Справа № 345/500/14-к
Провадження № 11-кп/779/362/2017
Категорія ч.1 ст.203-2 КК України
Головуючий у 1 інстанції ОСОБА_1
Суддя-доповідач ОСОБА_2
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
16 серпня 2017 року м. Івано-Франківськ
Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду Івано-Франківської області в складі:

головуючого-судді: ОСОБА_3 ,

суддів: ОСОБА_4 , ОСОБА_5

з участю:

секретаря судового засідання ОСОБА_6

прокурора ОСОБА_7

захисника ОСОБА_8

розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали кримінального провадження за апеляційною скаргою прокурора Калуської місцевої прокуратури ОСОБА_7 на ухвалу Калуського міськрайонного суду від 19 червня 2017 року про заміну засудженому ОСОБА_9 покарання у вигляді штрафу іншим покаранням, -

в с т а н о в и л а :

Вказаною ухвалою ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженцю та жителю АДРЕСА_1 , освіта вища, одруженого, українця, громадянина України, згідно ст. 89 КК України не судимого, -

замінено покарання у виді штрафу в розмірі 170 000 грн., призначене за вироком Калуського міськрайонного суду Івано-Франківської області від 25.02.2014 року за вчинення злочину передбаченого ч.1 ст. 203-2 КК України на покарання у виді 240 (двісті сорок) годин громадських робіт замість частини несплаченого за вироком суду штрафу в розмірі 158 064 грн.

Згідно постановленої ухвали, ОСОБА_9 засуджений вироком Калуського міськрайонного суду Івано-Франківської області від 25.02.2014 року ОСОБА_9 засуджено за ч.1 ст.203-2 КК України та призначено покарання у вигляді штрафу в розмірі 10 000 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що в грошовому виразі становить 170 000,00 гривень.

Ухвалою Калуського міськрайонного суду від 08.06.2015 року за заявою ОСОБА_9 розстрочено виконання вироку Калуського міськрайонного суду від 25.02.2014 року строком на один рік.

З липня 2015 року по квітень 2017 року ОСОБА_9 в порядку виконання вироку в дохід держави сплачено 11936 грн., що підтверджується платіжними квитанціями в матеріалах справи.

Враховуючи інформацію про те, що в ОСОБА_9 відсутнє будь яке нерухоме майно, він не працює і в нього на утриманні перебуває двоє малолітніх дітей, суд першої інстанції на підставі ст. 26 КВК України, ч.5 ст. 53, ч.2 ст. 56 КК України прийшов до висновку про підставність задоволення вимог щодо заміни частини несплаченого за вироком суду штрафу на покарання у виді громадських робіт.

Не погоджуючись з постановленою ухвалою, прокурор подала апеляційну скаргу, в якій посилається на її незаконність, та неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність.

На думку прокурора судом не враховано, що несплачена сума штрафу в розмірі 158 064 грн. становить 9 297, 88 грн. неоподаткованих мінімумів доходів громадян, а тому заміна покарання повинна відбуватись в даному випадку відповідно до вимог абз. 2 ч. 5 ст. 53 КК України, а саме заміна штрафу на покарання у виді позбавлення волі.

Також прокурор вказує на те, що відповідно до вимог ч.4 ст. 26 КВК України питання про заміну штрафу має вирішуватись за поданням кримінально-виконавчої інспекції.

З цих підстав, оскаржувану ухвалу суду першої інстанції, прокурор просила скасувати, а справу направити в суд першої інстанції на новий розгляд.

В засіданні апеляційного суду прокурор доводи апеляційної скарги підтримала, та просила про її задоволення.

Захисник засудженого проти задоволення апеляційної скарги заперечив, вказавши на те, що ОСОБА_9 не ухилявся від сплати штрафу, та періодично сплачував його. Однак зважаючи на скрутне матеріальне становище, наявність на утриманні двох малолітніх дітей, та бажання виконати вирок суду будь яким належним способом, звернувся до суду з вимогою про заміну покарання у виді штрафу на громадські роботи. Крім того, в запереченні на апеляційну скаргу, захисник вказав, на те, що відповідно до ст. 80 КК України його підзахисний хоча вважається таким, що звільнений від покарання, однак самостійно бажає виконати свій обов`язок перед державою, та виконати вирок суду. Оскаржувану ухвалу вважають законною та обґрунтованою, а тому, просили залишити її без зміни.

Заслухавши суддю-доповідача, думку прокурора, захисника, дослідивши письмові матеріали справи, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга не підлягає до задоволення, виходячи з наступного.

Відповідно до п. 10 ч. 1 ст. 537, ст. 539 КПК України питання про заміну покарання відповідно до ч. 5 ст. 53 КК України вирішується судом, яким ухвалено вирок за клопотанням (поданням) прокурора, засудженого, його захисника, законного представника, органу або установи виконання покарань, а також інших осіб, установ або органів у випадках, встановлених законом.

Отже, законом чітко визначено право на звернення з таким клопотанням (поданням)засудженого та його захисника а також інших осіб, установ або органів і жодним чином це право не може бути звужено щодо кола вказаних осіб.

Тлумачення прокурором ст. 539 КПК України та ст. 26 КВК України так, що остання норма є спеціальною по відношенню до ст. 593 КПК України є неправильним, оскільки ст. 26 КВК України передбачає повноваження КВІ у разі несплати засудженим штрафу, при цьому ніяк не обмежує право захисника, передбачене ст. 539 КПК України.

З врахуванням цього, покликання прокурора, на те, що захисник не вправі звертатись в інтересах засудженого про заміну покарання, є безпідставними.

Крім того, як вбачається з самого клопотання, захисник ОСОБА_10 ставив питання, про заміну призначеного покарання у виді штрафу на громадські роботи, тобто питання про позбавлення волі засудженого не ставилось і не могло бути предметом дослідження як в суді першої інстанції так і при апеляційному розгляді.

Розглядаючи клопотання захисника ОСОБА_8 в інтересах засудженого ОСОБА_9 суд першої інстанції вирішив це питання по суті і в межах заявленого клопотання.

Жодних порушень кримінального процесуального закону при розгляді заяви в суді першої інстанції допущено не було і в апеляційній скарзі цього не зазначено.

Зі змісту апеляційної скарги вбачається, що як підставу повернення справи на новий розгляд в суд першої інстанції, прокурор не зазначає істотних порушень, вказаних в ст. 412 КПК України та вказує на неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність. Разом з тим, статтями 412, 415 КПК України визначено вичерпний перелік підстав для скасування ухвали суду першої інстанції, та направлення справи на новий розгляд.

Відповідно до правил ст. 404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення в межах апеляційної скарги.

Оскільки підстава, на яку вказує прокурор не входить в цей перелік, і апеляційний суд в такому випадку позбавлений процесуальної можливості повернути справу на новий розгляд, колегія суддів вважає, за необхідне відмовити в задоволенні апеляційної скарги, а оскаржувану ухвалу суду першої інстанції залишити без зміни.

Керуючись ст.ст. 376, 404, 405, 407, 418, 419 КПК України, колегія суддів,-

п о с т а н о в и л а :

Апеляційну скаргу прокурора Калуської місцевої прокуратури ОСОБА_7 залишити без задоволення.

Ухвалу Калуського міськрайонного суду від 19 червня 2017 року про заміну засудженому ОСОБА_9 покарання у виді штрафу іншим покаранням залишити без зміни.

Ухвала може бути оскаржена у касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду з розгляду цивільних і кримінальних справ шляхом подачі касаційної скарги протягом трьох місяців з дня проголошення судового рішення судом апеляційної інстанції, а засудженим, який тримається під вартою, - в той самий строк з дня вручення йому копії судового рішення.

Головуючий ОСОБА_3

Судді: ОСОБА_5

ОСОБА_4