У Х В А Л А
21.01.2017 р.
Слідчий суддя Жмеринського міськрайоннго суду Вінницької області ОСОБА_1
при секретарі ОСОБА_2 ,
із участю : прокурора ОСОБА_3 ,
слідчого ОСОБА_4 ,
підозрюваного ОСОБА_5 ,
захисника ОСОБА_6 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Жмеринка клопотання слідчого про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, уродженця та мешканця АДРЕСА_1 , з початковою середньою освітою, не працюючого, одруженого, раніше не судимого,
- підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, відповідальність за яке передбачена ч.3 ст.187 КК України,
УСТАНОВИВ :
Старший слідчий Жмеринського ВП ГУНП у Вінницькій області ОСОБА_4 , за погодженням у встановленому порядку з прокурором Жмеринської місцевої прокуратури ОСОБА_3 , 20.01.2017 року звернувся до слідчого судді Жмеринського міськрайонного суду з цим клопотанням, вказавши, що досудовим розслідуванням встановлено, що 20.07.2017 року близько 03 години 40 хвилин ОСОБА_5 , знаходячись по вул. Щорса в м.Жмеринка, перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння, переслідуючи мету на заволодіння сужим майном, з корисливих мотивів, діючи умисно, шляхом зриву замка вхідних дверей, проник до житлового будинку за адресою: АДРЕСА_2 , що належить ОСОБА_7 , де увійшов до однієї з кімнат та почав шукати цінни речі для власної наживи. У цей час власниця будинку, яка відпочивала у сусідній кімнаті, прокинулась та виявила дії ОСОБА_8 , який, усвідомлюючи це, вчинив напад на ОСОБА_7 та застосував до неї насильство, що виразилося у нанесенні останній численних ударів кулаками в область голови, висловлюючи при цьому погрози фізичною розправою на її адресу, зірвав з шиї потерпілої срібні ланцюжок із хрестиком, та запитуючи у ОСОБА_7 про наявність у будинку грошей, пішов до іншої кімнати. Скориставшись відсутністю нападника, ОСОБА_7 залишила належний їй будинок, а ОСОБА_5 з міся вчинення кримінального правопорушення зник, чим спричинив ОСОБА_7 матеріальної шкоди на загальну суму 500 грн.
Вказані дії ОСОБА_5 органом досудового розслідування кваліфіковані за ч.3 ст.187 КК України, як розбій, тобто напад з метою заволодіння чужим майном, поєднаний із насильством, небезпечним для життя чи здоров`я особи, яка зазнала нападу, за кваліфікуючою ознакою вчинення розбою, поєднаного з проникненням у житло.
По даному факту внесено відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань щодо кримінального провадження за №0000048 від 20.01.2017 року.
О 04 годині 25 хвилин ОСОБА_5 затриманий у відповідності до положень ст.208 КПК України, о 15 годині 30 хвилин тієї ж доби йому оголошено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.187 КК України.
Повідомив, що підозра ОСОБА_5 у вчиненні вказаного кримінального правопорушення доводиться протоколом огляду місця події та вилучення речових доказів, протоколом затримання підозрюваного та вилучення речових доказів, показаннями потерпілої ОСОБА_7 , показаннями свідка ОСОБА_9 та іншими матеріалами кримінального провадження.
Підставами застосування заявленого запобіжного заходу щодо підозрюваного ОСОБА_5 вказав наявність обґрунтованої підозри та ризики, передбачені ч.1 ст.177 КПК України, зокрема, можливість переховуватись від органів досудового розслідування та суду, а також вчиняти нові кримінальні правопорушення, які доводяться тим, він підозрюється у вчиненні особливо тяжкого злочину, за який законом передбачено покарання виключно у виді позбавлення волі на строк від семи до дванадцяти років, не має постійного джерела доходів, ніде не працює, зловживає спиртними напоями, задовільно характеризується за місцем проживання, наразі притягується до кримінальної відповідальності за вчинення інших корисливих злочинів, за посиланням на що слідчий просив застосувати щодо підозрюваного ОСОБА_5 запобіжний захід у виді тримання під вартою строком на 60 днів.
Прокурор в судовому засіданні підтримала заявлене слідчим клопотання, з вказаних у ньому обгрунтувань, зауваживши про недостатність запобігання заявленим ризикам іншими більш м`якими видами запобіжних заходів.
Слідчий ОСОБА_4 додатково зауважив, що в межах здійснюваного стосовно ОСОБА_5 судового провадження за обвинуваченням у вчиненні іншого кримінального правопорушення, останній допустив неявку за його викликом до суду.
Підозрюваний та його захисник заперечили проти застосування стосовно ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, вважаючи можливим та достатнім застосування щодо нього запобіжного заходу у виді домашнього арешту.
Підозрюваний ОСОБА_5 вказав, що він проживає однією сім`єю з жінкою, із якою народили двох дітей, які є неповнолітніми. Він особисто не звертався до органів державної реєстрації актів цивільного стану із будь-якими заявами щодо визнання їх батьківства, про існування судових рішень про визнання його батьківства йому невідомо. Вказав, що нетривалий період його цивільна дружина із дітьми проживають по АДРЕСА_3 . Він попередньо проживав по АДРЕСА_4 , де досі залишається основна частина його майна, тепер він мешкає у своєї тітки по АДРЕСА_1 . Підтердив обставини вручення йому прокурором обвинувальних актів щодо вчинення ним кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.185, ч.2 ст.289 КК України, а також визнав свою причетність до вчинення розбійного нападу на потерпілу ОСОБА_7 за викладених обставин. Зауважив, що за викликом суду він ліше спізнився прибути в судове засідання у визначений час, але таки з`являвся того ж дня.
Захисник ОСОБА_6 вказав, що підозрюваний ОСОБА_5 належить до осіб ромської національності, серед яких є поширеним звичай нездійснення реєстрації батьківства дітей. Вважає недоведеним стороною обвинувачення неможливості забезпечення виконання процесуальних обов`язків та запобігання передбаченим ст.177 КПК України ризикам у спосіб застосування до ОСОБА_5 більш м`яких видів запобіжних заходів. Посилаючись на обставини наявності у підозрюваного місця проживання та власної сім`ї, недопущення останнім порушення своїх процесуальних обов`язків під час досудового розслідування інших кримінальних проваджень вважає за можливе та достатнє застосування до ОСОБА_5 запобіжного заходу у виді домашнього арешту.
Заслухавши доводи сторін кримінального провадження, дослідивши матеріали клопотання, слідчий суддя доходить наступного.
Відповідно до положень ст.29 Конституції України, статті 5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, згодна на обов`язковість якої надана Верховною Радою України за ухваленням Закону України "Про ратифікацію Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, Першого протоколу та протоколів N 2, 4, 7 та 11 до Конвенції" кожен має право на свободу і особисту недоторканість. Нікого не може бути позбавлено свободи, інакше ніж відповідно до процедури, встановленої законом, зокрема, у випадку законного арешту або затримання особи, здійснення з метою її присутності перед компетентним судовим органом на підставі обґрунтованої підозри у вчиненні злочину або якщо обґрунтовано визнається за необхідне запобігти вчиненню ним злочину або його втечі після його вчинення.
У відповідності до ст.131 КПК України заходи забезпечення кримінального провадження застосовуються з метою досягнення дієвості цього провадження; серед інших ними є запобіжні заходи.
Згідно положень ст.176 КПК України тримання під вартою є одним з видів запобіжних заходів; запобіжні заходи, зокрема, під час досудового розслідування застосовуються слідчим суддею за клопотанням слідчого.
За приписами ч.1 ст.177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також, в тому числі, запобігання спробам: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду, вчинити інше правопорушення, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином.
Відповідно до ч.1 ст.184 КПК України клопотання слідчого, прокурора про застосування запобіжного заходу подається до місцевого суду, в межах територіальної юрисдикції якого здійснюється досудове розслідування.
Згідно ч.1 ст.183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу.
Відповідно до положень ч.1,2 ст.199 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про:
1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення;
2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор;
3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.
Слідчий суддя, суд зобов`язаний постановити ухвалу про відмову в застосуванні запобіжного заходу, якщо під час розгляду клопотання прокурор не доведе наявність всіх обставин, передбачених частиною першою цієї статті.
Згідно ч.5 ст.206 КПК України незалежно від наявності клопотання слідчого, прокурора, слідчий суддя зобов`язаний звільнити особу, якщо орган державної влади чи службова особа, під вартою яких трималася ця особа, не доведе:
1) існування передбачених законом підстав для затримання особи без ухвали слідчого судді, суду;
2) неперевищення граничного строку тримання під вартою;
3) відсутність зволікання у доставленні особи до суду.
Відповідно до вимог ч.1 ст.208 КПК України повноважена службова особа має право без ухвали слідчого судді, суду затримати особу, підозрювану у вчиненні злочину, за який передбачене покарання у виді позбавлення волі, лише у випадках:
1) якщо цю особу застали під час вчинення злочину або замаху на його вчинення;
2) якщо безпосередньо після вчинення злочину очевидець, в тому числі потерпілий, або сукупність очевидних ознак на тілі, одязі чи місці події вказують на те, що саме ця особа щойно вчинила злочин;
3) якщо є обґрунтовані підстави вважати, що можлива втеча з метою ухилення від кримінальної відповідальності особи, підозрюваної у вчиненні тяжкого або особливо тяжкого корупційного злочину, віднесеного законом до підслідності Національного антикорупційного бюро України.
Особливості затримання окремої категорії осіб визначаються главою 37 цього Кодексу.
Так, в судовому засіданні з пояснень прокурора та слідчого, що додатково підтверджуються доданими до клопотання копіями матеріалів кримінального провадження №0000048, зокрема, витягом з Єдиного реєстру досудових розслідувань від 20.01.2017 року; протоколом затримання особи, підозрюваної у вчиненні злочину, від 20.01.2017 року; повідомленням про підозру від 20.01.2017 року; протоколами допитів потерпілої ОСОБА_7 , підозрюваного ОСОБА_5 , свідка ОСОБА_9 від 20.01.2017 року; протоколом пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 20.01.2017 року; довідкою КП "Жмеринська центральна районна лікарня» від 20.01.2017 року та іншими матеріалами кримінального провадження, слідчим суддею встановлено затримання ОСОБА_5 за підозрою у вчиненні кримінального правопорушення та оголошення останньому підозри у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.187 КК України, у зв`язку з чим заявлено дане клопотання.
Вказаною сукупністю відомостей в матеріалах кримінального провадження доводиться наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_5 кримінального правопорушення, яка не також не заперечена стороною захисту в судовому засіданні.
Наведені обставини дають підстави вважати, що підозра у вчиненні ОСОБА_5 кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.187 КК України, є вірогідною та достатньою для застосування щодо нього обмежувальних заходів забезпечення кримінального провадження, оскільки зазначені відомості з достатньою вірогідністю свідчать про причетність ОСОБА_5 до вчинення кримінального правопорушення, у вчиненні якого він підозрюється, що добровільно визнається самим підозрюваним.
Недопустимих проявів діяльності службових осіб органу досудового розслідування в межах даного кримінального провадження наразі не вбачається.
Слідчим суддею враховується встановлена в ході судового засідання вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним кримінального правопорушення, тяжкість покарання, що загрожує ОСОБА_5 у разі визнання його винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, надто з огляду на обставини здійснення судового провадження та кримінального переслідування щодо нього за ознаками вчинення ним інших умисних корисливих злочинів, вік та стан здоров`я підозрюваного, що вочевидь не становлять ознак неможливості застосування щодо нього будь-якого виду запобіжного заходу, недостатню міцність соціальних зв`язків, його майновий і сімейний стан, поведінку до та після вчинення кримінального правопорушення, спосіб вчинення кримінального правопорушення, характеристику за місцем проживання, відсутність судимості тощо.
Слідчий суддя не враховує доводи сторони захисту стосовно наявності у підозрюваного дружини та неповнолітніх дітей, оскільки встановлена відсутність належної реєстрації батьківства не визначає наразі існування будь-яких прав та обов`язків підозрюваного ОСОБА_5 щодо заявлених неповнолітніх осіб, у тому числі за встановлених обставин його окремого проживання із дружиною та її дітьми. Повідомлення про існування постійного місця проживання підозрюваного слідчим суддею оцінюється з огляду на з`ясовані обставини щодо його здійснення наразі без реєстрації та без супроводу основної частини особистих речей.
Таким чином, слідчим суддею встановлено, що хоча підозрюваний ОСОБА_5 не має судимості, не перебуває на диспансерному обліку у лікарів нарколога та психіатра, має постійне місце проживання, однак, наразі там проживає без реєстрації та характеризується негативно, не проживає із сім`єю та не здійснив державної реєстрації щодо неповнолітніх дітей, також не має стабільного та законного джерела доходів і не перебуває на обліку в центрі зайнятості населення за статусом безробітної особи, що загалом не визначає достатніх його соціальних зв`язків, а також з`ясовано, що кримінальне правопорушення, у вчиненні якого наразі підозрюється ОСОБА_5 , скоєно у стані алкогольного сп`яніння та під час судового провадження та кримінального переслідування щодо нього за ознаками вчинення ним інших умисних корисливих злочинів, що визначає недостатність особистого самоконтролю особи та наявність ризиків передбачених ст.177 КПК України, пов`язаних із можливістю переховуватись від досудового слідства та суду, а також за відповідною його власною схильністю вчиняти інші умисні кримінальні правопорушення, на що вказано слідчим та прокурором.
Доводи сторони захисту вказаних висновків не спростовують.
З урахуванням наведеного слідчий суддя вважає, що наявні підстави для застосування щодо підозрюваного ОСОБА_5 саме виключного запобіжного заходу у виді тримання під вартою, не вбачаючи достовірних підстав для можливості застосування інших запобіжних заходів, альтернативних триманню під вартою, як таких, що недостатні для запобіганню ризиків та виконанню підозрюваним процесуальних обов`язків, у тому числі заявленого стороною захисту домашнього арешту, визначаючи тримання під вартою в цьому випадку виправданим за наявності конкретного суспільного інтересу у виді права на справедливий судовий розгляд, а також унеможливлення переховування обвинуваченого від слідства та суду, які, незважаючи на презумпцію невинуватості, превалюють над принципом поваги до свободи особистості, про що зазначав Європейський Суд з прав людини у своєму Рішенні від 10.02.2011 року в справі "Харченко проти України", п.79.
З урахуванням наявності в даному конкретному випадку визначених законом підстав можливості невизначення розміру застави за обставинами здійснюваного кримінального провадження щодо злочину, вчиненого із застосуванням насильства та погрозою його застосування, слідчим суддею не вбачається при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою стосовно підозрюваного ОСОБА_5 підстав для визначення застави.
Враховуючи викладене, керуючись ст. 131-132, 176-178, 182-184, 194, 196, 197, 205, 206 КПК України, -
УХВАЛИВ :
Клопотання задоволити.
Застосувати щодо підозрюваного ОСОБА_5 запобіжний захід у виді тримання під вартою строком на шістдесят днів, який відраховувати з часу його затримання 20.01.2017 року.
Строк дії ухвали до 20.03.2017 року.
На ухвалу може бути подана апеляція безпосередньо до Апеляційного суду Вінницької області протягом п`яти днів з дня її оголошення, а підозрюваним в цей же строк з моменту вручення йому копії даної ухвали.
Незалежно від оскарження ухвала підлягає невідкладному виконанню, а також негайному врученню підозрюваному після її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1