Справа № 375/256/17
Провадження № 1-кп/375/30/17
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
26.04.2017 року Рокитнянський районний суд Київської області в складі:
головуючого - судді ОСОБА_1 ,
при секретарі - ОСОБА_2 ,
з участю прокурора ОСОБА_3 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в смт.Рокитне кримінальне провадження по обвинуваченню
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с.Савенці Рокитнянського району Київської області, українця, громадянина України, із професійно-технічною освітою, не працюючого, зареєстрованого в АДРЕСА_1 , раніше судимого Рокитняньким районним судом Київської області 22.12.2010 року за ст.185 ч.3, 309, 70 КК України до 4 років 6 місяців позбавлення волі, Білоцерківським міськрайонним судом Київської області 03.10.2014 року за ст.185 ч. 2, 71 КК України до 2 років 6 місяців позбавлення волі, Білоцерківським міськрайонним судом Київської області 31.07.2015 року за ст.185 ч.3, 395, 70 ч.1, 4 КК України (ухвалою Апеляційного суду Київської області від 03.11.2015 року вирок змінено з призначенням покарання у вигляді 3 років 6 місяців позбавлення волі), звільненого з місця позбавлення волі 13.10.2016 року по відбуттю покарання, Білоцерківським міськрайонним судом Київської області 21.03.2017 року за ч. 2 ст.186 КК України до покарання у вигляді 5 років позбавлення волі, з непогашеною судимістю,
за ч. 2 ст.186 КК України, -
Будучи неодноразово засудженим за скоєння корисливих злочинів та маючи непогашену судимість, ОСОБА_4 на шлях виправлення не став та скоїв новий умисний корисливий злочин.
Так, 07.02.2017 року близько 16:00 години, перебуваючи в с. Житні Гори Рокитнянського району Київської області, ОСОБА_4 зайшов до приміщення магазину ПП «Липовенко», що знаходиться по АДРЕСА_2 , у цьому населеному пункті, з метою придбання пляшки пива.
Вже перебуваючи у магазині, ОСОБА_4 підійшов до прилавку та замовив у продавця магазину, якою виявилася ОСОБА_5 , пляшку алкогольного нива «Балтика 7». ОСОБА_5 дістала з холодильника та поставила перед обвинуваченим на прилавку пляшку пива «Балтика 7», за яку він з нею розрахувався. В момент, коли продавець клала гроші до шухляди в столі у обвинуваченого виник злочинний умисел на заволодіння грошовими коштами каси магазину, які він побачив у шухляді.
Реалізовуючи свій злочинний умисел, спрямований на відкрите викрадення чужого майна, діючи при цьому умисно, повторно, керуючись корисливим мотивом, з метою незаконного збагачення за рахунок чужого майна, він у момент, коли потерпіла ОСОБА_5 клала його кошти, наніс їй через прилавок кулаком руки в рукавиці удар в обличчя. Внаслідок таких протиправних дій обвинуваченого потерпіла впала спиною на вітрину магазину.
ОСОБА_4 тим часом, завершуючи свій злочинний умисел, спрямований на відкрите заволодіння чужими грошовими коштами, вийняв із шухляди грошові кошти в сумі 340.00 грн. та залишив приміщення магазину, розпорядившись у послідуючому викраденими грошовими коштами на власний розсуд.
Своїми умисними протиправними діями ОСОБА_4 завдав потерпілій ОСОБА_5 фізичної шкоди, а власнику магазину ПП «Липовенко» ОСОБА_6 майнову шкоду на суму 340.00 грн..
На час розгляду кримінального провадження судом потерпілі претензій матеріального характеру до обвинуваченого не мають.
Враховуючи те, що обвинувачений у повному обсязі визнав свою вину у вчиненні інкримінованого йому органом досудового розслідування злочину при обставинах, викладених в обвинувальному акті, та беручи до уваги, що інші учасники судового розгляду також не оспорювали фактичні обставини справи, і судом встановлено, що учасники судового розгляду, в тому числі обвинувачений правильно розуміють зміст цих обставин та відсутні сумніви щодо добровільності та істинності їх позиції, роз`яснивши їм положення ст. 349 КПК України про те, що в такому випадку вони будуть позбавлені права оспорювати фактичні обставини справи в апеляційному порядку з підстав розгляду провадження за відсутності учасників судового провадження, не дослідження доказів у судовому засіданні або з метою оспорити встановлені досудовим розслідуванням обставини, вислухавши думку учасників судового розгляду, які не заперечували проти розгляду кримінального провадження у порядку, передбаченому ст. 349 КПК України, суд визнає недоцільним дослідження доказів стосовно тих фактичних обставин справи, які ніким не оспорюються, обмежившись допитом обвинуваченого та дослідженням даних, які характеризують особу винного.
Обвинувачений ОСОБА_4 у судовому засіданні визнав себе винним повністю у вчиненні інкримінованого йому злочину та показав, що дійсно 07.02.2017 року у другій половині дня він перебував у с.Житні Гори та при цьому мав намір придбати для себе пляшку пива. З цією метою він зайшов до магазину, на його прохання продавець подала йому пляшку пива, а він передав їй за це гроші. Коли вона клала гроші у шухляду стола, він побачив там інші грошові кошти та вирішив у цей момент заволодіти ними. З цією метою він відштовхнув рукою продавця, яка впала спиною на вітрину, а він в цей момент дістав із відкритої шухляди гроші, які, як потім зясувалося, були на загальну суму 340.00 грн..
Після вказаних подій він залишив магазин, а викрадені гроші витратив у послідуючому на власні потреби.
Розкаюється у скоєному, обіцяє стати на шлях виправлення та готовий понести покарання за вчинене.
Підсумовуючи викладене, суд за своїм внутрішнім переконанням, керуючись законом, вважає вірно кваліфікацію дій ОСОБА_4 органом досудового слідства за ч. 2 ст. 186 КК України як відкрите викрадення чужого майна (грабіж), поєднане з насильством, яке не є небезпечним для життя чи здоровя потерпілого, вчинене повторно.
Вирішуючи питання про призначення обвинуваченому міри покарання, суд виходить із вимог ст.65 КК України і враховує характер та ступінь тяжкості вчиненого ним злочину та його суспільну небезпечність, пом`якшуючі та обтяжуючі покарання обвинуваченого обставини, особу винного, відношення винного до скоєного та конкретні обставини справи.
З огляду на зміст ч. 2 ст.186 КК України та вимоги статті 12 цього Кодексу, вчинений обвинуваченим злочин відноситься до категорії тяжких.
Відповідно до ст. 66 КК України, обставинами, що пом`якшують покарання обвинуваченого, є щире каяття та активне сприяння розкриттю злочину.
Обставин, що обтяжують покарання обвинуваченого, судом відповідно до ст.67 КК України не встановлено.
Відповідно до ч. 2 ст. 50 КК України, покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засудженого, а також запобігання вчиненню нових злочинів, як засудженими, так і іншими особами.
Враховуючи вищевказане, а саме пом`якшуючу покарання винного обставину, відсутність обтяжуючих його покарання обставин, відношення винного до скоєного (визнав вину, зрозумів протиправність свого вчинку), дані про його особу, який в ранньому дитинстві залишився без батьківського піклування і що в певній мірі вплинуло на його виховання та порушення соціальної орієнтації, вчинннею ним першого злочину у малолітньому віці, позитивно характеризується по місцю проживання, на обліку у лікаря-нарколога та лікаря-психіатра не перебуває, не працює, ОСОБА_4 за вчинене кримінальне правопорушення слід призначити покарання, передбачене в санкції ч. 2 ст. 186 КК України, у виді позбавлення волі строком чотири роки шість місяців.
Таке призначене покарання за вчинений злочин на переконання суду буде відповідати не тільки тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, обставинам справи, але й особі обвинуваченого, буде обґрунтованим, необхідним та достатнім для його виправлення та попередження вчиненню ним нових злочинів.
Зважаючи, що вказаний злочин ОСОБА_4 скоїв до ухвалення Білоцерківським міськрайонним судом Київської області 21.03.2017 року попереднього вироку щодо його особи за ч. 2 ст.186 КК України, за яким йому призначено покарання у вигляді п`яти років позбавлення волі і який набрав законної сили, остаточне покарання за даним вироком суд визначає обвинуваченому за правилами ч. 4 ст.70 КК України шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим у вигляді п`яти років позбавлення волі.
Судові витрати та речові докази у кримінальному провадженні відсутні, цивільний позов не заявлений, запобіжний захід щодо обвинуваченого у даному кримінальному провадженні не обирався.
Керуючись ст.ст. 368-370, 373-374 КПК України, суд,-
ОСОБА_4 визнати винним по ч. 2 ст.186 КК України та призначити покарання у вигляді чотирьох років шести місяців позбавлення волі.
На підставі ч. 4 ст. 70 КК України остаточне покарання ОСОБА_4 визначити шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим та визначити таким п`ять років позбавлення волі.
Строк відбування покарання ОСОБА_4 рахувати з моменту утримання його під вартою з 13:00 години 11.02.2017 року.
Зарахувати в строк покарання засудженому ОСОБА_4 тримання його під вартою в установі попереднього ув`язнення на підставі ч. 5 ст. 72 КК України з розрахунку один день попереднього ув`язнення та тримання під вартою за два дні позбавлення волі, починаючи з 13:00 години 11.02.2017 року до набрання вироком законної сили.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Вирок може бути оскаржено до Апеляційного суду Київської області через Рокитнянський районний суд Київської області протягом тридцяти днів з моменту його проголошення, а засудженим з моменту отримання його копії.

Копія вироку негайно після його проголошення вручити, обвинуваченому та прокурору і не пізніше наступного дня надіслати учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні.

Суддя ОСОБА_1

Вирок набрав законної сили «_____»_______________ 20_____ року