АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
__________________________________________________________________
Справа №644/7373/16-к Головуючий 1 інстанції ОСОБА_1
Провадження №11-кп/790/490/17 Доповідач: ОСОБА_2
Категорія: ч.5 ст.72 КК України
УХВАЛА
Іменем України
09 лютого 2017 року колегія суддів судової палати у кримінальних справах апеляційного суду Харківської області в складі:

головуючого - ОСОБА_2 ,

суддів - ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

при секретарі - ОСОБА_5 ,

за участю прокурора - ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні суду м. Харкова кримінальне провадження за апеляційною скаргою засудженого на ухвалу Орджонікідзевського районного суду м. Харкова від 04.11.2016р. відносно ОСОБА_7 ,-

ВСТАНОВИЛА:
Вказаною ухвалою відмовлено у задоволені клопотання засудженому ОСОБА_7 про зарахування у строк відбування покарання строку попереднього ув`язнення за вироками Ленінського районного суду м. Харкова від 28.12.2015р. та Первомайського міськрайонного суду Харківської області від 15.06.2016р., із розрахунку 1 день попереднього ув`язнення за 2 дні позбавлення волі.
Приймаючи таке рішення районний суд вказав, що згідно матеріалів особової справи ОСОБА_7 останнього, відповідно до вироку Первомайського міськрайонного суду Харківської області від 15.06.2016р., визнано винним за ч.2 ст.185 КК України та останньому призначено покарання у вигляді 2 років позбавлення волі. Також, за даним вироком строк відбуття покарання ОСОБА_7 слід рахувати з моменту фактичного затримання, зарахувавши у строк відбуття покарання за даним вироком строк з 15.06.2016р. по 26.06.2016р.

Вивчивши матеріали справи, суд першої інстанції встановив, що за вироком Первомайського міськрайонного суду Харківської області від 15.06.2016 року ОСОБА_7 попереднє ув`язнення не було застосовано, запобіжний захід по даному кримінальному провадженню не обирався, ОСОБА_7 , фактично, відбував покарання за вироком Ленінського районного суду м. Харкова від 28.12.2015р., і, в подальшому, був затриманий після набрання вироком Первомайського міськрайонного суду Харківської області від 15.06.2016р. законної сили.

В апеляційній скарзі засуджений просить вищезазначену ухвалу скасувати як незаконну та ухвалити нову, якою його клопотання задовольнити повністю і врахувати ще строк його перебування у СІЗО за попереднім вироком як строк попереднього ув`язнення
Вислухав доповідь головуючого, заслухавши прокурора, який вважав рішення районного суду правомірним, дослідивши доводи і перевіривши матеріали кримінального провадження, колегія суддів прийшла до висновку, що апеляція не підлягає задоволенню виходячи з наступного.

Так, згідно ч.1 ст.404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Як передбачає ч.5 ст.72 КК України зарахування судом строку попереднього ув`язнення у разі засудження до позбавлення волі в межах того самого кримінального провадження, у межах якого до особи було застосовано попереднє ув`язнення, провадиться з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.
Згідно ухвали Первомайського міськрайонного суду Харківської області від 28.07.2016р. роз`яснено вирок Первомайського міськрайонного суду Харківської області від 16.06.2016р., згідно якої «строк відбуття покарання ОСОБА_7 рахувати з моменту фактичного затримання за вироком Первомайського міськрайонного суду Харківської області від 15.06.2016р., зарахувавши у строк відбуття покарання строк з 15.06.2016р., з моменту винесення даного вироку по дату фактичного звільнення з під варти у зв`язку із відбуттям строку покарання за вироком Ленінського районного суду м. Харкова від 28.12.2015р. тобто по 24.06.2016 року».

В мотивувальній частині останньої ухвали суд вказав, що у зв`язку із тим, що на досудовому слідстві стороною обвинувачення, як і під час судового розгляду кримінального провадження, не ставилося питання про застосування запобіжного заходу щодо обвинуваченого, а суд, за власною ініціативою позбавлений права ініціювати дане питання, відповідно до ч.4 ст.176 КПК України, і останнього 26.06.2016 року повинно було бути звільнено з під варти у зв`язку із відбуттям строку покарання за вироком Ленінського районного суду м. Харкова від 28.12.2015р., то суд наперед вказав, що строк відбуття покарання ОСОБА_7 рахувати з моменту фактичного затримання за вироком Первомайського міськрайонного суду Харківської області від 15.06.2016 року , але зарахувати у строк відбуття покарання строк з 15.06.2016 року, з моменту винесення даного вироку, по день звільнення з під варти у зв`язку із відбуттям строку покарання за вироком Ленінського районного суду м. Харкова від 28.12.2015р., тобто по 24.06.2016р.

Так само матеріали особової справи ОСОБА_7 містять вирок Ленінського районного суду м. Харкова від 28.12.2015р. за яким того засуджено за ч.1 ст.185 КК України та призначено покарання у вигляді 5 місяців арешту з відбуттям покарання в закладі кримінально виконавчої системи. Строк відбуття покарання рахувати з часу поміщення ОСОБА_7 до закладу кримінально виконавчої системи.

За даними Диканівської виправної колонії Харківської області (№12) ОСОБА_7 прибув до арештного дому на території Диканівської ВК 01.02.2016р.

Також судом встановлено, що 23.07.2016р. ОСОБА_7 було затримано на підставі вироку Первомайського міськрайонного суду Харківської області від 15.06.2016р., тобто останній був затриманий вже після набрання сили вироку Первомайського міськрайонного суду Харківської області. На даний час ОСОБА_7 відбуває покарання у Харківській виправній колонії №43 Управління Державної пенітенціарної служби у Харківській області.

Звідси колегія суддів приходить до висновку, що суд першої інстанції вірно констатував, що підлягає відповідному зарахуванню лише строк попереднього ув`язнення в межах того самого кримінального провадження, у межах якого до особи було застосовано попереднє ув`язнення.
Таким чином, оскільки апелянт просить врахувати строк його перебування у СІЗО за попереднім вироком як строк попереднього ув`язнення то ці вимоги слід визнати безпідставними.
Керуючись ст.ст.405, 407, 409, 419, КПК України колегія суддів,-

УХВАЛИЛА:
Апеляційну скаргу засудженого залишити без задоволення, а ухвалу Орджонікідзевського районного суду м. Харкова від 04.11.2016р. відносно ОСОБА_7 без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена у касаційному порядку безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом трьох місяців з дня проголошення, а засудженим, - що перебуває під вартою протягом того ж строку, з моменту отримання копії.

Головуючий

Судді