Справа № 346/1445/13-к
В И Р О К

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 квітня 2013 року м. Коломия

Коломийський міськрайонний суд

Івано-Франківської області

В складі: головуючого, судді- Хільчука І.І.,

секретаря - Олексюк Г.І.,

з участю: прокурора - Дубея О.С.,

обвинуваченого - ОСОБА_1,

розглянув у відкритому судовому засіданні у м. Коломия в залі кримінальне провадження №0000424 про обвинувачення ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця ІНФОРМАЦІЯ_2 і жителя ІНФОРМАЦІЯ_3, українця, ІНФОРМАЦІЯ_4, тимчасово не працює, не одружений, на утриманні 3 дітей, не судимого згідно ст.89 КК України, не депутата, гр-на України, у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.185 КК України -

ВСТАНОВИВ:

Обвинувачений таємно викрав чуже майно/крадіжка/, вчинене повторно.

Злочин вчинено за таких обставин:

Обвинувачений, судимий 16.11.2010 року Коломийським міськрайонним судом Івано-Франківської області за вчинення крадіжок протягом 2009-2010 років по ст. 185 ч.3 КК України, до трьох місяців арешту, в ніч на 04.11.2010 року, близько 21.00 год., діючи умисно, керуючись корисливими мотивами, з метою крадіжки чужого майна, шляхом вільного доступу із подвір'я господарства, що за адресою: вул. Шевченка, 1, с. Мала Кам'янка, яке належить потерпілій ОСОБА_2, таємно викрав п'ять металевих бочок ємкістю: 500 л.- 1 штука, вартістю 135 грн., 100 л. - 2 шт., вартістю 170 грн., та 50 л. - 2 штуки, вартістю 134 грн., після чого із викраденим з місця злочину втік, чим спричинив потерпілій матеріальну шкоду на загальну суму 439 грн.

Свою вину в судовому засіданні у вчиненому обвинувачений визнав повністю і пояснив, що він на даний час він офіційно ніде не працює, підробляє по сезонних роботах.

А, 04.11.2010 року на протязі дня він знаходився вдома і в нього виник намір здійснити крадіжку металевих бочок з приватного господарства ОСОБА_2, що в с. Мала Кам'янка по вул. Шевченка, 1, Коломийського району, які він побачив декілька днів назад та вирішив їх викрасти, оскільки вони знаходились на подвір'ї, і там ніхто не проживає. Тому в цей день близько 21.00 год. він прийшов до вказаного господарства, підійшов до бочок, які знаходились під стіною будинку, в кількості 5 штук, різної ємкості і він вирішив їх переховати, щоб наступного дня взяти у свого знайомого ОСОБА_3 коня з підводою та відвезти на пункт металоприйому. Він по одній бочці відніс на поле від будинку, на відстані близько 300 м. та заховав їх у кущі, які знаходились неподалік та пішов додому.

Наступного дня 05.11.2010 р. вранці він прийшов до ОСОБА_3 та попросив у нього коня з підводою, при цьому він останньому повідомив, що кінь з підводою йому потрібні в господарських цілях, тобто про вчинену крадіжку бочок він йому не повідомив і останній на його прохання погодився та дав йому коня з підводою, після чого він поїхав до місця схову викрадених бочок. По прибутті до місця схову бочок, близько 09.00 год. він їх погрузив на підводу та повіз на металоприйом, який знаходиться в м. Коломия поблизу залізничного переїзду, в напрямку с. П'ядики, куди прибув підводою близько о 10.40 год. та здав викрадені ним бочки на металобрухт, за що отримав 250 грн., не повідомивши приймальнику про крадіжку. Після цього він поїхав додому, де за виручені гроші купив продуктів харчування, які доставив додому, повернув власнику коня з підводою, за що заплатив 50 грн.

У вчиненому щиро кається і просить суворо не карати, оскільки має на утриманні 3 дітей зі співжителькою.

Враховуючи те, що обвинувачений в повному обсязі визнав свою вину у вчиненні інкримінованого йому органом досудового розслідування кримінального правопорушення при обставинах, викладених в обвинувальному акті, та беручи до уваги, що інші учасники судового розгляду також не оспорювали фактичні обставини справи, і судом встановлено, що учасники судового розгляду, в тому числі обвинувачений, правильно розуміє зміст цих обставин та відсутні сумніви щодо добровільності та істинності його позиції, розяснивши їм положення ст. 349 КПК України про те, що в такому випадку вони будуть позбавлені права оспорювати фактичні обставини справи в апеляційному порядку з підстав розгляду провадження за відсутності учасників судового провадження, не дослідження доказів у судовому засіданні або з метою оспорити встановлені досудовим розслідуванням обставини, вислухавши думку учасників судового розгляду, які не заперечували проти розгляду кримінальної справи в порядку, передбаченого ст. 349 КПК України, суд визнає недоцільним дослідження доказів стосовно тих фактичних обставин справи, які ніким не оспорюються.

Крім повного визнання обвинуваченим своєї вини, його вина у вчиненні встановленого судом кримінального правопорушення повністю доведена доказами, що містяться в обвинувальному акті та матеріалах кримінального провадження, які ніким з учасників процесу не оспорюються, є належними і допустимими.

Обвинувачений вірно розуміє зміст обставин справи і у суду немає сумнівів в добровільності та істинності його позицій.

Вина обвинуваченого знайшла своє підтвердження в судовому засіданні і його дії слід кваліфікувати за ст.185 ч.2 КК України, як таємне викрадення чужого майна/крадіжка/, вчинене повторно.

При обранні міри покарання обвинуваченому, суд приймає до уваги ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, дані про особу та обставини, що помякшують і обтяжують покарання.

Обставин, що обтяжують покарання обвинуваченого суд не знаходить.

Обставини, що помякшують його покарання суд визнає його щире каяття та сприяння розкриттю кримінального правопорушення, визнання вини в повному обсязі, повне відшкодування потерпілій майнової шкоди, що позитивно характеризується за місцем проживання, а тому вважає суд, що покарати обвинуваченого слід в межах санкції ст. 185 ч.2 КК України, тобто - арештом.

Оскільки обвинувачений вчинив даний злочин до постановлення вироку Коломийським міськрайонним судом 16.11.2010 року про його засудження за ст.185 ч.3 КК України до 3 місяців арешту, то у відповідності до ст.70 ч.4 КК України йому слід за сукупністю злочинів зарахувати покарання відбуте у вигляді 3 місяців арешту за попереднім вироком.

Керуючись ст.,ст.349,373,374,375 КПК України, суд -

УХВАЛИВ:

ОСОБА_1 визнати винним за ст.185 ч.2 КК України і призначити покарання у вигляді арешту на строк 5 /пять/ місяців.

На підставі ст.70 ч.4 КК України визначити остаточне покарання за сукупністю злочинів, зарахувавши покарання відбуте у вигляді 3 місяців арешту за попереднім вироком Коломийського міськрайонного суду від 16.11.2010 року про його засудження за ст.185 ч.3 КК України до 3 місяців арешту арештом на строк 2/два/ місяці.

Міру запобіжного заходу у вигляді особистого зобовязання обрану 04.03.2013 р. змінити на тримання під вартою до вступу вироку в законну силу і взяти засудженого ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця ІНФОРМАЦІЯ_2 і жителя ІНФОРМАЦІЯ_3, українця, ІНФОРМАЦІЯ_4, тимчасово не працює, не одружений, на утриманні 3 дітей, під варту з зали суду, рахувати початок відбування покарання з часу його затримання 09 квітня 2013 р. 15:00 год.

На вирок може бути подана апеляція до апеляційного суду Івано-Франківської області через Коломийський міськрайонний суд протягом 30 діб засудженим з моменту вручення копії вироку, а іншими учасниками - з часу його проголошення.

Суддя Хільчук І. І.