Справа № 535/1083/16-к
Провадження № 1-кп/535/10/17
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
07 лютого 2017 року Котелевський районний суд Полтавської області у складі: головуючого судді ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , з участю: начальника Котелевського відділу Миргородської місцевої прокуратури Полтавської області ОСОБА_3 , захисника-адвоката ОСОБА_4 , законного представника підозрюваного ОСОБА_5 , потерпілої ОСОБА_6 , розглянувши у відкритому судовому засіданні, а в частині дослідження відомостей про стан психічного здоров`я особи в закритому судовому засіданні матеріали кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000379 від 06 жовтня 2016 року, про застосування примусових заходів медичного характеру відносно ОСОБА_7 за підозрою у вчиненні суспільно-небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч.3 ст.186 КК України;-

ВСТАНОВИВ:
29 грудня 2016 року старший слідчий Котелевського ВП ГУ НП в Полтавській області звернувся до суду з клопотанням про застосування примусових заходів медичного характеру у вигляді госпіталізації до психіатричного закладу зі звичайним наглядом до Полтавської обласної клінічної психіатричної лікарні ім. О.Ф. Мальцева відносно ОСОБА_7 за підозрою у вчиненні суспільно-небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч.3 ст.186 КК України, затвердженим начальником Котелевського відділу Миргородської місцевої прокуратури Полтавської області.

У відповідності до вимог ст.ст. 511,512 КПК УКраїни досудове розслідування у кримінальному провадженні щодо застосування примусових заходів медичного характеру закінчується закриттям кримінального провадження або складенням клопотання про застосування примусових заходів медичного характеру. Судовий розгляд завершується постановленням ухвали про застосування примусових заходів медичного характеру або про відмову в їх застосуванні.

Підозрюваний ОСОБА_7 , страждаючи хронічним психічним захворюванням у вигляді шизофренії параноїдної форми, параноїдний синдром з дефектом по змішаному типу, вчинив суспільно-небезпечне діяння, за ознаками кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч.3 ст.186 КК України.

Так, підозрюваний ОСОБА_7 04 жовтня 2016 близько 06 години, шляхом відкривання не замкненої на замок вхідної хвіртки у подвір`я домогосподарства та в подальшому відкривання металевої защіпки вхідних дверей, проник до приміщення сараю, що розташований на території домогосподарства за адресою: АДРЕСА_1 , яке належить ОСОБА_6 , та в присутності останньої,заволодів її велосипедом дорожнім з відкритою рамою 28 «Україна» ХВЗ (модель 65) синього кольору, вартість якого, згідно висновку судово-товарознавчої експертизи № 1110/4 від 11.10.2016 року становить 861 гривень 36 копійок, чим потерпілій ОСОБА_6 заподіяв матеріальну шкоду на вказану суму. Викраденим майном ОСОБА_7 , розпорядився на власний розсуд.

Винність підозрюваного у вчиненні вище зазначеного кримінального правопорушення (злочину) при обставинах, викладених вище в ухвалі, стверджена поясненнями потерпілої та свідка, зокрема: поясненнями потерпілої ОСОБА_6 , котра під час судового засідання пояснила суду, що дійсно 04 жовтня 2016 року з ранку ОСОБА_7 , зайшов до її домогосподарства і викрав велосипед на її зауваження не реагував, а лише посміхнувся та забрав велосипед з собою. В подальшому працівниками поліції знайдений велосипед повернуто їй; поясненнями свідка ОСОБА_8 , котра під час судового засідання пояснила суду, що бачила як 04 жовтня 2016 року рано в ранці ОСОБА_9 їхав на велосипеді потерпілої ОСОБА_6 . Крім цього вина підозрюваного ОСОБА_7 , підтверджується дослідженими та оголошеними в ході судового засідання доказами: протоколом прийняття заяви про вчинене кримінальне правопорушення потерпілої ОСОБА_6 від 06.10.2016 року; протоколом огляду місця події від 06.10.2016 року, у ході якого встановлена відсутність на території домогосподарства ОСОБА_6 , в АДРЕСА_1 , велосипеду дорожнього з відкритою рамою 28 «Україна» ХВЗ (МОДЕЛЬ 65), синього кольору»; протоколом огляду місця події від 06.10.2016 року, в ході якого ОСОБА_7 добровільно видав велосипед дорожній з відкритою рамою 28 «Україна» ХВЗ (МОДЕЛЬ 65), синього кольору; висновком судово-товарознавчої експертизи № 1110/4 від 11.10.2016 року, згідно якого вартість велосипеду дорожнього з відкритою рамою 28 «Україна» ХВЗ (МОДЕЛЬ 65), синього кольору» становить 861 гривню 36 копійок; протоколом пред`явлення речей для впізнання від 15.10.2016 року.

Суд системно, допитавши потерпілу, свідка, дослідивши надані державним обвинувачем матеріали кримінального провадження, проаналізувавши норми кримінального закону, дійшов висновку, що винуватість ОСОБА_7 поза розумним сумнівом у скоєнні кримінального правопорушення (злочину) за встановлених вище в ухвалі обставин, які підтверджуються показаннями наданими потерпілою, свідком, а також безпосередньо дослідженими матеріалами кримінального провадження, а тому кваліфікує його дії, , які виразилися у відкритому викраденні чужого майна (грабіж), поєднаного з проникненням в інше приміщення, за ч. 3 ст. 186 КК України.

Відповідно до змісту висновку амбулаторної комплексної судової психолого-психіатричної експертизи№ 475 від 09.11.2016 року, підозрюваний ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на даний час страждає хронічним психічним захворюванням у вигляді шизофренії параноїдної форми, параноїдний синдром з дефектом по змішаному типу. Наявне у підозрюваного ОСОБА_7 хронічне психічне захворювання позбавляло його можливості усвідомлювати свої дії та керувати ними в період часу, до якого відноситься інкриміноване йому протиправне діяння і позбавляє можливості усвідомлювати свої дії та керувати ними на даний час. Підозрюваний ОСОБА_7 підпадає під дію ч.2 ст.19 КК України, на даний час перед слідством та судом постати не може. На даний час підозрюваний ОСОБА_7 згідно ч.3 ст.94 КК України потребує застосування примусових заходів медичного характеру у вигляді госпіталізації до психіатричного закладу зі звичайним наглядом.

Згідно ч. 2 ст. 19 КК України,не підлягає кримінальній відповідальності особа, яка під час вчинення суспільно небезпечного діяння, перебувала в стані неосудності, тобто не могла усвідомлювати свої дії або керуватися ними внаслідок хронічного психічного захворювання, тимчасового розладу психічної діяльності, недоумства або іншого хворого стану психіки. До такої особи за рішенням суду можуть бути застосовані примусові заходи медичного характеру.

Статтею 92 КК України передбачено, що примусовими заходами медичного характеру є надання амбулаторної психіатричної допомоги, поміщення особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого особливою частиною цього Кодексу, в спеціальний лікувальний заклад з метою її обов`язкового лікування, а також запобігання вчиненню нею суспільно небезпечних діянь.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 94 КК України залежно від характеру та тяжкості захворювання, тяжкості вчиненого діяння, з урахуванням ступеня небезпечності психічно хворого для себе або інших осіб, суд може застосувати госпіталізацію до психіатричного закладу із звичайним наглядом.

Згідно вимого п.1 ч.1 ст.503 КПК України Кримінальне провадження щодо застосування примусових заходів медичного характеру, передбачених законом України про кримінальну відповідальність, здійснюється за наявності достатніх підстав вважати, що особа вчинила суспільно небезпечне діяння, передбачене законом України про кримінальну відповідальність, у стані неосудності.
За змістом роз`яснень п. 2 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами примусових заходів медичного характеру та примусового лікування № 7 від 03 червня 2005 року», примусові заходи медичного характеру мають застосовуватись лише за наявності у справі обґрунтованого висновку експертів-психіатрів про те, що особа страждає на психічну хворобу чи має інший психічний розлад, які зумовлюють її неосудність або обмежену осудність і викликають потребу в застосуванні щодо неї таких заходів.

В судовому засіданні начальник Котелевського відділу Миргородської місцевої прокуратури Полтавської області підтримав клопотання старшого слідчого Котелевського ВП ГУ НП в Полтавській області про застосування відносно ОСОБА_7 примусових заходів медичного характеру у вигляді госпіталізації до психіатричного закладу зі звичайним наглядом, оскільки згідно висновку амбулаторної комплексної судової психолого-психіатричної експертизи за№ 475 від 09.11.2016 року ОСОБА_7 підпадає під дію ч. 2 ст.19 КК України. Потребує застосування примусових заходів медичного характеру у вигляді госпіталізації до психіатричного закладу зі звичайним наглядом.

Законний представник підозрюваного ОСОБА_5 , в суді зазначив суду, що дійсно ОСОБА_7 страждає на психічне захворювання, скоїв грабіж у потерпілої ОСОБА_6 , а тому вважає, що до підозрюваного ОСОБА_7 , необхідно застосувати заходи медичного характеру та госпіталізувати його до психіатричного закладу.

Захисник-адвокат ОСОБА_4 , в судовому засіданні клопотання старшого слідчого про застосування примусових заходів медичного характеру відносно ОСОБА_7 підтримав. Зазначивши суду, що дійсно за таких обставин підозрюваний ОСОБА_7 , повинен бути госпіталізований до психіатричного закладу для лікування.

В судове засідання підозрюваний ОСОБА_7 не з`явився, оскільки згідно з змістом клопотанням старшого слідчого затвердженого прокурором

ОСОБА_7 відповідно до висновку за№ 475 від 09.11.2016 року позбавлений можливості усвідомлювати свої дії та керувати ними на даний час, тому він не може брати участь у судовому розгляді за станом здоров`я.

Відповідно до змісту вимог ч. 1 ст. 512 КПК України участь особи, стосовно якої передбачається застосування примусових заходів медичного характеру, не є обов`язковою і може мати місце, якщо цьому не перешкоджає характер розладу психічної діяльності чи її психічного захворювання.
Частини 1 та 2 статті 19 Закону України «Про психіатричну допомогу» передбачають, що примусові заходи медичного характеру застосовуються за рішенням суду у випадках та в порядку, встановлених Кримінальним, Кримінальним процесуальним кодексами України, цим Законом та іншими законами. За рішенням суду застосовуються такі примусові заходи медичного характеру: надання амбулаторної психіатричної допомоги в примусовому порядку; госпіталізація до психіатричного закладу із звичайним наглядом; госпіталізація до психіатричного закладу з посиленим наглядом; госпіталізація до психіатричного закладу з суворим наглядом.

Згідно ч. 2 ст. 9 Закону України «Про Основи законодавства України про охорону здоров`я» застосування примусових заходів медичного характеру щодо осіб, які вчинили суспільно небезпечні діяння, обмеження прав інших громадян у вигляді примусового медичного огляду або примусової госпіталізації, а також у зв`язку з проведенням карантинних заходів допускається тільки на підставах і в порядку, передбачених законами України.

Можливість примусової госпіталізації особи передбачена і «Принципами захисту психічно хворих осіб та поліпшення психіатричної допомоги», затверджених Генеральною Асамблеєю ООН (резолюція 46/119 від 17 грудня 1991 року).

Таким чином, системно проаналізувавши все вище викладене в сукупності, суд виходячи з вимог змісту ст. 513 КПК України, приходить до переконання, що є всі законні підстави для задоволення клопотання про застосування примусових заходів медичного характеру у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000379 від 06.10.2016 року, відносно ОСОБА_7 , за підозрою у вчиненні суспільно-небезпечного діяння, а саме кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч.3 ст.186 КК України у вигляді госпіталізації його до психіатричного закладу зі звичайним наглядом.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 93,94 КК України, ч. 2 ст. 292, ст.ст. 503, 512, 513 КПК України, ст. 19 Закону України «Про психіатричну допомогу», суд;-
УХВАЛИВ:
Клопотання старшого слідчого Котелевського відділення поліції ГУНП в Полтавській області про застосування примусових заходів медичного характеру у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000379 від 06 жовтня 2016 року, про застосування примусових заходів медичного характеру відносно ОСОБА_7 за підозрою у вчиненні суспільно-небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч.3 ст.186 КК України, про застосування відносно останнього примусових заходів медичного характеру у вигляді госпіталізації до психіатричного закладу зі звичайним наглядом, задовольнити.

Застосувати відносно підозрюваного ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця м. Харків, раніше не судимого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , примусові заходи медичного характеру у вигляді госпіталізації до психіатричного закладу зі звичайним наглядом Полтавської обласної клінічної психіатричної лікарні ім. О.Ф. Мальцева.

Ухвала може бути оскаржена до Апеляційного суду Полтавської області через Котелевський районний суд Полтавської області протягом 30 (тридцяти) днів з дня її оголошення.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано, а при оскарженні ухвали - після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію ухвали.

Суддя