Провадження № 1-кс/161/5116/16
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

м. Луцьк 16 грудня 2016 року
Слідчий суддя Луцького міськрайонного суду Волинської області ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , з участю прокурора ОСОБА_3 , представника заявника ОСОБА_4 , заявника ОСОБА_5 , розглянувши скаргу заявника ОСОБА_5 на постанову слідчого слідчого відділу Луцького районного відділу поліції ГУНП у Волинській області капітана поліції ОСОБА_6 від 22 серпня 2016 року, про закриття кримінального провадження №0000490 від 30 травня 2016 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ст.191 КК України,-

В С Т А Н О В И В :
В поданій скарзі ОСОБА_5 зазначив, що 20 жовтня 2016 року він отримав з супровідним листом, датованим 10 жовтня 2016 року, копію постанови слідчого СВ Луцького районного відділення поліції Луцького ВП ГУНП у Волинській області капітана поліції ОСОБА_6 від 22 серпня 2016 року, про закриття кримінального провадження № 0000490 від 30 травня 2016 року за ст.191 КК України. При цьому, як свідчить відтиск штемпеля на поштовому конверті, вказаний лист був надісланий лише 17 жовтня 2016 року.

Також, ОСОБА_5 зазначив, що згідно п.1 вказаної постанови кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000490 від 30 травня 2016 року закрито у зв`язку з відсутністю складу кримінального правопорушення передбаченого ст.191 КК України.

Вказана постанова є незаконною з приводу наступного.

Як свідчить зміст оскаржуваної постанови, відомості про кримінальне провадження № 0000490 від 30.05.2016р. внесені до ЄРДР на підставі його заяви про вчинення кримінального правопорушення від 21 квітня 2016 року та ухвали слідчого судді Луцького міськрайонного суду ОСОБА_7 від 17 травня 2016 року.

Заява про вчинення кримінального правопорушення стосувалась виявлених ним під час журналістських розслідувань фактів створення злочинної групи керівниками СГ ТзОВ «Україна» ОСОБА_8 та ОСОБА_9 , працівниками бухгалтерії ОСОБА_10 та ОСОБА_11 , які за попередньою змовою вчиняли шахрайство, привласнювали кошти СГ ТзОВ «Україна» у особливо великих розмірах. Факти вищевказаних кримінальних правопорушень описані в офіційних документах, зокрема: «Про результати позапланової виїзної документальної перевірки СГ ТзОВ «Україна» №753/22-1/03737416», виданих Луцькою ОДПІ ГУ Міндоходів у Волинській області від 17.02.2014р.; «Висновок №9/03-20-16-05/2014» ДПА у Волинській області від 11.03.2014р.; «Висновок № 30/03-20-16-05/2014» ГУ Міндоходів у Волинській області від 29.08.2014р.; «Аудиторський звіт» від 30.01.2014р. Хмельницької незалежної аудиторської фірми «Аваль»; «Довідка» Держфінінспекції у Волинській області від 20.10.2013р., а також підтверджуються копіями окремих актів, заяв договорів, які ним долучені до заяви. Зокрема, ним наведені факти безпідставного (незаконного) відображення заборгованості підприємства по позиці ОСОБА_12 на суму 1 763 648,60 грн., незаконної видачі продукції ОСОБА_9 на суму 186 959 грн. та 9 850 грн., привласнення ОСОБА_8 кредитних коштів в сумі 1 950 000 грн., отриманих для проведення жнив СГ ТзОВ «Україна» 19.06.2013р., привласнення коштів по фіктивним актам виконаних робіт, продажу та подальшого зникнення 154 племінного поголів`я на суму 306 068 грн., привласнення цукру, залишковою вартістю 193 953 грн. та інше. Тобто, в заяві наведений виклад обставин, що може свідчити про вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.28, ч.4 ст.190, ч.5 ст.191 КК України.

При цьому, слідчий суддя Луцького міськрайонного суду Волинської області ОСОБА_7 в згаданій ухвалі від 17 травня 2016р. у справі № 161/6151/16-к зазначив про необхідність детального допиту заявника, тобто його, та ретельної перевірки його доводів. Між тим, слідчий ОСОБА_6 не допитав його, ОСОБА_5 в якості свідка з приводу відомих йому обставин, а також не перевірив наведені ним в заяві від 21 квітня 2016 року доводи.

Також, ОСОБА_5 зазначив, що Із змісту оскаржуваної постанови вбачається, що слідчий ОСОБА_6 не провів жодних слідчих (розшукових) дій по його заяві, а, фактично, закрив кримінальне провадження в зв`язку з тим, що прокуратурою області був складений обвинувальний акт за обвинуваченням ОСОБА_8 та ОСОБА_10 за іншими статтями КК України, який в подальшому скеровано для розгляду до суду. При цьому, слідчий, як на підставу для закриття кримінального провадження, посилається на п.2 ч.1 ст.284 КПК України та відсутність складу кримінального правопорушення передбаченого ст.191 КК України, хоча в оскаржуваній постанові не наводить змісту жодних обставин, що свідчать про відсутність складу злочину.

Також, слідчий посилається на те, що нормами КПК України, передбачено, що ніхто не може бути двічі обвинуваченим або покараним за кримінальне правопорушення, за яким він був виправданий або засуджений на підставі вироку суду, що набрав законної сили. При цьому, слідчий не зазначає вирок суду, який набрав законної сили, за яким були б виправдані або засуджені за ст.191 КК України ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 та ОСОБА_11 , шодо яких подано ним заяву про вчинення кримінального правопорушення. Відносно ОСОБА_9 та ОСОБА_11 слідчий взагалі не наводить жодних процесуальних рішень, прийнятих згідно КПК України.

Разом з тим, ОСОБА_5 зазначив, що слідчим не досліджено та не надано оцінки його доводам, щодо вчинення злочину організованою групою (ч.3 ст.28 КК України) та шахрайства (ч.4 ст.190 КК України).

Крім того, слідчий в супереч вимогам ч.6 ст.284 КПК України, не надіслав йому, як заявнику, копію постанови про закриття кримінального провадження. Також, він не надіслав ОСОБА_13 постанову про відмову у визнанні її потерпілою у даному кримінальному провадженні та не допитав її щодо відомих їй обставин.

Отже, слідчий не дослідив обставини кримінального провадження всебічно, повно і неупереджено, порушив вимоги ч.ч.1,2 ст.9 КПК України, що призвело до винесення незаконної постанови про закриття кримінального провадження.

Вищевикладене свідчить про необґрунтованість оскаржуваної постанови про закриття кримінального провадження.

Враховуючи вищевикладене, заявник ОСОБА_5 , посилаючись на ст.ст.303-304 КПК України, просить суд:

Постанову слідчого СВ Луцького районного відділення поліції Луцького ВП ГУНП у Волинській області капітана поліції ОСОБА_6 від 22 серпня 2016 року про закриття кримінального провадження № 0000490 від 30 травня 2016 року у зв`язку з відсутністю складу кримінального правопорушення передбаченого ст.191 КК України, скасувати.

В судовому засіданні представник ОСОБА_4 скаргу підтримав та дав пояснення,

навівши доводи, аналогічно тим, що зазначені в скарзі.

В судовому засіданні заявник ОСОБА_5 просив скаргу задовольнити.

Прокурор ОСОБА_3 в судовому засіданні заперечив проти задоволення скарги та пояснив, що при прийняті рішення слідчий дотримався вимог закону, рішення про закриття прийнято об`єктивно, а тому просив суд відмовити в задоволенні скарги.

Слідчий суддя, вивчивши скаргу, заслухавши пояснення учасників судового

розгляду, дослідивши кримінальне провадження, з`ясувавши думку прокурора, встановив наступні обставини та підстави щодо задоволення скарги.

З витягу з кримінального провадження №0000490 від 30 травня 2016 року, вбачається, що до ЄРДР внесені відомості про те, що керівники СГ ТзОВ Україна, що в с.Баїв Луцького району, ОСОБА_8 та ОСОБА_9 привласнили грошові кошти підприємства, з кваліфікацією за ст.191 ч.1 КК України ( а.с.мат.д.р.1).
Зазначені відомості внесені на підставі ухвали Луцького міськрайонного суду від 17 травня 2016 року за заявою ОСОБА_5 ( а.с.мат.д.р.4,5-7).
Під час досудового розслідування допитані свідки ОСОБА_8 та ОСОБА_9 (а.с.мат.д.р.103-106, 107-110).
В матеріалах кримінального провадження №0000490 відсутні дані про виконання інших слідчих дій ( а.с.мат.д.р.1-112).
22 серпня 2016 року, слідчий СВ Луцького районного відділу поліції ГУНП у Волинській області капітан поліції ОСОБА_6 закрив кримінальне провадження №0000490 від 30 травня 2016 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ст.191 КК України, у зв`язку з відсутністю складу кримінального правопорушення ( а.с.мат.д.р.113).
20 жовтня 2016 року заявник ОСОБА_5 отримав копію постанови про закриття кримінального провадження, дану обставину не оспорювали учасники судового розгляду.

Відповідно до ст. 304 КПК України, скарги на рішення, дії чи бездіяльність слідчого чи прокурора, передбачені частиною першою статті 303 цього Кодексу, можуть бути подані особою протягом десяти днів з моменту прийняття рішення, вчинення дії або бездіяльності. Якщо рішення слідчого чи прокурора оформлюється постановою, строк подання скарги починається з дня отримання особою її копії.

Дану скаргу подано належною особою, у строки, передбачені КПК України.

Відповідно до ч. 2 ст. 9 КПК України, прокурор, слідчий зобов`язані всебічно, повно і неупереджено дослідити обставини кримінального провадження, виявити як ті обставини, що викривають, так і ті, що виправдовують підозрюваного, а також обставини, що пом`якшують чи обтяжують його покарання, надати їм належну правову оцінку та забезпечити прийняття законних і неупереджених процесуальних рішень.

Закриття кримінального провадження є одним із способів її остаточного вирішення відповідно має закриватися після всебічного повного та об`єктивного дослідження всіх обставин справи та оцінки слідчим всіх зібраних та перевірених доказів.

Постанова cлідчого про закриття кримінального провадження відповідно до ч.5ст..110 КПК України має бути мотивованою, її зміст повинен відповідати фактичним обставинам, встановленим матеріалами справи, зокрема в ній має бути викладено суть заяви особи, яка звернулася з метою захисту своїх прав та відповіді на всі поставлені нею питання, які виключають провадження у справі і обумовлюють її закриття, що є однією з гарантій забезпечення прав і законних інтересів учасників процесу.

Таким чином, прийняття рішення про закриття кримінального провадження можливе лише після всебічного, повного та об`єктивного дослідження всіх обставин кримінального провадження, безпосереднього дослідження та оцінки слідчим доказів, які стосуються цього провадження в сукупності.

Вказані вимоги закону слідчим належним чином не виконані.

Проаналізувавши матеріали кримінального провадження, по якому слідчий виніс постанову про закриття кримінального провадження, слідчий суддя встановив, що постанова була прийнята передчасно, оскільки було проведено лише дві слідчі дії та не перевірені зазначені в скарзі доводи заявника ОСОБА_5 щодо вчинення керівниками СГ ТзОВ Україна, в с.Баїв Луцького району, ОСОБА_8 та ОСОБА_9 привласнення грошових коштів підприємства, кримінального правопорушення, передбаченого ст.191 ч.1 КК України.
Таким чином, постанова слідчого не відповідає вимогам закону, оскільки вона винесена без всебічного, повного та об`єктивного дослідження даних, на які посилається заявник ОСОБА_5 , а тому слідчий суддя вважає її передчасною та такою, що підлягає скасуванню та направленню для досудового розслідування для виконання зазначених в скарзі слідчих дій.

Керуючись ст.ст. 110, 284, 303, 307, 309 Кримінального процесуального кодексу України, слідчий суддя, -

У Х В А Л И В:

Скаргу заявника ОСОБА_5 задовольнити.

Постанову слідчого слідчого відділу Луцького районного відділу поліції ГУНП у Волинській області капітана поліції ОСОБА_6 від 22 серпня 2016 року, про закриття кримінального провадження №0000490 від 30 травня 2016 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ст.191 КК України , - скасувати.

2. Кримінальне провадження №0000490 направити в СВ Луцького районного відділу поліції у Волинській області для подальшого досудового розслідування, в ході якого виконати слідчому зазначені в постанові дії.

Ухвала оскарженню не підлягає, заперечення проти неї може бути подано під час підготовчого провадження у суді.

Слідчий суддя Луцького міськрайонного суду ОСОБА_1