УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
17 серпня 2017 року cлідчий суддя Шевченківського районного суду м. Києва ОСОБА_1 , за участі секретаря ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , підозрюваного ОСОБА_4 , захисників ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду клопотання слідчого про продовження строку тримання під вартою у кримінальному провадженні № 220 170 000 000 000 46, у якому

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець м. Капустін Яр Астраханської області Російської Федерації, громадянин України, росіянин, з середньою освітою, комерційний директор ТОВ «Енерджі Транс», перебуває у зареєстрованому шлюбі, має на утриманні двох неповнолітніх дітей, зареєстрований за адресою АДРЕСА_1 , фактично мешкає за адресою - АДРЕСА_2 , не судимий,

підозрюється у вчиненні злочину, передбаченого за ч. 4 ст. 1102 КК України,

у с т а н о в и в :
До Шевченківського районного суду м. Києва звернувся старший слідчий в ОВС 2 відділу 1 управління Головного слідчого управління СБ України ОСОБА_7 з погодженим з прокурором відділу Генеральної прокуратури України ОСОБА_8 клопотанням про продовження строку тримання під вартою підозрюваного ОСОБА_4 .

Клопотання обґрунтоване тим, що ОСОБА_4 26.04.2017 повідомлено про підозру за ч. 4 ст. 1102 КК України, вказаний злочин вчинений за таких обставин.

ОСОБА_4 у 2015 році вступив у попередню змову з службовими особами ТОВ «Агрофірма Росія», ТОВ «Донецька паливна компанія», ТОВ «Азовнефтепродукт», ТОВ «Олеум Трейд», ТОВ «Торгова компанія «Євронафта», ТОВ «Енерджі Транс», ТОВ «Ессенс-Преміум», ДП «ЗО «Промсировинаімпорт» Російської Федерації, ПАТ «НК «Роснафта» у РФ, ПАТ АНК «Башнафта» у РФ, а також ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 та іншими з метою фінансування дій, вчинених на сході України з метою зміни меж території та державного кордону держави.

Для реалізації вказаної мети ОСОБА_4 у період з 14.03.2016 по 27.01.2017, фактично керуючи господарською діяльністю ТОВ «Агрофірма Росія», ТОВ «Донецька паливна компанія» та ТОВ «Ессенс», які зареєстровані та здійснюють свою діяльність на території, що підконтрольна терористичній організації «Донецька Народна Республіка» (далі «ДНР»), організував фактичне постачання нафтопродуктів виробництва ПАТ АНК «Башнафта» на адресу вказаних вище товариств.

Кошти, отримані від такої діяльності, спрямовувались на забезпечення функціонування незаконно створених органів державної влади ДНР та потреб осіб, які здійснюють та підтримують вищевказані дії з метою зміни меж території та державного кордону України на порушення порядку, встановленого Конституцією України.

Рішенням слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва від 27.04.2017 до підозрюваного ОСОБА_4 застосований запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, строк якого продовжений до 18.08.2017.

Постановою першого заступника Генерального прокурора України від 09.08.2017 строк досудового розслідування у вказаному кримінальному провадженні продовжений до шести місяців, тобто до 26.10.2017.

На переконання слідчого, не зменшилися раніше встановлені ризики можливого переховування підозрюваного від органу досудового розслідування та суду, незаконного впливу на свідків та інших співучасників злочину, знищення, спотворення речей та документів, що мають значення для встановлення обставин кримінального провадження, вчинення підозрюваним іншого злочину, перешкоджання кримінальному провадженню іншим чином.

З огляду на неможливість завершення розслідування у межах строку дії раніше застосованого до підозрюваного запобіжного заходу внаслідок складності кримінального провадження, з метою проведення та закінчення слідчих та процесуальних дій, слідчий просив продовжити строк тримання підозрюваного під вартою в межах строку досудового розслідування.

У судовому засіданні прокурор підтримав клопотання, просив його задовольнити з наведених у ньому підстав.

Підозрюваний та його захисники заперечували проти задоволення клопотання, оскільки вважали висунуту ОСОБА_4 необґрунтованою, вказані стороною обвинувачення ризики не процесуальної поведінки підозрюваного недоведеними. Крім того, просили врахувати тривалий строк перебування підозрюваного під вартою та наполягали на застосуванні до останнього запобіжного заходу, не пов`язаного з ізоляцією від суспільства.

Слідчий суддя, заслухавши доводи сторін кримінального провадження, вивчивши матеріали клопотання, дійшов висновку про таке.

Відповідно до ст.199 КПК України на слідчого суддю покладений обов`язок під час розгляду клопотання про продовження строку тримання особи під вартою з`ясувати обставини, що дають підстави підозрювати особу у вчиненні кримінального правопорушення, а також свідчать про існування раніше заявлених або нових ризиків, які виправдовують тримання особи під вартою, крім того існують чинники, що перешкоджають завершенню досудового розслідування до закінчення дії попередньої ухвали про тримання підозрюваного під вартою.

Згідно з положеннями статті 5 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод нікого не може бути позбавлено свободи, крім установлених цією статтею Конвенції випадків і відповідно до процедури, встановленої законом.

Відповідно до практики ЄСПЛ обґрунтованість підозри, на якій має ґрунтуватися арешт, складає суттєву частину закріпленої у статті 5 § 1(с) Конвенції гарантії від безпідставного арешту.
Враховуючи, що відповідно до ч. 5 ст.9 КПК кримінальне процесуальне законодавство України застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини, слідчий суддя приймає до уваги, що у рішенні ЄСПЛ у справі «Соловей і Зозуля проти України» останній наголосив, що суд має перевірити не лише дотримання процесуальних норм національного законодавства, а й обґрунтованість підозри, на підставі якої особу взято під варту.

Згідно з рішенням у справі «Мюррей проти Сполученого Королівства» обґрунтованість підозри, на якій має ґрунтуватись арешт, передбачає наявність обставин або відомостей, які переконали б неупередженого спостерігача, що ця особа, можливо, вчинила певний злочин.
Крім того, у вказаному вище рішенні ЄСПЛ зауважив, що факти, які є причиною виникнення підозри не повинні бути такими ж переконливими, як ті, що необхідні для обґрунтування обвинувального вироку.

З огляду на зазначене, слідчий суддя вважає, що наданими органом досудового розслідування матеріалами достатньою мірою підтверджується наявність в діях гр. ОСОБА_4 ознак кримінального правопорушень, передбаченого ч. 4 ст. 1102 КК України.

Водночас, ЄСПЛ у своїй практиці неодноразово наголошував, що обґрунтованість підозри не є безумовною підставою для застосування запобіжного заходу та продовження його строку. Так, у рішеннях «Тірон проти Румунії», «Смірнов проти Росії» ЄСПЛ вказав, що прецедентне право Конвенції сформувало чотири основні причини продовження строку триманні під вартою: ризик, що підозрюваний не прибуде до суду, ризик, що після звільнення особа вчинить дії, спрямовані на переховування від правосуддя, вчинить інше кримінальне право рушення та буде причиною суспільного безладу.
Викладене покладає на слідчого суддю обов`язок при розгляді клопотання продовження строку тримання особи під вартою встановити наявність наведених ЄСПЛ ризиків не процесуальної поведінки підозрюваного.
Як вбачається з ухвали слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва від 27.04.2017, якою до ОСОБА_4 засноване тримання під вартою, ризиками неналежної процесуальної поведінки підозрюваного визнані можливість переховування останнього від органів досудового розслідування та суду, ймовірність незаконного впливу на свідків у кримінальному провадженні, знищення або спотворення будь-яких речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення.
Вирішуючи питання про існування передбачених кримінальним процесуальним законом ризиків неправомірної процесуальної поведінки підозрюваного, слідчий суддя відмічає, що ризиком не можна вважати прогнозовану подію, настання якої розглядається як цілком гарантоване.

Ризиком у контексті кримінального провадження є певна ступінь ймовірності того, що особа вдасться до вчинків, які будуть перешкоджати досудовому розслідуванню та судовому розгляду або ж створять загрозу суспільству.

Таким чином, слідчий суддя, оцінюючи вірогідність такої поведінки підозрюваного, має дійти обґрунтованого висновку про високу ступінь ймовірності позапроцесуальних дій зазначеної особи.

Надаючи оцінку можливості підозрюваного переховуватися від органу досудового розслідування, слідчий суддя вважає такі дії цілком вірогідними з огляду на покарання, яке загрожує ОСОБА_4 у разі визнання його винуватим у вчиненні інкримінованого злочину.

Крім того, відповідно до рішення «Бекчієв проти Молдови» ризик переховування оцінюється також з урахуванням характеру людини, його моральних принципів, місця проживання, місця роботи, статків, сімейних стосунків, відносин з державою

У зв`язку з цим, слідчий суддя вважає, що про реальне існування вказаного вище ризику свідчать доведені органом досудового розслідування зв`язки підозрюваного з іноземними громадянами та підприємствами, що знаходяться на тимчасово непідконтрольній Україні території, характер інкримінованого підозрюваному злочину, що спрямований на фінансову підтримку насильницької зміни державного кордону України, повалення конституційного ладу та захоплення влади у країні..

Викладене підтверджує ймовірність переховування ОСОБА_4 на території іноземної держави або на тимчасово непідконтрольній Україні території, що перешкодить кримінальному провадженню.

Також, враховуючи, що діяння, у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_4 , спрямоване на шкоду суверенітетові, територіальній цілісності та недоторканості України, слідчий суддя не виключає, що підозрюваний може продовжити злочинну діяльність або вчинити новий злочин.

Також реально існуючим є ризик, що ОСОБА_4 , у разі не застосування до нього запобіжного заходу, пов`язаного з ізоляцією від суспільства, зможе незаконно впливати на співучасників злочинних дій, оскільки на теперішній час коло таких осіб не встановлене, та свідків у вказаному провадженні.

Водночас, слідчий суддя вважає не доведеним ризик, що підозрюваний може знищити або приховати речі і документи, що мають значення для встановлення обставин вчинення інкримінованого правопорушення, тому що на цей час органом досудового розслідування проведенні слідчі дії, спрямовані на мінімізацію вказаного ризику.

Однією з обставин, з наявністю якої закон пов`язує можливість продовження строку тримання особи під вартою, є необхідність проведення певних слідчих та процесуальних дій, без виконання яких неможливо закінчити досудове розслідування.

Як випливає з клопотання та доводів прокурора, у кримінальному провадженні необхідно оголосити стороні захисту про закінчення досудового розслідування, надати останній доступ до матеріалів досудового розслідування та скласти обвинувальний акт.

Сукупність викладеного, дані про обставини вчинення інкримінованого ОСОБА_4 злочину, приводять слідчого суддю до переконання, що доводи прокурора про відсутність підстав для застосування більш м`якого запобіжного заходу є обґрунтованими.

Частиною 3 статті 197 КПК передбачено, що строк тримання під вартою може бути продовжений в межах строку досудового розслідування.
Приймаючи до уваги, що постановою заступника Генерального прокурора України від 09.08.2017 строк досудового розслідування у даному кримінальному провадженні продовжений до 26.10.2017, саме в цих часових межах можливе продовження строку тримання підозрюваного під вартою.
З огляду на наведене, слідчий суддя вважає, що клопотання підлягає задоволенню.
Враховуючи викладене, керуючись ст. 177, 178, 183, 193, 196, 197 КПК України, слідчий суддя
у х в а л и в :
Клопотання старшого слідчого в ОВС 2 відділу 1 управління досудового розслідування ГСУ СБ України ОСОБА_7 задовольнити.

Продовжити строк тримання підозрюваного ОСОБА_4 під вартою по 16 жовтня 2017 включно.

На ухвалу прокурором, підозрюваним, його захисником упродовж п`яти днів з дня її оголошення може бути подана апеляційна скарга до Апеляційного суду м.Києва.

Слідчий суддя ОСОБА_1