В И Р О К
Іменем України
"09" грудня 2016 р. м.Київ

Дніпровський районний суд м.Києва у складі:
головуючого судді ОСОБА_1 ,
при секретарі ОСОБА_2 ,
за участю прокурора ОСОБА_3 ,
захисника адвоката ОСОБА_4 ,
обвинуваченого ОСОБА_5 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні, в залі Дніпровського районного суду м.Києва, кримінальне провадження відносно
ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Кагарлик Київської області, українця, громадянина України, освіта середня спеціальна, не працюючого, не військовозобов`язаного, одруженого, маючого на утриманні малолітню дитину ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше судимого:
- 09.01.2003 року вироком Бородянського районного суду Київської області за ч.1 ст.309 КК України до 1 року позбавлення волі, на підставі ст.75 КК України з іспитовим строком 1 рік 6 місяців,
- 12.02.2004 року вироком Деснянського районного суду м.Києва за ч.3, 4 ст.185, ст.ст.70, 71 КК України до 8 років позбавлення волі,
- 18.10.2010 року вироком Дніпровського районного суду м.Києва за ч.2 ст.186, ст.71 КК України до 4 років 6 місяців позбавлення волі, звільнився 28.01.2014 року умовно-достроково, невідбута частина покарання 1 рік 8 днів,
за обвинуваченням в скоєнні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.186, ч.1 ст.187 КК України,
В С Т А Н О В И В:
ОСОБА_5 , маючи не зняту та не погашену в установленому законом порядку судимість, повторно скоїв нові корисливі злочини при наступних обставинах.
19.09.2016 року, приблизно о 14-30 годині, ОСОБА_5 знаходився біля будинку №19 по вулиці Кібальчича в м.Києві та побачив раніше незнайому йому малолітню ОСОБА_7 , яка прямувала додому зі школи із мобільним телефоном в руках. В цей момент у ОСОБА_5 виник умисел на заволодіння даним телефоном із застосуванням погроз насильства, що є небезпечним для життя та здоров`я потерпілої.
Реалізуючи свій злочинний умисел, спрямований на заволодіння чужим майном, з корисливих спонукань, з метою власного незаконного збагачення, усвідомлюючи те, що його дії носять протиправний характер, ОСОБА_5 підійшов до малолітньої ОСОБА_7 , яка на той момент була біля кута будинку АДРЕСА_3 та, діставши з кишені ніж, погрожуючи застосуванням насильства, що є небезпечним для життя та здоров`я малолітньої ОСОБА_7 , та приставивши ніж до тулубу останньої, наказав віддати йому мобільний телефон, що був у неї в руках. Побоюючись застосування насильства, малолітня ОСОБА_7 віддала ОСОБА_5 свій мобільний телефон Samsung Galaxy Core Prime, IMEI: НОМЕР_1 , вартістю 2999 гривень, у якому знаходилась сім-картка оператора мобільного зв`язку «Vodafone», абонентський номер НОМЕР_2 , вартістю 30 гривень, та на рахунку якого були гроші в сумі 26,6 гривень, та карткою флеш-пам`яті типу Micro SD, об`ємом 16 Гб, вартістю 200 гривень, з яким ОСОБА_5 втік з місця події, завдавши потерпілій майнову шкоду на суму 3255,60 гривень.
Продовжуючи свою злочинну діяльність, ОСОБА_5 20.09.2016 року, приблизно о 20-40 годині, перебуваючи на зупинці громадського транспорту, що за адресою: м.Київ, вул.Будівельників, б.38, побачив раніше не знайомих йому двох дівчат, які фотографувалися на мобільний телефон. В цей момент у нього виник умисел відкрито заволодіти даним телефоном. Реалізуючи свій злочинний умисел, діючи протиправно, повторно та умисно з корисливих мотивів, ОСОБА_5 підійшов до ОСОБА_8 та вихопив у неї з рук мобільний телефон NOMI 5001, вартістю 2000 гривень, в якому знаходилась сім-картка оператора мобільного зв`язку «Lifecell», вартістю 30 гривень, із грошовими коштами на її рахунку в сумі 30 гривень, та сім-картка оператора мобільного зв`язку «Vodafone», вартістю 30 гривень, та з викраденим почав тікати з місця події, чим завдав ОСОБА_9 майнову шкоду на загальну суму 2090 гривень. Проте в подальшому він був помічений стороннім перехожим, який наздогнав та затримав його.
Допитаний у судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_5 свою вину у скоєнні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.186, ч.1 ст.187 КК України, визнав повністю та пояснив суду, що йому зрозуміло обвинувачення, права, передбачені КПК України, він погоджується з обставинами, встановленими під час досудового розслідування, із зібраними у кримінальному провадженні доказами, як достовірними і допустимими, знає про міру та вид покарання, передбачені КК України за вказаний злочин, і його заява про винуватість не є результатом якихось погроз або обіцянок. Так, 19.09.2016 року, приблизно о 14-30 годині, він знаходився біля будинку №19 по вулиці Кібальчича в м.Києві та побачив раніше не знайому йому малолітню ОСОБА_7 , із мобільним телефоном в руках. Він підійшов до неї, дістав з кишені ніж, приставив його до тулубу останньої та наказав віддати йому мобільний телефон, що був у неї в руках. Після чого малолітня ОСОБА_7 віддала свій мобільний телефон, з яким він втік з місця події. В подальшому він продав телефон на Троєщинському базарі за 800 гривень. 20.09.2016 року, близько 20-40 годині, він перебував на зупинці громадського транспорту, що за адресою: м.Київ, вул.Будівельників, б.38, де побачив двох дівчат, які фотографувалися на мобільний телефон. Він підійшов до дівчат та вихопив у одної з рук мобільний телефон та почав тікати з місця події, проте був помічений перехожим, який наздогнав та затримав його. Протиправні діяння, які ставляться йому в провину, він не оспорює, в скоєному щиросердно розкаюється. На момент вчинення злочину він проживав разом з дружиною та малолітнім сином, неофіційно працював будівельником. Злочин вчинив у зв`язку з тим, що програв в карти гроші та потрібно було віддавати борг.
Враховуючи те, що обвинувачений та інші учасники процесу не оспорюють всі фактичні обставини справи, і судом встановлено, що вони правильно розуміють зміст цих обставин, відсутні будь-які сумніви у добровільності та істинності їх позиції, суд, роз`яснивши учасникам процесу положення ст.349 КПК України, провів судове слідство у справі щодо всіх фактичних обставин із застосуванням правил ч.3 ст.349 КПК України, обмеживши дослідження доказів допитом обвинуваченого та матеріалів кримінального провадження, які характеризують особу обвинуваченого.
При ухваленні вироку відносно обвинуваченого ОСОБА_5 суд вважає за необхідне відповідно до положень ст.17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» застосувати як джерело права Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини.
Так, у рішеннях «Коробов проти України» від 21.10.2011 року, «Ірландія проти Сполученого Королівства» від 18.01.1978 року Європейський суд з прав людини зазначає, що при оцінці доказів Суд, як правило, застосовує критерій доведення «поза розумним сумнівом». Проте така доведеність може випливати зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростованих презумпцій факту.
За таких обставин, оцінюючи зібрані докази в їх сукупності, суд вважає «поза розумним сумнівом» доведеним пред`явлене ОСОБА_5 обвинувачення та кваліфікує дії останнього за ч.2 ст.186 КК України як відкрите викрадення чужого майна (грабіж), вчинений повторно, ч.1 ст.187 КК України як напад з метою заволодіння чужим майном, поєднаний із погрозою застосування насильства, небезпечного для життя та здоров`я особи, яка зазнала нападу (розбій).
При призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_5 суд враховує ступінь тяжкості вчинених ним злочинів, які у відповідності до ст.12 КК України є тяжкими злочинами, дані, що характеризують особу винного, раніше неодноразово судимий, судимість не знята і не погашена в установленому законом порядку, задовільно характеризується за місцем проживання, має на утриманні малолітню дитину. Обставинами, що пом`якшують покарання ОСОБА_5 , суд визнає щире каяття у скоєному, активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення, про що свідчить поведінка обвинуваченого на досудовому розслідуванні і в суді. Обставинами, що обтяжують покарання ОСОБА_5 , суд визнає вчинення злочину щодо малолітньої особи.
В ході досудового розслідування та у суді потерпілими цивільний позов заявлено не було. Судові витрати по кримінальному провадженню відсутні. Долю речових доказів суд вирішує на підставі ст.100 КПК України.
Враховуючи вищевикладене, керуючись положеннями Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», ст.ст.100, 349, 369, 373, 374, 376 КПК України, суд,
З А С У Д И В:
ОСОБА_5 визнати винним у вчинені кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.186, ч.1 ст.187 КК України, на підставі яких призначити йому покарання:
- за ч.2 ст.186 КК України у вигляді п`яти років позбавлення волі;
- за ч.1 ст.187 КК України у вигляді шести років позбавлення волі.
На підставі ч.1 ст.70 КК України призначити обвинуваченому ОСОБА_5 покарання за сукупністю злочинів шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим у вигляді шести років позбавлення волі.
Строк відбуття покарання ОСОБА_5 рахувати з моменту його фактичного затримання з 20.09.2016 року.
Запобіжний захід, обраний щодо обвинуваченого ОСОБА_5 у вигляді тримання під вартою, залишити без змін, продовжити тримання під вартою до вступу вироку у законну силу, але не більше, ніж на 60 днів.
На підставі ч.5 ст.72 КК України зарахувати в строк відбування покарання обвинуваченому ОСОБА_5 термін його попереднього ув`язнення, а саме з 20.09.2016 року по дату набрання даним вироком законної сили з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.
Матеріали кримінального провадження №0013171 залишити при обвинувальному акті з подальшим зберіганням зі справою №755/16456/16-к.
Речові докази:
- мобільний телефон NOMI 5001, IMEI1: НОМЕР_3 , IMEI2: НОМЕР_4 , разом з сім-карткою оператора мобільного зв`язку «Life» (пакет № НОМЕР_5 ), що знаходиться на зберіганні у потерпілої ОСОБА_9 , залишити їй;
- розкладний ніж (пакет №3512479), що зберігається в матеріалах справи, знищити;
- диск для лазерних систем зчитування Arita, типу CD-R, 700 Mb у паперовому конверті, що зберігається в матеріалах провадження, залишити в матеріалах провадження.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.
Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору. Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку суду.
Вирок може бути оскаржений до Апеляційного суду м.Києва через Дніпровський районний суд м.Києва шляхом подачі апеляції протягом тридцяти днів з дня його проголошення, а особою, яка перебуває під вартою, з моменту вручення їй копії судового рішення.
Суддя Дніпровського районного суду
м.Києва ОСОБА_1