АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 11-кп/774/2484/16 Справа № 181/760/16-к Головуючий у 1 й інстанції - ОСОБА_1 Доповідач - ОСОБА_2

В И Р О К
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
22 грудня 2016 року колегія суддів Судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
при секретарі судового засідання ОСОБА_5 ,

за участю: прокурора ОСОБА_6 ,

обвинуваченого ОСОБА_7 ,

потерпілої ОСОБА_8 ,

розглянула у відкритому судовому засіданні в м. Дніпрі матеріали кримінального провадження № 0000589 за апеляційною скаргою заступника прокурора Дніпропетровської області на вирок Межівського районного суду Дніпропетровської області від 25 жовтня 2016 року, яким

ОСОБА_7 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 у смт. Межова Дніпропетровської області, зареєстрованого по АДРЕСА_1 , проживаючого по АДРЕСА_2 , раніше не судимого,

визнано винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.286 КК України та призначено покарання у виді 4 років позбавлення волі з позбавленням права керувати транспортними засобами на один рік. На підставі ст.75 КК України ОСОБА_7 звільнено від відбування призначеного покарання з випробуванням, з іспитовим строком терміном в 2 роки, та покладенням обов`язків, передбачених п. п. 1, 2 ч. 1 ст. 76 КК України.

На зазначений вирок заступник прокурора Дніпропетровської області подав апеляційну скаргу, в якій просить вирок в частині призначеного покарання скасувати та ухвалити новий вирок, призначивши ОСОБА_7 покарання за ч. 2 ст. 286 КК України у виді 4 років позбавлення волі з позбавленням права керувати транспортними засобами на строк 1 рік. На підставі ст.75 КК України звільнити ОСОБА_7 від відбування основного покарання з випробуванням, якщо він протягом іспитового строку тривалістю 2 роки не вчинить нового злочину і виконає покладені на нього обов`язки, передбачені п. п. 1, 2 ч. 1 ст.76 КК України. В інший частини вирок залишити без змін.

Провадження № 11-кп/774/2484/16 Головуючий в суді I інстанції ОСОБА_1
Категорія: ч. 2 ст. 286 КК України Суддя-доповідач ОСОБА_2 .

В обґрунтування поданої апеляційної скарги прокурор,не оспорюючи кваліфікації дій та обґрунтованість засудження ОСОБА_7 , вказує на те, що вирок суду підлягає скасуванню в частині призначення покарання,а саме у зв`язку з неправильним застосуванням закону України про кримінальну відповідальність, яке потягло за собою звільнення обвинуваченого від додаткового покарання, що є неприпустимим, у відповідності з Постановою ПВСУ № 7 від 24 жовтня 2003 року.

Вироком суду встановлено, що 24 липня 2016 року, приблизно о 15 годині, водій ОСОБА_7 , маючи посвідчення водія на право керування транспортним засобом категорії «В», та не маючи посвідчення водія на право керування транспортним засобом категорії «А», перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння, керуючи технічно справним моторолером марки «НN 125Т-9», реєстраційний номер НОМЕР_1 , який належить ОСОБА_9 , рухаючись по проїзній частині вулиці Сонячна, смт. Межова Дніпропетровської області від вул. Осипенка у напрямку вул. Соборної смт. Межова, перевозячи пасажира ОСОБА_8 , наблизившись до нерегульованого Т-подібного перехрестя вулиць Соборна та Сонячна, смт. Межова, яка примикала справа по ходу його руху, за обставин і у спосіб, відображені у вироку, почав виконувати маневр повороту вправо, грубо порушив вимоги п.п.1.3, 1.5, 2.3 б), 2.9 а), 12.1 Правил дорожнього руху України, наїхав заднім колесом на дрібне щебеневе покриття на поверхні дороги, втратив керування моторолером, внаслідок чого на перехресті вищенаведених вулиць допустив падіння керованого ним моторолеру на проїзну частину. В результаті падіння моторолеру пасажиру ОСОБА_8 було заподіяно тілесні ушкодження, наведені у судовому рішенні, які, відповідно висновку судово-медичної експертизи,відносяться до категорії тяжких тілесних ушкоджень, що є небезпечними для життя.

В суді апеляційної інстанції прокурор підтримав апеляцію, принесену заступником прокурора Дніпропетровської області та просив її задовольнити.

Обвинувачений ОСОБА_7 та потерпіла ОСОБА_8 не заперечували проти задоволення апеляції прокурора.

Вислухавши пояснення учасників апеляційного провадження та їх доводи в судових дебатах, проаналізувавши доводи, які викладені в апеляції і співставивши їх з матеріалами кримінального провадження та вимогами закону, колегія суддів вважає, що апеляція заступника прокурора Дніпропетровської області підлягає задоволенню з наступних підстав.

Доводи апеляційної скарги прокурора щодо неправильного застосування судом закону України про кримінальну відповідальність, колегія суддів вважає обґрунтованими.

Матеріалами кримінального провадження підтверджено, що місцевий суд ОСОБА_7 засудив до 4 років позбавлення волі з позбавленням права керувати транспортними засобами на 1 рік, та на підставі ст. ст. 75, 76 КК України звільнив ОСОБА_7 від відбування призначеного покарання з випробуванням, з іспитовим строком терміном в 2 роки.

Отже, суд першої інстанції,застосовуючи по даному провадженні вимоги статті 75 КК України, звільнив обвинуваченого від основного і додаткового покарань.

Однак, в даному випадку, звільнення обвинуваченого від відбування додаткового покарання є неправильним.

Пунктом 9 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 24 жовтня 2003 року «Про практику призначення судами кримінального покарання», на який

посилається прокурор в апеляції, визначено, що у разі застосування до осіб, які засуджуються до позбавлення волі на строк не більше п`яти років, статті 75 КК України, ці особи звільняються лише від відбування основного покарання. Звільнення від відбування призначеного судом додаткового покарання за цією нормою закону не допускається.

Отже, суд першої інстанції, призначаючи покарання, неправильно застосував закон України про кримінальну відповідальність, а тому ухвалений вирок підлягає скасуванню в частині призначеного покарання, оскільки звільнення від відбування призначеного судом додаткового покарання за ст. 75 КК України не допускається.

На підставі ст. 413 КПК України, керуючись ст. ст. 404, 405, 407, 420 КПК України, колегія суддів, -

ухвалила:
апеляційну скаргу заступника прокурора Дніпропетровської області задовольнити.

Вирок Межівського районного суду Дніпропетровської області від 25 жовтня 2016 року щодо ОСОБА_7 в частині призначення покарання, скасувати.

Вважати ОСОБА_7 засудженим за ч. 2 ст. 286 КК України до покарання у виді 4 років позбавлення волі з позбавленням права керувати транспортними засобами на строк 1 рік.

На підставі статті 75 КК України звільнити ОСОБА_7 від відбування основного покарання з випробуванням, з іспитовим строком терміном в 2 роки.

Відповідно п. п. 1, 2 ч. 1 ст. 76 КК України зобов`язати ОСОБА_7 періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації, повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

В іншій частині вирок залишити без змін.

Вирок може бути оскаржений до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом 3 місяців з дня його проголошення.

Судді Апеляційного суду
Дніпропетровської області