Справа № 509/2723/16-к
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
05 квітня 2017 року Овідіопольский районний суд Одеської області у складі :
судді ОСОБА_1
при секретарях ОСОБА_2 , ОСОБА_3
за участю прокурора ОСОБА_4
розглянувши у відкритому судовому засіданні, в залі суду, в смт. Овідіополь, матеріали кримінального провадження за обвинуваченням ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця і жителя м. Одеси, громадянина України, українця, з вищою освітою, холостого, не працюючого, раніше не судимого, зареєстрованого і проживаючого за адресою : АДРЕСА_1 ,

у скоєнні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 119 КК України, -

ВСТАНОВИВ :

1 липня 2016 року, приблизно о 18:00 год., ОСОБА_6 , знаходячись у приміщенні нижнього корпусу реабілітаційного центру «12 кроків», розташованого за адресою : АДРЕСА_2 , де проходив лікування від наркотичної і алкогольної залежності потерпілий ОСОБА_7 , в процесі словесної сварки з останнім, виниклої на ґрунті раптово виниклих неприязних відносин з потерпілим ОСОБА_7 , який став кидатися у бійку з обвинуваченим ОСОБА_6 , намагаючись декілька разів вдарити останнього руками, і який в свою чергу обороняючись від ударів ОСОБА_7 блокував його удари своїми руками, ОСОБА_6 , проявивши злочинну недбалість, не передбачаючи можливості настання смерті потерпілого від скоєних ним дій, хоча міг і повинен був це передбачити, навмисно наніс потерпілому ОСОБА_7 два удари долонями рук в ліву частину тіла останнього, від чого той зігнувся та взявся руками за місце удару. Після чого, ОСОБА_6 допоміг потерпілому ОСОБА_7 сісти на ліжко в кімнаті, в якій вони знаходились, на якій останній помер від отриманих тілесних ушкоджень.

Згідно висновку судово-медичної експертизи № 257 від 28.07.2016 р., смерть ОСОБА_7 знаходиться в прямому причинному зв`язку з отриманими тілесними ушкодженнями : закритою травмою органів черевної порожнини розрив селезінки, крововилив у черевну порожнину (2500 мл. крові), крововилив в міжреберні м`язи зліва, з 9-го по 12-те ребра, між лопатковою і передньою пахвовою лініями, крововилив у брижу товстого кишечника, що ускладнилися гострою крововтратою. Особливості і локалізація тупої травми животу, свідчать про її утворення від не менш як дворазового впливу тупого твердого предмета, якими могла бути рука, стисла в кулак, взута нога, а також іншими подібними предметами. Синець бічної поверхні грудної клітки зліва, в проекції 9-11 ребр, між передньою і задньою пахвовою лініями, розрив селезінки, крововилив у черевну порожнину (2500 мл. рідкої крові), крововилив у брижу товстого кишечника, крововилив в міжреберні м`язи зліва відносяться до тяжких тілесних ушкоджень, між якими і смертю потерпілого ОСОБА_7 є прямий причинний зв`язок.

Вину свою ОСОБА_6 визнав повністю, показав суду, що скоїв злочин при викладених вище обставинах, докази, що маються в матеріалах кримінального провадження не оспорює, як і не оспорює фактичні обставини скоєного ним злочину.

Враховуючи те, що обвинувачений ОСОБА_6 не оспорював фактичні обставини справи і судом було встановлено, що він правильно розуміє зміст цих обставин, відсутні будь-які сумніви у добровільності та істинності його позиції, заслухавши думку учасників судового розгляду та роз`яснивши їм положення ст. 349 КПК України, суд визнав недоцільним дослідження інших доказів по справі крім тих, що характеризують особу обвинуваченого.

Таким чином, ОСОБА_6 , через необережність скоїв вбивство потерпілого ОСОБА_7 , а тому кримінальну відповідальність він повинен нести за ст. 119 ч. 1 КК України.

Призначаючи покарання ОСОБА_6 , суд враховує ступінь тяжкості скоєного ним злочину, особу винного, його вік, першу судимість, щире каяття, а також факт надання ОСОБА_6 допомоги потерпілому безпосередньо після вчинення злочину та протиправну поведінку самого потерпілого ОСОБА_7 , який спровокував ОСОБА_6 на їхню бійку.

За таких обставин, суд дійшов висновку, що покарання ОСОБА_6 повинно бути призначено у вигляді позбавлення волі, однак його виправлення, на думку суду, можливо без ізоляції від суспільства, тобто із застосуванням ст.ст. 75,76 КК України.

Речові докази по справі : зрізки нігтьових пластин лівої та правої кисті ОСОБА_7 , упакованих в два паперових конверта зразки волосся ОСОБА_7 упакованих в п`яти паперових конвертах, які зберігаються в камері зберігання речових доказів Овідіопольського ВП ГУНП України в Одеській області, на підставі ст. 100 КПК України підлягають знищенню.

Потерпілою ОСОБА_8 був заявлений цивільний позов до ОСОБА_6 на суму матеріальних збитків 87141 грн. та моральної шкоди 150000 грн., який вона заявила у підготовчому судовому засіданні та в подальшому, підтримала та просила задовольнити повністю у своїй письмовій заяві на адресу суду від 14.03.2017 р., і який ОСОБА_6 визнав повністю.

Відповідно до ч. 1 ст. 57 ЦПК України, доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Статтею 58 ЦПК України передбачено, що належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування.

Виходячи з приписів статті 59 ЦПК України, суд не бере до уваги докази, які одержані з порушенням порядку, встановленого законом. Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Частина 1 статті 60 ЦПК України вказує, що кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу.

Згідно із ч. 2 ст. 1168 ЦК України, моральна шкода завдана смертю фізичної особи, відшкодовується її чоловікові (дружині), батькам (усиновлювачам), дітям (усиновленим), а також особам, які проживали з нею однією сім`єю.

Статтею 1200 ЦК України передбачено - у разі смерті потерпілого право на відшкодування шкоди мають непрацездатні особи, які були на його утриманні або мали на день його смерті право на одержання від нього утримання, а також дитина потерпілого, народжена після його смерті. Шкода відшкодовується:

1) дитині - до досягнення нею вісімнадцяти років (учню, студенту - до закінчення навчання, але не більш як до досягнення ним двадцяти трьох років);

2) чоловікові, дружині, батькам (усиновлювачам), які досягли пенсійного віку, встановленого законом, - довічно;

3) інвалідам - на строк їх інвалідності;

4) одному з батьків (усиновлювачів) або другому з подружжя чи іншому членові сім`ї незалежно від віку і працездатності, якщо вони не працюють і здійснюють догляд за: дітьми, братами, сестрами, внуками померлого, - до досягнення ними чотирнадцяти років;

5) іншим непрацездатним особам, які були на утриманні потерпілого, - протягом п`яти років після його смерті.

Особам, визначеним у пунктах 1-5 частини першої цієї статті, шкода відшкодовується у розмірі середньомісячного заробітку (доходу) потерпілого з вирахуванням частки, яка припадала на нього самого та працездатних осіб, які перебували на його утриманні, але не мають права на відшкодування шкоди. До складу доходів потерпілого також включаються пенсія, суми, що належали йому за договором довічного утримання (догляду), та інші аналогічні виплати, які він одержував. Особам, які втратили годувальника, шкода відшкодовується в повному обсязі без урахування пенсії, призначеної їм внаслідок втрати годувальника, та інших доходів. Розмір відшкодування, обчислений для кожного з осіб, які мають право на відшкодування шкоди, завданої смертю годувальника, не підлягає подальшому перерахункові, крім таких випадків: народження дитини, зачатої за життя і народженої після смерті годувальника; призначення (припинення) виплати відшкодування особам, що здійснюють догляд за дітьми, братами, сестрами, внуками померлого. Розмір відшкодування може бути збільшений законом.

Стаття 1201 ЦК України вказує, що особа, яка завдала шкоди смертю потерпілого, зобов`язана відшкодувати особі, яка зробила необхідні витрати на поховання та на спорудження надгробного пам`ятника, ці витрати. Допомога на поховання, одержана фізичною особою, яка зробила ці витрати, до суми відшкодування шкоди не зараховується.

Суд встановив, що потерпіла ОСОБА_8 є рідною сестрою ОСОБА_7 .

На підставі вищевикладеного та з урахуванням вимог ст. 1201 ЦК України, на думку суду позов потерпілої ОСОБА_8 , яка є рідною сестрою загиблого ОСОБА_7 підлягає частковому задоволенню, а саме, в частині матеріальних збитків, витрачених на поховання в сумі 40470 грн. та на спорудження надгробного пам`ятника в сумі 40470 грн., а разом - 80940 грн., які були підтверджені документально (а.с. 38-39,48,49).

В задоволенні позову в частині матеріальних збитків на придбання лікарських засобів у сумі 6201 грн. слід відмовити у зв`язку з недоведеністю їх призначення лікарем (лист призначення, виписний епікриз тощо), враховуючи, що потерпілий ОСОБА_7 помер на місці пригоди, без надання йому медичної (лікарської) допомоги (а.с. 47).

Крім цього, враховуючи приписи ч. 2 ст. 1168 ЦК України, суд вважає, що в задоволенні позову в частині стягнення моральної шкоди слід відмовити, беручи до уваги, що потерпіла ОСОБА_8 , яка є сестрою загиблого ОСОБА_7 , не перебувала на його утриманні, проживаючи окремо від свого брата, і не проживала з ним однією сім`єю, що є одною із обов`язкових вимог щодо стягнення моральної шкоди, завданою смертю фізичної особи.

Керуючись ст.ст. 368-371,373-376 КПК України, ст.ст. 1168,1200,1201 ЦК України, суд, -

УХВАЛИВ :

ОСОБА_5 визнати винним у скоєнні злочину, передбаченого ст. 119 ч. 1 КК України та призначити йому покарання у виді позбавлення волі строком на 3 (три) роки.

На підставі ст. 75 КК України, звільнити ОСОБА_6 від відбування призначеного йому покарання з випробуванням, з іспитовим строком 2 (два) роки, якщо він протягом визначеного іспитового строку не вчинить нового злочину і у відповідності до ст. 76 КК України виконає покладені на нього обов`язки : не виїжджати на постійне проживання за межі України без дозволу уповноваженого органу з питань пробації, періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації, повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

Цивільний позов ОСОБА_8 задовольнити частково.

У відшкодування шкоди спричиненої злочином стягнути з ОСОБА_6 на користь ОСОБА_8 суму матеріальної шкоди у розмірі 80940 грн.

В задоволенні решти позові відмовити.

Речові докази по справі : зрізки нігтьових пластин лівої та правої кисті ОСОБА_7 , упакованих в два паперових конверта зразки волосся ОСОБА_7 упакованих в п`яти паперових конвертах, які зберігаються в камері зберігання речових доказів Овідіопольського ВП ГУНП України в Одеській області знищити.

Вирок може бути оскаржений в апеляційний суд Одеської області на протязі 30 діб з дня його проголошення, а засудженим у той же строк з дня вручення йому копії вироку.

Суддя ОСОБА_1