Справа №333/2863/17-к
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
29.05.2017 року м.Запоріжжя

Комунарський районний суд м. Запоріжжя у складі:

слідчого судді ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду розглянувши скаргу ОСОБА_3 на постанову слідчого Комунарського відділення поліції Дніпровського відділу поліцій ГУ НП в Запорізькій області ОСОБА_4 про закриття провадження № 0005729, суд,-

В С Т А Н О В И В:
Скаржник, звернулася до суду зі скаргою на постанову слідчого Комунарського відділення поліції Дніпровського відділу поліцій ГУ НП в Запорізькій області ОСОБА_4 про закриття провадження № 0005729.

В скарзі зазначає, що 11 вересня 2015 року ОСОБА_5 , перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння, у процесі відібрання у неї мобільного телефону, чіпляння за одяг, штовхаючи у спину, при цьому вона підвернула праву ногу, наніс їй легкі тілесні ушкодження, що підтверджується висновком спеціаліста від 14 вересня 2015 року. Наздогнавши її у під`їзді будинку, де вона проживаю разом з мамою, ОСОБА_6 , наніс їй тілесні ушкодження середнього ступеню тяжкості, що спричинило тривалий розлад здоров`я.
До Комунарського районного суду м. Запоріжжя надійшов
обвинувальний акт відносно ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 за обвинуваченням його у скоєнні злочину, передбаченого ст.128 КК України, потерпілою є ОСОБА_6 , вона зазначена свідком.
Відповідно до обвинувального акту, ОСОБА_5 , знаходячись у стані алкогольного сп`яніння, діючи недбало, не передбачаючи можливого настання суспільно-небезпечних наслідків, хоча повинен був їх передбачати, своєю правою рукою схопив ОСОБА_6 за груди та штовхнув вниз зі сходової клітини. У результаті протиправній дій ОСОБА_5 , ОСОБА_6 було завдано пошкодження середнього ступеню тяжкості, що спричинило тривалий розлад здоров`я, що підтверджується висновок експерта.
На її думку, в діях ОСОБА_5 наявні ознаки ще одного кримінального правопорушення, передбаченого ст.125 КК, яке він вчинив відносно мене, ОСОБА_3 , 1995 року народження, хапаючи її за ліку руку, штовхаючи у спину, при цьому вона підвернула праву ногу.
Так, відповідно до висновку спеціаліста № 247 від 01.10.2015 року синці на лівому плечі у ОСОБА_7 , які кваліфікуються як легкі тілесні ушкодження вона отримала саме 11.09.2015 року близько 15 год. біля під`їзду будинку від невідомого чоловіка.
На досудовому слідстві вона повідомляла слідчого про ці обставини, та про те, що вона пройшла СМЕ, але слідчий не вирішив питання про призначення судово-медичної експертизи та належним чином на кваліфікував дії ОСОБА_5 також і за ст. 125 КК.
07.12.2015 року нею було подано заяву про злочин, що підтверджується талоном-повідомленням.
У процесі такого тривалого розслідування кримінального провадження за заявою мами, слідчий, який їх опитував, неодноразово, повідомив, що кримінальне провадження за її заявою розслідується і два кримінальних провадження відносно ОСОБА_5 будуть передані до суду. Слідчі постійно змінювалися, а вона між навчання та лікуванням мами, яка тричі перебувала на стаціонарному лікуванні, через нанесені ОСОБА_5 тілесні ушкодження, вірила слідчому та чекала виклик до суду. Нарешті, коли отримала виклик до суду та дізналася, що за її заявою обвинувальний акт відсутній, подала заяву до Комунарського ВП та 23 травня 2017 року отримала лист № П-343/45/01/03-2017 разом з постановою від 30 грудня 2015 року.
Таким чином, про існування зазначеної постанови вона дізналася 23.01.2017 року.
Постанова від 30.12.2015 року слідчим СВ Комунарського ВП Ленінського ВП ГуНП в Запорізькій області старшим лейтенантом ОСОБА_4 прийнята незаконно у зв`язку з чим вона звертається до суду
У судове засідання скаржник не з`явилася

Прокурор до суду не з`явився.

Слідчий у судове засідання заперечував проти задоволення скарги.

Суд, учасників процесу, дослідивши матеріали скарги та матеріали кримінальної справи, приходить до висновку, що скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що 11 вересня 2015 року ОСОБА_5 , перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння, у процесі відібрання у неї мобільного телефону, чіпляння за одяг, штовхаючи у спину, при цьому вона підвернула праву ногу, наніс їй легкі тілесні ушкодження, що підтверджується висновком спеціаліста від 14 вересня 2015 року. Наздогнавши її у під`їзді будинку, де вона проживаю разом з мамою, ОСОБА_6 , наніс їй тілесні ушкодження середнього ступеню тяжкості, що спричинило тривалий розлад здоров`я.
Відповідно до висновку спеціаліста № 247 від 01.10.2015 року синці на лівому плечі у ОСОБА_7 , які кваліфікуються як легкі тілесні ушкодження вона отримала саме 11.09.2015 року близько 15 год. біля під`їзду будинку від невідомого чоловіка.
На досудовому слідстві вона повідомляла слідчого про ці обставини, та про те, що вона пройшла СМЕ, але слідчий не вирішив питання про призначення судово-медичної експертизи та належним чином на кваліфікував дії ОСОБА_5 також і за ст. 125 КК.
07.12.2015 року нею було подано заяву про злочин, що підтверджується талоном-повідомленням.
У процесі такого тривалого розслідування кримінального провадження за заявою мами, слідчий, який їх опитував, неодноразово, повідомив, що кримінальне провадження за її заявою розслідується і два кримінальних провадження відносно ОСОБА_5 будуть передані до суду. Слідчі постійно змінювалися, а вона між навчання та лікуванням мами, яка тричі перебувала на стаціонарному лікуванні, через нанесені ОСОБА_5 тілесні ушкодження, вірила слідчому та чекала виклик до суду. Нарешті, коли отримала виклик до суду та дізналася, що за її заявою обвинувальний акт відсутній, подала заяву до Комунарського ВП та 23 травня 2017 року отримала лист № П-343/45/01/03-2017 разом з постановою від 30 грудня 2015 року.
Таким чином, про існування зазначеної постанови вона дізналася 23.01.2017 року.
Постанова від 30.12.2015 року слідчим СВ Комунарського ВП Ленінського ВП ГуНП в Запорізькій області старшим лейтенантом ОСОБА_4 прийнята незаконно.
Вичерпний перелік рішень, дій чи бездіяльності слідчого або прокурора, які можуть бути оскаржені під час досудового розслідування, визначений ч.1 ст.303 КПК України. Зокрема, у відповідності до п.3 ч.1 ст.303 КПК України, на досудовому провадженні можуть бути оскаржені рішення слідчого про закриття кримінального провадження.
Відповідно до ст.84 КПК України доказами в кримінальному провадженні є фактичні дані, отримані у передбаченому цим Кодексом порядку, на підставі яких слідчий, прокурор, слідчий суддя і суд встановлюють наявність чи відсутність фактів та обставин, що мають значення для кримінального провадження та підлягають доказуванню.
Відповідно до ст. 133 КПК України слідчий, прокурор під час досудового розслідування має право викликати підозрюваного, свідка, потерпілого або іншого учасника кримінального провадження у встановлених цим Кодексом випадках для допиту чи участі в іншій процесуальній дії.
Однак як вбачається з наданих матеріалів кримінального провадження слідчим не були допитані особи на яких вказує заявник, що є порушенням положень ст. 9 КПК України з приводу обов`язку повно та всебічності дослідити обставини кримінального провадження.
Враховуючи викладене, керуючись ст.ст., 303, 306, 307 Кримінального процесуального кодексу України, слідчий суддя, -

УХВАЛИВ:
Скаргу ОСОБА_3 на постанову слідчого Комунарського відділення поліції Дніпровського відділу поліцій ГУ НП в Запорізькій області ОСОБА_4 про закриття провадження № 0005729 - задовольнити.

Скасувати постанову слідчого СВ Комунарського ВП Дніпровського ВП ГуНП в Запорізькій області старшого лейтенанта ОСОБА_4 від 30.12.2015року про закриття кримінального провадження № 0005729 від 07.12.2015 року.
Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя Комунарського
районного суду
м.Запоріжжя ОСОБА_1