Справа № 555/1076/17
Номер провадження 1-кп/555/141/17
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
м.Березне 18 липня 2017 року
Березнівський районний суд Рівненської області в складі:
головуючого суддіОСОБА_1
при секретаріОСОБА_2 ,
з участю прокурораОСОБА_3
обвинуваченого ОСОБА_4
потерпілого ОСОБА_5
23 квітня 2017 року приблизно о 12.00 год. ОСОБА_6 перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, з корисливих мотивів та з метою особистого збагачення, шляхом відкриття навісного замка на вхідних дверях проник в належний ОСОБА_5 будинок, що по АДРЕСА_2 , звідки діючи умисно, таємно, вчинив крадіжку мобільного телефону марки «Nokia-1280» вартістю 200.00 грн. з сім-картою оператора мобільного зв`язку «Київстар» вартістю 25 грн., чим завдав потерпілому матеріальної шкоди на загальну суму 225,00 гривень. Викраденим розпорядився на власний розсуд.
Своїми умисними діями ОСОБА_6 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч.3 ст.185 КК України, таємне викрадення чужого майна (крадіжка), поєднанна з проникненням у житло.
Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_6 свою вину у вчиненні інкримінованого йому злочину визнав повністю, визнав всі фактичні обставини вчинення злочину, як вони пред`явлені в обвинуваченні та дав детальні показання про час, місце, спосіб та інші обставини вчинення злочинів та показав, що він 23 квітня 2017 року о 12.00 год. будучи в стані алкогольного сп`яніння, шляхом відкриття навісного замка на вхідних дверях проник в належний ОСОБА_5 будинок, що по АДРЕСА_2 , вчинив крадіжку мобільного телефону марки «Nokia-1280». У вчиненому розкаюється, просить вибачення у потерпілого, просить не позбавляти його волі та врахувати його каяття при обранні покарання. Вину визнає повністю, щиро розкаюється у вчиненому.
Показання обвинуваченого відповідають фактичним обставинам справи і учасниками процесу не оспорюються.
Оцінивши встановлені у справі обставини, суд вважає доведеною вину ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.185 КК України.
В судовому засіданні потерпілий ОСОБА_5 підтвердив обставини зазначені у даному вироку.
Як слідує з показань потерпілого ОСОБА_5 , що він жодних претензій до обвинуваченого ОСОБА_6 не має, оскільки обвинувачений просив вибачення, відшкодував витрати, просив суд не засуджувати обвинуваченого, претензій матеріального характеру у нього до нього немає.
Враховуючи, що обвинувачений ОСОБА_6 свою вину визнав повністю, не оспорював фактичні обставини справи, а також те, що заперечень від учасників судового розгляду, щодо недоцільності дослідження інших обставин справи, їх скоєння не надходило, і вони ніким не оспорюються, при цьому, суд з`ясував чи правильно вони розуміють зміст цих обставин та сумнівів у добровільності та істинності їх позиції немає, а також, роз`яснивши, що в такому випадку вони будуть позбавлені права оспорювати ці фактичні обставини справи в апеляційному порядку, суд вважає, що дослідження доказів у більшому об"ємі є недоцільним у відповідності до ч.3 ст. 349 КПК України, а тому, враховуючи викладене вище, суд, допитавши обвинуваченого, потерпілого, дослідивши матеріали, що характеризують особу обвинуваченого, прийшов до висновку, що винуватість ОСОБА_6 у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення при обставинах, викладених в обвинувальному акті, доведена повністю. Дії ОСОБА_6 за ч. 3 ст. 185 КК України таємне викрадення чужого майна (крадіжка), поєднане з проникненням у житло.
При призначенні покарання суд керується наступним.
Згідно з п. 3 ч. 1 ст. 65 КК України, суд призначаючи покарання враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.
Відповідно до п. 1 Постанови Пленуму Верховного Суду України №7 від 24.10.2004 р. «Про практику призначення судами кримінального покарання» при призначенні покарання в кожному випадку і щодо кожного підсудного, який визнається винним у вчиненні злочину, суди мають суворо додержуватися вимог ст. 65 КК України стосовно загальних засад призначення покарання, оскільки саме через останні реалізуються принципи законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання. Призначаючи покарання, у кожному конкретному випадку суди мають дотримуватися вимог кримінального закону й зобов`язані враховувати ступінь тяжкості вчиненого злочину, дані про особу винного та обставини, що пом`якшують і обтяжують покарання. Таке покарання має бути необхідним і достатнім для виправлення засудженого та попередження нових злочинів.
Згідно з п.3 вищезазначеної Постанови, визначаючи ступінь тяжкості вчиненого злочину, суди повинні виходити з класифікації злочинів (ст. 12 КК України), а також із особливостей конкретного злочину й обставин його вчинення (форма вини, мотив і мета, спосіб, стадія вчинення, кількість епізодів злочинної діяльності, роль кожного зі співучасників, якщо злочин вчинено групою осіб, характер і ступінь тяжкості наслідків, що настали, тощо).
Тому, виходячи з принципу індивідуалізації покарання суд враховує обставини вчинення кримінального правопорушення, тяжкість вчиненого кримінального правопорушення, яке згідно ст. 12 КК України відноситься до тяжких злочинів. Суд призначаючи ОСОБА_6 покарання враховує обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання. Також суд враховує думку потерпілого, який підтвердив ту обставину, що обвинувачений ОСОБА_6 повністю відшкодував йому заподіяну шкоду, претензій до нього не має, просив суд не позбавляти його волі.
Дотримуючись принципів законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання, зважаючи на те, що головною метою покарання є виховання та соціальна реабілітація винного, також що при призначенні покарання має бути застосований принцип гуманізації відповідальності з врахуванням засад закріплених у Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, яка підлягає застосуванню згідно зі ст.9 Конституції України та ст.17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», враховуючи характеризуючи дані особи винного, який повністю визнав свою вину, а отже, готовий нести кримінальну відповідальність, з урахуванням пом`якшуючих обставин у вигляді щирого каяття, активне сприяння розкриттю злочину, також враховуючи обставину, що обтяжує покарання, а саме, що ОСОБА_6 вчинив злочин перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння також, те, що обвинувачений відшкодував шкоду потерпілому, він претензій до нього не має, пробачив його, за місцем реєстрації характеризується позитивно, на психіатричному обліку не перебуває, перебуває на "Д" обліку у лікаря нарколога з 09.11.2016 року, у зв`язку із психічним та поведінковим розладом, внаслідок вживання алкоголю, а також добровільне відшкодування завданої шкоди, суд приходить до висновку про можливість звільнення обвинуваченого від відбування основного покарання у виді позбавлення волі з випробуванням на підставі ст. 75 КК України з покладенням на нього обов`язків, передбачених ст. 76 КК України.
Цивільний позов по справі не заявлявся. Речові докази та судові витрати по справі відсутні.
Керуючись ст.ст.370, 374 КПК України, суд, -
ОСОБА_6 визнати винним у вчиненні злочину, передбаченого ч.3 ст.185 КК України, і призначити йому покарання у виді трьох років позбавлення волі.
На підставі ст.75 КК України звільнити ОСОБА_6 від відбування призначеного судом покарання з випробуванням, якщо він протягом іспитового строку тривалістю одни рік не вчинить нового злочину і виконає покладені на нього обов`язки.
На підставі ст.76 КК України покласти на ОСОБА_6 наступні обов`язки:
-періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;
-повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи.
Запобіжний захід щодо ОСОБА_6 не обирався.
Цивільний позов у кримінальному провадженні не заявлявся.
Речові докази та судові витрати по справі відсутні
Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченим та прокурору.
На вирок суду може бути подана апеляція до апеляційного суду Рівненської області через Березнівський районний суд Рівненської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення з підстав, передбачених ч. 4 ст. 394 КПК України.
Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.
Суддя ОСОБА_1