Справа № 301/545/17
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
"22" березня 2017 р. м. Іршава
ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Гребля, Іршавського району, зареєстрованого в АДРЕСА_1 , мешканця АДРЕСА_2 , одруженого, приватного підприємця, раніше не судимого, громадянина України,
обвинуваченого у вчиненні злочину, передбаченого ч.5 ст.27, ч.2 ст.240 КК України,
з участю прокурора ОСОБА_4 , обвинуваченого ОСОБА_3 , захисника ОСОБА_5 ,
ОСОБА_3 , будучи зареєстрованим як суб`єкт підприємницької діяльності, не маючи передбаченого законодавством дозволу, без дотримання встановленого порядку раціонального і комплексного використання й охорони надр та видобування корисних копалин, які не є загальнопоширеними, в порушення встановлених правил охорони надр, передбачених статтею 16 кодексу України про надра, яка встановлює загальні правила ліцензування діяльності використання надр, порушивши вимоги статей 57, 125, 126, 168 Земельного кодексу України, які встановлюють порядок виникнення права використання земельної ділянки, а також порушивши вимоги статті 56 кодексу України про надра, що стосується основних правил охорони надр, не маючи спеціального дозволу на роботу з видобутку корисних копалин (каменю андезит), без акта про надання гірничого відводу, діючи умисно, з корисливих мотивів, з метою особистого збагачення, у період часу з 23 вересня 2015 року по 09 листопада 2016 року сприяв невстановленим органом досудового розслідування особам у вчиненні злочину, шляхом надання вказівок щодо незаконного видобутку корисних копалин загальнодержавного значення, які в свою чергу здійснили самовільне користування надрами та незаконне видобування корисних копалин (каменю андезит) на території кварталу №16 виділів №11, №19 та №32 в урочищі «Гат» Загатянського лісництва ДП «Довжанське ЛМГ», який у відповідності до постанови Кабінету Міністрів України від 12.12.1994 року №827 (із змінами - постанова Кабінету Міністрів України від 28.12.2011 року №1370) відноситься до переліку корисних копалин загальнодержавного значення, в обсязі 236,2 метрів кубічних.
Незаконно видобутий камінь андезит, невстановленими в ході досудового розслідування транспортними засобами ОСОБА_3 перевіз на територію підпільних цехів, розташованих за адресою: АДРЕСА_3 , де знаходиться ТОВ «Берізка», директором якого є обвинувачений ОСОБА_3 , та за адресою: АДРЕСА_4 .
В подальшому, з метою власного збагачення, шляхом подальшої реалізації незаконно видобутого каменю андезит, ОСОБА_3 за вищевказаними адресами, на власних підпільних міні заводах організував сортування, різку, складування та відвантаження у місця продажу вищезазначених корисних копалин загальнодержавного значення за допомогою найманих працівників та відповідного устаткування, що має фактично промисловий виробничий характер та свідчить про незаконний видобуток каменю у промислових масштабах.
Внаслідок дій ОСОБА_3 незаконно видобуто корисних копалин загальнодержавного значення, а саме каменю андезит, в обсязі 236,2 метрів кубічних.
Дії обвинуваченого ОСОБА_3 кваліфіковані за ч.5 ст.27, ч.2 ст.240 КК України як пособництво, яке виразилось у наданні порад, вказівок, засобів та знарядь, сприяння вчиненню злочину іншими співучасниками, заздалегідь обіцянням переховати знаряддя та засоби вчинення злочину, сліди злочину та предмети, здобуті злочинним шляхом, придбанням та збутом таких предметів, а саме: у незаконному видобуванні корисних копалин загальнодержавного значення.
27 лютого 2017 року між підозрюваним ОСОБА_3 та прокурором відділу прокуратури Закарпатської області ОСОБА_4 відповідно до вимог ст. 472 КПК України, була укладена угода про визнання винуватості.
У підготовчому судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 просив затвердити угоду про визнання винуватості та ствердив, що йому відомі права на судовий розгляд, під час якого прокурор зобов`язаний довести кожну обставину обвинувачення, йому зрозумілі характер обвинувачення, вид узгодженого покарання, наслідки укладення та затвердження угоди, що передбачені ст. 473 КПК України, та наслідки її невиконання, передбачені ст. 476 КПК України та 389-1 КК України. Підтвердив, що укладення угоди є добровільним. Останній свою вину у вчинені злочину, передбаченого ч.5 ст.27, ч.2 ст.240 КК України, визнав повністю та погодився на призначення узгодженого покарання. Просив затвердити угоду про визнання винуватості.
Прокурор ОСОБА_4 у підготовчому судовому засіданні підтвердив, що наслідки укладення та затвердження угоди, передбачені ч.2 ст.473 КПК України, йому відомі і зрозумілі, укладення такої є добровільним. Просив затвердити угоду на підготовчому судовому засіданні.
Захисник ОСОБА_5 просив затвердити угоду про визнання винуватості.
Розглядаючи питання про затвердження угоди про визнання винуватості, суд виходить з наступного.
ОСОБА_3 обвинувачується у вчиненні злочину, передбаченого ч.5 ст.27, ч.2 ст.240 КК України, який згідно ст.12 КК України є злочином середньої тяжкості. Правова кваліфікація його дій є правильною.
В ході підготовчого судового засідання встановлено, що обвинувачений ОСОБА_3 цілком розуміє наслідки укладення та затвердження даної угоди, передбачені ст.473 КПК України, наслідки невиконання угоди, передбачені ст.476 КПК України та ст.389-1 КК України, характер обвинувачення та вид покарання.
Також встановлено, що прокурор розуміє наслідки затвердження даної угоди, передбачені ст. 473 КПК України, тобто обмеження його права на оскарження вироку згідно з положенням п.2 ч.4 ст. 394 та п.1 ч. 3 ст. 424 КПК.
Зміст угоди відповідає вимогам КПК України та КК України. Така укладена за участі захисника.
Згідно даної угоди сторони дійшли згоди щодо правової кваліфікації дій підозрюваного за ч.5 ст.27, ч.2 ст.240 КК України, істотних для даного кримінального провадження обставин, а також покарання, яке повинен понести ОСОБА_3 у виді штрафу в розмірі семисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.
Узгоджене сторонами покарання відповідає санкції ч.2 ст.240 КК України, загальним засадам призначення покарання, що визначені ст. 65 КК України, а також даним, що характеризують особу обвинуваченого, зокрема, що він раніше не судимий, за місцем проживання характеризується позитивно, є особою, якій може бути призначено покарання у виді штрафу.
Угода містить беззастережне визнання підозрюваним ОСОБА_3 своєї винуватості у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.5 ст.27, ч.2 ст.240 КК України, та зобов`язання визнати обвинувачення в обсязі підозри під час судового провадження.
В угоді передбачені наслідки укладення та затвердження угоди про визнання винуватості, встановлені ст. 473 КПК України, а також наслідки невиконання угоди, передбачені ст. 476 КПК України та 389-1 КК України.
Встановлено, що укладення угоди є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дій будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді. Умови угоди не суперечать інтересам суспільства і не порушують права, свободи чи інтереси сторін або інших осіб.
Враховуючи наведене, оскільки наявні всі фактичні підстави для визнання винуватості, суд вважає за можливе затвердити угоду про визнання винуватості, укладену між прокурором та обвинуваченим, та призначити обвинуваченому узгоджене сторонами покарання.
Речових доказів по справі не має.
Запобіжний захід відносного ОСОБА_3 не обирався.
Керуючись ст.ст. 122 ч.2, 124 ч.2, 314, 368, 475 КПК України,
у х в а л и в :
ОСОБА_3 визнати винним у вчиненні злочину, передбаченого ч.5 ст.27 ч.2 ст.240 КК України.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Вирок може бути оскаржений протягом 30 днів з дня його проголошення до апеляційного суду Закарпатської області через Іршавський районний суд з підстав, передбачених ч.4 ст. 394 КПК України.

У разі невиконання угоди про визнання винуватості прокурор має право звернутися до суду, який затвердив таку угоду, з клопотанням про скасування вироку. Клопотання про скасування вироку, яким затверджена угода, може бути подано протягом встановлених законом строків давності притягнення до кримінальної відповідальності за вчинення відповідного кримінального правопорушення.

Умисне невиконання угоди є підставою для притягнення особи до відповідальності, встановленої законом.

Копію вироку суду після його проголошення негайно вручити обвинуваченому та прокурору.

Захисник має право отримати копію вироку в суді.

Головуюча : ОСОБА_1