Справа № 496/3559/16-к
Провадження № 1-кп/496/262/16
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
04 січня 2017 року Біляївський районний суд Одеської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1

за участю:

секретаря ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду міста Біляївка Одеської області кримінальну справу за обвинуваченням:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Комарівка, Борзянського району Чернігівської області, громадянина України, українця, який має середню спеціальну освіту, неодруженого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого, який проходить службу кулеметника відділення морської піхоти взводу морської піхоти роти морської піхоти, військової частини НОМЕР_1 , у звані матрос,

у вчиненні злочину передбаченого ч. 4 ст. 407 Кримінального Кодексу України, -

В С Т А Н О В И В:

Відповідно до Указу виконувача обов`язків Президента України № 303/2014 від 17 березня 2014 р. «Про часткову мобілізацію» на території України почав діяти особливий період, який триває до теперішнього часу. 30 січня 2015 року ОСОБА_4 призваний на військову службу за контрактом ІНФОРМАЦІЯ_2 . Наказом начальника 250 центральної інженерної бази головного управління оперативного забезпечення Збройних сил України №4-РС від 30 січня 2015 р., ОСОБА_4 було зараховано до списків особового складу та призначеного на посаду такелажника такелажного взводу, і поставлено на всі види забезпечення.

Згідно положень п. 2 ч. 1 ст. 24 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» початком проходження військової служби для громадян, прийнятих на військову службу для військовозобов`язаних вважається день зарахування до списків особового складу військової частини.

З 30 січня 2015 р., тобто з моменту зарахування ОСОБА_4 до списків особового складу 250 центральної інженерної бази головного управління оперативного забезпечення Збройних сил України, він набув статусу військовослужбовця особи, яка проходить військову службу та з цього ж дня розпочав виконання свого військового обов`язку проходження військової служби.

13 травня 2015 р. ОСОБА_4 наказом начальника 250 центральної інженерної бази головного управління оперативного забезпечення Збройних сил України №17-РС призначено на посаду такелажника евакуаційного відділення взводу ремонтно-відновлювального батальйону.

22 вересня 2015 р. ОСОБА_4 наказом першого заступника начальника Генерального штабу Збройних Сил України (по особовому складу) №210-РС призначено на посаду кулеметника відділення морської піхоти взводу морської піхоти роти морської піхоти військової частини НОМЕР_1 .

28 вересня 2015р. ОСОБА_4 наказом командира військової частини НОМЕР_1 (по стройовій частині) №17 зараховано до списків особового складу військової частини та поставлено на всі види забезпечення.

Відповідно до вимог п.п. 1, 2,3 ч. 3 ст. 24 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» військовослужбовці вважаються такими, що виконують обов`язок військової служби на території військової частини або в іншому місці роботи (занять) протягом робочого (навчального) часу, включаючи перерви, встановлені розпорядком (розкладом занять) чи поза військовою частиною, якщо перебування там відповідає обов`язкам військовослужбовця або його було направлено туди за наказом відповідного командира (начальника), на шляху прямування на службу або зі служби, під час службових поїздок, повернення до місця служби.

Проте, діючи на порушення зазначених вимог та обов`язків, ОСОБА_4 будучи військовослужбовцем військової служби за контрактом військової частини НОМЕР_1 та проходячи військову службу на посаді кулеметника відділення морської піхоти взводу морської піхоти роти морської піхоти військової частини НОМЕР_1 у військовому звані „матрос, усвідомлюючи відсутність відповідного дозволу командира, з метою тимчасового ухилення від обов`язків військової служби, 25 червня 2016 р. в умовах особливого періоду, крім воєнного стану, вчинив не з`явлення вчасно без поважних причин до розташування вищезазначеної військової частини, яка дислокується за адресою: АДРЕСА_2 , та ухилявся від проходження військової служби до 15 вересня 2016р., проводячи час на власний розсуд, не пов`язуючи його з виконанням обов`язків військової служби.

Будучи допитаним у судовому засіданні, обвинувачений ОСОБА_4 свою вину в інкримінованому йому злочині визнав повністю та підтвердив обставини, викладені в обвинувальному акті, не оспорюючи доказів по даній справі, здобутих органами досудового розслідування. У вчиненому розкаявся, не заперечував проти розгляду кримінального провадження щодо нього в порядку ч. 3 ст. 349 КПК України. Також пояснив, що у зв`язку з хворобою матері, а він єдиний син, вимушений був залишити частину та розуміє що вчинив злочин.

Враховуючи те, що учасники процесу не оспорювали фактичні обставини справи і судом встановлено, що вони правильно розуміють зміст цих обставин, відсутні сумніви у добровільності їх позиції, вислухавши думку учасників процесу і роз`яснивши їм наслідки розгляду справи в порядку ч. 3 ст. 349 КПК України, суд визнав недоцільним дослідження доказів, щодо обставин, які ніким не оспорюються.

Дії обвинувачуваного ОСОБА_4 суд кваліфікує за ч. 4 ст. 407 КК України нез`явлення вчасно на службу без поважних причин, вчинене в умовах особливого періоду, крім воєнного стану.

При визначенні виду та міри покарання обвинуваченому суд враховує характер та ступінь суспільної небезпеки скоєного ним злочину, ту обставину, що тяжких наслідків від скоєного не настало, особу обвинуваченого, а саме: що до кримінальної відповідальності він притягується вперше, відношення обвинуваченого до скоєного ним злочину, який усвідомив негідність вчиненого ним злочину і критично оцінює вчинене, готовий нести за вчинене відповідальність.

Обставиною, яка пом`якшує покарання ОСОБА_4 , являється щире каяття.
Обставини, які обтяжують покарання ОСОБА_4 , судом не встановлено.
Призначаючи покарання, суд враховує характер та ступінь суспільної небезпеки вчиненого злочину, особу винного, обставини справи, які пом`якшують та обтяжують покарання. Суд, зокрема, враховує що ОСОБА_4 задовільно характеризується за місцем служби, на обліку у лікаря психіатра та нарколога не перебуває.
Суд також враховує конкретні обставини справи, що обвинувачений визнав свою вину у вчиненому злочині, щиро розкаявся у цьому, раніше не судимий, наявність обставин, що пом`якшують покарання і вважає за необхідне призначити обвинуваченому покарання з врахуванням ч.1 ст. 69 КК України та перейти до іншого, більш м`якого виду основного покарання, не зазначеного в санкції статті 407 ч.4 КК України у виді арешту, передбаченого ст. 60 КК України, яке військовослужбовці відбувають на гауптвахті.

Відомості про цивільний позов, речові докази по справі та наявність судових витрат суду не надавались.

Заходи забезпечення кримінального провадження не застосовувались.

Керуючись ст.ст. 371-373, 374 КПК України суд, -

У Х В А Л И В

ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні злочину передбаченого ч. 4 ст. 407 КК України та призначити покарання, застосувавши ст. ст. 60,69 КК України, у виді арешту строком на 3 (три) місяці, з відбуванням покарання на гауптвахті.

На вирок може бути подана апеляційна скарга до судової палати у кримінальних справах апеляційного суду Одеської області протягом 30 днів з моменту проголошення вироку.

Суддя ОСОБА_1

04 січня 2017 року