Справа № 742/1216/16-к Головуючий у І інстанції ОСОБА_1
Провадження № 11-кп/795/58/2017
Категорія - ч.1 ст.115 КК України Доповідач ОСОБА_2
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
17 січня 2017 року колегія суддів судової палати у кримінальних справах апеляційного суду Чернігівської області в складі:

Головуючого-суддіОСОБА_2

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

з участю секретаря ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у місті Чернігові кримінальне провадження за апеляційними скаргами адвоката ОСОБА_6 , потерпілих ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 на вирок Прилуцького міськрайонного суду Чернігівської області від 26 липня 2016 року, щодо

ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с.Нова Гребля Прилуцького району Чернігівської області, громадянина України, з вищою освітою, перебуваючого в фактичних шлюбних відношеннях, маючого на утриманні неповнолітню і малолітню дитину, непрацюючого, жителя АДРЕСА_1 ., раніше не судимого,

який обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.115 КК України,

за участю прокурора ОСОБА_12 , ОСОБА_13 ,

потерпілої ОСОБА_9 ,

законного представника

неповнолітніх потерпілих ОСОБА_7

адвокатів ОСОБА_14 , ОСОБА_15

захисників-адвокатів ОСОБА_6 , ОСОБА_16 ,

обвинуваченого ОСОБА_11 ,

В С Т А Н О В И Л А:

Вироком Прилуцького міськрайонного суду Чернігівської області від 26 липня 2016 року ОСОБА_11 визнано винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст.115 КК України і призначено йому покарання у виді позбавлення волі строком на 12 (дванадцять) років.

Запобіжний захід обвинуваченому ОСОБА_11 змінено з домашнього арешту на тримання під вартою, термін відбування призначеного покарання рахувати йому з моменту фактичного затримання, тобто з 26 липня 2016 року.

Зараховано обвинуваченому ОСОБА_11 в строк відбування покарання період його затримання і тримання під вартою з 24 жовтня 2015 року по 21 грудня 2015 року ( із розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі відповідно до положень ч.5 ст.72 КК України).

Стягнуто з ОСОБА_11 на користь потерпілої ОСОБА_10 моральну шкоду в сумі 500000 (п`ятсот тисяч) грн.

Стягнуто з ОСОБА_11 на користь потерпілого ОСОБА_17 моральну шкоду в сумі 500000 (п`ятсот тисяч) грн.

Стягнуто з ОСОБА_11 на користь потерпілого ОСОБА_18 моральну шкоду в сумі 500000 (п`ятсот тисяч) грн.

Стягнуто з ОСОБА_11 на користь потерпілого ОСОБА_8 моральну шкоду в сумі 500000 (п`ятсот тисяч) грн.

Стягнуто з ОСОБА_11 на користь потерпілої ОСОБА_9 майнову шкоду в сумі 17250 грн. та моральну шкоду в сумі 500000 грн., а всього стягнуто 517250 (п`ятсот сімнадцять тисяч двісті п`ятдесят) грн.

Стягнуто з ОСОБА_11 на користь держави витрати понесені на оплату експертиз проведених по даній справі в сумі 20124 (двадцять тисяч сто двадцять чотири ) грн.77 коп.

Як встановлено судом першої інстанції, що 22 жовтня 2015 року близько 00 год.30 хв., після спільного вживання алкогольних напоїв ОСОБА_11 та ОСОБА_19 на автомобілі марки «Toyota Land Cruiser Prado 150 «реєстраційний номерний знак НОМЕР_1 , яким керував ОСОБА_11 , прибули до приміщення нежитлової будівлі за адресою: АДРЕСА_2 , яке належить ОСОБА_11 , з метою подальшого вживання алкогольних напоїв. Відразу після прибуття у приміщенні вищевказаної будівлі між ОСОБА_11 та ОСОБА_19 , на ґрунті існуючих неприязних стосунків, виник раптовий конфлікт, в ході якого ОСОБА_11 , перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, з метою умисного противоправного заподіяння смерті ОСОБА_19 , використовуючи невстановлену в ході досудового розслідування гладкоствольну мисливську зброю, призначену для відстрілу патронів споряджених картеччю, здійснив постріл в область голови ОСОБА_19 , внаслідок наскрізного вогнепального дробового поранення голови та грубого руйнування речовини головного мозку ОСОБА_19 помер на місці подій. В подальшому ОСОБА_11 перевіз тіло ОСОБА_19 з місця подій до с. Переволочна, Прилуцького району Чернігівської області,де скинув його з мосту по вул. Козацький шлях в русло річки «Удай».

Кримінальне правопорушення,у вчиненні якого визнається винуватим обвинувачений ОСОБА_11 є ч.1 ст. 115 КК України, умисне противоправне заподіяння смерті іншій людини.

Не погоджуючись з рішенням суду захисник обвинуваченого ОСОБА_6 подав апеляційну скаргу, в якій просить вирок суду скасувати і закрити кримінальне провадження за відсутністю в діях ОСОБА_11 складу кримінального правопорушення.

В обґрунтування доводів апеляційної скарги зазначив, що судом першої інстанції під час розгляду кримінального провадження було допущено неповноту судового розгляду, в основу вироку покладено недопустимі докази, наведені обставини справи у вироку не відповідають фактичним обставинам справи, а також судом надано невірну оцінку доказам у їх сукупності.

Зазначає, що питання про відвід судді ОСОБА_20 вирішено з порушенням норм КПК України і наступний склад суду також визначено з порушенням КПК України.

Місцевий суд не оцінив докази в аспекті їх допустимості та достатності, залишив поза увагою доводи захисника адвоката ОСОБА_6 про визнання низки доказів недопустимими, не дослідив у судовому засіданні всіх доказів по справі, як того вимагають приписи статей 375 та 358 КПК України. В основу вироку судом покладені докази, які є недопустимими, оскільки отримані вони з грубим порушенням норм КПК, щодо їх збирання, фіксацій тощо. Зокрема вказує на відсутність підписів у протоколах огляду місця події та протоколі обшуку від 24.10.2015 року, відсутність даних про певних учасників. В протоколі додаткового огляду трупа не зазначено яким чином упаковано виявлений деформований металевий предмет, також відсутнє прізвище слідчого та понятих, відсутній підпис судово-медичного експерта. Отже ці докази необхідно визнати недопустимими.

Також в судовому засіданні не знайшли свого підтвердження обставини, що між ОСОБА_11 та ОСОБА_19 на ґрунті існуючих неприязних відносин виник раптовий конфлікт. Також не встановлено знаряддя злочину, а тому весь зміст обвинувачення побудований на припущеннях.

Не з`ясовано яким чином труп ОСОБА_19 опинився в річці Удай на відстані понад 20 км.

Наголошує, що протоколи обшуку в автомобілі Форд Сієра д.н.з. НОМЕР_2 та Тойота д.н.з. НОМЕР_1 ніяким чином не доводять вину ОСОБА_11 .

Зазначає, що судом в основу доведеності вини ОСОБА_11 покладено висновки експертиз, які не свідчать про доведеність його вини, а навпаки свідчать про непричетність ОСОБА_11 до скоєння злочину, а також вони не є доказами відповідно до ст..84,85 КПК України. Посилається на висновки експерта №238 від 23.11.2015 року та №264 від 15.12.2015 року. Висновок експерта №1135 від 18.11.2015 року також не є доказом по справі. Судом надано необ`єктивний аналіз висновку експерта №034(х)030(б) від 07.12.2015 року, оскільки експерт вказав на можливість походженні крові від іншої людини. Інші проведені експертизи по справі також не містять відомостей, які спростовують показання обвинуваченого Труш та підтверджують його винність в інкримінованому злочині.

У вироку суд не вказав на будь-які речові докази, щодо вини ОСОБА_11 , що свідчить про їх відсутність.

Також судом не надано оцінки тому, що майно на яке накладено арешт не належить ОСОБА_11 .

Від обвинуваченого ОСОБА_11 надійшло доповнення до апеляційної скарги, в яких він просить вирок суду першої інстанції скасувати та призначити новий розгляд.

Зазначає, що суд першої інстанції виніс вирок на припущеннях, не мотивував прийняття одних доказів та відхилення інших, безпідставно вказав на наявність неприязних відносин між потерпілим та обвинуваченим, оскільки наявність таких відносин спростовуються показаннями свідка ОСОБА_21 . Крім того, висновок про наявність умислу на вчинення злочину також ґрунтується на припущеннях.

Відсутні будь-які докази того, що обвинувачений перевозив тіло потерпілого та скинув його у річку, а також те, що обвинувачений перебував у стані алкогольного сп`яніння. Судом першої інстанції також в повному обсязі не перевірені дії свідка ОСОБА_21 в момент вчинення кримінального правопорушення.,

Також на вказаний вирок надійшли апеляційні скарги від потерпілих ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , зміст яких зводиться до прохання скасувати вирок Прилуцького міськрайонного суду Чернігівської області від 26 липня 2016 року стосовно ОСОБА_11 та ухвалити новий, яким призначити ОСОБА_11 покарання за ч.1 ст.115 КК України у виді 15 років позбавлення волі. А також, в повному обсязі задовольнити цивільний позов.

Посилаються на невідповідність призначеного покарання ступеню тяжкості кримінального правопорушення та особі обвинуваченого внаслідок м`якості. Також не погоджуються з визначеним розміром моральної шкоди. На думку кожного з потерпілих розмір моральної шкоди має становити 1 000 000 грн., що буде узгоджуватися з вимогами законодавства та засадами розумності, виваженості і справедливості. Суд недостатньо врахував, що вину у вчиненні злочину ОСОБА_11 не визнав та не розкаявся у скоєному, своїми показами намагався ввести суд в оману, заходів для відшкодування завданих збитків не вживав, пробачення у потерпілих не просив.

Заслухавши доповідача, обвинуваченого та його захисників, які просили задовольнити апеляційну скаргу захисника та заперечували проти апеляційних скарг, поданих потерпілими по справі, потерпілих ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , які підтримали свої апеляційні скарги та просили призначити ОСОБА_11 покарання за ч.1 ст.115 КК України у виді 15 років позбавлення волі, прокурора, який заперечив проти задоволення апеляційних скарг та просив залишити вирок місцевого суду без змін, дослідивши матеріали кримінального провадження та перевіривши доводи, наведені в апеляційних скаргах, колегія суддів вважає, що апеляційні скарги захисника та потерпілих підлягають частковому задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ст. 404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Захисник обвинуваченого ОСОБА_11 ОСОБА_6 в апеляційній скарзі просив вирок суду скасувати і закрити кримінальне провадження за відсутністю в діях ОСОБА_11 складу кримінального правопорушення. В подальшому дана апеляційна скарга була доповнена обвинуваченим, який просив вирок суду скасувати та призначити новий судовий розгляд в суді першої інстанції. Потерпілі просили вирок суду скасувати та постановити новий вирок, яким призначити обвинуваченому більш сувору міру покарання.

Згідно ст.370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим.

Законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до статті 94 цього Кодексу.

Вмотивованим є рішення, в якому наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення.

Під час розгляду даного кримінального провадження та винесенні судового рішення судом першої інстанції не були дотримані дані вимоги кримінально-процесуального законодавства.

Відповідно до ст.. 31 КПК України суддя чи склад колегії суддів для розгляду конкретного кримінального провадження визначається в порядку, передбаченому частиною третьою ст..25 КПК України.

Згідно вимог ст..81 КПК України питання вирішення відводу судді, який здійснює судове провадження колегіально, розглядає цей же склад суду і рішення приймається простою більшістю голосів.

Як вбачається з протоколу автоматизованого розподілу судової справи (а.с.25 т.1) для розгляду даного кримінального провадження визначено колегію суддів ОСОБА_20 , ОСОБА_22 , ОСОБА_23 .. Суддею ОСОБА_20 подано заяву про самовідвід, який був розглянутий та задоволений суддею ОСОБА_24 , а провадження передано до канцелярії суду для визначення іншого судді.

Натомість самовідвід судді ОСОБА_23 було вирішено колегіальним складом суду, про що свідчить відповідна ухвала (а.с.39 т.1).

Чинним кримінально-процесуальним законодавством не передбачено вирішення слідчим суддею питання про самовідвід судді, який розглядає кримінальне провадження у складі колегії, а різний підхід до вирішення самовідводу судді ставить під сумнів законність складу суду, що відповідно до п.2 ч.2 ст.412 та ст..415 КПК України є підставою для скасування судового рішення з призначенням нового судового розгляду.

Крім того, приймаючи рішення по даному кримінальному провадженні суд першої інстанції належним чином його не мотивував і не обґрунтував.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до статті 94 цього Кодексу. Вмотивованим є рішення, в якому наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення.

Згідно ст..94 КПК України слідчий, прокурор, слідчий суддя, суд за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінюють кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення.

В порушення вищевказаних вимог законодавства суд першої інстанції обмежився лише перерахуванням доказів, які підтверджують вину обвинуваченого ОСОБА_11 не оцінивши їх з точки зору належності, допустимості і достовірності.

Так, судом покладені в основу ряд доказів, однак при цьому не перевірені та залишені без оцінки доводи захисника про недопустимість цих доказів враховуючи те, що огляд території в АДРЕСА_2 здійснювався без участі понятих (а.с.109-112 т.1). Огляд трупа потерпілого 22 жовтня 2015 року здійснювався за участю понятих та спеціаліста ОСОБА_25 , а протокол підписаний учасниками ОСОБА_26 та ОСОБА_27 , а підпис спеціаліста Подружина відсутній. (а.с.113-121 т.1)

Огляд проїзної частини АДРЕСА_3 здійснювався також з участю спеціаліста ОСОБА_25 , підпис якого відсутній (а.с.122-135 т.1).

Крім того, на підтвердження вини обвинуваченого суд навів ряд доказів, які взагалі не місять даних про вчинення кримінального правопорушення ОСОБА_11 , зокрема, висновок експерта №238 від 23 листопада 2015 року (а.с.109-110 т.2), висновки експерта №1135 та №1088 (а.с.111,112 т.2), висновок експерта №264 від 15.12.2015 року (а.с.137-138 т.2), висновок експерта №029(б)033 (х)037 (бал) (а.с.171-193 т.2).

Натомість, ряд доказів, які мають відношення до кримінального провадження і були предметом дослідження в суді першої інстанції взагалі не викладені у вироку і відповідно не оцінювались, зокрема висновок експерта №17 (а.с.246-249 т.2).

У вироку суду не викладено покази ряду учасників провадження, зокрема, експерта криміналіста ОСОБА_25 та спеціаліста ОСОБА_28 .. При цьому, з невідомих причин ОСОБА_25 допитаний в якості свідка, незважаючи на те, що він приймав участь в процесуальних діях в якості спеціаліста. ОСОБА_28 був допитаний в якості спеціаліста, хоча прокурором заявлялось клопотання про його допит як свідка. При цьому, як вбачається із звукозапису судового засідання ОСОБА_28 пояснив, що довідка, на яку посилається суд у вироку не містить жодного аналізу, а лише встановлює факт перебування телефону в зоні дії базових станцій.

Загалом належні і достатні мотиви та підстави ухвалення вироку судом першої інстанції не викладені.

Так, жодним чином не з`ясовані мотиви вчинення кримінального правопорушення, оскільки будь-які дані про наявність неприязнених відносин у обвинуваченого та потерпілого вирок суду не містить. Суд зазначив, що покази обвинуваченого є нелогічними, непослідовними та не узгоджуються з іншими матеріалами справи, однак у вироку жодним чином їх не спростував.

Відповідно до ч.1 ст.412 КПК України, істотними порушеннями вимог кримінального процесуального закону є такі порушення вимог цього Кодексу, які перешкодили чи могли перешкодити суду ухвалити законне та обґрунтоване судове рішення.

За таких обставин, виходячи зі змісту положень статті 412 КПК України, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції, при розгляді кримінального провадження, істотно порушив вимоги кримінального процесуального закону, що безумовно тягне за собою скасування рішення з призначенням нового розгляду в суді першої інстанції, оскільки допущені порушення не можуть бути усунуті в суді апеляційної інстанції.

На підставі наведеного, керуючись ст.ст. 404, 405, 412, 415 Кримінального процесуального кодексу України, колегія суддів,

У Х В А Л И Л А:
Апеляційні скарги адвоката ОСОБА_6 , потерпілих ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 щодо ОСОБА_11 задовольнити частково.

Вирок Прилуцького міськрайонного суду Чернігівської області від 26 липня 2016 року відносно ОСОБА_11 скасувати і призначити новий розгляд у суді першої інстанції.

Продовжити строк тримання під вартою ОСОБА_11 до 17 березня 2017 року.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення і касаційному оскарженню не підлягає.

СУДДІ:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4