Справа № 515/393/17
Провадження № 1-кп/515/751/17

Татарбунарський районний суд Одеської області
В И Р О К

Іменем України

16 травня 2017 р. Татарбунарський районний суд Одеської області в складі:

головуючого - судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря ОСОБА_2

прокурора ОСОБА_3

потерпілої ОСОБА_4

представника служби у справах дітей ОСОБА_5

обвинуваченого ОСОБА_6

законного представника обвинуваченого ОСОБА_7

захисника ОСОБА_8 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Татарбунари кримінальне провадження по обвинуваченню

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та мешканця АДРЕСА_1 , проживаючого по АДРЕСА_2 , українця, громадянина України, з неповною середньою освітою, не одруженого, учня 10-го класу Струмківської ЗОШ Татарбунарського району, раніше не судимого

- у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 185 КК України,

В С Т А Н О В И В:

27.11.2017 року, приблизно о 19 годині, неповнолітній ОСОБА_6 , за попередньою змовою з особою, матеріали відносно якої виділено в окреме провадження, з метою крадіжки майна, проникли на територію домоволодіння АДРЕСА_1 , де залізли на горище, з якого умисно, таємно викрали 19,6 м кабелю 12-ти жильного, вартістю 35 грн. за 1 м, загальною вартістю 686 грн. та 45,1 м кабелю 3-х жильного, вартістю 14 грн.за 1 м, загальною вартістю 631,40 грн., що належить потерпілій ОСОБА_4 , чим завдали збиток останній на загальну суму 1 317,40 грн. Після чого, з викраденим майном вищевказані особи з місця події зникли, розпорядившись ним на власний розсуд.

Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_6 винним себе у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення визнав повністю, не оспорював фактичних доказів по справі, у вчиненому розкаявся і прохав його суворо не карати та детально пояснив суду про обставини скоєного ним кримінального правопорушення.

З`ясувавши думку учасників судового провадження про обсяг та порядок дослідження доказів по справі, враховуючи, що ОСОБА_6 повністю визнав свою вину, ніхто з учасників провадження не піддає сумніву й не оспорює фактичні обставини, викладені в обвинувальному акті, вірно розуміють зміст цих обставин, в суду немає сумнівів у добровільності та істинності позиції учасників процесу, а тому відповідно до ч.3 ст.349 КПК України, суд вважає за недоцільне проводити дослідження доказів стосовно фактичних обставин справи, обмежившись лише показаннями обвинуваченого та матеріалами кримінального провадження, що стосуються особи обвинуваченого.

Таким чином, суд повно, усестороннє, об`єктивно аналізуючи зібрані у кримінальному провадженні докази, приходить до висновку, що умисні дії неповнолітнього обвинуваченого ОСОБА_6 правильно кваліфіковані за ч.3 ст.185 КК України, за ознаками таємного викрадення чужого майна (крадіжка), за попередньою змовою групи осіб, поєднаного з проникненням у інше приміщення.

При обранні покарання обвинуваченому, суд враховує суспільну небезпеку вчиненого ним кримінального правопорушення та особу обвинуваченого у їх сукупності.

Також, суд враховує повне визнання вини обвинуваченим в судовому засіданні, його щире каяття, активне сприяння розкриттю злочину, усунення спричиненої шкоди, посередню характеристику за місцем навчання, неповнолітній вік обвинуваченого, а також враховує думку представників служби у справах дітей та інших учасників судового провадження, щодо призначення покарання неповнолітньому обвинуваченому, не пов`язаного з позбавленням волі.

Обставин, що обтяжують покарання неповнолітнього обвинуваченого ОСОБА_6 , суд не виявив.

Враховуючи обставини справи, ступінь тяжкості кримінального правопорушення, особу неповнолітнього обвинуваченого, повне відшкодування шкоди потерпілій, суд вважає, що обмежувати чи позбавляти його волі немає необхідності, його виправлення і перевиховання можливе без ізоляції від суспільства, в умовах відбування покарання з випробуванням, відповідно до ст.ст.75, 104 КК України, якщо він протягом визначеного судом іспитового строку не вчинить нового злочину і виконає покладені на нього обов`язки. Підстав для застосування до останнього вимог ст.69 КК України з призначенням іншого, більш м`якого покарання, ніж передбачено санкцією статті 185 ч.3 КК України, суд не вбачає, вважаючи необхідним призначити йому мінімальне покарання, передбачене санкцією статті.

Крім того, суд вважає за необхідне покласти на обвинуваченого ОСОБА_6 обов`язки у відповідності до ст.76 ч.1 п.п.1,2 КК України.

Витрати, пов`язані із залученням судових експертів, згідно з вимогами ч.2 ст.124 КПК України, підлягають стягненню з обвинуваченого на користь держави, однак, в зв`язку з тим, що обвинувачений ОСОБА_6 є неповнолітнім та не має самостійного заробітку чи інших видів доходів, тому судові витрати підлягають стягненню з його законного представника.

Цивільний позов у кримінальному провадженні не заявлявся.

Долю речових доказів вирішити відповідно до ст.100 КПК України.

На підставі наведеного, керуючись ст.ст. 369, 370, 371, 373, 374, 376 КПК України, суд -

У Х В А Л И В:

ОСОБА_6 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.185 КК України та призначити йому покарання у вигляді - 3(трьох) років позбавлення волі.

Згідно ст.ст.75,104 КК України звільнити ОСОБА_6 від відбування призначеного покарання з випробуванням на - 1 (один) рік.

Відповідно до ч.1 п.п.1,2 ст.76 КК України покласти на ОСОБА_6 обов`язки:

1) періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

2) повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

Іспитовий строк ОСОБА_6 обчислювати з моменту проголошення вироку суду, відповідно до ч.1 ст.165 КВК України.

Стягнути з ОСОБА_7 , як законного представника неповнолітнього обвинуваченого ОСОБА_6 , на користь держави процесуальні витрати на залучення експерта у розмірі 1 057,20 грн.

Речові докази у справі, передані на зберігання під розписку потерпілій ОСОБА_4 , вважати повернутими за належністю.

Вирок може бути оскаржено впродовж 30 діб з моменту його оголошення до апеляційного суду Одеської області через Татарбунарський районний суд Одеської області.

Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Відповідно до ч.6 ст.376 КПК України копію вироку негайно після його проголошення вручити засудженому та прокурору.

Суддя Сивоконь