Справа № 755/6445/17
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
"24" липня 2017 р. Дніпровський районний суд м. Києва в складі головуючого судді ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , за участю прокурора ОСОБА_3 , представника потерпілого ОСОБА_4 , захисника ОСОБА_5 , обвинуваченої ОСОБА_6 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у місті Києві кримінальне провадження, внесене до ЄРДР 02 квітня 2017 року за №0004730 за обвинуваченням:
ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки м. Херсон, українки, громадянки України, не заміжньої, з повною середньою освітою, не працюючої, зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючої за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимої,
у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15, ч. 1 ст. 185 КК України,
ВСТАНОВИВ:
Під час досудового розслідування, на підставі положень ст. 468 КПК України, 24 квітня 2017 року між обвинуваченою ОСОБА_6 та представником потерпілого ТОВ «Бершка Україна» ОСОБА_4 укладено угоду про примирення, у рамках даного кримінального провадження, у зв`язку з чим прокурором, на виконання вимог ч.1 ст.474 КПК України, направлено до суду обвинувальний акт з підписаною сторонами угодою.
Ухвалою суду, згідно ч. 1 ст. 314 КПК України, призначено підготовче судове засідання, на розгляд у якому винесено питання, регламентовані ст.ст. 314-316, 474 КПК України та безпосередньо можливості затвердження укладеної угоди.

Обвинувачена в підготовчому судовому засіданні, розуміючи наслідки затвердження угоди та права визначені ч. 5 ст.474 КПК України, просила суд затвердити угоду про примирення і призначити узгоджену в ній міру покарання, при цьому беззастережно визнала себе винною у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбачених ч. 2 ст. 15, ч. 1 ст. 185 КК України в повному обсязі сформульованого обвинувачення та зазначила, що в повній мірі розуміє наслідки не виконання останньої, визначені ст. 476 КПК України.

Захисник, розуміючи наслідки затвердження угоди, вважав за необхідне затвердити угоду про примирення.

Представник потерпілого, розуміючи наслідки укладання та затвердження даної угоди, визначені ст. 473 ч.1 п. 2 КПК України, у підготовчому судовому засіданні, вважав за необхідне угоду затвердити.

Прокурор, в підготовчому судовому засіданні, вважаючи, що при укладенні даної угоди були дотримані вимоги і правила КПК України та КК України, просив цю угоду затвердити і призначити обвинуваченій узгоджену в угоді міру покарання та інші передбачені заходи.

Суд, заслухавши думку сторін угоди та прокурора, дослідивши матеріали провадження, перевіривши угоду на відповідність вимогам Кримінального процесуального Кодексу України (далі - КПК України) та закону приходить до наступного.

Статтею 468 КПК України регламентовано, що в кримінальному провадженні може бути укладена угода між потерпілим та підозрюваним чи обвинуваченим.

Відповідно до ч. 3 ст. 469 КПК України, угода про примирення між потерпілим та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості, та у кримінальному провадженні у формі приватного обвинувачення.

Згідно з даною угодою, її сторони дійшли згоди щодо формулювання обвинувачення, всіх істотних для даного кримінального провадження обставин та правової кваліфікації дій обвинуваченої ОСОБА_6 за ч. 2 ст. 15, ч. 1 ст. 185 КК України визнаючи, шляхом її укладення доведеним, що ОСОБА_6 01.04.2017 року о 19 год. 20 хв. знаходилась в магазині «Bershka», що розташований в торговому центрі «SkyMall» по проспекту Ватутіна 2-Т в м. Києві, де у неї виник злочинний умисел на таємне викрадення речей даного магазину.

Реалізуючи свої злочинні наміри, спрямовані на таємне викрадення чужого майна, ОСОБА_6 підійшла до стелажу із взуттям та будучи впевненою, що її дії непомітні для сторонніх осіб, взяла жіночі туфлі білого кольору, марки «Bershka», 36 розміру, вартістю 400 грн. 41 коп., що перебували на продажу даного магазину, які сховала під куртку в яку була одягнута.

Після цього, ОСОБА_6 разом із викраденим майном направилась на вихід з магазину, але виконавши всі дії, які вважала необхідними для доведення кримінального правопорушення (злочину) до кінця, не змогла, з причин що не залежали від її волі, оскільки при виході з магазину була затримана працівником охорони.

В результаті своїх злочинних дій, які полягли у закінченому замаху на таємне викрадення чужого майна, ОСОБА_6 намагалась спричинити ТОВ «Бершка Україна» матеріального збитку на загальну суму 400 грн. 41 коп.

Таким чином, судом встановлено, що ОСОБА_6 своїми умисними діями вчинила кримінальне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 15, ч. 1 ст. 185 КК України, тобто закінчений замах на таємне викрадення чужого майна (крадіжка), однак свій злочинний умисел до кінця довести не змогла з причин, що не залежали від її волі.

Сторонами угоди визначено узгоджене ними покарання, яке ОСОБА_6 повинна понести за вчинене кримінальне правопорушення за ч. 2 ст. 15, ч. 1 ст. 185 КК України у вигляді штрафу в розмірі п`ятдесяти неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 850 грн.

Ініціювання та укладення угоди було здійснено у відповідності до положень ст. 469 КПК України та порушень норм останньої, у підготовчому судовому засіданні, судом не встановлено.
Безпосередньо в самій угоді про примирення викладено усі імперативні реквізити останньої, визначені ст. 471 КПК України, та доведено до відома її сторін наслідки укладення та затвердження, регламентовані ст. 473 КПК України, наслідки не виконання, визначені ст. 476 КПК України.

Суд переконався, що укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз, або наслідком обіцянок чи дій будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені угодою.

Покарання сторонами угоди визначено у відповідності до положень ст. ст. 50, 65-67 КК України, з урахуванням характеру та тяжкості висунутого обвинувачення, а саме: його класифікації за ст. 12 КК України, особливостей обставин вчинення: форми вини, мотиву і мети, способу, стадії вчинення, характеру і ступеня тяжкості наслідків, що настали, даних про особу обвинуваченої, обставин, що пом`якшують та обтяжують останнє.
Підстав регламентованих п.п. 1-6 ч. 7 ст. 474 КПК України для відмови у затвердженні угоди прокурором не було доведено та судом не виявлено.

Таким чином, судом у підготовчому судовому засіданні встановлено, що умови даної угоди в повній мірі відповідають вимогам Кримінального процесуального кодексу України, Кримінального кодексу України та закону.
Згідно п. 1 ч. 3 ст. 314 та ч. 1 ст. 475 КПК України, у підготовчому судовому засіданні, якщо суд переконається, що угода може бути затверджена, він ухвалює вирок, яким затверджує угоду і призначає узгоджену сторонами міру покарання.
З урахуванням викладеного, суд дійшов висновку про можливість затвердження угоди про примирення між сторонами шляхом ухвалення вироку і, з урахуванням особи обвинуваченої, яка раніше не судима, відсутністю завданої шкоди, вважає за можливе призначення обвинуваченій покарання у вигляді штрафу.
Запобіжний захід обвинуваченій ОСОБА_6 не обирався і підстави для його визначення на даному етапі відсутні.

Цивільний позов у кримінальному проваджені не заявлений.

Процесуальні витрати у провадженні, згідно реєстру матеріалів досудового розслідування, відсутні.

Питання щодо речових доказів у кримінальному проваджені, суд вирішує відповідно до ст.100 КПК України.

Керуючись ст. ст. 314, 369-371, 373-374, 468-469, 471, 473-475 КПК України, суд, -
УХВАЛИВ:
Затвердити угоду про примирення, укладену 24 квітня 2017 року між обвинуваченою ОСОБА_6 та потерпілим ТОВ «Бершка Україна», в особі ОСОБА_4 , у рамках кримінального провадження внесеного в Єдиний реєстр досудових розслідувань за №0004730 від 02 квітня 2017 року за обвинуваченням ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч. 2 ст.15, ч. 1 ст. 185 КК України.

ОСОБА_6 визнати винуватою у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15, ч. 1 ст. 185 КК України і призначити їй покарання у виді штрафу у розмірі п`ятдесяти неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 850 гривень.
Речові докази жіноче взуття на підборах, білого кольору, марки «Bershka», 36 розміру залишити у володінні ТОВ «Бершка Україна».
Вирок може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав, передбачених ст. 394 КПК України та з урахуванням обмежень визначених ч. 1 ст. 473 КПК України до Апеляційного суду м. Києва через Дніпровський районний суд м. Києва протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Обвинуваченій та прокурору копія вироку вручається негайно після його проголошення.

Суддя ОСОБА_1