У Х В А Л А
Справа № 182/9260/14-к
Номер провадження 1-кп/184/78/17

03.07.2017м. Покров

Орджонікідзевський міський суд Дніпропетровської області у складі:
головуючого судді ОСОБА_1 ,
за участю секретаря ОСОБА_2 ,
розглянувши у підготовчому судовому засіданні кримінальне провадження на підставі обвинувального акту, внесеному в Єдиний державний реєстр досудових розслідувань за № 0000003 від 22.11.2012 року, відносно:
? ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Миколаїв Миколаївської області, громадянина України, українця, працюючого лікарем лікарні № 1 м. Нікополь, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого,

обвинуваченого у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 172, ч. 1 ст. 366, ч. 2 ст. 366 КК України,

сторони кримінального провадження: прокурор ОСОБА_4 ,

обвинувачений ОСОБА_3 ,

захисник обвинуваченого ОСОБА_5 ,

ВСТАНОВИВ:
20 березня 2017 року до Орджонікідзевського міського суду Дніпропетровської області з Апеляційного суду Дніпропетровської області надійшли матеріали кримінального провадження відносно ОСОБА_3 , обвинуваченого у вчинені кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 172, ч. 1 ст. 366, ч. 2 ст. 366 КК України для здійснення судового провадження.

У відповідності до положень ст.35 КПК України, обвинувальний акт надійшов до провадження судді ОСОБА_1 ..

Ухвалою Орджонікідзевського міського суду від 24.03.2017 року прийнято рішення про призначення підготовчого судового засідання та виклик сторін - прокурора, обвинуваченого, потерпілого.

Суд здійснює судовий виклик учасників кримінального провадження, керуючись ч. 2 ст. 134 КПК України, участь яких у судовому провадженні є обов`язковою.

У відповідності до ч.1 ст.135 КПК України, особа викликається до суду шляхом вручення повістки про виклик, надіслання її поштою, електронною поштою чи факсимільним зв`язком, виклику по телефону або телеграмою, а згідно ч. 2 ст. 135 КПК України у разі тимчасової відсутності особи за місцем проживання повістка для передачі їй вручається під розписку дорослому члену сім`ї особи чи іншій особі, яка з нею проживає, житлово-експлуатаційній організації за місцем проживання особи або адміністрації за місцем її роботи. Крім того, відповідно до ч. 6 ст. 135 КПК України, повістка про виклик вручається особі працівником органу зв`язку, працівником правоохоронного органу, слідчим, прокурором, а також секретарем судового засідання, якщо таке вручення здійснюється в приміщенні суду.

Згідно обвинувального акту, потерпілим від кримінального правопорушення є ОСОБА_6 .

Підготовчі судові засідання 04.04.2017 року, 19.04.2017 року, 03.05.2017 року, 22.05.2017 року, 07.06.2017 року, 19.06.2017 року були відкладені в зв`язку з неявкою потерпілого.

У підготовчому судовому засіданні суд усіма можливими засобами, передбаченими КПК України, повідомляв потерпілого ОСОБА_6 про місце та час проведення підготовчого судового засідання, зокрема: систематичне повідомлення повісткою про виклик про проведення судового засідання за останньою відомою адресою потерпілого; направлення СМС повідомлення на зазначений в обвинувальному акті номер телефону потерпілого; доручення про вручення повістки процесуальному керівнику Орджонікідзевського відділу Нікопольської місцевої прокуратури у Дніпропетровській області, доручення Голові ОСББ за місцем проживання потерпілого ОСОБА_6 ..

Під час проведення підготовчого судового засідання 3 липня 2017 року судом відповідно до ст. 325 КПК України заслухано думку сторін кримінального провадження щодо проведення підготовчого судового засідання за відсутності потерпілого, який належним чином повідомлений про день та час проведення вказаного судового засідання через Голову ОСББ.

Захисник та обвинувачений вважали за можливе провести підготовче судове засідання за відсутності потерпілого, посилаючись на те, що у суду є достатні дані про повідомлення потерпілого належним чином про день та час проведення судового засідання.

Прокурор не заперечував проти проведення підготовчого судового засідання за відсутності потерпілого, посилаючись на те, що у суду є достатні дані про повідомлення потерпілого належним чином.

З огляду на вищевикладене, суд, враховуючи, що судом були прийняті всі передбачені чинним кримінальним процесуальним законодавством міри для виклику потерпілого в підготовче судове засідання та те, що підготовчим судовим засіданням не закінчується судове провадження, приходить до висновку про подальше проведення підготовчого судового засідання за відсутності потерпілого. Подальше відкладення проведення підготовчого судового засідання призвело би до порушення однієї з основних засад кримінального провадження, передбачених ст.28 КПК України - розгляду провадження в розумні строки.

У підготовчому судовому засіданні прокурор, обвинувачений та його захисник вважали за можливе призначити судовий розгляд, оскільки обвинувальний акт відповідає вимогам ст. 291 КПК України.

Суд, ознайомившись з обвинувальним актом та вислухавши думку учасників судового провадження, які з`явились до суду, вважає, що даний обвинувальний акт слід повернути прокурору з наступних підстав.
Відповідно до ст. 62 Конституції України,особа вважається невинуватою у вчинені злочину і не може бути піддана кримінальному покаранню, доки її вину не буде доведено в законному порядку і встановлено обвинувальним вироком суду.

Пунктом 2 ст.6 Конвенції про захист прав людини і її основоположних свобод передбачено, що кожен кого обвинувачено у вчиненні кримінального правопорушення, вважається невинуватим доти, доки його вину не буде доведено в законному порядку.

Відповідно до ст. 17 Закону України від 23.02.2006 року № 3477 - IV «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Суду, як джерело права.

Презумпція невинуватості особи закріплена також у ч. 1 ст. 17 КПК України.

Частина ч. 5 ст. 17 КПК України (відповідно до якої поводження з особою, вина якої у вчиненні кримінального правопорушення не встановлена обвинувальним вироком суду, що набрав законної сили, має відповідати поводженню з невинуватою особою) також встановлює механізм втілення презумпції невинуватості під час здійснення кримінального провадження.

З огляду на вимоги ч. 1 ст. 9 КПК України, презумпції невинуватості повинні дотримуватися не тільки суд, а й прокурор, слідчий, інші службові особи органів державної влади, зокрема, і під час складання та затвердження обвинувального акту.

Перевіряючи складений обвинувальний акт на відповідність вимогам КПК і не вдаючись до питань, які підлягають вирішенню під час судового розгляду, суд приходить до висновку, що в порушення вимог, наведених у ст. 62 Конституції України, ст. 17 КПК України та п. 2 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і її основоположних свобод в обвинувальному акті при формулюванні обвинувачення та його кваліфікації стверджується, що обвинувачений ОСОБА_3 скоїв кримінальні правопорушення, передбачені ч. 1 ст. 172, ч. 1 ст. 366, ч. 2 ст. 366 КК України, що є тотожнім визнанню його винуватим до ухвалення судом обвинувального вироку, який набрав би законної сили.

Таким чином, з вищенаведеного випливає, що слідчим під час складання обвинувального акту та прокурором при його затвердженні, всупереч вимогам ч.5 ст.17 КПК України в обвинувальному акті допущено порушення презумпції невинуватості, оскільки у формулюванні обвинувачення та його кваліфікації містяться твердження про вчинення обвинуваченим, кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 172, ч. 1 ст. 366, ч. 2 ст. 366 КК України, що не відповідає поводженню з невинуватою особою.

Виходячи з засад змагальності кримінального провадження, суд позбавлений можливості призначити судовий розгляд за цим обвинувальним актом, складеним з грубими порушеннями норм КПК України, Конституції України та Конвенції у зв`язку з недотриманням презумпції невинуватості.

Приходячи до такого висновку, суд враховує і практику Європейського суду з прав людини, п.94 рішення (постанови) вказаного суду від 23.10.2008 року «Хужин і другі супротив Російської Федерації».

Щодо інших недоліків обвинувального акту та доданого до нього реєстру суд зазначає наступне.

Відповідно до ч. 2 ст. 109 КПК України реєстр матеріалів досудового розслідування повинен містити: 1) номер та найменування процесуальної дії, проведеної під час досудового розслідування, а також час її проведення; 2) реквізити процесуальних рішень, прийнятих під час досудового розслідування; 3) вид заходу забезпечення кримінального провадження, дату і строк його застосування.
У доданому до обвинувального акта реєстрі матеріалів досудового розслідування не зазначені всі процесуальні дії і не відображені всі процесуальні рішення, прийняті в ході розслідування, не зазначено їх реквізити. Реєстр матеріалів досудового розслідування є невід`ємною частиною обвинувального акту.
Так у реєстрі матеріалів досудового розслідування кримінального провадження № 0000003 від 22.11.2012 року відсутні відомості про прийняття рішення про продовження строку досудового розслідування.

Натомість у доданому до обвинувального акта реєстрі матеріалів досудового розслідування кримінального провадження №0000003 від 22.11.2012 року слідчим викладено зміст протоколів допиту потерпілого та свідків.

Відповідно до положень ст. 2 КПК України завданням кримінального провадження є не тільки забезпечення швидкого розслідування та судового розгляду, а й повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до кримінальної відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Відповідно до ч. 1 ст. 21 КПК України, кожному гарантується право на справедливий розгляд та вирішення справи в розумні строки незалежним і неупередженим судом, створеним на підставі закону.

Відповідно до ч. 1 ст. 22 КПК України, кримінальне провадження здійснюється на основі змагальності, що передбачає самостійне обстоювання стороною обвинувачення і стороною захисту їхніх правових позицій, прав, свобод і законних інтересів засобами, передбаченими цим Кодексом.

Згідно з ч. 6 ст. 22 КПК України, суд, зберігаючи об`єктивність та неупередженість, створює необхідні умови для реалізації сторонами їхніх процесуальних прав та виконання процесуальних обов`язків.

Сторони кримінального провадження докази суду надають під час судового розгляду справи, а відповідно до ст. 291 КПК України надання до суду, крім обвинувального акта, який має відповідати вимогам зазначеної статті та реєстру матеріалів досудового розслідування, який має відповідати вимогам ст. 109 КПК України, інших документів до початку судового розгляду забороняється.

Таким чином, викладення змісту протоколів допиту потерпілого та свідків є суттєвим порушенням вимог КПК України, оскільки порушується принцип змагальності сторін та свободи в поданні ними своїх доказів.

Крім того, в обвинувальному акті в кримінальному провадженні відносно ОСОБА_3 існує суттєва розбіжність в датах, вказаних в обвинувальному акті, а саме: дата складання обвинувального акту в кінці документа (останній аркуш) та затвердження (25 вересня 2014 року) не співпадає з датою на титульному (першому) листі обвинувального акта (05 лютого 2014 року).

Також встановлено, що у обвинувальному акті вказані свідки кримінального правопорушення, що не передбачено ч. 2 ст. 291 КПК України.

Окрім цього, у обвинувальному акті відсутні відомості щодо місця (адреси) його затвердження прокурором, що свідчить про недотримання змісту обвинувального акту вимогам, передбаченим п. 9 ч. 2 ст. 291 КПК України.

Вище вказане свідчить про очевидні недоліки і неповноту, які містяться в обвинувальному акті та реєстрі матеріалів досудового розслідування.

Таким чином, оскільки кримінально - процесуальним законом передбачено, що обвинувальний акт та реєстр матеріалів досудового розслідування мають відповідати КПК України, то єдиним способом усунути вище вказані недоліки є повернення обвинувального акта прокурору для їх усунення.

За правилами п. 3 ч. 3 ст. 314 КПК України, у підготовчому судовому засіданні суд має право прийняти такі рішення: повернути обвинувальний акт, клопотання про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру прокурору, якщо вони не відповідають вимогам цього Кодексу.

Вказані недоліки обвинувального акту є істотними й відповідно підлягають усуненню прокурором. Після повернення обвинувального акта прокурору зазначені в мотивувальній частині ухвали суду недоліки обвинувального акта повинні бути усунені протягом розумного строку.

Керуючись ст. 110, п. 3 ч. 3 ст. 314, ст. ст. 369, 371, 372 КПК України, суд -
ПОСТАНОВИВ:
Обвинувальний акт у кримінальному провадженні № 0000003 від 22.11.2012 року відносно ОСОБА_3 за обвинуваченням у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 172, ч. 1 ст. 366, ч. 2 ст. 366 КК України - повернути прокурору Орджонікідзевського відділу Нікопольської місцевої прокуратури - ОСОБА_4 - для усунення вказаних недоліків протягом розумного строку.

Ухвала може бути оскаржена до Апеляційного суду Дніпропетровської області через Орджонікідзевський міський суд Дніпропетровської області протягом 7 днів з дня її проголошення.

Суддя Орджонікідзевського міського суду ОСОБА_1