Справа №1кс/760/7121/17
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
18 травня 2017 року слідчий суддя Солом`янського районного суду м. Києва ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі засідань суду в м. Києві скаргу адвоката ОСОБА_3 , який діє в інтересах підозрюваного ОСОБА_4 на постанову старшого детектива Відділу внутрішніх розслідувань Управління внутрішнього контролю Національного антикорупційного бюро України ОСОБА_5 про закриття кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000869 від 22.03.2017 року,
ВСТАНОВИВ:
Скаржник звернувся до слідчого судді зі скаргою на постанову старшого детектива Відділу внутрішніх розслідувань Управління внутрішнього контролю Національного антикорупційного бюро України ОСОБА_5 про закриття кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000869 від 22.03.2017 року.
Скаржник скаргу обґрунтовує тим, що 10.03.2017 року на виконання ухвали слідчого судді Печерського районного суду м. Києва, прокурором Генеральної прокуратури України 22.03.2017 року були внесені відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань, та присвоєно №0000869 за попередньою кваліфікацією за ч.1 ст.365 КК України.

Як стало відомо скаржнику, процесуальним керівником органу досудового розслідування було визначено підслідність кримінального провадження за Національним антикорупційним бюро України.

20.04.2017 року на адресу адвоката надійшла постанова про закриття зазначеного кримінального провадження.

Вважає, що вказана постанова є незаконною, оскільки не відповідає вимогам КПК України.

Також, скаржник у своїй заяві просить поновити строк на оскарження даної постанови, вказуючи на те, що ним, у встановлений законом строк, була подана скарга, яка була передана на розгляд слідчого судді Солом`янського районного суду м. Києва.

Оскільки призначене слідчим суддею судове засідання було призначено на 04.05.2017 року, скаржником завчасно було подано клопотання про відкладення судового засідання, у зв`язку з його перебуванням у відпустці.

З невідомих йому підстав, клопотання не було вчасно передано слідчому судді, а тому, слідчий суддя, вважаючи неявку скаржника неповажною, залишила скаргу без розгляду.

З таких підстав просив визнати причину пропуску строку звернення зі скаргою поважними та поновити строк на оскарження постанови про закриття кримінального провадження.

Скаржник в судовому засіданні просив скаргу задовольнити з наведених в ній підстав.

Детектив НАБ України ОСОБА_5 заперечувала проти задоволення скарги, посилаючись на те, що оскаржувана постанова відповідає вимогам ч.5 ст.110 КПК України, та в ході перевірки встановлено, що дії детективів НАБ України відповідали вимогам КПК України, а тому просила відмовити у задоволенні скарги.

Дослідивши матеріали скарги та додані до неї документи слідчий суддя приходить до наступного висновку.

Встановлено, 22.03.2017 року прокурором Генеральної прокуратури України ОСОБА_6 внесено відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000869 за фактом вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.365 КК України.
03.04.2017 року старшим детективом Відділу внутрішніх розслідувань Управління внутрішнього контролю Національного антикорупційного бюро України ОСОБА_5 було винесено постанову про закриття кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000869 від 22.03.2017 року у зв`язку з встановленням відсутності в діях працівників Національного антикорупційного бюро складу кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.365 КК України.
Скаржник вважає зазначену постанову такою, що прийнята у порушення вимог процесуального закону, за відсутності підстав для закриття провадження.
Закриття кримінального провадження є одним із способів його остаточного вирішення, а тому провадження має закриватися після всебічного, повного та об`єктивного дослідження всіх обставин та оцінки слідчим всіх зібраних та перевірених доказів. Постанова слідчого має бути вмотивованою, її зміст повинен відповідати фактичним обставинам, встановленим матеріалами справи, зокрема, в ній має бути викладено суть заяви особи, яка звернулася з метою захисту своїх прав та відповіді на всі постановлені нею питання, які виключають провадження у справі і обумовлюють її закриття, що є однією з гарантій забезпечення прав та законних інтересів учасників процесу.
Слідчий суддя не погоджується з вказаними висновками детектива з огляду на наступне.
Згідно ч.2 ст.9 КПК України, прокурор, керівник органу досудового розслідування, слідчий зобов`язані всебічно, повно і неупереджено дослідити обставини кримінального провадження, виявити як ті обставини, що викривають, так і ті, що виправдовують підозрюваного, обвинуваченого, а також обставини, що пом`якшують чи обтяжують його покарання, надати їм належну правову оцінку та забезпечити прийняття законних і неупереджених процесуальних рішень.
Відповідно до ч.1 ст.91 КПК України, передбачено, що у кримінальному провадженні підлягають доказуванню, зокрема: подія кримінального правопорушення ( час, місце, спосіб та інші обставини вчинення кримінального правопорушення); винуватість обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, форма вини, мотив і мета вчинення кримінального правопорушення; вид і розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, а також розмір процесуальних витрат; обставини, які впливають на ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, характеризують особу обвинуваченого, обтяжують чи пом`якшують покарання, які виключають кримінальну відповідальність або є підставою закриття кримінального провадження.
Ч.2 ст.91 КПК України передбачає, що доказування полягає у збиранні, перевірці та оцінці доказів з метою встановлення обставин, що мають значення для кримінального провадження.
Обов`язок доказування, згідно з ч.1 ст.92 КПК України, покладається на слідчого, прокурора та, в установлених цим Кодексом випадках, - на потерпілого.
Доказами в кримінальному провадженні є фактичні дані, отримані у передбаченому КПК порядку, на підставі яких слідчий, прокурор, слідчий суддя і суд встановлюють наявність чи відсутність фактів та обставин, що мають значення для кримінального провадження та підлягають доказуванню.
Згідно з ч.1 ст.223 КПК України для отримання ( збирання ) доказів або перевірку вже отриманих доказів здійснюються слідчі дії.
Детективом у зазначеній постанові не наведено, які саме слідчі дії було проведено, які докази були зібрані та які обставини справи є дослідженими.
Фактично, єдиним документом, що досліджувався органом досудового розслідування є протокол затримання ОСОБА_4 від 25.01.2017 року у кримінальному провадженні №№0000005 від 14.01.2016 року, який зазначений в постанові про закриття кримінального провадження, а також ухвала слідчого судді щодо обрання відносно ОСОБА_4 запобіжного заходу.
За таких обставин постанова старшого детектива Відділу внутрішніх розслідувань Управління внутрішнього контролю Національного антикорупційного бюро України ОСОБА_5 про закриття кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000869 від 22.03.2017 року підлягає скасуванню з вищезазначених підстав.
Також, слідчий суддя вважає, що підстави пропуску строку на оскарження постанови є поважними, а тому підлягають задоволенню.
На підставі вищевикладеного, керуючись ст.ст. 303-306 КПК України, слідчий суддя, -

У Х В А Л И В:
Скаргу задовольнити.

Поновити строк на оскарження постанови старшого детектива Відділу внутрішніх розслідувань Управління внутрішнього контролю Національного антикорупційного бюро України ОСОБА_5 про закриття кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000869 від 22.03.2017 року.
Скасувати постанову старшого детектива Відділу внутрішніх розслідувань Управління внутрішнього контролю Національного антикорупційного бюро України ОСОБА_5 про закриття кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000869 від 22.03.2017 року.
Ухвала є остаточною й оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя: ОСОБА_1