Ухвала 02 березня 2017 року м. Київ

Вищий спеціалізований суд України
з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі колегії суддів:

головуючого ОСОБА_1 ,
суддів: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

розглянувши в судовому засіданні касаційну скаргу прокурора на вирок Бородянського районного суду Київської області від 08 серпня 2016 року та ухвалу Апеляційного суду Київської області від 13 жовтня 2016 року щодо ОСОБА_4 ,

в с т а н о в и в :

Прокурор звернувся до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ з касаційною скаргою, в якій порушує питання про перегляд указаних судових рішень щодо ОСОБА_4 в касаційному порядку.

Ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 23 січня 2017 року касаційну скаргу прокурора залишено без руху, оскільки вона не відповідала вимогам ст. 427 КПК, та надано скаржнику п`ятнадцятиденний строк для усунення її недоліків. Також роз`яснено, що в разі невиконання цих вимог у встановлений строк, касаційна скарга повертається особі, яка її подала.
У межах цього строку прокурор повторно звернувся до суду касаційної інстанції. Проте, у поданій скарзі приписів ст. 427 КПК не дотримано, допущених недоліків не усунуто.
Суд касаційної інстанції є судом права а не факту. Відповідно до приписів ст. 433 КПК цей суд перевіряє правильність застосування норм матеріального та процесуального права, правової оцінки обставин і не має права досліджувати докази, встановлювати та визнавати доведеними обставини, що не були встановлені в оскаржуваному судовому рішенні, вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу. Згідно з ч. 1 ст. 438 вказаного Кодексу підставами для скасування або зміни є: істотне порушення вимог кримінального процесуального закону (ст. 412 КПК); неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність (ст. 413 КПК); невідповідність призначеного покарання ступеню тяжкості кримінального правопорушення та особі засудженого (ст. 414 КПК). Тому, посилаючись на незаконність судових рішень, особа, яка подає касаційну скаргу, повинна конкретизувати та чітко вказати передбачені цим Кодексом норми права, які, на її думку, порушено або неправильно застосовано, та які в силу ст. 438 КПК є підставою для зміни чи скасування оскаржуваних рішень, тобто навести правове обґрунтування заявлених вимог.

Проте, усупереч цим положенням процесуального закону, прокурор у повторній скарзі не навів в аспекті статей 412-414, 415 КПК обґрунтування незаконності вироку чи ухвали та необхідності їх скасування та призначення нового розгляду у суді першої інстанції на підставах, передбачених ч. 1 ст. 438 вказаного Кодексу.

При цьому заявник повторно посилається на невідповідність висновків суду фактичним обставинам кримінального провадження, неповноту судового розгляду, що в силу статей 433, 438 КПК не є предметом перевірки суду касаційної інстанції.

Таким чином, у наданий строк прокурор недоліки скарги не усунув, а тому відповідно до вимог п. 1 ч. 3 ст. 429 КПК його касаційну скаргу слід повернути.
Керуючисьст. 429 КПК, суд

п о с т а н о в и в :

Касаційну скаргу прокурора на вирок Бородянського районного суду Київської області від 08 серпня 2016 року та ухвалу Апеляційного суду Київської області від 13 жовтня 2016 року щодо ОСОБА_4 повернути.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення й оскарженню не підлягає.

С у д д і:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3