Справа№ 308/2051/17

ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
15.08.2017 року м. Ужгород
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Ужгород, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 та фактично проживаючого в АДРЕСА_2 , громадянина України, українця, не працюючого, із середньою спеціальною освітою, одруженого, раніше не судимого,
у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.286 КК України ,-
ВСТАНОВИВ:
ОСОБА_4 21.12.2016 року, близько 18:00 години, керуючи автомобілем «Мерседес Бенц» д.н.з. НОМЕР_1 та рухаючись в населеному пункті Минай Ужгородського району поблизу будинку №48 по вулиці Петруса Карпатського у напрямку м. Ужгород, не врахував дорожню обстановку та порушив вимоги:
п. 10.1. «Правил дорожнього руху України, зокрема перед перестроюванням та будь-якою зміною напрямку руху не переконався, що це буде безпечним і не створить перешкод або небезпеки іншим учасникам руху,
п. 11.3. «Правил дорожнього руху України», зокрема, будучи обізнаним про те, що на дорогах із двостороннім рухом, які мають по одній смузі для руху в кожному напрямку, за відсутності суцільної лінії дорожньої розмітки чи відповідних дорожніх знаків виїзд на смугу зустрічного руху можливий лише для обгону та об`їзду перешкоди або зупинки чи стоянки біля лівого краю проїзної частини в населених пунктах у дозволених випадках, при цьому водії зустрічного напрямку мають перевагу, здійснив виїзд на смугу зустрічного руху за відсутності вищевказаних умов,
п. 12.1. «Правил дорожнього руху України», а саме під час вибору в установлених межах безпечної швидкості руху не ураховував дорожню обстановку, щоб мати змогу постійно контролювати його рух та безпечно керувати ним,
п. 1.10. «Правил дорожнього руху України», а саме не обрав «безпечну швидкість» тобто швидкість, за якої водій має змогу безпечно керувати транспортним засобом та контролювати його рух у конкретних дорожніх умовах,
виїхав на зустрічну смугу руху, де допустив зіткнення з автомобілем марки «Опель» д.н.з. НОМЕР_2 під керуванням гр. ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який рухався у зустрічному напрямку.
В наслідок вказаної шляхово-транспортної пригоди водій автомобіля марки «Опель» д.н.з. НОМЕР_2 - гр. ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 отримав тілесні ушкодження у вигляді: трьох саден на шкірних покривах тильної поверхні лівої кисті; садна на слизовій оболонці нижньої губи справа; набряку м`яких тканин лівої кисті. Згідно даних консультації спеціалістів, у нього виявлено: «перелом проксимального метафізу п`ятої п`ясткової кістки лівої кисті без зміщення кісткових уламків».
Виникли вищевказані тілесні ушкодження внаслідок дії тупих твердих предметів по ударному механізму дії або ударяння об такі, якими могли бути виступаючі частини салону легкового автомобіля під час ДТП, при цьому потерпілий міг бути водієм даного транспортного засобу.
По давності виникнення вищевказані тілесні ушкодження вкладаються в час ДТП, яка відбулася 21.12.2016 року.
Дані тілесні ушкодження відповідно до висновку судово-медичної експертизи № 1234 від 23.12.2016 року потягли за собою розлад здоров`я на строк більше 21 дня і по цій ознаці згідно п.2.2.2. "Правил судово-медичного визначення ступеню тяжкості тілесних ушкоджень", затверджених Наказом №6 МОЗ України від 17.01.1995 року, кваліфікуються як тілесні ушкодження середньої тяжкості.
За таких обставин та відповідно до висновку судово-автотехнічної експертизи №82 від 21.02.2017 року водій автомобіля «Опель» д.н.з. НОМЕР_2 - гр. ОСОБА_5 не мав технічної можливості зупинити керований ним транспортний засіб до місця зіткнення з автомобілем «Мерседес Бенц» д.н.з. НОМЕР_1 шляхом своєчасного застосування екстреного гальмування з моменту виникнення йому небезпеки для руху.
З технічної точки зору причиною виникнення даної ДТП стали дії водія автомобіля «Мерседес Бенц» д.н.з. НОМЕР_1 гр. ОСОБА_4 , який виїхав на смугу зустрічного руху на такій відстані від автомобіля «Опель» д.н.з. НОМЕР_2 , на якій його водій гр. ОСОБА_5 вже був позбавлений технічної можливості зупинити керований ним транспортний засіб до місця зіткнення шляхом своєчасного застосування екстреного гальмування з моменту виникнення йому небезпеки для руху.
Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 свою вину у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення при обставинах, викладених в обвинувальному акті визнав повністю та пояснив, що він дійсно вчинив даний злочини, а тому просить суворо його не карати .
Потерпілий ОСОБА_5 поясним, що матеріальних претензій до ОСОБА_4 не має.
Враховуючи те, що обвинувачений ОСОБА_4 в повному обсязі визнав свою вину у вчиненні інкримінованого йому органом досудового слідства кримінального правопорушення при обставинах, викладених у обвинувальному акті, та беручи до уваги, що прокурор також не оспорював фактичні обставини провадження, і судом встановлено, що учасники судового провадження, в тому числі обвинувачений, правильно розуміють зміст цих обставин та відсутні сумніви щодо добровільності його позиції, роз`яснивши йому положення ч. 3 ст. 349 КПК України про те, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оспорювати фактичні обставини провадження у апеляційному порядку, вислухавши думку учасників судового провадження, які не заперечували проти розгляду кримінального провадження, в порядку, передбаченому ч. 3 ст. 349 КПК України, суд визнає недоцільним дослідження доказів стосовно тих фактичних обставин провадження, які ніким не оспорюються.
Враховуючи викладене, суд, допитавши обвинуваченого, потерпілого та дослідивши матеріали які характеризують обвинуваченого, прийшов до висновку, що винуватість ОСОБА_4 у вчиненні інкримінованих йому кримінальних правопорушеннь при обставинах, викладених в обвинувальному акті, доведена повністю.
Дії ОСОБА_4 суд кваліфікує, за ч. 1 ст. 286 КК України, тобто порушення правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що заподіяло потерпілому середньої тяжкості тілесне ушкодження.
При призначенні підсудному покарання суд враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.
До обставин, які пом`якшують покарання підсудного ОСОБА_4 , суд відповідно до статті 66 КК України відносить щире каяття .
Обтяжуючі покарання обставини щодо підсудного ОСОБА_4 , згідно статті 67 КК України, судом не виявлено .
Враховуючи тяжкість злочину, конкретні обставини справи, особу винного, обставину, що помякшує покарання та відсутність обставин, що обтяжує покарання, суд приходить до висновку, що ОСОБА_4 слід призначити покарання, без ізоляції його від суспільства.
На підставі вищевикладеного, керуючись ст.ст. 369-371, 373-376 КПК України, суд, -
ЗАСУДИВ:
ОСОБА_4 визнати винним у скоєні злочину, передбачених ч.1 ст.286 КК України та призначити покарання за ч.1 ст.286 КК України у вигляді обмеження волі строком 2(два) роки з позбавленням права керувати транспортними засобами на строк 2(два) роки.
На підставі ст. 75,76 КК України звільнити засудженого ОСОБА_4 від відбування призначеного покарання якщо він протягом іспитового строку терміном у два роки не вчинить нового злочину і виконає обов`язок повідомляти органи кримінально-виконавчої системи про зміну місця проживання, роботи або навчання, і виконає обов`язок періодично з`являтися для реєстрації в органи кримінально-виконавчої системи.
Речові докази по справі : автомобіль «Мерседес Бенц» д.н.з. НОМЕР_1 , який повернуто підозрюваному ОСОБА_4 під розписку на відповідальне зберігання; автомобіль марки «Опель» д.н.з. НОМЕР_2 , який повернуто потерпілому ОСОБА_5 під розписку на відповідальне зберігання залишити їм.
Стягнути з ОСОБА_4 на користь держави витрати на проведення експертиз в сумі 4720 грн.
Вирок може бути оскаржений, з підстав, передбачених статтею 394 КПК України до Апеляційного суду Закарпатської області через Ужгородський міськрайонний суд протягом 30 днів з дня його проголошення.
Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку суду.
Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

Суддя Ужгородського
міськрайонного суду ОСОБА_1