АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 11-кп/774/623/17 Справа № 173/1728/16-к Головуючий у 1 й інстанції - ОСОБА_1 Доповідач - ОСОБА_2

У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

13 травня 2017 року м. Дніпро

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду Дніпропетровської області у складі:

Головуючого судді ОСОБА_2

суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4

за участю секретаря с/з

розглянувши в відкритому судовому засіданні в м. Дніпрі кримінальне провадження, внесене до ЄРДР №0001170 за апеляційною скаргою обвинуваченого ОСОБА_5 на вирок Верхньодніпровського районного суду Дніпропетровської області від 13 грудня 2016 року щодо

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Верхньодніпровськ Верхньодніпровського району Дніпропетровської області, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.263 КК України,-
за участю сторін кримінального провадження:

прокурора ОСОБА_6 ,

обвинуваченого ОСОБА_5 в режимі відео конференції,

захисника ОСОБА_7 , -

В С Т А Н О В И Л А:

Вироком Верхньодніпровського районного суду Дніпропетровської області від 13 грудня 2016 року ОСОБА_5 визнано винним та призначено покарання за ч.1 ст.263 КК України до 3 років позбавлення волі.

Відповідно до ч.4 ст.70 КК України, частково зараховано не відбуте покарання за вироком Верхньодніпровського районного суду Дніпропетровської області від 09 серпня 2016 року та остаточно призначено покарання у виді 4 років 1 місяця позбавлення волі.

Обрано відносно ОСОБА_5 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою до набрання вироком законної сили та зараховано до терміну покарання строк попереднього ув`язнення ОСОБА_5 з дати його затримання, а саме 26 травня 2016 року.

Вирішено питання судових витрат та речових доказів.

За вироком суду ОСОБА_5 визнано винним за вчинення кримінального правопорушення за наступних обставин.

10 грудня 2015 року ОСОБА_5 знаходячись на території центрального автовокзалу м. Дніпропетровськ (м.Дніпро) за адресою вул. Курчатова 10 вказаного населеного пункту, у невстановленої особи умисно, без передбаченого законом дозволу придбав гранату марки РГН та запал до неї, які переніс до місця свого мешкання за адресою: АДРЕСА_1 , де зберігав їх до 12 грудня 2015 року. В наступному ОСОБА_5 12 грудня 2015 року взяв гранату РГН та запал до неї, поклав у кишеню своєї куртки та носив без передбаченого законом дозволу із собою до 10:00 години вказаного дня, коли на території парку ім. Семенова, розташованого в м. Верхньодніпровськ Дніпропетровської області, ОСОБА_5 був помічений працівниками поліції Верхньодніпровського ВП ГУНП України в Дніпропетровській області, які під час особистого огляду речей ОСОБА_5 в лівому кармані куртки виявили та вилучили гранату марки РГН та запал до неї.
Згідно висновку судово балістичної експертизи №2214, вилучена у ОСОБА_5 гранату наступального типу РГН та запал до неї УДЗ належить до заряду вибухової речовини у міцному корпусі.
Згідно висновку судової вибухотехнічної експертизи №28/5.2-203 вилучена у ОСОБА_5 граната наступального типу РГН та запал до неї УДЗ, є конструктивно оформленим зарядом вибухової речовини, а саме спорядженим корпусом ручної осколкової, наступальної гранати РГН, промислового виготовлення, який відноситься до категорії вибухових речовин, з запалом типу УДЗ, промислового виготовлення, який відноситься до категорії боєприпасів. Корпус гранати РГО споряджається бризантовою вибуховою речовиною підвищеної потужності А-ІХ-1 масою близько 90 гр.
Надані на дослідження корпус гранати РГН та запал УДЗ у зборі утворюють наступальну гранату РГН, яка придатна до використання за призначенням (придатна до вибуху).
Не погоджуючись з судовим рішення обвинувачений ОСОБА_5 подав апеляційну скаргу, в якій з урахуванням доповнень до апеляційної скарги, не оспорюючи доведеність його вини та правильність кваліфікації його дій, просить вирок суду змінити та зарахувати ОСОБА_5 на підставі ч.5 ст.72 КК України термін його попереднього ув`язнення у строк відбування покарання, з 26 травня 2016 року до моменту набрання вироку законної сили, з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.

В обгрунтування поданої апеляційної скарги обвинувачений ОСОБА_5 посилається на неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність, а саме порушення порядку зарахування строку попереднього ув`язнення, відповідно до ч.5 ст.72 КК України.

Так, обвинувачений ОСОБА_5 вказує, що перебуває під вартою з 26 травня 2016 року, в судовому засідання по даному кримінальному провадженні питання щодо обрання запобіжного заходу не обговорювалось, а слідчі дії по даному кримінальному провадженню за ч.1 ст.263 КК України проводилися з останнім, як з особою, яка перебуває в установі попереднього ув`язнення по іншому кримінальному провадженню за ч.2, 3 ст.185, ч.2 ст.190, ч.1 ст.309 КК України.

Заслухавши суддю-доповідача, обвинуваченого ОСОБА_5 та захисника ОСОБА_7 , які підтримали доводи апеляційної скарги та просили її задовольнити, прокурора, яка просила залишити вирок без змін, а ч.5 ст.72 КК України застосувати відповідно до закону, перевіривши матеріали провадження та обговоривши доводи, викладені в апеляційній скарзі обвинуваченого ОСОБА_5 , колегія суддів дійшла таких висновків.

У відповідності до ст. 1 Закону України «Про попереднє ув`язнення», - попереднє ув`язнення є запобіжним заходом, який у випадках, передбачених Кримінальним процесуальним кодексом України, застосовується щодо підозрюваного, обвинуваченого (підсудного) та засудженого, вирок щодо якого не набрав законної сили.

Частина 5 статті 72 КПК України передбачає, що зарахування судом строку попереднього ув`язнення у разі засудження до позбавлення волі в межах того самого кримінального провадження, у межах якого до особи було застосовано попереднє ув`язнення, провадиться з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.

Як вбачається з матеріалів провадження та особової справи ОСОБА_5 , вироком Верхньодніпровського районного суду Дніпропетровської області від 09 серпня 2016 року ОСОБА_5 засуджений за ч.ч.2, 3 ст. 185, ч.2 ст.190,ч.1 ст.309, 70,71 КК України до 4 років 1 місяця позбавлення волі, початок строку відбування покарання обчислюється з часу його затримання - 26 травня 2016 року, що підтверджується протоколом затримання особи, підозрюваної у вчиненні злочину від 26 травня 2016 року. Згідно розпорядження вирок Верхньодніпровського районного суду Дніпропетровської області від 09 серпня 2016 року щодо ОСОБА_5 набрав законної сили 17 вересня 2016 року.
Однак судом першої інстанції під час розгляду 13 грудня 2016р. засудженому було враховано, що він відбуває покарання за попереднім вирокомВерхньодніпровського районного суду Дніпропетровської області від 09 серпня 2016 року, відповідно до якого ОСОБА_5 засуджений до 4 років 1 місяця позбавлення волі, на підставі ч. 4 ст. 70 КК України за сукупністю злочинів шляхом часткового складання призначених покарань, з урахуванням покарання, призначеного за вироком Верхньодніпровського районного суду Дніпропетровської області від 13 грудня 2016 року, остаточно призначено покарання у виді позбавлення волі строком на 4 роки 1 місяць. Початок строку відбування призначеного покарання ОСОБА_5 , з урахуванням вироку Верхньодніпровського районного суду Дніпропетровської області від 09 серпня 2016 року, обчислюється з моменту його затримання - 26 травня 2016 року.

В кримінальному провадженні щодо ОСОБА_5 та його особовій справі судом апеляційної інстанції встановлено, що він був затриманий відповідно до протоколу затримання 26 травня 2016 року, а 26 травня 2016 року щодо нього було обрано запобіжний захід у вигляді взяття під варту, цей вирок набрав законної сили 17.09.2016 року.
Зазначені обставини належним чином судом першої інстанції не були враховані, та як наслідок ним необґрунтовано було зроблено висновок щодо відмови у зарахуванні засудженому ОСОБА_5 одного дня попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі за вироком Верхньодніпровського районного суду Дніпропетровської області від 09 серпня 2016 року, а тому в цій частині вирок Верхньодніпровського районного суду Дніпропетровської області від 13 грудня 2016 року підлягає зміні в частині зарахування строку попереднього ув`язнення, а тому і частковому задоволенню апеляційної скарги обвинуваченого ОСОБА_5 щодо зарахування йому за попереднім вироком суду від 09 серпня 2016 року у строк відбуття покарання строку попереднього ув`язнення.

Оскільки оскаржуваним вироком суду першої інстанції зараховано ОСОБА_5 зараховано до терміну покарання знаходження ОСОБА_5 під вартою з 26 травня 2016 року, вироком Верхньодніпровського районного суду Дніпропетровської області від 13 грудня 2016 року обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою до набрання вироком законної сили, то колегія суддів приходить до висновку про зарахування йому у строк покарання строку попереднього ув`язнення з 13 грудня 2016 року по 13 травня 2017 року включно, а також з 26 травня 2016 року до 17.09.2016р. включно, з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі відповідно до вимог ч.5 ст.72 КК України, оскільки протягом зазначеного періоду часу щодо ОСОБА_5 було обрано запобіжний захід у вигляді взяття під варту, та відповідно до його особової справи він знаходився у слідчому ізоляторі, в якому після набрання вироком законної сили ще продовжував знайомитися з матеріалами провадження.

Підстави для зарахування у строк покарання за правилами ч.5 ст.72 КК України періоду з 26 травня 2016 року по 13 травня 2017 року включно відсутні, оскільки у зв`язку з набранням вироком суду законної сили 17.09.2016р. - припиняється попереднє ув`язнення особи.

Керуючись ст.ст.404, 405, 407 КПК України, колегія суддів

П О С Т А Н О В И Л А:
Апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_5 задовольнити частково.

Вирок Верхньодніпровського районного суду Дніпропетровської області від 13 грудня 2016 року щодо ОСОБА_5 , засудженого за ч.1 ст.263 КК України змінити в частині зарахування строку попереднього ув`язнення.

На підставі ч.5 ст.72 КК України, зарахувати ОСОБА_5 строк його попереднього ув`язнення у строк відбування покарання за вироком суду з 26 травня 2016р. до 17 вересня 2016р. та з 13 грудня 2016 року до 13 травня 2017 року включно, з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.

В решті вирок суду залишити без змін.

Ухвала апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту її проголошення.
Ухвалу може бути оскаржено і на неї може бути подана касаційна скарга у Вищий спеціалізований суд України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом трьох місяців з моменту її проголошення, а обвинуваченим ОСОБА_5 , який перебуває під вартою, у той же строк з моменту вручення копії судового рішення.

Судді:

______________ _______________ _______________

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4