АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХЕРСОНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Єдиний унікальний номер судової справи 647/2256/16-к
Справа № 11-кп/791/149/17 Головуючий у 1-й інстанції ОСОБА_1
Категорія вирок ч.3 ст. 185 КК України Доповідач ОСОБА_2
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
22 лютого 2017 р.

Колегія суддів судової палати у кримінальних справах апеляційного суду Херсонської області в складі :

Головуючого ОСОБА_2

Суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4

секретаря ОСОБА_5

З участю прокурора ОСОБА_6

Розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Херсоні матеріали кримінального провадження № 0001155 за апеляційною скаргою прокурора на вирок Бериславського районного суду Херсонської області від 29.11.2016 року відносно ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженці с. Елейськ Єлгавського району, Латвія, громадянки України, з середньою освітою, не працюючої, не заміжньої, зареєстрованої та проживаючої за адресою - АДРЕСА_1 , відповідно до ст.. 89 КК України така, що немає судимості, у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України, -

в с т а н о в и л а :
Цим вироком ОСОБА_7 , засуджено за ч. 3 ст. 185 КК України і призначено покарання у виді позбавлення волі строком на три роки. Застосовано ст.ст. 75, 76 КК України та звільнено від відбування основного покарання з випробуванням, встановивши іспитовий строк один рік, протягом якого повідомляти уповноважений орган про зміну місця проживання, не виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу уповноваженого органу з питань пробації.

Запобіжний захід щодо ОСОБА_7 не обирався.

Стягнуто з ОСОБА_7 в дохід держави 175 (сто сімдесят пять) гривень 92 копійки за проведення товарознавчої експертиз № 453-МТ від 27.09.2016 року.

Вирішене питання щодо речових доказів.
Відповідно до вироку суду ОСОБА_7 26.08.2016 року близько 06.00 години, умисно, незаконно, з корисливих спонукань, переслідуючи злочинний умисел на таємне заволодіння чужим майном, з метою власного збагачення, шляхом вільного відчинення металевої хвіртки, проникла до подвір`я будинку, який розташований в АДРЕСА_2 та шляхом вільного відчинення дверей, проникла до приміщення вказаного будинку звідки викрала майно яке належить потерпілій ОСОБА_8 , яке обернула на свою користь та розпорядилась ним на власні потреби, заподіявши останній матеріальний збиток на суму 199, 00 грн.
В апеляційній скарзі прокурор не оспорюючи доведеність вини обвинуваченої та правильність кваліфікації дій ОСОБА_7 вважає, що вирок суду підлягає зміні через неправильне застосування кримінального закону. Зокрема зазначає, що законом України № 1492-VIII від 07.09.2016 року «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо забезпечення виконання кримінальних покарань та реалізації прав засуджених» до ст. 76 КК України внесено зміни, згідно з якими нагляд за особами, звільненими від відбування покарання з випробуванням, здійснюється уповноваженим органом з питань пробації за місцем проживання, роботи або навчання засудженого.

Згідно із резолютивною частиною вироку на засуджену ОСОБА_7 , відповідно до вимог ст. 76 КК України покладено такі обов`язки як періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації та повідомляти цей орган про зміну місця проживання, роботи або навчання. З урахуванням того, що злочин, передбачений ч.3 ст. 185 КК України, обвинуваченою скоєно 26.08.2016 року, тобто до внесення змін Законом України № 1492-VIII від 07.09.2016 року до ст. 76 КК України, то судом при постановленні вироку стосовно ОСОБА_7 допущено неправильне застосування вимог кримінального закону, а саме вимог ст. 76 КК України, що потягло за собою неконкретизацію виконання обвинуваченою призначеного покарання у частині покладених на неї зобов`язань.

Просить резолютивну частину вироку змінити, покласти на обвинувачену ОСОБА_7 обов`язки, передбачені п.п. 3,4, ч.1 ст. 76 КК України (у ред. Закону України № 1254-6 від 14.04.2009 року), такі як повідомляти кримінально-виконавчу інспекцію про зміну місця проживання, періодично з`являтися для реєстрації в кримінально-виконавчій інспекції. В решті вирок суду першої інстанції залишити без змін.

Заслухавши суддю - доповідача, прокурора, який підтримав свою апеляційну скаргу, перевіривши матеріали справи та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів визнає, що вона підлягає задоволенню частково з наступних підстав.

Висновок суду про доведеність винності ОСОБА_7 у вчиненні кримінального правопорушення відповідає фактичним обставинам справи і підтверджується ретельно дослідженими в судовому засіданні доказами, перевіреними в порядку ч.3 ст. 349 КПК України, яким суд дав належну оцінку, та є обґрунтованим.

Кримінальне правопорушення, яке скоїла ОСОБА_7 за ч.3 ст. 185 КК України, як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), поєднана з проникненням у житло, кваліфіковано правильно та ніким не оспорюється.

Суд першої інстанції встановив, що ОСОБА_7 , скоїла кримінальне правопорушення, передбачене ч.3 ст. 185 КК України, 26.08.2016 року, тобто на момент вчинення кримінального правопорушення діяла ст. 76 КК України в редакції від 14.04.2009 року.
Зміни до ст. 76 КК України (в редакції Закону № 1492-УШ від 07.09.2016 року), набули чинності 08.10.2016 року, відповідно до яких у разі звільнення від відбування покарання з випробуванням суд покладає на засудженого такі обов`язки:

1) періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

2) повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

2. На осіб, звільнених від відбування покарання з випробуванням, суд може додатково покласти такі обов`язки:

1) попросити публічно або в іншій формі пробачення у потерпілого;

2) не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

Таким чином, нова редакція ст. 76 КК України, яка зобов`язує суд покласти певні обов`язки на засудженого, на відміну від попередньої редакції, погіршує його становище.

Відповідно до ч. 2 ст.4 КК України злочинність і караність, а також інші кримінально-правові наслідки діяння визначаються законом про кримінальну відповідальність, що діяв на час вчинення цього діяння.

Згідно з ч. 2 ст. 5 КК України закон про кримінальну відповідальність, що встановлює злочинність діяння, посилює кримінальну відповідальність або іншим чином погіршує становище особи, не має зворотної дії в часі.

Таким чином, суду першої інстанції при покладенні на обвинувачену ОСОБА_7 обов`язків, передбачених ч.1 ст. 76 КК України, необхідно було застосувати редакцію цієї статті КК України від 14.04.2009 року.

Судом першої інстанції призначено ОСОБА_7 обмеження тільки повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання та не виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу уповноваженого органу з питань пробації.

Прокурор в апеляційній скарзі просить встановити такі обмеження як періодично з`являтися для реєстрації в кримінально-виконавчій інспекції, які не були встановлені судом першої інстанції, тобто погіршує становище обвинуваченої.

При цьому не просить ухвалити новий вирок, а апеляційний суд розглядає кримінальне провадження в межах апеляційної скарги, а тому апеляційна скарга прокурора в цій частині задоволенню не підлягає.

На думку колегії суддів вирок суду підлягає зміні, а апеляційна скарга прокурора підлягає задоволенню частково.

Керуючись ст.ст. 404, 405, 407, 412, 413 КПК України, колегія суддів, -

п о с т а н о в и л а:

Апеляційну скаргу прокурора задовольнити частково.

Вирок Бериславського районного суду Херсонської області від 29.11.2016 року відносно ОСОБА_7 , змінити.

Вважати ОСОБА_7 засудженою за ч. 3 ст. 185 КК України з призначенням покарання у виді позбавлення волі строком на три роки.

На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_7 від відбування основного покарання з випробуванням з іспитовим строком 1 рік, якщо вона протягом цього терміну не вчинить нового злочину і виконає покладені на неї обов`язки.

На підставі ст. 76 КК України покласти на ОСОБА_7 обов`язок не виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу кримінально-виконавчої інспекції; повідомляти кримінально-виконавчу інспекцію про зміну місця проживання.

В решті вирок суду першої інстанції залишити без змін.

Касаційна скарга може бути подана протягом трьох місяців з дня проголошення судового рішення судом апеляційної інстанції безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ.

(підпис) (підпис) (підпис)

Судді : ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 .

З оригіналом згідно

Суддя Апеляційного суду

Херсонської області ОСОБА_2