Справа № 1-1013/2010
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

05.10.2010 Білоцерківський міськрайонний суд Київської області

в складі :

головуючого_________________судді ОСОБА_1

при ОСОБА_2

з участю прокурора __________НЕЧЕПОРЕНКА Р.Л.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду кримінальну справу про обвинувачення ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця ІНФОРМАЦІЯ_2, українця, громадянина України, позапартійного, військовозобовязаного, ІНФОРМАЦІЯ_3, несудимого, неодруженого, непрацюючого, мешканця ІНФОРМАЦІЯ_4, у вчиненні злочину, передбаченого ст. 185 ч. 1 КК України, -

В С Т А Н О В И В :

16 червня 2010 року, приблизно в 19 год., ОСОБА_3, перебуваючи на спортивному майданчику, розташованому на території ЗОШ № 22, що на вул. Таращанській у м. Білій Церкві, скориставшись тим, що неповнолітній ОСОБА_4, залишивши свій мобільний телефон марки «НОКІА 2700», вартістю 1230 грн., зі стартовим пакетом оператора мобільного звязку «Лайф», вартістю 25 грн., на землі неподалік баскетбольного кільця, пішов разом з іншими грати в баскетбол і не звертав на нього уваги, таємно від оточуючих, з метою незаконного збагачення за рахунок чужого майна, викрав указаний мобільний телефон, чим завдав матері неповнолітнього потерпілого ОСОБА_5, котрій він належав, збитків у сумі 1255 гривень.

Допитаний судом ОСОБА_3 повністю визнав себе винним у скоєному і в повному обсязі підтвердив факт та встановлені досудовим слідством обставини таємного викрадення 16.06.2010 року, близько 19 год., під час перебування на території спортивного майданчика Білоцерківської ЗОШ № 22, мобільного телефона «НОКІА 2700», вартістю 1230 грн., зі стартовим пакетом опереатора мобільного звязку «Лайф», вартістю 25 грн., залишеного на деякий час без нагляду на землі неповнолітнім ОСОБА_4. У вчиненому розкаявся.

Повністю визнаючи себе винним у вчиненому, в повному обсязі погоджуючись з предявленим обвинуваченням та заявленим у справі законним представником неповнолітнього потерпілого цивільним позовом, будучи детально ознайомленим з положеннями ст. 299 КПК України, підсудний від подальшого дослідження зібраних у справі доказів відмовився.

Суд вважає, що вина ОСОБА_3 у вчиненому доведена в судовому засіданні в повному обсязі предявленого обвинувачення, і що дії підсудного вірно кваліфіковані за ч. 1 ст. 185 КК України, як таємне викрадення чужого майна крадіжка.

Обираючи підсудному покарання суд приймає до уваги характер і ступінь суспільної небезпеки вчиненого злочину, помякшуючі та обтяжуючі відповідальність обставини, особу підсудного.

ОСОБА_3 несуимий, повністю визнав себе винним, щиросердно розкаявся у вчиненому, активно сприяв розкриттю злочину, добровільно і в повному обсязі відшкодував завдані злочином збитки.

Наведені обставини суд визнпає такими, що помякшують відповідальність підсудного.

За місцем проживання ОСОБА_3 характеризується вцілому позитивно.

Обставин, що обтяжували б відповідальність підсудного, судом не встановлено.

Зважаючи на викладене суд вважає, що виправлення ОСОБА_3 можливе без ізоляції від суспільства, а тому вважає за необхідне застосувати до підсудного ст. 75 КК України і, призначивши йому покарання у виді позбавлення волі в межах санкції ст. 185 ч. 1 КК України, звільнити останнього від відбування призначеного покарання з випробуванням та іспитовим терміном, з покладенням на підсудного обовязків, передбачених ст. 76 КК України.

Заявлений у справі законним представником неповнолітнього потерпілого цивільний позов про стягнення з ОСОБА_3 1255 грн. врахунок відшкодування завданих їй збитків розгляду не підлягає у звязку з повним відшкодуванням підсудним зазначених збитків останній в добровільному порядку.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 323, 324 КПК України, суд

З А С У Д И В :

Визнати ОСОБА_3 винним у вчиненні злочину, передбаченого ст. 185 ч. 1 КК України, і призначити йому покарання у виді 1 /одного/ року позбавлення волі.

На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_3 від відбування призначеного покарання з випробуванням та іспитовим терміном 2 роки, зобовязавши останнього не виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу органів кримінально-виконавчогї системи, повідомляти вказані органи про зміну місця проживання та регулярно зявлятись на реєстрацію.

Контроль за поведінкою засудженого покласти на кримінально-виконавчу інспекцію за місцем його проживання.

Запобіжний захід ОСОБА_3 до набрання вироком чинності залишити попередній підписку про невиїзд з постійного місця проживання.

Речовий доказ, мобільний телефон марки «НОКІА 2700», повернути ОСОБА_5, у котрої він перебуває на зберіганні.

Вирок може бути оскаржений до апеляційного суду Київської області, через Білоцерківський міськрайонний суд, протягом 15 діб.

Суддя: Сливка В. В. ,