1-кп/639/124/17
В И Р О К
Іменем України
08 лютого 2017 року м. Харків
Жовтневий районний суд м. Харкова у складі:
головуючого - судді ОСОБА_1 ,
секретаря ОСОБА_2 ,
прокурора ОСОБА_3 ,
адвоката ОСОБА_4 ,
ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Харкова, українця, громадянина України, із середньою спеціальною освітою, не одруженого, не працюючого, раніше судимого, який зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1
у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.15, ч.3 ст.185 КК України, суд,
встановив:
ОСОБА_5 , 12 червня 2015 року, приблизно о 15 годині, маючи злочинний умисел спрямований на таємне заволодіння чужим майном, прибув до території ДП «Харківський приладобудівний завод «ім. Т.Г. Шевченка», яке розташоване за адресою: м. Харків, вул. Жовтневої Революції, 99.
Реалізуючи свій злочинний умисел ОСОБА_5 , діючи умисно, з корисливих мотивів, переліз через паркан ДП «Харківський приладобудівний завод ім. Т.Г. Шевченка» та потрапивши на охоронювану територію, зайшов до незамкненого корпусу № 14, звідки таємно намагався викрасти відходи лому чорного металу загальною вагою 143 кг., у вигляді металевих стелажів в кількості 2-х штук, силової шафи та металевих листів, загальною вартістю згідно висновку товарознавчої експертизи №16 від 29.06.2015 року, - 250,25 грн., які перекинув через паркан підприємства, однак, з причин, які не залежали від його волі не зміг довести свій злочинний намір до кінця, оскільки його злочинні дії були помічені працівником охорони підприємства, який перешкодив ОСОБА_5 довести злочинний намір до кінця та затримав його.
Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_5 свою провину у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.15, ч.3 ст.185 КК України не визнав та пояснив суду, що 12 червня 2015 року, приблизно о 15 годині він перебував вдома у свого знайомого на прізвище ОСОБА_6 , за якою адресою не пам`ятає.
В подальшому він пішов додому та проходячи повз паркану заводу «ім. Т.Г. Шевченка», почув звуки та зупинився, ніяких протиправних дій не вчиняв, але був затриманий працівниками охорони заводу та переданий співпрацівникам міліції начебто за вчинення крадіжки металу з території підприємства.
До подій пов`язаних із вчиненням крадіжки металу він не причетний, провину у вчиненні цього злочину не визнає, оскільки фізично, через травму ноги, не міг самостійно перенести таку масу металу.
Суд критично ставиться до зазначених вище пояснень обвинуваченого ОСОБА_5 щодо обставин скоєння злочину та вважає, що такі його пояснення викликані бажанням уникнути покарання за скоєння тяжкого злочину, оскільки його провина повністю доведена дослідженими у судовому засіданні доказами, а саме.
Представник потерпілої сторони ДП ХПЗ «ім. Т.Г. Шевченка» ОСОБА_7 , в судовому засіданні пояснила, що 12 червня 2015 року, приблизно о 15 годині, біля паркану підприємства, працівниками охорони заводу був затриманий ОСОБА_5 при спробі крадіжки лому металу з охоронюваної території підприємства, про що складений відповідний протокол, в подальшому ОСОБА_5 був переданий співпрацівникам міліції.
Про обставини вчинення обвинуваченим крадіжки їй відомо з пояснень працівників охорони заводу.
Підприємство до обвинуваченого претензій не має оскільки метал був повернутий співпрацівниками міліції. Щодо призначення обвинуваченому покарання покладається на розсуд суду.
Свідок ОСОБА_8 пояснив суду, що працює начальником команди (охорони) ДП ХПЗ «ім. Т.Г. Шевченка». 12 червня 2015 року, приблизно о 15 годині, при обході території підприємства він, разом із іншими працівниками охорони, почули гуркіт металу біля корпусу №14, обійшли його та побачили як три особи чоловічої статі перекидають лом металу через паркан підприємства, до якого були складені сходи для зручності, після чого вони затримали одного з чоловіків, яким виявився ОСОБА_5 , про що склали протокол та передали ОСОБА_5 працівникам міліції. Метал був повернутий на територію підприємства.
Свідок ОСОБА_9 пояснила суду, що працює на ДП ХПЗ «ім. Т.Г. Шевченка» контролером охорони на пропускному пункті. 12 червня 2015 року, приблизно о 15 годині, до неї на КПП прийшов начальник охорони ОСОБА_10 разом із чоловіком, який назвався ОСОБА_11 . Останній розповів, що намагався перекинути лом металу через паркан підприємства. Був складений протокол затримання ОСОБА_5 ОСОБА_10 розповів їй, що затримав ОСОБА_5 при спробі крадіжки металу з території підприємства. Після складання протоколу ОСОБА_5 був переданий працівникам міліції, а метал, який знаходився за парканом заводу був повернутий на територію заводу.
Свідок ОСОБА_12 пояснив суду, що працює головним інженером ДП ХПЗ «ім. Т.Г. Шевченка». 12.06.2015 року була виявлена крадіжка відходів металу з корпусу №14, який розташований на охоронюваній території підприємства. Про обставини крадіжки йому нічого не відомо. З території підприємства намагалися вкрасти металеві стелажі та листи металу, які перебували на балансі як відходи та мали бути утилізовані.
Свідок ОСОБА_13 в судовому засіданні показав, що працює оперуповноваженим у відділі поліції з охорони режимних об`єктів. 12 червня 2015 року, приблизно о 15 годині, ним, при обході території підприємства, разом із працівниками охорони заводу, біля паркану заводу зі сторони вулиці був затриманий громадянин ОСОБА_5 , при спробі крадіжки металу.
Про затримання ОСОБА_14 був складений протокол працівниками охорони, метал повернутий на підприємство, ОСОБА_5 , разом із зібраним за цим фактом матеріалами переданий слідчому.
Свідок ОСОБА_15 пояснив суду, що знайомий із ОСОБА_5 , фактично із останнім ніяких відносин не підтримує. Він, до обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою проживав за адресою: АДРЕСА_2 . Навряд ОСОБА_16 знаходився у нього вдома у червні 2015 року, він такого не пам`ятає.
Окрім наведених вище пояснень свідків провина обвинуваченого також підтверджується наступними письмовими доказами дослідженими в судовому засіданні.
Фактом затримання ОСОБА_5 , 12.06.2015 року в присутності свідка ОСОБА_9 , зафіксованому у протоколі від 12.06.2015 року складеному ОСОБА_8 .
Фактом огляду слідчим СВ ВСМ ГУ МВСУ в Харківській області ОСОБА_17 місця події, території ДП ХПЗ «ім. Т.Г. Шевченка» за адресою; м. Харків, вул. Жовтневої революції, 99, ділянки місцевості біля паркану підприємства, навпроти корпусу №14, в ході якого зафіксовано обстановку на місці, наявність біля паркану дерев`яних ящиків з боку підприємства, зафіксованому у протоколі від 23.06.2015 року та фототаблиці до нього.
Фактом огляду слідчим у присутності понятих предметів: двох металевих стелажів; каркасу силової електрошафи та металевих листів, проведеного біля воріт ДП ХПЗ «ім. Т.Г. Шевченка», зафіксованому у протоколі від 23.06.2015 року та фототаблицєю до протоколу.
Згідно з висновком судово-товарознавчої експертизи № 16 від 29.06.2015 року, вартість викраденого майна, брухту металу вагою 143 кг., на момент скоєння злочину склала 250 гривень 25 коп.
Речовими доказами по справі: двома металевими стелажами, каркасом силової електрошафи із металевими листами, загальною вагою згідно із актом зважування від 23.06.2015 року 143 кг., вилученими після затримання ОСОБА_5 .
При розгляді справи суд виходить з вимог ч.1 ст.337 КПК України, відповідно до яких, судовий розгляд проводиться лише стосовно особи, який висунуте обвинувачення, і лише в межах висунутого обвинувачення відповідно до обвинувального акту.
Оцінюючи вищевказані докази в сукупності суд вважає, що провина обвинуваченого ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення повністю доведена в ході судового слідства і підтверджується сукупністю належних письмових доказів, досліджених і оголошених в судовому засіданні, які узгоджуються із показаннями свідків, даними ними в ході судового слідства.
Суд кваліфікує вказані вище дії обвинуваченого ОСОБА_5 за ч.3 ст.15, ч.3 ст.185 КК України, як не закінчений замах на таємне викрадення чужого майна (крадіжку), поєднаний із проникненням до приміщення.
Вивченням даних про особу обвинуваченого ОСОБА_5 встановлено, що він, із середньою спеціальною освітою, не одружений, не працевлаштований, раніше судимий: вироком Жовтневого районного суду м. Харкова від 29.08.2005 року за ч.1 ст.307, ч 2. ст.309, ч.1 ст.317, 70 КК України до 5 років позбавлення волі, на підставі ст.75 КК України звільнений від відбування покарання з іспитовим строком на 3 роки; вироком Жовтневого районного суду м.Харкова від 25.04.2006 року за ч.1 ст.307, ч 2. ст.309, ч.1 ст.317, ст.ст.70, 71 КК України до 5 років 6 місяців позбавлення волі, звільнений з місць позбавлення волі 16.12.2009 року, умовно-достроково на невідбутий строк покарання 1 рік 8 місяців 12 днів на підставі постанови Червонозаводського районного суду м. Харкова від 08.12.2009 року; вироком Червонозаводського районного суду м. Харкова від 11.06.2015 року за ч.2 ст.309 КК України до 3 років позбавлення волі, на підставі ст.75 КК України звільнений від відбування покарання з іспитовим строком на 2 роки; вироком Жовтневого районного суду м. Харкова від 06.08.2015 року за ч.3 ст.185, ч.2 ст.15, ч.3 ст.185, 70 КК України до 3 років 2 місяців позбавлення волі, вирок Червонозаводського районного суду м. Харкова від 11.06.2015 року виконується самостійно, має постійне місце реєстрації та мешкання в м. Харкові, за місцем мешкання характеризується задовільно, на час розгляду справи відбуває покарання в Харківській установі виконання покарань №27 за попереднім вироком суду, з 2015 року перебуває на обліку у лікаря нарколога із Діагнозом: синдром залежності від опіоїдів, згідно акту судово наркологічної експертизи № 307 від 29.07.2015 року, потребує лікування від наркоманії, протипоказання відсутні, на обліку у лікаря психіатра не перебуває.
Обставин, які пом`якшують покарання обвинуваченого ОСОБА_5 , відповідно до ст.66 КК України, судом не встановлено.
Обставин, які обтяжують покарання обвинуваченого ОСОБА_5 , відповідно до ст.67 КК України, судом не встановлено.
При обранні міри покарання обвинуваченому ОСОБА_5 , суд враховує, що ним вчинений тяжкий злочин, дані про особу обвинуваченого, ступінь суспільної небезпеки вчиненого ним злочину і, вважає необхідним і достатнім призначити обвинуваченому покарання у вигляді позбавлення волі на певний строк, з урахуванням вимог ст.68 КК України щодо призначення покарання за незакінчений злочин, з призначенням покарання за сукупністю вироків на підставі ч.1 ст.71 КК України, шляхом часткового складання знову призначеного покарання із невідбутою частиною покаранням за вироком Червонозаводського районного суду м. Харкова від 11.06.2015 року, оскільки злочин був вчинений ОСОБА_5 в період іспитового строку за цим вироком, з призначенням остаточного покарання згідно з вимогами ч.4 ст.70 КК України, за сукупністю злочинів, оскільки злочин був вчинений ОСОБА_5 до винесення вироку Жовтневим районним судом м.Харкова від 06.08.2015р., шляхом поглинання менш суворого покарання за цим вироком суду, знову призначеним більш суворим покаранням.
Суд приходить до висновку про необхідність призначення саме такого покарання, оскільки таки принципи призначення покарання найменшим чином погіршють становище обвинуваченого та на думку суду, таке покарання є справедливим, а також необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого та попередження вчинення ним нового злочину.
Запобіжний захід відносно обвинуваченого ОСОБА_5 в ході досудового слідства та судового розгляду справи не обирався, ОСОБА_5 , ухвалою суду від 11.02.2016 року залишений в Харківській установі виконання покарань №27 до розгляду справи.
За таких обставин, до набрання вироком суду законної сили, суд вважає за необхідне обрати відносно ОСОБА_5 міру запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою в Харківській установі виконання покарань №27.
Суд вирішує питання про речові докази на підставі вимог ст.ст. 98, 100 КПК України.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 373, 374 КПК України, суд,
ухвалив:
ОСОБА_5 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.15, ч.3 ст.185 КК України та призначити йому покарання у вигляді 3 (трьох) років 3 (трьох) місяців позбавлення волі.
На підставі ч.1 ст.71 КК України, призначити ОСОБА_5 покарання за сукупністю вироків, шляхом часткового складання знову призначеного покарання із невідбутою частиною покаранням за вироком Червонозаводського районного суду м. Харкова від 11.06.2015 року, у вигляді 3 (трьох) років 4 (чотирьох) місяців позбавлення волі.
На підставі ч.4 ст.70, ч.1 ст.72 КК України, за сукупністю злочинів, шляхом поглинання знову призначеним покаранням невідбутої частини покарання за вироком Жовтневого районного суду м. Харкова від 06.08.2015 року, остаточно призначити ОСОБА_5 покарання у вигляді 3 (трьох) років і 4 (чотирьох) місяців позбавлення волі.
До набрання вироком суду законної сили обрати ОСОБА_5 міру запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою в Харківській установі виконання покарань №27.
Термін відбування покарання ОСОБА_5 обчислювати з моменту його фактичного затримання, як зазначено у вироку Жовтневого районного суду м. Харкова від 06.08.2015 року, тобто з 06 серпня 2015 року.
Зарахувати ОСОБА_5 у строк відбування покарання, термін його попереднього ув`язнення з 06.08.2015 року по 01.12.2015 року - день набрання законної сили вироком Жовтневого районного суду м. Харкова від 06.08.2015 року, з урахуванням вимог ч.5 ст.72 КК України, за співвідношенням день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.
Речові докази по кримінальному провадженню: два металеві стелажі; каркас силової електрошафи та металеві листи, які знаходиться на зберіганні у ДП ХПЗ «ім. Т.Г. Шевченка», - повернути підприємству як законному власнику.
Вирок може бути оскаржений до апеляційного суду Харківської області шляхом подачі апеляційної скарги через Жовтневий районний суд м. Харкова протягом тридцяти днів з дня його проголошення, обвинуваченим ОСОБА_18 , який утримується під вартою, у той же строк з моменту отримання копії вироку.

Вирок, якщо інше не передбачено цим Кодексом, набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.

Головуючий суддя ОСОБА_1