печерський районний суд міста києва
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
16 листопада 2016 року Колегія суддів Печерського районного суду м. Києва в складі:

головуючої судді ОСОБА_1 ,

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

при секретарі ОСОБА_4 ,

за участю прокурора ОСОБА_5 ,

захисника ОСОБА_6 ,

підозрюваного ОСОБА_7 ,

потерпілих ОСОБА_8 , ОСОБА_9 ,

представника потерпілих ОСОБА_10 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали кримінального провадження, внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0007813 від 03.12.2015р. за обвинуваченням

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Києва, громадянина України, у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 115, ч. 4 ст. 185 КК України, -

В С Т А Н О В И В :
В провадженні Печерського районного суду міста Києва знаходиться обвинувальний акт у кримінальному провадженні за обвинуваченням ОСОБА_7 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 115, ч. 4 ст. 185 КК України.

Під час досудового розслідування ухвалою слідчого судді Печерського районного суду м. Києва 04.12.2015р. відносно обвинуваченого ОСОБА_7 застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, строк дії якого у встановленому законом порядку в ході досудового розслідування та судового розгляду продовжено до 25.11.2016р. включно.

Розгляд кримінального провадження на даний час судом не завершено.

У судовому засіданні прокурором на підставі ст. 331 КПК України заявлено клопотання про продовження строку тримання обвинуваченого під вартою строком на 60 днів, яке не підтримане стороною захисту та в повному обсязі підтримано потерпілими. Прокурор обґрунтувала свою позицію подальшим існуванням ризиків, за результатами яких, судом було застосовано обвинуваченому запобіжний захід у вигляді тримання під вартою без застосування альтернативного запобіжного заходу у вигляді застави.

У судовому засіданні захисник ОСОБА_6 , обвинувачений проти задоволення клопотання заперечували, заявили клопотання про зміну відносно обвинуваченого запобіжного заходу на домашній арешт, обґрунтовуючи його достатністю застосування більш м`якого запобіжного заходу для запобігання ризикам, передбаченим ч. 1 ст. 177 КПК України, проти якого заперечували прокурор, потерпілі.

Колегія суддів, заслухавши думку учасників судового засідання, вивчивши матеріали кримінального провадження, приходить до наступних висновків.

Пунктом 1 ст. 5 Європейської конвенції з прав людини і основоположних свобод визначено, що кожен має право на свободу та особисту недоторканність. Нікого не може бути позбавлено свободи, крім, зокрема, законного арешту або затримання особи для забезпечення виконання будь-якого обов`язку, встановленого законом, і відповідно до процедури, встановленої законом.

Запобіжний захід до ОСОБА_7 застосований рішенням суду, тобто у спосіб, передбачений кримінальним процесуальним законодавством України.

На даній стадії процесу судом встановлено, що існують ризики того, що ОСОБА_7 може переховуватися від суду, перешкодити кримінальному провадженню іншим чином, у зв`язку з чим суд не находить підстав для застосування до обвинуваченого більш м`якого запобіжного заходу.

Судом не встановлено обставин, які б свідчили про те, що необхідність у раніше застосованому відносно обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою на даний час відпала.

При вирішенні клопотання про продовження застосованого до обвинуваченого запобіжного заходу судом враховується також той факт, що ОСОБА_7 обвинувачується у вчиненні тяжкого та особливо тяжкого кримінальних правопорушень, які передбачають покарання у виді позбавлення волі, стан його здоров`я не перешкоджає перебуванню у місці попереднього ув`язнення, обраний запобіжний захід відповідає характеру та тяжкості інкримінованих йому в вину діянь, не надає можливості перешкоджання інтересам правосуддя шляхом ухилення обвинуваченого від суду.

Крім того, ризики, які дають підстави вважати, що обвинувачений може не виконувати покладені на нього процесуальні обов`язки, є реальними, вони виключають можливість зміни міри запобіжного заходу щодо обвинуваченого на більш м`який, альтернативні запобіжні заходи не забезпечать належний рівень гарантії належної процесуальної поведінки обвинуваченого.

Згідно ч. 4 ст. 183 КПК при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою суд, враховуючи підстави та обставини, передбачені ст. ст. 177, 178 КПК, має право не визначити розмір застави у кримінальному провадженні щодо кримінального правопорушення, вчиненого із застосуванням насильства.

За встановлених обставин у кримінальному провадженні суд вважає за необхідне не визначати розмір застави, як альтернативну міру запобіжного заходу для обвинуваченого ОСОБА_7 .

З урахуванням викладеного, клопотання прокурора підлягає задоволенню, та у задоволенні клопотання захисника обвинуваченого слід відмовити, продовживши строк тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_7 до 14.01.2017р. включно.

Керуючись ст.ст. 331, 369 КПК України, колегія суддів

У Х В А Л И Л А :
Клопотання прокурора про продовження строку запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_7 задовольнити.

У задоволенні клопотання захисника ОСОБА_6 про зміну обвинуваченому ОСОБА_7 у запобіжного заходу з тримання під вартою на домашній арешт відмовити.

Продовжити застосований відносно ОСОБА_7 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на 60 днів, тобто до 14 січня 2017 року включно.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий суддя ОСОБА_1

Судді ОСОБА_2

ОСОБА_3