УХВАЛА

29 травня 2017 року м. Київ

Суддя Верховного Суду України ОСОБА_2., перевіривши заяву засудженого ОСОБА_1 про перегляд судових рішень щодо нього,

у с т а н о в и в:

ОСОБА_1 засуджено вироком Лубенського міськрайонного суду Полтавської області від 9 березня 2016 року за ч. 2 ст. 125 КК. Апеляційний суд Полтавської області ухвалою від 1 листопада 2016 року залишив вирок без зміни. Колегія суддів судової палати у кримінальних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ ухвалою від 7 лютого 2017 року відмовила у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою ОСОБА_1 на підставі п. 2 ч. 2 ст. 428 КПК.

14 квітня 2017 року ОСОБА_1 подав заяву про перегляд судового рішення, в якій просив вирок суду першої інстанції й ухвалу апеляційного суду щодо нього скасувати на підставі невідповідності судових рішень фактичним обставинам кримінального провадження і направити справу на новий розгляд до суду апеляційної інстанції.

Ухвалою судді-доповідача від 24 квітня 2017 року ОСОБА_1 вказано на недоліки заяви та надано строк для їх усунення до 24 травня 2017 року. Заявникові було вказано, що всупереч положенням п. 3 ч. 2 ст. 448 КПК, у заяві не зазначено жодної з підстав для перегляду судового рішення, передбачених ст. 445 КПК, не наведено належного її обґрунтування, а також, усупереч вимогам ст. 449 КПК, до заяви не додано копій судових рішень на підтвердження відповідної підстави для перегляду. Крім того, процесуальні вимоги заявника про скасування рішень судів лише першої й апеляційної інстанції не узгоджуються з повноваженнями Верховного Суду України за главою 33 КПК.

На виконання вказаної ухвали 23 травня 2017 року ОСОБА_1 подав уточнену заяву, в якій підставою для перегляду справи зазначив неоднакове застосування судом касаційної інстанції одних і тих самих норм закону України про кримінальну відповідальність щодо подібних суспільно небезпечних діянь, що потягло ухвалення різних за змістом судових рішень, однак не вказав відповідної норми права, не оспорив висновків суду касаційної інстанції щодо її застосування та не обґрунтував свого твердження посиланням на протилежні висновки касаційного суду в іншому за змістом судовому рішенні. Натомість заявник просить співставити вирок щодо нього з вироком щодо іншої особи. Також підставою для перегляду ОСОБА_1 називає невідповідність судових рішень у його справі роз'ясненням Пленуму Верховного Суду України щодо правил визначення розміру відшкодування моральної (немайнової) шкоди, однак такої підстави для перегляду судових рішень не передбачено положеннями глави 33 КПК. Крім того, залишилися незмінними процесуальні вимоги заявника, який, посилаючись на статті 445-448 КПК, просить скасувати вирок суду першої інстанції та ухвалу суду апеляційної інстанції, не оскаржуючи при цьому ухвали суду касаційної інстанції в даній справі.

Згідно з положеннями ст. 450 КПК, у разі, якщо заявник не усунув недоліки заяви протягом установленого для цього строку, заява повертається заявнику. Повернення заяви на цій підставі не перешкоджає повторному зверненню у разі належного оформлення заяви.

Виходячи з наведеного, керуючись ст. 450 КПК України,

у х в а л и в:

заяву ОСОБА_1 повернути заявникові.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя

Верховного Суду України ОСОБА_2