Справа № 131/1626/16-к
Провадження №11-кп/772/203/2017
Головуючий у суді 1-ї інстанції: ОСОБА_1
Доповідач : ОСОБА_2
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ВІННИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
17 січня 2017 року м. Вінниця

Апеляційний суд Вінницької області в складі:

головуючого: ОСОБА_2 ,

суддів : ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

при секретарі: ОСОБА_5 ,

за участю

прокурора ОСОБА_6 ,

адвоката ОСОБА_7 ,

потерпілого ОСОБА_8 ,

обвинуваченого ОСОБА_9 ,

розглянув «17 » січня 2017 року у відкритому судовому засіданні в місті Вінниці кримінальне провадження за апеляційними скаргами прокурора у кримінальному провадженні ОСОБА_10 ,обвинуваченого ОСОБА_9 , потерпілого ОСОБА_8 на вирок Іллінецького районного суду Вінницької області від 19.10.2016 року, яким

ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України уродженця та жителя АДРЕСА_1 , не одруженого, раніше засудженого: 06.11.2006 вироком Іллінецького районного суду Вінницької області за ч. 2 ст. 189 КК України до чотирьох років позбавлення волі з застосуванням ст. 75 КК України звільнено від відбування покарання з іспитовим строком на 2 роки; 22.12.2010 вироком Іллінецького районного суду за ч. 2 ст. 185 КК України до трьох років позбавлення волі; 30.08.2012 вироком Іллінецького районного суду за ч. 3 ст. 185, ч. 1 ст. 304 КК України, згідно ст.ст, 70, 72 КК України до п`яти років шість місяців позбавлення волі, ухвалою Літинського районного суду від 14.08.2014 звільнений від відбування покарання на підставі ст. 1 Закону України «Про амністію у 2014 році» від 08.04.2014р.

Визнано винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 345 КК України та призначено покарання у виді трьох років обмеження волі.

Вирішено питання з речовими доказами.

ВСТАНОВИВ :

Згідно вироку суду першої інстанції, 11.07.2016 близько 17:00 ОСОБА_9 , житель смт. Дашів Іллінецького району, зателефонував на мобільний телефон до інспектора Іллінецького ВП Гайсинського ВП ГУНП у Вінницькій області капітана поліції ОСОБА_8 , який закріплений за обслуговуванням дільниці смт. Дашів Іллінецького району Вінницької області, та знаючи про те, що останній являється працівником поліції, почав йому висловлювати погрози вбивством, та вимагати приїхати до його будинку. У подальшому, ОСОБА_8 , виконуючи свої службові обов`язки, а саме відповідно до п. 1 посадових обов`язків, здійснюючи превентивну та профілактичну діяльність, спрямовану на запобігання вчинення правопорушень на закріпленій адміністративній дільниці, на службовому автомобілі ВАЗ 2107, державний номерний знак (поліцейського зразка) НОМЕР_1 , прибув до домогосподарства ОСОБА_9 , яке розташоване по АДРЕСА_1 .

В цей час з території вищевказаного господарства вибіг ОСОБА_9 та підбігши до службового автомобіля, в якому перебував ОСОБА_8 , відчинив двері автомобіля, з явно вираженим наміром на реалізації своїх погроз спрямованих на спричинення тілесних ушкоджень. У подальшому, не реагуючи на вимоги ОСОБА_8 припинити протиправні дії, ОСОБА_9 умисно наніс йому удар кулаком правої руки в область голови.

Продовжуючи свій злочинний умисел на спричинення тілесних ушкоджень працівнику поліції, коли ОСОБА_8 намагався вийти з автомобіля, ОСОБА_9 наніс ще один удар кулаком правої руки в область грудей потерпілого, супроводжуючи свої дії словами брутальної лайки та погроз.

Внаслідок нанесених ударів ОСОБА_9 спричинив працівнику поліції ОСОБА_8 тілесні ушкодження у вигляді садна в тім`яній ділянці голови зліва, синців в лівій надбрівній ділянці, по передній поверхні грудної клітки, які згідно висновку експерта № 157 від 12.07.2016 відносяться до легких тілесних ушкоджень, які не спричинили короткочасний розлад здоров`я.

В апеляційній скарзі прокурора ОСОБА_10 ставиться питання про скасування вироку Іллінецького районного суду Вінницької області від 19.10.2016 року у зв`язку з неправильним застосуванням закону України про кримінальну відповідальність та невідповідністю призначеного судом покарарння ступеню тяжкості вчиненного злочину та особі обвинуваченого внаслідок м`якості та просить ухвалити новий вирок,я ким ОСОБА_9 призначити покрарання у виді 4 років обмеження волі.

Апеляційна скарга мотивована тим, що судом першої інстанції при постановленні вироку щодо ОСОБА_9 в достатній мірі не враховано тяжкість вчиненного злочину, обтяжуючу обставину у вигляді вчиненян злочину особою, що перебуває у стані алкогольного сп`яніння , характеризуючі дані на засудженого , зокрема негативну характеристикуза місцем проживання, а також наявність непогашених судимостей у засудженого. Тому прокурор вважає, що призначене ОСОБА_9 покарання у виді 3 років обмеження волі є надмірно м`яким,несправедливим і суперечить загальним принципам призначення покарання, вимогам ст. 50 КК України та роз`ясненям постанови Пленуму Верховного Суду України №7 від 24.10.2003 « Про практику призначення судами кримінального покарання».

В апеляційній скарзі потерпілого ОСОБА_8 ставиться питання про скасування вироку Іллінецького районного суду від 19.10.2016 року в частині призначення покарання у зв`язку з неправильним застосуванням закону Украхїни про кримінальну відповідальність та невідповідністю призначеного судом покарання ступеню тяжкості вчиненного злочину та особі обвинуваченого внаслідок м`якості та просить ухвалити новий вирок , яким ОСОБА_9 призначити покарання у виді 5(п`яти) років позбавлення волі.

Апеляційна скарга мотивована тим, що судом першої інстанції припостановленні вироку щодо ОСОБА_11 в достаній мірі не враховано тяжкість вчиненного злочину, особу обвинуваченого, який раніше неодноразово судимий за вчинення злочинів.

В апеляційній скарзі обвинуваченого ОСОБА_9 ставиться питання про скасування вироку Іллінецького районного суду від 19.10.2016 та призначення нового розгляду у суді першої інстанції.

Апеляційна скарга мотивована тим, що дії обвинуваченого ОСОБА_9 були невірно кваліфіковані за ч.2 ст. 345 КК України, так як у нього виникла сутичка, конфлікт з особистих відносин з фізичною особою ОСОБА_8 , а не з ОСОБА_8 співробітником поліції і не в зв`язку з виконанням ним службових обов`язків. Також обвинвачений у апеляційній скарзі стверджує, що всі обставини на які послався ОСОБА_8 у своїх поясненнях в якості потерпілого не відповідають дійсності, оскільки обвинувачений не наносив йому ушкоджень і не міг цього зробити, оскільки ОСОБА_12 був зі своїми коллегами, ще трьома працівниками міліції. Також ОСОБА_9 зазначає, що йому були спричинені тілесні ушкодження при затриманні, оскільки заламували руки, одягали спецзасоби наручники, без всякої на те законної підстави. Також безпідставно затримувались і доставлялись у відділ поліції брат та батько обвинуваченого.

Крім того, ОСОБА_9 зазначає у апеляційній скарзі, що працівники поліції не мали права застосовувати ні до нього , ні до його родичів ні заходи впливу, ні спеціальні засоби через відсутність спеціальних умов для цього.

Заслухавши доповідача, ОСОБА_6 , який підтримав апеляційну скаргу прокурора просив її задовольнити, заперечував проти задоволення апеляційної скарги обвинуваченого ОСОБА_9 ; потерпілого ОСОБА_8 , який підтримав свою апеляційну скаргу та апеляційну скаргу прокурора, заперечував проти задоволення апеляційної скарги обвинуваченого ОСОБА_9 ; обвинуваченого ОСОБА_9 ,який підтримав свою апеляційну скаргу та заперечував проти задоволення апеляційних скарг потерпілого ОСОБА_8 та прокурора; адвоката ОСОБА_7 , яка підтримала апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_9 та зазначила, що кваліфікація кримінального правопорушення, передбачена ч. 2 ст. 345 КК України не підтверджується, заперечувала проти задоволення апеляційних скарг прокурора та потерпілого ОСОБА_8 , перевіривши матеріали кримінального провадження, провівши судові дебати та надавши останнє слово обвинуваченому, апеляційний суд приходить до висновку, що апеляційні скарги прокурора ОСОБА_10 ,потерпілого ОСОБА_8 та обвинуваченого ОСОБА_9 задоволенню не підлягають з таких підстав.

Висновки суду щодо доведеності винуватості обвинуваченого ОСОБА_9 за ч. 2 ст. 345 КК України, як насильство щодо працівника правоохоронного органу, а саме умисне заподіяння працівникові правоохоронного органу легких тілесних ушкоджень у зв`язку з виконанням цим працівником службових обов`язків відповідають фактичним обставинам справи та повністю доведена показами потерпілого, свідків, висновками експертизи та проведеними процесуальними діями по даному кримінальному провадженні.

Посилання прокурора ОСОБА_10 та потерпілого ОСОБА_8 в апеляційних скаргах на те, що судом першої інстанції не в повній мірі враховано тяжкість вчиненого злочину, обтяжуючу обставину у вигляді вчинення злочину особою, що перебуває в стані алкогольного сп`яніння, характеризуючи дані на засудженого, зокрема негативну характеристику за місцем проживання, а також наявність непогашених судимостей у засудженого, однак дані твердження не відповідають є фактичним обставинам справи.

Так, у вироку суду першої інстанції зазначено, що при вирішенні питання щодо обрання ОСОБА_9 покарання суд керувався вимогами ст.ст. 65-67 КК України, роз`ясненнями Постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 24.10.2003 «Про практику призначення судами кримінального покарання», врахував тяжкість вчиненого злочину, особу винного, наявність обставин, що пом`якшують та обтяжують покарання, а також те, що обвинувачений ОСОБА_9 раніше судимий, вчинив умисний злочин середньої тяжкості, неодружений, непрацюючий, неодноразово притягувався до адміністративної відповідальності, за місце проживання характеризується негативно. Обставин,які б пом`якшували покарання обвинуваченого судом першої інстанціїстанволено не було, обставиною, що обтяжує покарання обвинуваченого є вчинення злочину в стані алкогольного сп`яніння.

Твердження обвинуваченого ОСОБА_9 в апеляційній скарзі, що він не наносив ушкоджень потерпілому ОСОБА_8 та про неправильну кваліфікацію його дій спростовується наступними показами потерпілого та свідків.

Так, потерпілий ОСОБА_8 у ході судового розгляду у суді першої інстанції надав суду показання, що виконуючи свої службові обов`язки на посаді інспектора Іллінецького ВП Гайсинського ВП ГУНП у Вінницькій області 11.07.2016 перебував в смт. Дашів де разом з членами слідчо-оперативної групи (далі СОГ) проводили опитування громадян. В цей час до нього зателефонував ОСОБА_9 , який розпочав телефонну розмову з погроз, а саме вказав, що: «я тебе порву та кончу». Вирішивши розібратись в даній ситуації ОСОБА_8 разом з членами СОГ ОСОБА_13 , ОСОБА_14 та ОСОБА_15 на службовому автомобілі ВАЗ, д.н.з. поліцейського зразка НОМЕР_1 , прибули до домоволодіння батьків ОСОБА_9 . У подальшому коли ОСОБА_8 намагався вийти з автомобіля до нього, з явними ознаками алкогольного сп`яніння, підбіг ОСОБА_9 та з погрозами наніс йому два удари кулаком правої руки в голову та ще один в область грудей. Відреагувавши на протиправні дії ОСОБА_9 , з метою його заспокоїти ОСОБА_8 разом з ОСОБА_14 застосували до нього прийоми рукопашного бою та одягли наручники. При цьому, в даному конфлікті активно приймали участь батько та брат обвинуваченого ОСОБА_16 та ОСОБА_17 , які своїми діями розпалювали агресію. Внаслідок нанесених ударів ОСОБА_8 отримав ушкодження у вигляді садна в тім`яній ділянці голови зліва, синців в лівій надбрівній ділянці, поверхні грудної клітки.

Свідок ОСОБА_18 , яка являється дружиною ОСОБА_8 у суді першої інстанції повідомила, що 11.07.2016 року близько 17.00 год. вона знаходилась на території свого домогосподарства, почула як почали гавкати собаки та зрозуміла, що хтось прийшов, чоловік в цей час перебував на роботі. Через паркан ОСОБА_18 побачила, що на територію домогосподарства заглядали гр-ни ОСОБА_9 та ОСОБА_17 , вона почала вагатись чи виходити до них, оскільки від свого чоловіка чула, що вони неодноразово судимі. Знала вказаних громадян так як вони проживають неподалік. Коли вийшла на вулицю то вони запитали її де чоловік та вона повідомила, що він на роботі і коли буде у дома їй невідомо.

Також вона зазначила, що вищевказані громадяни перебували у стані сп`яніння та характер їх розмови носив агресивний характер. Коли вони розвернулись та почали йти то ОСОБА_18 почула як ОСОБА_9 та ОСОБА_17 між собою почали говорити на підвищених тонах, що вб`ють ОСОБА_8 . Злякавшись за життя свого чоловіка зателефонувала до нього, але так як він не брав слухавку вона зателефонувала на спец лінію «102» та повідомила про вказаний факт. На її думку погрози зі сторони ОСОБА_9 та ОСОБА_17 в адресу її чоловіка були пов`язані з його професійною діяльністю. Також вказала, що близько 20:00 год. ОСОБА_8 повернувся додому, з явними почервоніннями та синцями в області обличчя та розповів їй, що в нього виникла суперечка з ОСОБА_9 , внаслідок якої останній наніс йому дані тілесні ушкодження.

Свідки ОСОБА_19 , ОСОБА_14 та ОСОБА_20 дали у суді першої інстанції чіткі, послідовні свідчення про обставини подій, які відбулись 11.07.2016, вказали, що 11.07.2016 року були членами слідчо оперативної групи Іллінецького ВП, проводили документування та вилучення набоїв в смт. Дашів Іллінецького району, весь цей час їм допомагав місцевий дільничний інспектор ОСОБА_8 , який повідомив, під час документування іншого правопорушення, що до нього зателефонувала його дружина через те, що ОСОБА_9 прийшов до нього додому, вчиняє там безлад та ображає її. Після цього на телефон ОСОБА_8 зателефонував ОСОБА_9 з вимогою негайно прибути до нього додому. Через 20- 30 хв. працівники поліції на службовому автомобілі ВАЗ 2107 поїхали до домогосподарства ОСОБА_9 в АДРЕСА_1 . Зупинившись біля домогосподарства Морозів, з хвіртки вибіг ОСОБА_9 підбіг до задньої лівої дверки, де сидів ОСОБА_8 , наніс два удари в область обличчя ОСОБА_8 , в цей час висловлювався нецензурною лайкою, погрожував фізичною розправою, звинувачував ОСОБА_8 , що той розбив його сім`ю. Далі на місце події вийшов брат ОСОБА_9 , який вів себе неадекватно та перешкоджав роботі поліції, внаслідок чого брати ОСОБА_21 були затримані, поміщені до службового автомобіля та доставлені до Іллінецького відділу поліції. Під час перебування в службовому автомобілі ОСОБА_9 висловлювався нецензурною лайкою з погрозами застосування фізичної сили та звільнення з посади в адресу ОСОБА_8 , такі події на свій мобільний телефон фіксував ОСОБА_19 . Після доставки братів Морозів до Іллінецького ВП, було проведено їх освідування в Іллінецькій ЦРЛ де встановлено стан алкогольного сп`яніння та розпочато досудове розслідування щодо нападу на працівника поліції.

Крім показань потерпілого та свідків вина обвинуваченого у скоєнні злочину підтверджується також і іншими доказами, дослідженими в судовому засіданні суду першої інстанції а саме:

- довідкою Іллінецької ЦРЛ від 11.07.2016 відповідно до якої ОСОБА_8 звернувся до лікарні Ілінецька ЦРЛ, діагноз: забій м`яких тканин надбрівної області зліва;

- висновком експерта № 157 від 12.07.2016 відповідно до якого у ОСОБА_8 виявлено тілесне ушкодження у вигляді садна в тім`яній ділянці голови зліва, синців в лівій надбрівній ділянці, по передній поверхні грудної клітки. Вказане ушкодження у ОСОБА_8 належить до легких тілесних ушкоджень, виникло від дії тупого твердого предмета (предметів), давність утворення можливо, в строк, вказаний у постанові про призначення експертизи 11.07.2016.;

- протоколом огляду предмету від 26.07.2016 та долученого до нього СD-R диску, в ході досудового розслідування оглянуто відеозапис тривалістю 1 хв. 47с.. Зміст вказаного відеозапису відображає висловлювання ОСОБА_9 з погрозами фізичною розправою ОСОБА_8 ;

- протоколом медичного огляду для встановлення факту вживання алкоголю та стану сп`яніння від 11.07.2016 № 43 вбачається, що ОСОБА_9 перебував в стані алкогольного сп`яніння легкого ступеня;

Обвинувачений ОСОБА_9 у апеляційній скарзі ставить питання про скасування вироку суду першої інстанції та направлення справи на новий судовий розгляд, однак жодної з підстав для призначення нового судового розгляду у суді першої інстанції, передбачених ст.415 КПК України, апелянтом наведено не було, тому підстав для задоволення апеляційної скарги обвинуваченого ОСОБА_9 немає, а твердження наведені апелянтом у апеляційній скарзі, щодо невірної кваліфікації дій безпідставні та необґрунтовані.

За таких обставин апеляційний суд погоджується з рішенням суду першої інстанції щодо виду та міри обраного покарання обраного для обвинуваченого ОСОБА_9 і вважає, його достатнім для попередження вчинення ним нових злочинів, тому вирок Іллінецького районного суду Вінницької області від 19 жовтня 2016 року є законним та обґрунтованим і зміні чи скасуванню не підлягає.

Керуючись ст. ст. 404, 405,407,419 КПК України, апеляційний суд , -

УХВАЛИВ:

Апеляційні скарги прокурора ОСОБА_10 , потерпілого ОСОБА_8 та обвинуваченого ОСОБА_9 залишити без задоволення.

Вирок Іллінецького районного суду Вінницької області від 19 жовтня 2016 року, щодо ОСОБА_9 , обвинуваченого за ч.2 ст. 345 КК України - без змін.

Ухвала може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ на протязі 3-х місяців з дня її проголошення.

Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_4 ОСОБА_3

З оригіналом вірно: