Справа № 761/5628/17
Провадження № 1-кс/761/3509/2017
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
07 березня 2017 року м. Київ

Слідчий суддя Шевченківського районного суду м. Києва ОСОБА_1 , за участі секретаря ОСОБА_2 , захисника ОСОБА_3 , слідчого ОСОБА_4 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду скаргу захисника ОСОБА_3 в інтересах підозрюваного ОСОБА_5 на постанову слідчого про відмову у задоволенні клопотання та зобов`язання вчинити певні дії,

у с т а н о в и в :
До Шевченківського районного суду м. Києва з скаргою на постанову слідчого про відмову у задоволенні клопотання про призначення повторної балістичної експертизи та зобов`язання слідчого призначити таку експертизу звернувся захисник підозрюваного ОСОБА_5 адвокат ОСОБА_3 .

На обґрунтування своєї скарги її ініціатор зазначив, що оголошена ОСОБА_5 у кримінальному провадженні № 220 150 000 000 003 79 підозра за ч. 1 ст. 263 КК України ґрунтується на висновку експерта Українського науково-дослідного інституту спеціальної техніки та судових експертиз ОСОБА_6 від 15.08.2016 № 431/16.

У той же час, на думку захисника, експерт не дотримався відповідних Методик проведення судових експертиз, крім того, допустив низку помилок, що негативно вплинуло на висновок про віднесення підданих дослідженню об`єктів до вогнепальної зброї та бойових припасів до неї.

У задоволенні клопотання захисника від 06.02.2017 про проведення повторної експертизи слідчий ГСУ СБ України ОСОБА_4 постановою від 06.02.2017 відмовив, посилаючись на те, що 30.01.2017 досудове розслідування завершене і стороні захисту відкритий доступ до матеріалів досудового розслідування.

У судовому засіданні з розгляду скарги захисник ОСОБА_3 наполягав на її задоволенні з наведених ним підстав. Крім того, заявник просив взяти до уваги, що відкриття стороні кримінального провадження матеріалів досудового розслідування не є закінченням розслідування.

Слідчий ОСОБА_4 заперечував проти задоволення скарги та призначення повторної експертизи, оскільки, на його переконання, висновок проведеної експертизи є повним та об`єктивним, тому необхідності призначення додаткової експертизи він не вбачає. Також слідчий просив врахувати, що досудове розслідування у вказаному провадженні закінчене і 06.03.2017 обвинувальний акт за обвинуваченням ОСОБА_5 за ч. 1 ст. 263 КК направлений до суду.

Слідчий суддя, заслухавши доводи сторін кримінального провадження, вивчивши скаргу та долучені документи, дійшов висновку про таке.

Відповідно до п. 12 ч. 3 ст. 42 КПК України підозрюваний має право заявляти клопотання про проведення процесуальних дій.

У силу положень ст. 220 КПК клопотання сторони захисту, до якої віднесені підозрюваний та його захисник, має бути розглянуте слідчим у передбачений цією статтею 3-денний строк.

Як свідчить постанова слідчого від 06.02.2017, ним клопотання захисника розглянуто, у задоволенні відмовлено.

У той же час, відмова у задоволенні клопотання ґрунтується на тому, що сторонам відкритий доступ до матеріалів, отже, досудове розслідування закінчене.

Слідчий суддя, надаючи оцінку законності вказаного рішення слідчого, бере до уваги, що згідно з п. 5 ч. 1 ст. 3 КПК України формами закінчення досудового розслідування є закриття кримінального провадження, направлення до суду обвинувального акту, клопотання про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру, клопотання про звільнення особи від кримінальної відповідальності.

Зазначений перелік є вичерпним і не відносить стадію відкриття сторонам у порядку ст. 290 КПК матеріалів розслідування до закінчення досудового розслідування.

Таким чином, обґрунтування постанови слідчого про відмову у задоволенні клопотання захисника суперечить закону.

Вирішуючи питання щодо наявності підстав для покладення на слідчого запропонованого захисником обов`язку призначити повторну балістичну експертизу, слідчий суддя відмічає, що статті 242-245 КПК, якими визначені підстави проведення експертиз та врегульований порядок залучення експерта, містяться у Главі 20 КПК «Слідчі (розшукові) дії».

Зазначене свідчить, що процесуальним законом проведення експертизи віднесене до слідчих дій.

Як зазначалося вище, статтею 42 КПК підозрюваний та захисник наділені правом заявляти клопотання про проведення процесуальних дій, якими також є і слідчі дії.

Відповідно до п. 7 ч. 1 ст. 303 КПК особа, яка заявила клопотання про проведення слідчих дій, має право оскаржити рішення слідчого про відмову у задоволенні такого клопотання.

З наведеного витікає, що за загальною процесуальною нормою може бути оскаржена відмова слідчого у призначені експертизи.

У той же час, частиною 1 статті 244 КПК визначено, що у разі відмови слідчого у задоволенні клопотання сторони захисту про залучення експерта, особа, що заявила відповідне клопотання, має право звернутися до слідчого судді з клопотанням про залучення експерта.

Отже, чинний КПК встановив іншу, відмінну від загального порядку, спеціальну процедуру, якою врегульований порядок дій у випадку прийняття слідчим рішення про відмову у призначенні ініційованої стороною захисту експертизи.

Відповідно до принципу вирішення конкуренції між загальною та спеціальною правовими нормами першочерговому застосуванню підлягає спеціальна норма права, як така, що враховує більш конкретні, специфічні фактори, притаманні саме для цієї ситуації.

Сукупність наведеного дозволяє констатувати, що відмова слідчого у задоволенні клопотання підозрюваного або його захисника про призначення експертизи спонукає сторону захисту до звернення безпосередньо до слідчого судді з клопотанням про призначення ініційованої стороною захисту експертизи.

На користь даного доводу свідчить закріплене у ч. 3 ст. 93 КПК положення, що сторона захисту здійснює збирання доказів, з-поміж іншого, шляхом отримання висновків експертів, здійснення інших дій, які здатні забезпечити подання суду належних і допустимих доказів.

Таким чином, реалізація передбаченого ч. 1 ст. 244 КПК права узгоджується з загальним принципом змагальності у кримінальному провадженні, відповідно до якого сторони мають рівні права на збирання доказів (ч.2 ст.22 КПК).

Слідчим суддею також приймається до уваги, що підставою для оскарження інших, передбачених ст. 303 КПК, рішень, дій чи бездіяльності слідчого або прокурора є неможливість учасників кримінального провадження в інший спосіб реалізувати свої процесуальні права.

Рішення слідчого про відмову у задоволенні відповідного клопотання не позбавляє сторону захисту можливості через передбачену процесуальним законом процедуру забезпечити збирання доказів.

Слідчий суддя також бере до уваги, що до його компетенції належить вирішення скарг та клопотань на стадії досудового розслідування.

У той же час, слідчим підтверджений факт направлення обвинувального акту до суду, що у сукупністю з вищенаведеним позбавляє слідчого суддю процесуальних повноважень позитивного для заявника вирішення скарги.

Враховуючи викладене, керуючись ст. 3, 242-244, 303, 395 КПК України, слідчий суддя

у х в а л и в :
У задоволенні скарги захисника ОСОБА_3 в інтересах підозрюваного ОСОБА_5 у кримінальному провадженні № 220 150 000 000 003 79 за ч. 1 ст. 263 КК України відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає та набирає законної сили з моменту її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1