АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
__________________________________________________________________
Апеляційне провадження № 11сс/790/1274/17 Слідчий суддя: ОСОБА_1
Справа № 619/2264/17 Доповідач: ОСОБА_2
Категорія ст. 193 КПК України
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
3 серпня 2017 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду Харківської області у складі:
головуючого - ОСОБА_2 ,
суддів - ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
за участю секретаря - ОСОБА_5 ,
прокурора - ОСОБА_6 ,
захисника - ОСОБА_7 ,
підозрюваного - ОСОБА_8 ,
перекладачів - ОСОБА_9 , ОСОБА_10 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Харкові матеріали за апеляційною скаргою захисника ОСОБА_7 в інтересах ОСОБА_8 , підозрюваного у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 382, ч. 2 ст. 342 КК України, на ухвалу слідчого судді Дергачівського районного суду Харківської області від 15 липня 2017 року, якою задоволено клопотання слідчого у кримінальному провадженні № 0000228 та застосовано до ОСОБА_8 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою,-
ВСТАНОВИЛА:
Цією ухвалою слідчого судді було задоволено клопотання слідчого у кримінальному провадженні № 0000228 та застосовано до ОСОБА_8 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком до 13.09.2017 року. Ухвалою слідчого судді від 21.07.2017 року строк тримання під вартою уточнений та визначений до 10.09.2017 року. Слідчий суддя посилався на наявність обгрунтованої підозри, ризиків, передбачених п. п. 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, враховуючи, що один із злочинів було здійснено із застосуванням насильства не вбачав підстав для визначення застави. Не погоджуючись з таким рішенням слідчого судді, захисник підозрюваного подав апеляційну скаргу, в якій просить ухвалу слідчого судді ухвалу слідчого судді Дергачівського районного суду Харківської області від 15 липня 2017 року скасувати та постановити нову, якою звільнити ОСОБА_8 з-під варти, та замінити цей запобіжний захід на домашній арешт з 24.00 до 06.00 години за адресою: АДРЕСА_1 , чи заставу.
Захисник посилається на порушення слідчим суддею вимог ст.ст. 114, 115 КПК України, Європейської конвенції про захист прав людини та основних свобод. Зазначає, що строк екстрадиційного арешту не може перевищувати 12 місяців та закінчився 19.01.2017 року, оскільки ОСОБА_8 був затриманий 19.11.2015 року, зазначає, що стороною обвинувачення не надано доказів вчинення підозрюваним злочину, передбаченого ч. 1 ст. 382 КК України. Вказує, що ОСОБА_8 має постійне місце проживання в Україні за договором оренди житла від 11.12.2013 року. Крім того, слідчим суддею, на думку апелянта, безпідставно не застосовано у якості альтернативного запобіжного заходу застави. 24.07.2017 року ОСОБА_7 через канцелярію суду подав доповнення до апеляційної скарги, в яких зазначив, що слідчим суддею не було прийнято до уваги, що ухвалою слідчого судді від 30.12.2016 року ОСОБА_8 був звільнений з-під варти, однак такий запобіжний захід був змінений на цілодобовий домашній арешт з порушенням строку, передбаченого п. 11 ст. 584 КПК України. Слідчим суддею було порушено вимоги ч. 3 ст. 184 КПК України, та вказує, що в аудіозаписі та журналі судового засідання відсутній запис про оголошення матеріалів клопотання. 03.08.2017 року ОСОБА_7 повторно було доповнено апеляційну скаргу, і в цих доповненнях він посилається на те, що ОСОБА_8 з 06.01.2016 року по 13.01.2016 року та з 19.01.2017 року по 13.07.2017 року, маючи можливість покинути територію України, цього не зробив. Зазначає, що строк екстрадиційного арешту закінчився 28.12.2016 року, тому ухвала слідчого судді від 30.12.2016 року про застосування домашнього арешту на його думку є незаконною. Вважає, що в документах клопотання підроблено час отримання ОСОБА_8 клопотання слідчого. Зазначає, що необгрунтованість підозри щодо опору співробітникам СБ України підтверджується рапортами працівника поліції, відповідно до яких від трьох людей надійшли повідомлення про те, що невідомі особи, перебуваючи на стоянці погрожують пістолетом іншій людині, що свідчить про те, що ОСОБА_8 не чинив опору, та повідомляє, що стосовно співробітників СБУ, які затримували ОСОБА_8 розпочато кримінальне провадження за ч. 2 ст. 365 КК України. Вказує, що аудіозапис судового засідання не відповідає запису в журналі судового засідання, оскільки підозрюваний вказав, що не довіряє складу суду.

Заслухавши доповідь судді, пояснення захисника ОСОБА_7 та підозрюваного ОСОБА_8 , які підтримали апеляційну скаргу, прокурора, який заперечував проти її задоволення, дослідивши матеріали справи та обговоривши доводи апеляційної скарги колегія судді не вбачає підстав для її задоволення виходячи з наступного.

В нарадчій кімнаті апеляційним судом був досліджений аудіозапис судового засідання від 15.07.2017 року, з якого встановлено, що ОСОБА_8 слідчим суддею за участю перекладача було поставлено запитання, чи маються в нього відводи складу суду, на що підозрюваний відповів «ні». Слідчий суддя запитав чи довіряє підозрюваний складу суду, на що підозрюваний відповів «ні», однак, відразу на запитання слідчого судді з яких підстав та кому саме не довіряє підозрюваний та чи маються в нього відводи підозрюваний відповів «ні». Крім того, слідчим суддею були роз`яснені права підозрюваному з перекладом на російську мову та повторно було запитано чи розуміє підозрюваний, що ним не заявлено відводу, на що підозрюваний відповів «так». Слідчим суддею у підозрюваного було запитано, чи маються в нього будь-які заяви, клопотання, на що підозрюваний відповів негативно. Апеляційний суд відмічає, що права підозрюваного під час розгляду клопотання слідчим суддею були дотримані, оскільки в судовому засіданні приймав участь захисник підозрюваного, судове засідання проводилося за участі перекладача на російську мову, яку підозрюваний розуміє, оскільки надавав пояснення на цій мові, є громадянином Російської Федерації, власноручно писав зави на російській мові.

З наданих до суду матеріалів справи вбачається, що в провадженні СВ Дергачівського ВП ГУНП в Харківській області перебувають матеріали кримінального провадження № 0000228 за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст. 382, ч. 2 ст. 342 КК України. 14.06.2017 року в порядку ст. 208 КПК України було затримано ОСОБА_8 та цього ж дня йому повідомлено про підозру у вчиненні вказаних кримінальних правопорушень. Згідно вимог ч. 1 ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні. ОСОБА_8 підозрюється у тому, що 19 січня 2017 року, точний час в ході досудового розслідування не встановлено, знаходячись за адресою: м. Харків, вул.Міськрадівська, 22, маючи прямий умисел на не виконання ухвали суду, що набрала законної сили, щодо застосованого до нього цілодобового домашнього арешту за вказаною адресою із застосуванням електронного засобу контролю у зв`язку з процедурою екстрадиції до Російської Федерації, помістив ногу на якій був закріплений зазначений електронний засіб контролю, до відра з теплою водою внаслідок чого прилад цю ситуацію інтерпретував, як контакт із тілом, після чого він пошкодив електронний браслет, та залишивши його самовільно, без дозволу суду покинув домоволодіння та зник у невідомому напрямку. 13 липня 2017 року близько о 19 години 30 хвилин, ОСОБА_8 перебуваючи на паркові, прилеглої до торгового розважального центру «Магелан», розташованого за адресою: Харківська область, Дергачівський район, смт. Мала Данилівка, вул. Кільцевий Шлях, 4-«а», будучи особою, стосовно якої відповідно до ухвали слідчого судді Жовтневого районного суду м. Харкова від 30 грудня 2016 року обрано тимчасовий запобіжний захід у вигляді домашнього арешту з підстав перебуванням в міжнародному розшуку, порушуючи вимоги зазначеної ухвали щодо цілодобового домашнього арешту із застосуванням електронного засобу контролю та заборони залишення фактичного місця проживання за адресою: АДРЕСА_1 , був зупинений працівниками Служби безпеки України ОСОБА_11 та ОСОБА_12 , які пред`явили до нього законні вимоги - підняти руки вгору та лягти на землю. Однак, ОСОБА_8 , всупереч законним вимогам працівників правоохоронного органу навмисно не виконав їх вимоги, та вступив в суперечку з ними. Працівник Служби безпеки України ОСОБА_11 продовжуючи вимагати лягти на землю та тримати руки так, щоб їх було видно, з метою затримання почав скорочувати відстань до ОСОБА_8 . В цей час останній, діючи навмисно, з метою вчинення опіру працівникові правоохоронного органу під час виконання ним службових обов`язків, з метою уникнення затримання в установленому законом порядку, лівою рукою відштовхнув працівника служби безпеки України ОСОБА_11 внаслідок чого останній був вимушений зробити два кроки назад. В подальшому ОСОБА_8 висловлював погрози фізичної розправи працівникам СБУ, але був затриманий.
З огляду на надані матеріали у апеляційного суду відсутні підстави вважати повідомлену ОСОБА_8 підозру необгрунтованою, що підтверджується свідченнями ОСОБА_12 та ОСОБА_13 , протоколом огляду місця події, а саме домоволодіння за адресою: АДРЕСА_1 . Крім того, ОСОБА_8 частково визнав вину у вчиненні кримінального правопорушення щодо невиконання ухвали слідчого судді, та порушення ним умов запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту. Підозрюваний ОСОБА_8 є громадянином іншої держави, порушив покладені на нього ухвалою слідчого судді від 30.12.2016 року обов`язки щодо перебування під домашнім арештом, пошкодив електронний засіб контролю, та покину домоволодіння, визначене слідчим суддею. Встановити місцезнаходження ОСОБА_8 тривалий час органу досудового розслідування не вдавалося можливим, та лише 12.07.2017 року була отримана інформація щодо місця його перебування. Відповідно до змісту клопотання, ОСОБА_8 перебуває у міжнародному розшуку та отримав підроблений паспорт громадянина України з метою перетнути державний кордон України. Вказані обставини свідчать про реальне існування ризиків, встановлених слідчим суддею.
Апеляційний суд відхиляє посилання захисника на порушення строків застосування екстрадиційного арешту, оскільки запобіжний захід у вигляді тримання під вартою відповідно до ухвали слідчого судді від 15.07.2017 року застосований не в порядку ст. 584 КПК України, а в межах кримінального провадження. Крім того, апеляційним судом не переглядається в даному випадку законність та обгрунтованість ухвали слідчого судді від 30.12.2016 року, якою екстрадиційний арешт стосовно ОСОБА_8 був змінений на цілодобовий домашній арешт.
Враховуючи наведене вище, приймаючи до уваги реальне існування вказаних вище ризиків, приймаючи до уваги положення п. 3 ч. 2 ст. 183 КПК України, апеляційний суд не вбачає в даному конкретному випадку підстав вважати необґрунтованим висновок слідчого судді щодо наявності підстав для задоволення клопотання слідчого та необхідністю застосування запобіжного заходу саме тримання під вартою.
Щодо не визначення слідчим суддею застави, колегія суддів зазначає, що відповідно до положень ч. 4 ст. 183 КПК України у випадку вчинення злочину із застосуванням насильства, або погрозою його застосування, слідчий суддя має право не визначати застави при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. Таким чином, КПК України не зобов`язує слідчого суддю визначати заставу у цих випадках. При цьому характер застосованого насильства, або погрози його застосування відповідно до змісту вказаної правової норми не є визначальним. Враховуючи, що ОСОБА_8 , відповідно повідомленої йому підозри відштовхнув себе працівника правоохоронного органу ОСОБА_13 , що розцінюється як застосування насильства, відповідно до свідчень останнього та іншого працівника СБУ ОСОБА_12 , ОСОБА_8 , крім цих дій, вів себе агресивно, погрожував, що «розрахується» з ними, апеляційний суд вважає, що слідчим суддею прийнято обгрунтоване рішення щодо наявності підстав в даному випадку не визначати як альтернативний засіб заставу.
Враховуючи викладені обставини, а також те, що стороною обвинувачення доведено, що ОСОБА_8 перебуваючи на волі переховувався від органу досудового розслідування, колегія суддів не вбачає підстав для задоволення апеляційної скарги захисника.
Керуючись ст.ст. 404, 405, 407, 418, 422 КПК України, колегія суддів,-

У Х В А Л И Л А :
Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_7 в інтересах ОСОБА_8 , підозрюваного у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 382, ч. 2 ст. 342 КК України, залишити без задоволення.
Ухвалу слідчого судді Дергачівського районного суду Харківської області від 15 липня 2017 року у відношенні ОСОБА_8 залишити без змін.
Ухвала апеляційного суду оскарженню в касаційному порядку не підлягає.
Головуючий:
Судді: