Справа № 645/691/17
Провадження № 1-кп/645/254/17

В И Р О К
Іменем України
06 квітня 2017 року Фрунзенський районний суд м. Харкова у складі:

головуючого - судді ОСОБА_1 ,

секретарі судового засідання ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

за участю:

прокурора ОСОБА_4 ,

потерпілого ОСОБА_5 ,

представника потерпілого адвоката ОСОБА_6 ,

потерпілих ОСОБА_7 , ОСОБА_8 ,

представника потерпілих адвоката ОСОБА_9 ,

захисника обвинуваченого адвоката ОСОБА_10 ,

обвинуваченого - ОСОБА_11 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Харкові кримінальне провадженні, внесене 27 грудня 2016 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0001432 відносно:

ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Харкова, українця, громадянина України, з вищою освітою, одруженого, не працюючого, раніше не судимого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 ,

обвинуваченого у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.ч. 1, 3 ст. 286 КК України,-
в с т а н о в и в:
27 грудня 2016 року, приблизно о 17.00 год., ОСОБА_11 керував технічно справним автомобілем «Тойота Прадо» д.р.н. НОМЕР_1 в стані алкогольного сп`яніння чим порушив вимоги п. 2.9 а) Правил дорожнього руху України, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 р. № 1306 (далі по тексту ПДР України),згідно з яким «Водієві забороняється: а) керувати транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння або перебувати під впливом наркотичних чи токсичних речовин».

Так, ОСОБА_11 рухався по автодорозі «Київ-Харків-Довжанський» з боку пр. Московського в напрямку Салтівського шосе в м. Харкові та під час руху по вказаній автодорозі, під`їжджаючи до перехрестя з Салтівським шосе в м. Харкові, ОСОБА_11 грубо порушив вимоги п.п. 12.1 і 13.1 ПДР України, відповідно до яких:

п.12.1 «Під час вибору в установлених межах безпечної швидкості руху водій повинен ураховувати дорожню обстановку, а також особливості вантажу, що перевозиться, і стан транспортного засобу, щоб мати змогу постійно контролювати його рух та безпечно керувати ним»;

п. 13.1. «Водій залежно від швидкості руху, дорожньої обстановки, особливостей вантажу, що перевозиться, і стану транспортного засобу повинен дотримувати безпечної дистанції та безпечного інтервалу».

У зв`язку з порушенням даних правил ОСОБА_11 скоїв зіткнення з автомобілем ВАЗ-2107 д.р.н. НОМЕР_2 під керуванням ОСОБА_5 з подальшим зіткненням з автомобілем «Фольксваген Каді» д.р.н. НОМЕР_3 під куруванням ОСОБА_12 , які рухалися попереду автомобіля «Тойота Прадо» д.р.н. НОМЕР_1 у попутному з ним напрямку.

Внаслідок дорожньо-транспортної пригоди водію ВАЗ-2107 д.р.н. НОМЕР_2 ОСОБА_5 , 1984 р.н., згідно висновку судово-медичної експертизи № 5-а/17 від 16 січня 2017 року заподіяно середньої тяжкості тілесні ушкодження у вигляді закритого перелому тіла грудини зі зсувом.

Порушення вимог ПДР України ОСОБА_11 , що знаходяться у причинному зв`язку з подією та наслідками описаної вище дорожньо-транспортної пригоди, виразилися в тому, що він, керуючи автомобілем «Тойота Прадо» д.р.н. НОМЕР_1 , знаходячись у стані алкогольного сп`яніння, не врахував дорожню обстановку, не обрав безпечної швидкості руху та безпечної дистанції з попутними транспортними засобами, внаслідок чого скоїв зіткнення з автомобілем ВАЗ-2107 д.р.н. НОМЕР_2 під керуванням ОСОБА_5 з подальшим зіткненням з автомобілем «Фольксваген Каді» д.р.н. НОМЕР_3 під куруванням ОСОБА_12 , які рухалися попереду у попутному напрямку, що спричинило потерпілому ОСОБА_5 середньої тяжкості тілесні ушкодження.

Окрім того, намагаючись уникнути відповідальності за вчинення описаної вище дорожньо-транспортної події, ОСОБА_11 , залишивши місце злочину, знаходячись у стані алкогольного сп`яніння, продовжив рух автомобіля «Тойота Прадо» д.р.н. НОМЕР_1 , чим знову порушив вимоги п. 2.9 а) ПДР України щодо заборони керувати транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння.

Після чого, 27 грудня 2016 року приблизно о 17.10 год., ОСОБА_11 рухаючись по Салтівському шосе зі сторони автодороги «Київ-Харків-Довжанський» в напрямку проспекту Ювілейний в м. Харкові (в районі будинку № 173 по Салтівському шосе АЗС «БРСМ»), грубо порушив вимоги п. 12.1 ПДР України, відповідно до яких: «Під час вибору в установлених межах безпечної швидкості руху водій повинен ураховувати дорожню обстановку, а також особливості вантажу, що перевозиться, і стан транспортного засобу, щоб мати змогу постійно контролювати його рух та безпечно керувати ним».

У наслідок порушення даних правил ОСОБА_11 втратив контроль над керованим ним транспортним засобом та виїхав на зустрічну смугу руху, де допустив зіткнення з автомобілем ВАЗ-2102 д.р.н. НОМЕР_4 під керуванням ОСОБА_13 , який рухався у зустрічному напрямку.

Внаслідок дорожньо-транспортної пригоди водій автомобіля ВАЗ-2102 д.р.н. НОМЕР_4 ОСОБА_13 , 1978 р.н., згідно висновку судово-медичної експертизи № 433-Ат/16 від 16 січня 2017 року отримав тяжкі тілесні ушкодження у вигляді гострої черепно-мозкової травми, забою серця і легенів, від яких потерпілий помер ІНФОРМАЦІЯ_2 в лікарні.

У свою чергу, пасажир автомобіля ВАЗ-2102 д.р.н. НОМЕР_4 ОСОБА_14 , 2016 р.н., згідно висновку судово-медичної експертизи № 2584-С/16 від 01 лютого 2017 року отримала тяжкі тілесні ушкодження у вигляді закритої черепно-мозкової травми, від яких вона загинула на місці події.

Порушення вимог ПДР України ОСОБА_11 , що знаходяться у причинному зв`язку з подією та наслідками описаної вище дорожньо-транспортної пригоди, виразилися в тому, що він, керуючи автомобілем «Тойота Прадо» д.р.н. НОМЕР_1 , перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння, не врахував дорожню обстановку, не обрав безпечної швидкості руху та втративши контроль над керуванням транспортного засобу виїхав на смугу зустрічного напрямку руху де скоїв зіткнення з автомобілем ВАЗ-2102 д.р.н. НОМЕР_4 під керуванням ОСОБА_13 , що спричинило загибель двох осіб.

Допитаний у судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_11 пояснив, що 27 грудня 2016 року в обідній час він ужив 150-200 гр. горілки. Коли йому зателефонував покупець на автомобіль «Тойота Прадо», він поїхав на зустріч з ним. На дорозі була ожеледь, обвинувачений не врахував швидкість і не дотримав дистанції, через що автомобіль під керуванням ОСОБА_11 в`їхав у автомобіль «жигулі» і відбулося зіткнення, після цього «туман» і ОСОБА_11 пам`ятає лише як телефонує своїй дружині та повідомляє, що потрапив у дорожньо-транспортну пригоду. Зіткнення було дуже сильне. Обставин після зіткнення і обставин другого ДТП ОСОБА_11 в судовому засіданні не пригадав. З обвинуваченням, проголошеним прокурором у суді погодився повністю.

Цивільні позови потерпілих в частині відшкодування матеріальної шкоди обвинувачений визнав повністю, в частині відшкодування моральної шкоди частково.
Вина обвинуваченого ОСОБА_11 у фактично вчиненому підтверджується сукупністю наступних доказів, досліджених судом під час судового розгляду.
По епізоду дорожньо-транспортної пригоди 27 грудня 2016 року за участю автомобіля «Тойота Прадо» д.р.н. НОМЕР_1 під керуванням ОСОБА_11 та автомобіля ВАЗ-2107 д.р.н. НОМЕР_2 під керуванням потерпілого ОСОБА_5 .
Показами потерпілого ОСОБА_5 , який пояснив, що 27 грудня 2016 року він керував автомобілем ВАЗ-2107 д.р.н. НОМЕР_2 та рухався з м. Чугуїв Харківської області по окружній дорозі в бік вул. Героїв праці. На перехресті перед світлофором відбулося зіткнення, коли в задню частину автомобілю ВАЗ-2107 на великій швидкості в`їхав автомобіль «Тойота Прадо», після чого ВАЗ в`їхав у автомобіль «Фольксваген Каді» жовтого кольору. Удар був настільки сильним, що ОСОБА_5 відкинуло на заднє сидіння і він зміг вибратися з автомобілю лише за допомогою сторонніх осіб. Потерпілий бачив, як автомобіль «Тойота Прадо» зупинився і з його водієм розмовляв водій « ОСОБА_15 » на ім`я ОСОБА_16 , після чого автомобіль «Тойота Прадо» від`їхав з місця ДТП.

Допитаний у судовому засіданні свідок ОСОБА_12 пояснив, що 27 грудня 2016 року він керував автомобілем "Фольксваген Каді" жовтого кольору і відчув удар у задню частину авто. Побачивши автомобіль «Тойота Прадо», що зупинився неподалік від місця ДТП, ОСОБА_12 підійшов до водія і попросив вийти із автомобіля. Той був у дивному стані, схожому на алкогольне сп`яніння. Під час їхньої розмови інші водії повідомили, що від ДТП постраждав водій ВАЗ-2107 і ОСОБА_12 поспішив на допомогу, а водій автомобілю «Тойота Прадо» сів у машину та поїхав з місяця ДТП.

Протоколом огляду місця дорожньо-транспортної пригоди від 27 грудня 2016 року зафіксовано, що ДТП за участю автомобіля «Тойота Прадо» д.р.н. НОМЕР_1 під керуванням ОСОБА_11 та автомобіля ВАЗ-2107 д.р.н. НОМЕР_2 під керуванням ОСОБА_5 сталося на автодорозі «Київ-Харків-Довжанський» в напрямку Салтівського шосе в м. Харкові. Вид покриття асфальт, стан покриття мокре, дорожнє покриття для двох напрямків шириною 11 м., в момент огляду ділянка дороги темна, без освітлення. Під час огляду автомобіля ВАЗ-2107 д.р.н. НОМЕР_2 встановлено, що кузов повністю деформовано. Обстановка дорожньо-транспортної пригоди додатково зафіксована у схемі до протоколу огляду місця ДТП та у фототаблиці (т.1 а.с. 163-173).

Згідно висновку експерта № 5-А/17 від 16 січня 2017 року в зв`язку із подією 27 грудня 2016 року у ОСОБА_5 мав місце закритий перелом тіла грудини із зсувом. Це ушкодження утворилося від дії тупого твердого предмету, індивідуальні особливості якого не відобразилися, могло утворитися в умовах дорожньо-транспортної події, при обставинах і в строк, вказаних в постанові слідчого та відноситься до категорії ушкоджень середнього ступеню тяжкості по ознаці тривалості розладу здоров`я. При зверненні до лікарні результат «Алкотеста» у ОСОБА_17 негативний (т.1 а.с.174).

З висновку судової автотехнічної експертизи № 56/17 від 01 лютого 2017 року вбачається, що в заданій дорожній обстановці водій автомобіля «Тойота Прадо» д.р.н. НОМЕР_1 ОСОБА_11 повинен був діяти відповідно до вимог п.п. 12.1, 13.1 ПДР України та мав технічну можливість запобігти виникненню події даного ДТП шляхом виконання вказаних вимог. У даній дорожній обстановці в діях водія автомобіля «Тойота Прадо» д.р.н. НОМЕР_1 ОСОБА_11 вбачаються невідповідності вимогам п.п. 12.1, 13.1 ПДР України, які, з технічної точки зору, перебували в причинному зв`язку з виникненням події даного ДТП (т. 1 а.с. 212-213).

Перебування обвинуваченого ОСОБА_11 в стані алкогольного сп`яніння в момент вчинення ДТП підтверджується даними Висновку щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції від 27 грудня 2016 року, Результатом токсикологічного дослідження № 4273 від 27 грудня 2016 року, якими стверджується, що на час огляду обвинувачений перебував у стані алкогольного сп`яніння, в сечі обвинуваченого виявлено наявність етанолу в концентрації 1,71% (т. 1 а.с. 214-215).
По епізоду дорожньо-транспортної пригоди 27 грудня 2016 року за участю автомобіля «Тойота Прадо» д.р.н. НОМЕР_1 під керуванням ОСОБА_11 та автомобіля ВАЗ-2102 д.р.н. НОМЕР_4 під керуванням потерпілого ОСОБА_13 .
Показами потерпілого ОСОБА_8 , який пояснив, що 27 грудня 2016 року його брат ОСОБА_13 з дружиною ОСОБА_14 та свідком ОСОБА_18 поїхали у м. Харків, щоб відвезти дитину брата на огляд до лікаря. Ввечері йому зателефонував ОСОБА_19 та повідомив, що сталося ДТП, дитина загинула на місці, а інших постраждалих везуть до лікарні.

Потерпіла ОСОБА_7 пояснила суду, що 27 грудня 2016 року вона з чоловіком ОСОБА_13 та свідком ОСОБА_18 поїхали у м. Харків, щоб відвезти дитину - ОСОБА_14 , на огляд до лікаря. Чоловік сидів за кермом, ОСОБА_18 на передньому пасажирському сидінні, а потерпіла з дитиною на задньому сидінні. Після удару потерпіла нічого не пам`ятає, оскільки під час ДТП стильно вдарилася головою.

Допитаний у судовому засіданні свідок ОСОБА_20 пояснив суду, що в грудні 2016 року він рухався з м. Чугуєва Харківської області по окружній дорозі і на Салтівському шосе біля заправки побачив розбитий автомобіль ВАЗ, а в кюветі автомобіль «Тойота Прадо». Він зупинився, щоб допомогти. Біля автомобіля «Тойота Прадо» побачив чоловіка, який від допомоги відмовився. Біля ОСОБА_21 побачив двох жінок, водія, зажатого у авто, і дитину у візочку. Свідок є військовим, проходив курси бойової медицини і впевнено заявив, що водій «Тойота Прадо» знаходився під впливом сторонніх речовин, оскільки вів себе не зовсім адекватно, не міг врозуміло відповісти на жодне запитання.

Свідок ОСОБА_18 у судовому засіданні пояснила, що вона є цивільною дружиною потерпілого ОСОБА_8 27 грудня 2016 року вона з братом чоловіка та його дружиною поїхала у м. Харків, щоб відвезти дитину - ОСОБА_14 , на огляд до лікаря. ОСОБА_22 був за кермом, ОСОБА_18 на передньому пасажирському сидінні, а ОСОБА_23 з дитиною на задньому сидінні. Вже темніло, свідок помітила, як одна пара фар виїжджає із загального потоку автомобілів і рухається на автомобіль ВАЗ-2102 під керуванням потерпілого ОСОБА_13 . Швидкість цього автомобіля була значною, як їй здалося. Хтось із присутніх у автомобілі сказав: «Подивися із якою швидкістю він їде…», і це було останнє, що свідок пам`ятає. Коли ОСОБА_18 прийшла до тями, то побачила, що лежить біля автомобіля, а ОСОБА_23 сидить біля її ніг. Вже стемніло, навколо були люди у формі, мигали сигнальні вогні. На місці ДТП свідок побачила свого давнього знайомого ОСОБА_20 , який допоміг їй дістатися до лікарні.

Протоколом огляду місця дорожньо-транспортної пригоди від 27 грудня 2016 року зафіксовано, що ДТП за участю автомобіля «Тойота Прадо» д.р.н. НОМЕР_1 під керуванням ОСОБА_11 та автомобіля ВАЗ-2102 д.р.н. НОМЕР_4 під керуванням потерпілого ОСОБА_13 сталося в районі будинку АДРЕСА_3 . Ділянка дороги в цьому місці рівна, без пошкоджень, покриття асфальтоване, обледеніле, дорожнє покриття для двох напрямків шириною 9,2 м., дорожня розмітка відсутня, в момент огляду ділянка дороги освітлена від ліхтарів АЗС «БРСМ». На місці ДТП знаходиться труп дитини ОСОБА_14 у колисці, розташованій на узбіччі біля автомобіля ВАЗ-2102. Під час огляду автомобілю ВАЗ-2102 д.р.н. НОМЕР_4 встановлено, що деформована уся передня і ліва бокова частина кузову, усе скло, передня ходова частина зліва кузову. Під час огляду автомобілю «Тойота Прадо» д.р.н. НОМЕР_1 встановлено, що деформована уся передня частина, більше ліворуч, капот, лобове скло, ходова частина переднього лівого колеса. Обстановка дорожньо-транспортної пригоди додатково зафіксована у схемі до протоколу огляду місця ДТП та у фототаблиці (т.1 а.с. 147-160).

Згідно висновку експерта № 433-Ат/16 від 06 січня 2017 року в зв`язку з подією 27 грудня 2016 року у ОСОБА_13 мала місце важка поєднана травма у вигляді тяжких ушкоджень: травма голови крововиливи у м`які покриви голови з боку їх внутрішньої поверхні в тім`яно-скроневих областях, лінійний перелам в області передньої черепної ямки зліва, крововиливи під тверду мозкову оболонку, субарахноїдальний крововилив, забій головного мозку з вогнищем контузії правої лобової частки; перелом кісток носа, множинні забито-рвані рани обличчя, садно тім`яної області, садна і синці обличчя; закрита травма грудної клітини переломи 1-2 ребер зліва по околохребтовій лінії без порушення цілісності плеври, забої-розриви легенів, крововилив до органів середостіння, навколосерцевої сумки, обширного забою серця, двосторонній гемопневмоторакс, садно на бічній поверхні грудної клітини зліва; закритий уламковий перелом шийки лівої плечової кістки із зсувом; відкритий уламковий перелом обох кісток правої гомілки в середній третині із зсувом; забито-рвана рана лівого плеча, забиті рани на внутрішній поверхні правого стегна (одна), внутрішньої поверхні в проекції правого колінного суглоба (три); синці і садна кінцівок.

Причиною смерті ОСОБА_13 явилася вказана вище важка поєднана травма з забоєм головного мозку, забоєм серця і легенів та її ускладнення декомпенсований травматичний шок. Перераховані ушкодження утворилися від дії тупих твердих предметів, індивідуальні особливості яких не відобразилися, могли утворитися в умовах дорожньо-транспортної події, при обставинах і в строк, вказаних у постанові слідчого. Травма ОСОБА_13 має ознаки тяжкого тілесного ушкодження по критерію небезпеки для життя. При госпіталізації до лікарні та дослідженні крові ОСОБА_13 газохроматографічним методом, етиловий спирт не знайдено (т.1 а.с.189-191).

Згідно висновку експерта № 2584-С/16 від 01 лютого 2017 року при проведенні судово-медичної експертизи трупа ОСОБА_14 були встановлені наступні тілесні ушкодження: закрита черепно-мозкова травма у вигляді саден на волосистій частині голови в потиличній області; на лобі з права на 1,5 см до верху від надпереніссям, на лобі з права на 1,8 см. до верху від середньої частини надбрівної дуги та на 1 см з права від умовної серединної лінії тіла; два садна на лобі з ліва на 1 см в ліво від умовної серединної лінії тіла та на 0,5 см і 2,5 см до верху від середньої частини тіла на 1 см в ліво від умовної серединної лінії тіла та на 0,5 см і 2,5 см до верху від середньої частини надбрівної дуги; в лівій навкологлазничній області, на рухливому повіці; чотири садна в лівій навкологлазничній області визначається; в скуловій області з ліва на 1,9 см від зовнішнього краю зовнішнього слухового ходу; крововиливи у м`які покрови голови з боку їх внутрішньої поверхні в правій тім`яно-скроневій області по всьому протягу; епідуральне скупчення рідкої крові (крововиливи між кістю та твердою мозковою оболонкою); множинні розриви твердої мозкової оболонки по всьому протягу, множинні лінійні та осколкові перелами кісток черепу з повним руйнуванням правої півкулі головного мозку; пошкодження тулуба у вигляді забоїв коріння обох легень по заднім їх поверхням.

Враховуючи локалізацію та індивідуальні властивості тілесних ушкоджень, що мають місце на тілі трупа ОСОБА_14 , можна зробити висновок про те, що всі вони були отримані одночасно чи (або) у швидкій послідовності, в результаті ударного та ударно-струсного впливу тупого(тупих) предмета (предметів) індивідуальні та конструктивні особливості якого (яких) не відобразилися в пошкодженнях, не за довго до моменту настання смерті, в умовах дорожньо-транспортної пригоди, які зазначені у постанові про призначення судово-медичної експертизи від 27 грудня 2016 року.

Закрита травма голови має ознаки тяжких тілесних ушкоджень та знаходиться у прямому причинно-наслідковому зв`язку з настанням смерті (т.1 а.с.176-182).

З висновку транспортно-трасологічної експертизи № 12/17 від 27 січня 2017 року вбачається, що в момент первинного контакту кут між поздовжніми осями автомобіля «Тойота Прадо» д.р.н. НОМЕР_1 та автомобіля ВАЗ-2102 д.р.н. НОМЕР_4 був вірогідніше за все близьким до 180 градусів. Місце зіткнення автомобіля «Тойота Прадо» д.р.н. НОМЕР_1 та автомобіля ВАЗ-2102 д.р.н. НОМЕР_4 вірогідніше за все знаходилося в районі розташування «концентрованого осипу уламків кузовів транспортних засобів» (т. 1 а.с. 194-205).

Згідно висновку судової автотехнічної експертизи № 11/17 від 24 січня 2017 року в даній дорожній обстановці водій автомобіля «Тойота Прадо» д.р.н. НОМЕР_1 ОСОБА_11 повинен був діяти відповідно до вимог п. 12.1 ПДР України та мав технічну можливість запобігти виникненню події даного ДТП шляхом виконання вказаних вимог. У діях водія автомобіля «Тойота Прадо» д.р.н. НОМЕР_1 ОСОБА_11 вбачаються невідповідності вимогам п. 12.1 ПДР України, які, з технічної точки зору, перебували в причинному зв`язку з виникненням події даного ДТП (т. 1 а.с. 208-209).

Перебування обвинуваченого ОСОБА_11 в стані алкогольного сп`яніння в момент вчинення ДТП підтверджується даними Висновку щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції від 27 грудня 2016 року, Результатом токсикологічного дослідження № 4273 від 27 грудня 2016 року, якими стверджується, що на час огляду обвинувачений перебував у стані алкогольного сп`яніння, в сечі обвинуваченого виявлено наявність етанолу в концентрації 1,71% (т. 1 а.с. 214-215).
Дії ОСОБА_11 по епізоду з потерпілим ОСОБА_5 суд кваліфікує за ч. 1 ст. 286 КК України, як порушення правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що спричинило потерпілому середньої тяжкості тілесні ушкодження.
Дії Мороза по епізоду з потерпілими ОСОБА_14 , ОСОБА_13 суд кваліфікує за ч. 3 ст. 286 КК України, як порушення правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що спричинило загибель кількох осіб.
Оцінивши досліджені під час судового розгляду конкретні обставини справи та докази, надані стороною обвинувачення в обґрунтування обвинувального акту, складеного відносно ОСОБА_11 , - вказану кваліфікацію дій обвинуваченого суд вважає правильною та такою, що відповідає фактичним обставинам справи, оскільки у дорожньо-транспортній ситуації, яка склалася 27 грудня 2016 року, технічна можливість попередження зіткнення з автомобілями потерпілих з боку обвинуваченого ОСОБА_11 визначалася виконанням ним вимог п.п. 2.9 а), 12.1, 13.1 ПДР України (по першому епізоду) і п.п. 2.9 а), 12.1 ПДР України (по другому епізоду), для чого, що достовірно встановлено судом, у нього не було перепон технічного характеру, і його дії знаходяться у прямому причинному зв`язку із створенням аварійної обстановки, виникненням даних дорожньо-транспортних пригод та їх наслідків.
Вину ОСОБА_11 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.ч.1,3 ст. 286 КК України суд вважає доведеною.

Обставинами, які пом`якшують покарання обвинуваченого у відповідності до 66 КК України суд визнає розкаяння обвинуваченого у вчиненому, добровільне часткове відшкодування потерпілим спричиненої шкоди родичами обвинуваченого.

У даній конкретній справі суд не може визначити чи було розкаяння обвинуваченого дійсно щирим, як він стверджує, оскільки обвинувачений ОСОБА_11 не в повному обсязі розкрив обставини скоєних ним кримінальних правопорушень, посилаючись на втрату пам`яті. Проте, про відсутність розкаяння взагалі, мова також не може йти, оскільки розкаяння у вчиненому припускає критичну оцінку особою своєї злочинної діяльності шляхом визнання вини і готовності нести кримінальну відповідальність, що і продемонстрував у судовому засіданні обвинувачений.
Добровільне часткове відшкодування родичами обвинуваченого спричиненої потерпілим шкоди суд визнає пом`якшуючою покарання обставиною в порядку ч. 2 ст. 66 КК України, оскільки відповідно до ч. 1 ст. 127 КПК України обвинувачений, а також за його згодою будь-яка інша особа має право відшкодувати шкоду завдану потерпілому. А оскільки обвинувачений знаходиться під вартою, він позбавлений можливості самостійно здійснити відшкодування спричиненої потерпілим шкоди, в зв`язку із чим даний обов`язок взяли на себе члени сім`ї ОСОБА_11 , і таке відшкодування не можливе було б без згоди обвинуваченого, як голови сім`ї.

Обставинами, що обтяжують покарання згідно ст.67 КК України, суд визнає вчинення злочину особою повторно (щодо епізоду за ч. 3 ст. 286 КК України), вчинення злочину особою, що перебуває в стані алкогольного сп`яніння,

Вивченням даних про особу обвинуваченого ОСОБА_11 встановлено, що він по місцю проживання характеризується позитивно, одружений, має на утриманні двох неповнолітніх дітей ОСОБА_24 , 2009 р.н. та ОСОБА_25 , 2005 р.н., офіційно не працює, по місцю колишньої роботи характеризується позитивно, стороною захисту надано ряд колективних позитивних характеристик від друзів та знайомих обвинуваченого, на обліку в психіатричному та наркологічному диспансерах не перебуває, раніше не притягувався до кримінальної відповідальності, не вчиняв адміністративних правопорушень (т.1 а.с. 68-72, 114 132, 244-252, т. 2 а.с.1-8).

За ухвалою суду від 24 лютого 2017 року органом пробації Немишлянським районним сектором Харківського міського відділу з питань пробації Північно-Східного міжрегіонального управління з питань виконання кримінальних покарань та пробації Міністерства юстиції України підготовлено досудову доповідь, яка містить висновок про можливість виправлення обвинуваченого без позбавлення волі на певний строк (т.1 а.с.111-113).

Відповідно до змісту ст.ст. 50, 65 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженими, так і іншими особами. Суд, при призначенні покарання, враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного та обставини, що пом`якшують і обтяжують покарання. Особі, яка вчинила злочин, має бути призначено покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів.
Відповідно до п.3 постанови Пленуму Верховного Суду України від 24 жовтня 2003 року №7 «Про практику призначення судами кримінального покарання» суд, призначаючи покарання, повинен урахувати ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного та обставини, що обтяжують та пом`якшують покарання. Визначаючи ступінь суспільної небезпечності вчиненого злочину, суд повинен виходити із сукупності всіх обставин справи, зокрема, форми вини, мотиву і цілі, способу, обстановки і стадії вчинення злочину, тяжкості наслідків, що настали.

Згідно роз`яснення Пленуму Верховного Суду України в п. 20 постанови №14 від 23.12.2005 року «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» при призначенні покарання за відповідною частиною ст.286 КК України, суди мають враховувати не тільки наслідки, що настали, а й характер та мотиви допущених особою порушень правил безпеки дорожнього руху або експлуатації транспорту, її ставлення до цих порушень та поведінку після вчинення злочину, а також обставини, які пом`якшують і обтяжують покарання, та особу винного.

При призначенні виду та міри покарання обвинуваченому ОСОБА_11 за вчинене, суд враховує ступінь тяжкості вчиненого ним кримінального правопорушення, яке відповідно до положень ст. 12 КК України є тяжким, неумисну форму вини, дані про особу обвинуваченого, пом`якшуючі та обтяжуючі покарання обставини, відношення обвинуваченого до вчиненого і його позицію про визнання провини, поведінку ОСОБА_11 після вчинення обох кримінальних правопорушень, невідворотність наслідків винного діяння ОСОБА_11 у вигляді смерті двох осіб.

Важливим фактором при призначенні покарання за ч. 3 ст. 286 КК України, наряду із загибеллю двох людей, в тому числі і малолітньої дитини, при тому, що життя є найбільшою цінністю суспільства, - є злочинна, на думку суду, поведінка обвинуваченого, що передувала вчиненню вказаного кримінального правопорушення. Оскільки, керуючи автомобілем у стані алкогольного сп`яніння, вчинивши дорожньо-транспортну подію, в якій потерпілий ОСОБА_5 зазнав значних травм, обвинувачений не зупинився, не замислився над своєю подальшою поведінкою, а намагався зникнути з місця вчинення злочину з метою уникнення кримінальної відповідальності за вчинене та не надання допомоги потерпілому,що призвело до більш тяжких наслідків.

Проте, з огляду на позитивні характеристики обвинуваченого, наявність на його утриманні двох неповнолітніх дітей, відсутність даних про протиправну поведінку в минулому, неумисну форму вини, суд не може погодитися зі стороною обвинувачення та потерпілими і призначити максимальне покарання в межах санкції ч. 3 ст. 286 КК України.

Однак і мінімального покарання, про призначення якого просив захист, ОСОБА_11 на думку суду не заслуговує, оскільки в даній конкретній справі, як судом вже зазначалося вище, поведінка обвинуваченого, що передувала ДТП в якому загинули потерпіли, була вкрай негативною.

Таким чином, суд вважає, що виправлення ОСОБА_11 можливе лише в умовах ізоляції його від суспільства при призначенні покарання за ч. 1 ст. 286 КК України у вигляді обмеження волі, а за ч. 3 ст. 286 КК України у вигляді позбавлення волі, а також додаткового покарання у вигляді позбавлення права керувати транспортними засобами, із застосуванням принципу поглинання менш суворого покарання біль суворим на підставі ч.1 ст. 70 КК України.
Суд вважає, що покарання, призначене за даним вироком буде необхідним та достатнім для виправлення обвинуваченого ОСОБА_11 , та таким, що відповідає вимогам розумності, справедливості, особі винного і конкретним обставинам справи.
Вирішуючи цивільні позови потерпілих, суд виходить з наступного.

Відповідно до вимог п. 3 ч.1 ст.91 КПК України, вид і розмір шкоди завданої кримінальним правопорушенням підлягає доказуванню у кримінальному провадженні.

Відповідно до ч. 1 ст. 128 КПК України, особа, якій кримінальним правопорушенням або іншим суспільно небезпечним діянням завдано майнової та/або моральної шкоди, має право під час кримінального провадження до початку судового розгляду пред`явити цивільний позов до підозрюваного, обвинуваченого або до фізичної чи юридичної особи, яка за законом несе цивільну відповідальність за шкоду, завдану діяннями підозрюваного, обвинуваченого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння.

Згідно положень ст. 129 КПК України, ухвалюючи обвинувальний вирок, суд, залежно від доведеності підстав і розміру позову, задовольняє цивільний позов повністю або частково чи відмовляє в ньому.

Частиною першою статті 1166 ЦК України передбачено, що майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.
Відповідно до ст. 1187 ЦК України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Особа, яка здійснює діяльність, що є джерелом підвищеної небезпеки, відповідає за завдану шкоду, якщо вона не доведе, що шкоди було завдано внаслідок непереборної сили або умислу потерпілого.

З положень ч.ч.1,2 ст. 1167 ЦК України вбачається, що моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті.
Моральна шкода відшкодовується незалежно від вини фізичної особи, яка її завдала, якщо шкоди завдано каліцтвом, іншим ушкодженням здоров`я або смертю фізичної особи внаслідок дії джерела підвищеної небезпеки.
Відповідно до ч. 3 ст. 23 ЦК України, розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина його є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості.
Уточнивши свої позовні вимоги потерпілий ОСОБА_5 просив суд стягнути з обвинуваченого ОСОБА_11 матеріальну та моральну шкоду на загальну суму 70 427, 13 грн., що включає в себе: шкоду спричинену транспортному засобу - 51 500,00 грн., витрати на придбання лікарських препаратів 551,13 грн., витрати на проходження томографа 600,00 грн., затрати в зв`язку із доставкою автомобіля на спеціальну площадку - 720,00 грн., витрати, в зв`язку із перебуванням автомобіля на спеціальній площадці 576,00 грн., доставка автомобіля зі спеціальної площадки 1480,00 грн., та моральна шкода - 15 000,00 грн. (.т.1 а.с.41).
Як вбачається з матеріалів кримінального провадження та підтверджується судовою експертизою, внаслідок дорожньо-транспортної пригоди 27 грудня 2016 року потерпілому ОСОБА_5 були завдані тілесні ушкодження, що обумовили проходженням потерпілим курсу лікування.

Під час лікування потерпілий придбавав лікарські препарати на суму 551,13 грн. та проходив томограф, що коштувало 600,00 грн. дані витрати підтверджуються відповідними квитанціями (т.1 а.с. 42-43).

Витрати на доставку автомобіля на спеціальну площадку - 720,00 грн., на перебування автомобіля на спеціальній площадці 576,00 грн., доставка автомобіля зі спеціальної площадки 1480,00 грн., також документально підтверджені потерпілим і підлягають задоволенню (т.1 а.с. 44-45).

Відповідно до висновку судової автотоваровідчої експертизи № 821 від 24 лютого 2017 року розмір матеріальної шкоди, завданої власнику автомобіля ВАЗ-2107 д.р.н. НОМЕР_2 станом на 27 грудня 2016 року приймається в розмірі ринкової вартості автомобіля на момент ДТП та складає 35 253, 80 грн. (т.2 а.с. 9-15).

В силу вимог ч. 1 ст. 1192 ЦК України розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі.

Позовні вимоги потерпілого ОСОБА_5 в частині відшкодування шкоди, спричиненої транспортному засобу ВАЗ-2107 д.р.н. НОМЕР_2 підлягають частковому задоволенню на суму, яка знайшла своє підтвердження у висновку судової автотоваровідчої експертизи № 821 від 24 лютого 2017 року.

При визначенні остаточних сум, що підлягають стягненню з обвинуваченого на користь потерпілого, суд враховує, що під час судового розгляду родичами обвинуваченого в добровільному порядку відшкодовано спричинену потерпілому шкоду на загальну суму 12 000,00 грн., що підтверджується відповідним розписками (т.1 а.с. 96, 133, 146).

Таким чином, з обвинуваченого ОСОБА_11 на користь потерпілого ОСОБА_5 підлягає стягненню матеріальна шкода завдана злочином на загальну суму 27 180, 93 грн. (551,13+600,00+720,00+576,00+ 1480,00+35 253,80 12 000,00).

Що стосується моральної шкоди в розмірі 15 000,00 грн., про стягнення якої просить потерпілий ОСОБА_5 , то на думку суду дана сума відповідає вимогам розумності та справедливості, конкретним обставинам справи, фізичним та моральним стражданням потерпілого в зв`язку із отриманням з вини обвинуваченого травм і пошкодженням його майна, та підлягає стягненню з обвинуваченого ОСОБА_11 на користь потерпілого ОСОБА_5 в повному обсязі.

Потерпілим ОСОБА_8 заявлено позовні вимоги про відшкодування 15 000,00 грн. матеріальної шкоди, що складається з витрат на поховання брата і племінниці, та 1 000 000,00 грн. моральної шкоди (т.1 а.с. 8-9).
Оскільки матеріали справи містять документальне підтвердження витрат потерпілого на поховання рідних лише в сумі 12 150,00грн. (т.1 а.с.13), то позов ОСОБА_8 в цій частині підлягає частковому задоволенню на суму, яка знайшла своє підтвердження в судовому засіданні.
При визначенні розміру моральної шкоди потерпілому ОСОБА_8 суд враховує обставини вчиненого обвинуваченим діяння, характер і глибину душевних страждань потерпілого, пов`язаних із втратою рідного брата та племінниці, тавиходячи із засад розумності і справедливості, з урахуванням конкретних обставин справи суд оцінює моральну шкоду, спричинену потерпілому ОСОБА_8 в 200 000,00 грн.

При визначенні остаточних сум, що підлягають стягненню з обвинуваченого на користь потерпілого, суд враховує, що під час судового розгляду родичами обвинуваченого в добровільному порядку відшкодовано спричинену потерпілому моральну шкоду на загальну суму 29 000,00 грн., що підтверджується відповідним розписками та квитанцією(т.1 а.с. 56, 57, 67,134,144,145).

Таким чином, з обвинуваченого ОСОБА_11 на користь потерпілого ОСОБА_8 підлягає стягненню моральна шкода у сумі 171 000,00 грн.

Потерпілою ОСОБА_7 заявлено позовні вимоги про відшкодування 20 000,00 грн. матеріальної шкоди, що складається з витрат на лікування, та 1 000 000,00 грн. моральної шкоди (т.1 а.с. 8-9).
При встановленні розміру завданої ОСОБА_7 матеріальної шкоди, суд виходить із фактичних та документально підтверджених витрат потерпілої на придбання медичних препаратів та матеріалів під час проходження лікування нею та її чоловіком, та інших витрат позивача протягом реабілітаційного періоду, що підтверджується наданими суду доказами, а саме квитанціями на суму: 1075, 81 грн., 447, 15 грн., 382, 07 грн., 43, 22 грн., 67, 63 грн., 1801, 19 грн., 2878,92 грн., 95, 00 грн., 48, 45 грн., 189, 65 грн., 74, 75 грн. (т. 1 а.с. 14, 57-59, 66, 92).

Таким чином, з обвинуваченого ОСОБА_11 на користь потерпілої ОСОБА_7 підлягає стягненню завдана злочином матеріальна шкода на загальну суму 7 103, 84 грн.

Матеріалами кримінального провадження встановлено, що в результаті дорожньо-транспортної пригоди, яка трапилася з вини обвинуваченого ОСОБА_11 , у потерпілої ОСОБА_7 загинули чоловік і малолітня дочка.
При визначенні розміру моральної шкоди потерпілій ОСОБА_7 суд враховує обставини вчиненого обвинуваченим діяння, характер і глибину душевних страждань потерпілої, пов`язаних із втратою нею одночасно чоловіка та єдиної дитини, а також тривалість моральних страждань потерпілої, яких вона зазнала від тих негативних змін, що сталися в її житті в зв`язку із ДТП 27 грудня 2016 року.
При визначенні судом розміру відшкодування завданої позивачу моральної шкоди суд виходить з вимог розумності та справедливості, враховує обставини, викладені вище в даному вироку, ту цінність, яку життя людини, а особливо дитини, представляє для суспільства, проте суд також враховує і неумисну форму вини при вчиненні відповідачем злочину та склад сім`ї відповідача.

З огляду на викладене, виходячи із засад розумності та справедливості, з урахуванням конкретних обставин справи суд оцінює моральну шкоду, спричинену потерпілій ОСОБА_7 в 500 000,00 грн.

При визначенні остаточних сум, що підлягають стягненню з обвинуваченого на користь потерпілої ОСОБА_7 , суд враховує, що під час судового розгляду родичами обвинуваченого в добровільному порядку відшкодовано спричинену потерпілій моральну шкоду на загальну суму 29 000,00 грн., що підтверджується відповідним розписками та квитанцією(т.1 а.с. 56, 57, 67,134,144,145).

Таким чином, з обвинуваченого ОСОБА_11 на користь потерпілої ОСОБА_7 підлягає стягненню моральна шкода в сумі 471 000,00 грн.

Документально підтверджені витрати на залучення експерта суд стягує з обвинуваченого на користь держави відповідно до ст. 124 КПК України.

Питання щодо речових доказів суд вирішує відповідно до вимог ст.100 КПК України.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 370, 373, 374 Кримінального процесуального кодексу України, суд,-
у х в а л и в:
ОСОБА_11 визнати винним у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.ч.1, 3 ст. 286 КК України і призначити йому покарання:
за ч. 1 ст. 286 КК України 3 (три) роки обмеження волі з позбавленням права керувати транспортними засобами строком на 2 (два) роки;
за ч. 3 ст. 286 КК України 8 (вісім) років позбавлення волі з позбавленням права керувати транспортними засобами строком на 3 (три) роки.
На підставі ч. 1 ст. 70 КК України шляхом поглинання менш суворих покарань більш суворими призначити ОСОБА_11 остаточне покарання у вигляді позбавлення волі строком 8 (вісім) років з позбавленням права керувати транспортними засобами строком на 3 (три) роки.
Строк відбування покарання рахувати з моменту затримання з 27 грудня 2016 року.

Запобіжний захід у вигляді тримання під вартою залишити ОСОБА_11 без змін до набрання вироком законної сили.

На підставі ч. 5 ст. 72 КК України зарахувати в строк відбування покарання ОСОБА_11 строк попереднього ув`язнення з 27 грудня 2016 року по день набрання вироком законної сили, з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.
Позовні вимоги потерпілого ОСОБА_5 задовольнити частково.
Стягнути з ОСОБА_11 на користь ОСОБА_5 27 180 (двадцять сім тисяч сто вісімдесят) грн. 93 коп. в рахунок відшкодування матеріальної шкоди та 15000,00 (п`ятнадцять тисяч) грн. моральної шкоди.
Позовні вимоги потерпілого ОСОБА_8 задовольнити частково.
Стягнути з ОСОБА_11 на користь ОСОБА_8 12 150,00 (дванадцять тисяч сто п`ятдесят) грн. в рахунок відшкодування матеріальної шкоди та 171 000,00 (сто сімдесят одну тисячу) грн. моральної шкоди.
Позовні вимоги потерпілої ОСОБА_7 задовольнити частково.
Стягнути з ОСОБА_11 на користь ОСОБА_7 7 103 (сім тисяч сто три) грн. 84 коп. в рахунок відшкодування матеріальної шкоди та 471 000,00 (чотириста сімдесят одну тисячу) грн. моральної шкоди.
Стягнути з ОСОБА_11 на користь Держави в особі Харківського науково-дослідного експертно-криміналістичного центру Міністерства внутрішніх справ України (Отримувач: Держава, код доходів 24060300, р/р 0005, код банку 37999680, МФО 851011, УДКС України в Комінтернівському районі м. Харкова) судові витрати на проведення судової автотехнічної експертизи № 56/17 від 01 лютого 2017 року в кримінальному провадженні № 0001432 в сумі 1055 (десять тисяч п`ятдесят п`ять) грн. 52 коп.

Стягнути з ОСОБА_11 на користь Держави в особі Харківського науково-дослідного експертно-криміналістичного центру Міністерства внутрішніх справ України (Отримувач: Держава, код доходів 24060300, р/р 0005, код банку 37999680, МФО 851011, УДКС України в Комінтернівському районі м. Харкова) судові витрати на проведення транспортно-трасологічної експертизи № 12/17 від 27 січня 2017 року в кримінальному провадженні № 0001432 в сумі 2 814 (дві тисячі вісімсот чотирнадцять) грн. 72 коп.

Стягнути з ОСОБА_11 на користь Держави в особі Харківського науково-дослідного експертно-криміналістичного центру Міністерства внутрішніх справ України (Отримувач: Держава, код доходів 24060300, р/р 0005, код банку 37999680, МФО 851011, УДКС України в Комінтернівському районі м. Харкова) судові витрати на проведення судової автотехнічної експертизи № 11/17 від 24 січня 2017 року в кримінальному провадженні № 0001432 в сумі 1055 (десять тисяч п`ятдесят п`ять) грн. 52 коп.

Стягнути з ОСОБА_11 на користь Держави в особі Харківського науково-дослідного інституту судових експертиз ім.Засл.проф.М.С.Бокаріуса (код ЄДРПОУ 2883133) судові витрати на проведення судової автотоваровідчої експертизи № 821 від 24 лютого 2017 року в сумі 3 714 (три тисячі сімсот чотирнадцять) грн. 00 коп.

Арешт, накладений ухвалою слідчого судді Київського районного суду м.Харкова від 29 грудня 2016 року на автомобіль «Тойота Прадо» д.р.н. НОМЕР_1 , який належить ОСОБА_26 скасувати, після набрання вироком законної сили.

Арешт, накладений ухвалою слідчого судді Київського районного суду м.Харкова від 29 грудня 2016 року на автомобіль «ВАЗ-2102» д.р.н. НОМЕР_4 , який належить ОСОБА_27 скасувати, після набрання вироком законної сили.

На вирок може бути подана апеляційна скарга з підстав, передбачених ст. 394 КПК України, до апеляційного суду Харківської області через Фрунзенський районний суд м. Харкова протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Суддя: