№ 1-кс/522/2845/17
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

15 лютого 2017 року Слідчий суддя місцевого Приморського районного суду м. Одеси ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , за участю заявника ОСОБА_3 , розглянувши у судовому засіданні скаргу ОСОБА_4 , ОСОБА_3 про скасування постанови про закриття кримінального провадження, -

В С Т А Н О В И В:

До суду надійшла скарга ОСОБА_4 , ОСОБА_3 , у якій просять скасувати постанову від 30.11.2016 року про закриття кримінального провадження № 0000258 від 08.04.2016 року та зобов`язати прокуратуру Одеської області провести досудове розслідування та допитати ОСОБА_4 , ОСОБА_3 , а також встановити причини відмови слідчого ОСОБА_5 виконувати ухвали суду від 15.09.2015 року.

В обґрунтування скарги, заявник посилається на те, що 30.11.2016 року ухвалено постанову про закриття кримінального провадження.

Вважає рішення слідчого незаконним, необґрунтованим та таким, що не відповідає вимогам Закону.

Постанова була ухвалена з порушенням вимог ст.ст. 9, 92-94 КПК України, не були проведені всі необхідні слідчі дії для повного та всебічного встановлення обставин кримінальних правопорушень.

Прокурор в судове засідання не з`явився.

Розглянувши скаргу, вислухавши заявника, суд приходить до висновку, що рішення слідчого незаконне та таке, що підлягає скасуванню.

Відповідно до ст. 2 КПК України, завданням кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності.

Згідно п. 15 ч. 1 ст. 7 КПК України, зміст та форма кримінального провадження повинні відповідати загальним засадам кримінального провадження, до яких відноситься змагальність сторін.

Відповідно до ст. 22 КПК України, кримінальне провадження здійснюється на основі змагальності, що передбачає самостійне обстоювання стороною обвинувачення і стороною захисту їхніх правових позицій, прав, свобод і законних інтересів засобами, передбаченими цим Кодексом. Сторони кримінального провадження мають рівні права на збирання та подання до суду речей, документів, інших доказів, клопотань, скарг, а також на реалізацію інших процесуальних прав, передбачених цим Кодексом. Під час кримінального провадження функції державного обвинувачення, захисту та судового розгляду не можуть покладатися на один і той самий орган чи службову особу. Повідомлення особі про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, звернення з обвинувальним актом та підтримання державного обвинувачення у суді здійснюється прокурором. У випадках, передбачених цим Кодексом, повідомлення особі про підозру у вчиненні кримінального правопорушення може здійснюватися слідчим за погодженням із прокурором, а обвинувачення може підтримуватися потерпілим, його представником. Захист здійснюється підозрюваним або обвинуваченим, його захисником або законним представником. Суд, зберігаючи об`єктивність та неупередженість, створює необхідні умови для реалізації сторонами їхніх процесуальних прав та виконання процесуальних обов`язків.

Відповідно до ч. 2 ст. 307 КПК України, слідчий суддя при розгляді скарг на рішення, дії чи бездіяльність під час досудового розслідування може постановити ухвалу про скасування рішення слідчого чи прокурора або про відмову у задоволенні скарги про скасування такого рішення.

Судом встановлено, що 08.12.2016 р. по пошті отримали постанову, з якої вбачалось, що кримінальне провадження № 0000258 було закрито на підставі п. 2 ч. 1 ст. 284 КК України.

З данною постановою не згодні та вважають, що вона є передчасною, а тому її слід скасувати.

З оскаржуваної постанови вбачається, що першим слідчим відділом управління з розслідування кримінальних проваджень слідчими органів прокуратури та процесуального керівництва прокуратури Одеської області розслідується кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000258 від 08.04.2016 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 366 КК України.

Кримінальне провадження № 0000258 зареєстроване до Єдиного реєстру досудових розслідувань 08.04.2016 за ч. 1 ст. 366 КК України на підставі ухвали слідчого судді Приморського районного суду м. Одеси ОСОБА_6 від 10.03.2016 по справі № 522/24569/15-к, якою зобов`язано службових осіб прокуратури області внести відомості до ЄРДР за заявою ОСОБА_3 , яка була подана до прокуратури області 02.12.2015 за вх. № 8735 стосовно ОСОБА_5 слідчого СВ Білгород-Дністровського ВП ГУНП в Одеській області, який виніс дві різні постанови про закриття кримінального провадження № 0000190.

Згідно довідки відділу 04/2/2 прокуратури Одеської області встановлено, що СВ Білгород-Дністровського ВП ГУНП в Одеській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 00190 від 31.03.2015 за фактом неналежного виконання ОСОБА_7 обов`язків щодо зберігання майна переданого їй на відповідальне зберігання підрозділом примусового виконання рішень відділу державної виконавчої служби Головного управління юстиції в Одеської області за ознаками кримінального правопорушення передбаченого ст. 197 КК України.

В ході досудового розслідування встановлено, що 10.04.2009 державним виконавцем підрозділу примусового виконання рішень відділу державної виконавчої служби Головного управління юстиції Одеської області на виконання виконавчого листа № 2-192, виданого Київським районним судом м. Одеси, за участю понятих, складено акт опису й арешту майна, що належить боржнику ОСОБА_8 .

Майно, згідно акту опису, передано на відповідальне зберігання представнику стягувана за довіреністю ОСОБА_9 . Місце зберігання майна та речей визначено СТ «Прогрес», ділянка №625 смт. Затока.

24.04.2015 ОСОБА_4 написала розписку про отримання частини речей зазначених в Акту опису. Інші речі, як вона вказала в розписці, знаходяться в неприродному стані для експлуатації. ОСОБА_7 зазначила, що ОСОБА_4 відмовилася забирати решту речей, у зв`язку з відсутністю електроенергії для перевірки технічного стану.

Старшим слідчим СВ Білгород - Дністровського МВ ГУМВС України в Одеській області 06.08.2015 прийнято рішення про закриття кримінального провадження, згідно п. 1 ч. 1 ст. 284 КК України, яке 15.09.2015 скасовано слідчим суддею Приморського районного суду Одеської області та матеріали направлено для організації досудового розслідування.

Допитана у якості свідка ОСОБА_7 пояснила, що дійсно 10.04.2009 їй на зберігання було передано майно державним виконавцем підрозділу примусового виконання рішень відділу державної виконавчої служби Головного управління юстиції Одеської області на виконання виконавчого листа №2-192, виданого Київським районним судом м. Одеси згідно акту опису, яке вона зберігає вже на протязі семи років. Власника майна жодного разу за цей час до неї не звертались та питання повернення майна не порушували. 24.02.2015 ОСОБА_4 та ОСОБА_3 частково забрали свої речі. Вона ж вважає, що майно зберігала і зберігає досі у належно стані і відповідно до вимог ст. 78 ЗУ «Про виконавче провадження» та Інструкції з організації примусового виконання рішень, затвердженої Наказом Міністерства юстиції України №512/5 від 02.04.2012 взагалі не має нести будь-якої відповідальності.

Постановами слідчого СВ Білгород-Дністровського ВП ГУНП від 14.12.2015 та від 06.01.2016 співробітникам Приморського ВП ГУНП надавались доручення на проведення слідчих дій на іншій території щодо допиту ОСОБА_4 та ОСОБА_3 , у зв`язку із тим, що мешкають вони за адресую АДРЕСА_1 та вони відмовлялись з`явитись на допит до м. Білгород-Дністровський.

Крім того, в ході досудового розслідування 21.11.2016 прокурором Білгород-Дністровської місцевої прокуратури - процесуальним керівником по даному провадження ОСОБА_8 запропоновано отримати пам`ятку про процесуальні права та обов`язки потерпілого та бути допитаною у якості потерпілої. Однак, ОСОБА_8 у категоричній формі відмовилась підписувати будь-які процесуальні документи та надавати будь-які пояснення.

З метою активізації, повноти та об`єктивності досудового розслідування процесуальними керівниками по вказаному кримінальному провадженню в порядку ст. 36 КПК України надано письмові вказівки, які виконанні частково.

Після виконання всіх необхідних процесуальних дій, буде надано правову оцінку зібраним доказам та у кримінальному провадженні у найкоротший термін прийнято обґрунтоване рішення відповідно до вимог чинного законодавства.

На даний час слідчі дії проводяться безпосередньо процесуальним керівником.

Допитаний у якості свідка колишній слідчий СВ Білгород-Дністровського ВП ГУНП в Одеській області ОСОБА_5 пояснив, що досудове розслідування кримінального провадження № 0000190 ним здійснювалося, але так як минуло вже багато часу останній не пам`ятає, за якими статтями та частинами закривав кримінальне провадження № 0000190.

На даний час досудове розслідування у кримінальному провадженню № 0000190 триває, слідчими та процесуальними керівниками у вказаному провадженні проводяться всі необхідні слідчі (розшукові) та процесуальні дії направлені на повне, всебічне та неупереджене дослідження всіх обставин викладених у заявах ОСОБА_10 та ОСОБА_11 .

Під час винесення оскаржуваної постанови було порушено порядок збирання доказів та дачі їм правової оцінки.

З часу внесення в Єдиний реєстр досудових розслідувань заяви ОСОБА_4 , ОСОБА_3 початку кримінального провадження ні слідчим ні прокурором, всупереч ст. 9 КПК України, не вчинено жодної слідчої дії, спрямованої на всебічне, повне та неупереджене дослідження обставин кримінального провадження.

Не було допитано ОСОБА_4 , ОСОБА_3 , не було встановлено причини відмови слідчого ОСОБА_5 виконувати ухвали суду від 15.09.2015 року.

Враховуючи те, що у даному кримінальному провадженні не було проведено ніях слідчих дій, оскільки за кримінальним провадженням № 0000258 ОСОБА_4 є заявником, тож має всі права потерпілої, яких по суті взагалі було позбавлено, відповідно до ст. 55КПК України вона має всі права потерпілої по кримінальному провадженню, так як права та обов`язки потерпілого виникають у особи з моменту подання заяви про вчинення щодо кримінального правопорушення або заяви про залучення її до провадження як потерпілого.

Пам`ятку про права та обов`язки потерпілого їй надано не було ні слідчим ні прокурором.

Відповідно ст. 55 КПК України, потерпілим у кримінальному провадженні може бути фізична особа, якій кримінальним правопорушенням може бути фізична особа, якій кримінальним правопорушенням завдано моральної, фізичної або майнової шкоди.

Права та обов`язки потерпілого виникають у особи з моменту подання заяви про вчинення щодо кримінального правопорушення.

Потерпілому вручається пам`ятка про процесуальні права та обов`язки особою, яка прийняла заяву про вчинення щодо неї кримінального првопорушення або заяви про залучення її до провадження як потерпілого.

Потерпілому вручається памя`тка про процесуальні права та обов`язки особою, яка прийняла заяву про вчинення кримінального правопорушення.

За наявності очевидних та достатніх підстав вважати, що заява, повідомлення про кримінальне правопорушення або заява про залучення до провадження як потерпілого подана особою, якій не завдано шкоди, зазначеній у ч. 1 ст. 55 КПК України, прокурор повинен був винести постанову про відмову у визнанні потерпілим, яка може бути оскаржена в суді.

Частиною 2 ст. 9 КПК України передбачено, що керівник органу досудового розслідування, слідчий зобов`язані всебічно, повно та неупереджено дослідити обставини кримінального провадження, виявити як ті обставини, що викривають, так і ті, що виправдовують підозрюваного, обвинуваченого, а також обставини, що пом`якшують чи обтяжують його покарання, надати їм належну правову оцінку та забезпечити прийняття законних та неупереджених процесуальних рішень.

Зміст та форма кримінального провадження повинні відповідати загальним засадам кримінального провадження, до яких зокрема відноситься: верховенство права, законність, рівність всіх перед законом та судом; повага до людської гідності, доступ до правосуддя та обов`язковість судових рішень, змагальність сторін та свобода в поданні ними до суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості, безпосередність дослідження показань, речей і документів, забезпечення права на оскарження процесуальних рішень, дій чи бездіяльності.

Згідно ст. 24 КПК України, кожному гарантується право на оскарження процесуальних рішень, дій чи бездіяльності суду, слідчого судді прокурора, слідчого в порядку, передбаченому цим Кодексом, гарантується право на перегляд вироку, ухвали суду, що стосується прав, свобод та інтересів особи, судом судом вищого рівня в порядку, передбаченому цим Кодексом, незалежно від того, чи брала особа участь у судовому розгляді.

Згідно ст. 303 КПК України, скарги на рішення, дії чи бездіяльність слідчого чи прокурора, предбачені частиною першою статті 303 цього Кодексу, можуть бути подані особою протягом 10 днів з моменту прийняття рішення, вчинення дії або бездіяльності. Якщо рішення слідчого чи прокурора оформлюється постановою, строк подання скарги починається з дня отримання особою її копії.

Слідчий суддя, суд відмовляє у відкритті провадження лише у разі, якщо скарга подана на рішення, дію чи бездіяльність слідчого, прокурора, що не підлягає оскарженню.

Копія ухвали про відмову у відкритті провадження невідкладно надсилається особі, яка подала скаргу, разом зі скаргою та усіма доданими до неї матеріалами.

Згідно ст. 305 КПК України, подання скарги на рішення, дії чи бездіяльність слідчого чи прокурора під час досудового розслідування не зупиняє виконання рішення чи дію слідчого, прокурора.

Слідчий чи прокурор можуть самостійно скасувати рішення, передбачені п. 1, 2, 5 і 6 частини першої статті 303 цього Кодексу, припинити дію чи бездіяльність, які оскаржуються, що тягне за собою закриття провадження за скаргою.

Прокурор може самостійно скасувати рішення, що передбачено п. 3 ч. 1 ст. 303 цього Кодексу і оскаржується в порядку, передбаченому частиною 5 статті 284 цього Кодексу, що тягне за собою закриття провадження за скаргою.

Згідно ст. 306 КПК України, скарги на рішення, дії чи бездіяльність слідчого прокурора розглядаються слідчим суддею місцевого суду згідно з правилами судового розгляду, передбаченими ст. 318-380 цього Кодексу, з урахуванням положень цієї глави.

Скарги на рішення, дії чи бездіяльність під час досудовго розслідування розглядаються не пізніше 72 годин з моменту надходження відповідної скарги, крім скарг на рішення про закриття кримінального провадження, які розглядаються не пізніше 5 днів з моменту надходження скарги.

Розгляд скарг на рішення, дії чи бездіяльність під час досудового розслідування здійснюють за обов`язкової участі особи, яка подала скаргу, чи її захисника, представника та слідчого чи прокурор, рішення дії чи бездіяльність яких оскаржується. Відсутність прокурора не є перешкодою для розгляду скарги.

Згідно ст. 307 КПК України, за результатами розгляду скарг на рішення, дії чи бездіяльність слідчого чи прокурора постановляється ухвала згідно з правилами цього Кодексу.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 303 КПК України рішення слідчого про закриття кримінального провадження може бути оскаржено заявником, потерпілим, його представником чи законним представником.

З урахуванням вищевикладеного, суд приходить до висновку про те, що оскаржувана постанова слідчого про закриття кримінального провадження не відповідає вимогам законності та обґрунтованості, а відтак підлягає скасуванню.

Керуючись ст.ст. 303-307, 318-380 КПК України, -

У Х В А Л И В:

Скаргу ОСОБА_4 , ОСОБА_3 про скасування постанови про закриття кримінального провадження задовольнити.

Скасувати постанову від 30.11.2016 року про закриття кримінального провадження № 0000258 від 08.04.2016 року.

Зобов`язати прокуратуру Одеської області провести досудове розслідування та допитати ОСОБА_4 , ОСОБА_3 , а також встановити причини відмови слідчого ОСОБА_5 виконувати ухвали суду від 15.09.2015 року.

Кримінальне провадження направити до прокуратури Одеської області для організації досудового розслідування.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя: ОСОБА_1

15.02.2017