Справа № 555/975/17
Номер провадження 1-кп/555/134/17
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
16 червня 2017 рокум.Березне
Березнівський районний суд Рівненської області в складі:
головуючого суддіОСОБА_1
при секретаріОСОБА_2 ,
з участю прокурораОСОБА_3
обвинуваченого ОСОБА_4
потерпілого ОСОБА_5
Будучи, раніше судимим за вчинення корисливих злочинів, повторно, 13.04.2017р. приблизно о 23.00 год., з корисливих спонукань та з метою особистого збагачення, з метою крадіжки, шляхом відкриття дверей проник до належного ОСОБА_5 господарського приміщення - курника, що по АДРЕСА_2 , звідки таємно викрав три живих свійських курки середньої вгодованості, віком три роки, вартістю по 85 грн. кожна, чим спричинив потерпілій матеріальної шкоди на загальну суму 255 гривень. Викраденим розпорядився на власний розсуд.
Своїми умисними діями ОСОБА_4 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч.3 ст.185 КК України, таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчиненими повторно, з проникненням у інше приміщення.
Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 свою вину у вчиненні інкримінованого йому злочину визнав повністю, визнав всі фактичні обставини вчинення злочину, як вони пред`явлені в обвинуваченні та дав детальні показання про час, місце, спосіб та інші обставини вчинення злочинів та показав, що він 13.04.2017р.шляхом відкриття дверей проник до належного ОСОБА_5 господарського приміщення - курника, що по АДРЕСА_2 , звідки таємно викрав три живих свійських курки середньої вгодованості. У вчиненому розкаюється, просить вибачення у потерпілого, просить не позбавляти його волі та врахувати його каяття при обранні покарання. Вину визнає повністю, щиро розкаюється у вчиненому.
Показання обвинуваченого відповідають фактичним обставинам справи і учасниками процесу не оспорюються.
Оцінивши встановлені у справі обставини, суд вважає доведеною вину ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.185 КК України.
В судовому засіданні потерпіла ОСОБА_5 підтвердила обставини зазначені у даному вироку.
Як слідує з показань потерпілої ОСОБА_5 , що вона жодних претензій до обвинуваченого ОСОБА_4 не має, оскільки обвинувачений просив вибачення, відшкодував витрати, просила суд не засуджувати обвинуваченого, претензій матеріального характеру у неї до нього немає.
Враховуючи, що обвинувачений ОСОБА_4 свою вину визнав повністю, не оспорював фактичні обставини справи, а також те, що заперечень від учасників судового розгляду, щодо недоцільності дослідження інших обставин справи, їх скоєння не надходило, і вони ніким не оспорюються, при цьому, суд з`ясував чи правильно вони розуміють зміст цих обставин та сумнівів у добровільності та істинності їх позиції немає, а також, роз`яснивши, що в такому випадку вони будуть позбавлені права оспорювати ці фактичні обставини справи в апеляційному порядку, суд вважає, що дослідження доказів у більшому об"ємі є недоцільним у відповідності до ч.3 ст. 349 КПК України, а тому, враховуючи викладене вище, суд, допитавши обвинуваченого, потерпілу, дослідивши матеріали, що характеризують особу обвинуваченого, прийшов до висновку, що винуватість ОСОБА_4 у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення при обставинах, викладених в обвинувальному акті, доведена повністю. Дії ОСОБА_4 за ч. 3 ст. 185 КК України таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчиненими повторно, з проникненням у інше приміщення, кваліфіковано правильно.
При призначенні покарання суд керується наступним.
Згідно з п. 3 ч. 1 ст. 65 КК України, суд призначаючи покарання враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.
Відповідно до п. 1 Постанови Пленуму Верховного Суду України №7 від 24.10.2004 р. «Про практику призначення судами кримінального покарання» при призначенні покарання в кожному випадку і щодо кожного підсудного, який визнається винним у вчиненні злочину, суди мають суворо додержуватися вимог ст. 65 КК України стосовно загальних засад призначення покарання, оскільки саме через останні реалізуються принципи законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання. Призначаючи покарання, у кожному конкретному випадку суди мають дотримуватися вимог кримінального закону й зобов`язані враховувати ступінь тяжкості вчиненого злочину, дані про особу винного та обставини, що пом`якшують і обтяжують покарання. Таке покарання має бути необхідним і достатнім для виправлення засудженого та попередження нових злочинів.
Згідно з п.3 вищезазначеної Постанови, визначаючи ступінь тяжкості вчиненого злочину, суди повинні виходити з класифікації злочинів (ст. 12 КК України), а також із особливостей конкретного злочину й обставин його вчинення (форма вини, мотив і мета, спосіб, стадія вчинення, кількість епізодів злочинної діяльності, роль кожного зі співучасників, якщо злочин вчинено групою осіб, характер і ступінь тяжкості наслідків, що настали, тощо).
Тому, виходячи з принципу індивідуалізації покарання суд враховує обставини вчинення кримінального правопорушення, тяжкість вчиненого кримінального правопорушення, яке згідно ст. 12 КК України відноситься до тяжких злочинів.
Суд призначаючи ОСОБА_4 покарання враховує обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання. Також суд враховує думку потерпілої, яка підтвердила ту обставину, що обвинувачений ОСОБА_4 повністю відшкодував їй заподіяну шкоду, претензій до нього не має, просила суд не позбавляти його волі.
Дотримуючись принципів законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання, зважаючи на те, що головною метою покарання є виховання та соціальна реабілітація винного, також що при призначенні покарання має бути застосований принцип гуманізації відповідальності з врахуванням засад закріплених у Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, яка підлягає застосуванню згідно зі ст.9 Конституції України та ст.17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», враховуючи характеризуючи дані особи винного, який повністю визнав свою вину, а отже, готовий нести кримінальну відповідальність, з урахуванням пом`якшуючих обставин у вигляді щирого каяття, активне сприяння розкриттю злочину, також, те, що обвинувачений відшкодував шкоду потерпілій, вона претензій до нього не має, пробачила його, на його утриманні знаходяться батьки пенсіонери, діти війни, за якими він доглядає, є інвалідом ІІІ групи, за місцем реєстрації характеризується посередньо, у лікаря нарколога на обліку не перебуває, перебуває на диспансерному обліку у лікаря психіатра з 2016 року з діагнозом «помірно виражений астено невротичний синдром», що є функціональним розладом нервової системи на фоні ситуативних емоційно психологічних виснажень і не явлється психотичним розладом психіки, особистості та поведінки, суд приходить до висновку про можливість звільнення обвинуваченого від відбування основного покарання у виді позбавлення волі з випробуванням на підставі ст. 75 КК України з покладенням на нього обов`язків, передбачених ст. 76 КК України.
Цивільний позов по справі не заявлявся.
Речові докази та судові витрати по справі відсутні.
Керуючись ст.ст.370, 374 КПК України, суд, -
ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні злочину, передбаченого ч.3 ст.185 КК України, і призначити йому покарання у виді трьох років позбавлення волі.
На підставі ст.75 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбування призначеного судом покарання з випробуванням, якщо він протягом іспитового строку тривалістю одни рік не вчинить нового злочину і виконає покладені на нього обов`язки.
На підставі ст.76 КК України покласти на ОСОБА_4 наступні обов`язки:
-повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи.
Запобіжний захід щодо ОСОБА_4 не обирався.
Цивільний позов у кримінальному провадженні не заявлявся.
Речові докази та судові витрати по справі відсутні
Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченим та прокурору.
На вирок суду може бути подана апеляція до апеляційного суду Рівненської області через Березнівський районний суд Рівненської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення з підстав, передбачених ч. 4 ст. 394 КПК України.
Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.

Суддя ОСОБА_1