчинення кримінального правопорушення, а також те, що під час досудового розслідування були допущені інші грубі порушення.

У судовому засіданні скаржник та його представник вимоги скарги підтримали у повному обсязі, просили її задовольнити з підстав, викладених у ній.

Прокурор проти задоволення скарги заперечував, вказував про те, що під час досудового розслідування слідчий прийшов до висновку про відсутність в діянні складу кримінального правопорушення, а відтак постанова є законною, а скарга необґрунтованою.

Вислухавши думки учасників процесу, дослідивши документи, додані до скарги, та матеріали, на підставі яких було прийнято рішення про закриття кримінального провадження, слідчий суддя встановив наступне.

У провадженні Маловисківського ВП ГУНП в Кіровоградській області перебувало кримінальне провадження внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000366 від 13 травня 2016 року правова кваліфікація за статтею 356 КК України.

Постановою т.в.о. начальника СВ Маловисківського ВП ГУНП в Кіровоградській області ОСОБА_6 від 19 грудня 2016 року було закрито кримінальне провадження внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000366 від 13 травня 2016 року за статтею 356 КК України, на підставі п. 2 ч. 1 ст. 284 КПК України у зв`язку із відсутністю складу кримінального правопорушення.

Обгрунтовуючи своє рішення слідчий посилається на положення Сімейного кодексу України, які передбачають підстави набуття та правовий статус майна як спільної сумісної власності подружжя, так і особистої приватної власності подружжя, роз`яснюючи таким чином учасникам кримінального провадження діюче законодавство України в цій частині.

В подальшому слідчим зроблений висновок проте, що розподіл майна подружжя ОСОБА_7 потрібно вирішувати в судовому порядку, так як вони є подружжям та за спільне життя набували майно, яке в подальшому сумісно використовували, тобто в діях ОСОБА_8 відсутній склад кримінального правопорушення передбаченого статтею 356 КК України, оскільки з матеріалів кримінального провадження вбачаються цивільно-правові відносини.

Відповідно до частини 1 статті 55 Конституції України кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб.

Згідно пункті 1 резолютивної частини рішення Конституційного Суду України від 25 грудня 1997 року у справі за зверненням жителів м. Жовті Води, частину першу статті 55 Конституції України треба розуміти так, що кожному гарантується захист прав і свобод у судовому порядку, суд не може відмовити у правосудді, якщо громадянин України, іноземець, особа без громадянства вважають, що їх права і свободи порушені або порушуються, створено або створюються перешкоди для їх реалізації, або мають місце інші ущемлення прав та свобод.

Відповідно до частина 2 статті 93 КПК України сторона обвинувачення здійснює збирання доказів шляхом проведення слідчих (розшукових) дій та негласних слідчих (розшукових) дій, витребування та отримання від органів державної влади, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ та організацій, службових та фізичних осіб речей, документів, відомостей, висновків експертів, висновків ревізій та актів перевірок, проведення інших процесуальних дій, передбачених цим Кодексом.

Згідно до статті 94 КПК України слідчий, прокурор за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінює кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення.

Згідно частини 1 статті 92 КПК України, обов`язок доказування обставин, передбачених статтею 91 цього Кодексу … покладається на слідчого, прокурора та, в установлених цим Кодексом випадках, на потерпілого.

У відповідності до частини 1 статті 93 КПК України, збирання доказів здійснюється сторонами кримінального провадження, потерпілим у порядку, передбаченому цим Кодексом.

Відповідно до приписів статтей 2, 284 КПК України закриття кримінального провадження є формою закінчення досудового розслідування, яке відбувається в силу наявності обставин, що виключають кримінальне провадження, а тому рішення про закриття кримінального провадження можливе лише після всебічного, повного та об`єктивного дослідження та оцінки слідчим всіх зібраних доказів, які стосуються цього провадження в сукупності.

Постанова слідчого про закриття кримінального провадження має бути мотивованою, її зміст повинен відповідати фактичним обставинам, встановленим матеріалами справи, зокрема , в ній має бути викладено суть заяви особи, яка звернулась з метою захисту своїх прав, та відповіді на всі поставлені нею питання, які виключають провадження у справі і обумовлюють її закриття, що є однією з гарантій забезпечення прав і законних інтересів учасників процесу (стаття 110 КПК України).

На слідчого суддю, відповідно до норм КПК України, покладено обов`язок здійснювати судовий контроль за дотриманням прав, свобод та інтересів осіб у кримінальному провадженні під час досудового розслідування, зобов`язаний перевірити законність прийнятої слідчим постанови. Зокрема, якщо слідчим закрито провадження за відсутністю в діях особи складу злочину, то слідчий суддя має звернути увагу на те, чи містить постанова детальний виклад обставин, за яких заявник вважав, що особою (особами) вчинено злочин, а у разі, якщо особі (особам) ставилося в вину декілька протиправних діянь, які підпадають під ознаки різних статей кримінального закону, то чи містить постанова висновки слідчого щодо відсутності вини особи (осіб) у вчиненні кожного з них.

Таким чином, прийняття рішення про закриття кримінального провадження можливе лише після всебічного, повного та об`єктивного дослідження всіх обставин кримінального провадження, безпосереднього дослідження та оцінки слідчим доказів, які стосуються цього провадження в сукупності.

Відповідно до частини 2 статті 9 КПК України, прокурор, керівник органу досудового розслідування, слідчий зобов`язані всебічно, повно і неупереджено дослідити обставини кримінального провадження, виявити як ті обставини, що викривають, так і ті, що виправдовують підозрюваного, обвинуваченого, а також обставини, що пом`якшують чи обтяжують його покарання, надати їм належну правову оцінку та забезпечити прийняття законних і неупереджених процесуальних рішень.

Однак, як убачається з матеріалів, на підставі яких прийнято рішення про закриття кримінального провадження, вказані вимоги було проігноровано.

За змістом постанови слідчого від 19 грудня 2016 року та з матеріалів кримінального провадження вбачається, що слідчим не перевірені в повній мірі обставини, на які посилався заявник, зокрема, не допитані особи, на яких посилається скаржник: громадяни ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_3 та ОСОБА_2 .

При цьому згідно статті 214 КПК України слідчий зобов`язаний встановити, чи свідчать вони про вчинення кримінального правопорушення та за якою статтею кримінального закону можуть бути кваліфіковані.

Тому слідчий суддя вважає, що з метою досудового розслідування слідчому необхідно та доцільно допитати в якості свідків наступних громадян: ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_3 , ОСОБА_2 і після їхнього допиту з урахуванням вимог статті 94 КПК України надати правову оцінку показанням усіх свідків.

Також слідчий суддя звертає увагу на наступне.

Відповідно до пункту 3 статті 91 КПК України у кримінальному провадженні підлягають доказуванню вид і розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, а також розмір процесуальних витрат.

Разом із цим в супереч вимогам пункту 3 статті 91 КПК України слідчим взагалі не перевірялося та невстановлювався перелік, вид та вартість зниклого майна, кому та на якій підставі особисто з громадян ОСОБА_2 та ОСОБА_11 вони належать.

З матеріалів кримінального провадження вбачається, що слідчим не встановлювалося де на даний час перебуває майно, яке було вивезене 19 квітня 2016 року з квартири АДРЕСА_2 .

Крім того, слідчий суддя вважає, що постанова про закриття кримінального провадження не відповідає вимогам статті 110 КПК України, оскільки у ній не зазначено належне обґрунтування цього рішення, у зв`язку із чим слідчий суддя вважає, що оскаржувана постанова не може у будь-якому випадку бути визнана законною і обґрунтованою.

Слідчий суддя погоджується із тим, що при проведенні досудового розслідування слідчий чи прокурор, з урахуванням конкретних обставин справи, на власний розсуд визначають об`єм перевірочних дій, достатній, за їх переконанням, для прийняття вмотивованого рішення, однак все зазначене вище у своїй сукупності не дозволяє слідчому судді погодитися із законністю та обґрунтованістю постанови начальникаСВ Маловисківського ВП ГУНП в Кіровоградській області ОСОБА_6 від 19 грудня 2016 року про закриття кримінального провадження внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000366 від 13 травня 2016 року за статтею 356 КК України, на підставі п. 2 ч. 1 ст. 284 КПК України.

Разом із тим слідчий суддя вважає, необхідним роз`яснити скаржнику та його представнику, що діючим законодавством України передбачений порядок порушення саме кримінального переслідування щодо працівників органу досудового розслідування, у випадку якщо на думку заявника відносно нього було вчинено злочин службовою особою, а не діяння яке підлягає оскарженню у процесуальному порядку передбаченому КПК України.

Таким чином, слідчий суддя вважає, що вимога скаржника про зобов`язання уповноваженого слідчого повідомити за підслідністю у випадку виявлення в діях посадових осіб правоохоронних органів складу злочину за ознаками злочину передбаченого частиною 1 статті 367 КК України, не підлягає задоволенню оскільки висновки суду не можуть грунтуватися на припущеннях.

Стосовно вимоги скаржника щодо зобов`язання уповноваженого слідчого повідомити про підозру особі, яка організувала вчинення злочину або керувала його підготовкою чи вчиненням відповідно кваліфікації злочину, слідчий суддя виходить з наступного.

Випадки у яких здійснюється повідомлення про підозру особи у вчиненні кримінального правопорушення передбачені статтею 276 КПК України.

Статтею 277 КПК України встановлено, що письмове повідомлення про підозру складається прокурором або слідчим за погодженням з прокурором. Вказаною статтею висунуті вимоги до змісту письмового повідомлення про підозру.
Порядок вручення письмового повідомлення про підозру передбачений статтею 278 КПК України.
З огляду на наведені вище обставини, слідчий суддя вважає, що вимога скаржника про зобов`язання уповноваженого слідчого повідомити про підозру особі, яка організувала вчинення злочину або керувала його підготовкою чи вчиненням відповідно кваліфікації злочину не підлягає задоволенню, оскільки це є виключне право слідчого та/або прокурора, яке реалізовується згідно вимог статтей 276-277 КПК України.
Стосовно інших вимог скаржника викладених в Доповненнях до резолютивної частини скарги, що була подана до суду 31 січня 2017 року (а.с. 32), суд звертає увагу скаржника та його представника на слідуюче.
Відповідно до частини 5 статті 40 КПК України слідчий, здійснюючи свої повноваження відповідно до вимог цього Кодексу, є самостійним у своїй процесуальній діяльності, втручання в яку осіб, що не мають на те законних повноважень, забороняється. Органи державної влади, органи місцевого самоврядування, підприємства, установи та організації, службові особи, інші фізичні особи зобов`язані виконувати законні вимоги та процесуальні рішення слідчого.

Згідно частини 3 статті 93 КПК України сторона захисту, потерпілий, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, здійснює збирання доказів шляхом витребування та отримання від органів державної влади, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, службових та фізичних осіб речей, копій документів, відомостей, висновків експертів, висновків ревізій, актів перевірок; ініціювання проведення слідчих (розшукових) дій, негласних слідчих (розшукових) дій та інших процесуальних дій, а також шляхом здійснення інших дій, які здатні забезпечити подання суду належних і допустимих доказів.

З урахуванням наведеного потерпілий вправі надавати слідчому необхідні докази ті які на його думку є необхідними для повноти досудового розслідування, а у випадку незгоди з діями або бездіяльністю слідчого користуватися відповідними передбаченими КПК України правами.

На підставі викладеного, керуючись статтями 303, 306, 307, 309 КПК України, слідчий суддя,

п о с т а н о в и в:
Скаргу ОСОБА_2 на постанову т.в.о. начальника СВ Маловисківського ВП ГУНП в Кіровоградській області ОСОБА_6 від 19 грудня 2016 року про закриття кримінального провадження внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000366 від 13 травня 2016 року задовольнити.

Постанову т.в.о. начальника СВ Маловисківського ВП ГУНП в Кіровоградській області ОСОБА_6 від 19 грудня 2016 року про закриття кримінального провадження внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000366 від 13 травня 2016 року, у зв`язку із відсутністю складу кримінального правопорушення скасувати, а матеріали кримінального провадження внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000366 від 13 травня 2016 року направити для проведення досудового розслідування.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1