Справа № 314/6946/16-к
Провадження № 1-в/314/3389/2016
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
22.11.2016 року м.Вільнянськ
Вільнянський районний суд Запорізької області у складі :

головуючого судді ОСОБА_1 ,

секретар судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши у дистанційномусудовому засіданні матеріали за клопотанням засудженого, який відбуває покарання у Софіївській виправній колонії УДПтСУ в Запорізькій області (№ 55) ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , місце народження: село Володимирівка, Кіровоградська область, громадянина України, освіта середньо - спеціальна, одруженого, до засудження не працював, мешкав за адресою: АДРЕСА_1 .
Раніше судимого:

1) 22.10.2014 року вироком Жовтневого районного суду м. Кривого Рогу за ч. 2 ст. 309, ст. 75 КК України до 2 років позбавлення волі з іспитовим строком на 1 рік. Відповідно до п. «в» ст. 1 Закону України «Про амністію у 2014 році» звільнений від відбування покарання.
2) 24.11.2014 року вироком Тернівського районного суду м. Кривого Рогу за ч. 1 ст. 185, ст. 75, ст. 76 КК України від відбування покарання звільнений з іспитовим строком на 1 рік.
По даній справі засуджений: 07.05.2015 року вироком Жовтневого районного суду м. Кривого Рогу за ч. 2 ст. 185, ч. 2 ст. 309, ст. 70 КК України до 2 років позбавлення волі. На підставі ст. 71 КК України частково приєднано невідбуту частину покарання за вироком Тернівського районного суду м. Кривого Рогувід 24.11.2014 року та остаточно призначено покарання у вигляді 2 років 1 місяця позбавлення волі. Ухвалою Бердянського міськрайонного суду Запорізької області від 04.02.2016 року на підставі ч. 5 ст. 72 КК України зараховано в строк відбування покарання строк попереднього ув`язнення з 26.03.2015 року по 08.06.2015 року із розрахунку 1 день попереднього ув`язнення відповідає 2 дням позбавлення волі.
Початок строку: 07.05.2015 року, кінець строку: 13.02.2017 року,

про умовно дострокове звільнення від відбування покарання,

за участю: прокурора ОСОБА_4 ,
представника колонії ОСОБА_5 ,
засудженого ОСОБА_3 ,
ВСТАНОВИВ:
До Вільнянського районного суду Запорізької області від засудженого, який відбуває покарання у Софіївській виправній колонії УДПтСУ в Запорізькій області (№ 55) ОСОБА_3 , надійшло клопотання про умовно дострокове звільнення від відбування покарання, який відбуває покарання згідно вироку Жовтневого районного суду м. Кривого Року від 07.05.2015 року, відповідно до якого його визнано винним у скоєнні злочинів, передбачених ч. 2 ст. 185, ч. 2 ст. 309, ст. 70 КК України до 2 років позбавлення волі. На підставі ст. 71 КК України частково приєднано невідбуту частину покарання за вироком Тернівського районного суду м. Кривого Рогу від 24.11.2014 року та остаточно призначено покарання у вигляді 2 років 1 місяця позбавлення волі. Ухвалою Бердянського міськрайонного суду Запорізької області від 04.02.2016 року на підставі ч. 5 ст. 72 КК України зараховано в строк відбування покарання строк попереднього ув`язнення з 26.03.2015 року по 08.06.2015 року із розрахунку 1 день попереднього ув`язнення відповідає 2 дням позбавлення волі.
Засуджений в судовому засіданні на клопотанні наполягав, просив його задовольнити, звільнити його умовно достроково від відбування покарання на підставі ст. 81 КК України на строк, який залишився, так як віну скоєному злочині щиро розкаюється, зробив для себе належні висновки, запевнив про недопущення ним порушень закону в майбутньому.

Представник адміністрації установи виконання покарань заперечував проти задоволення вищевказаного клопотання про умовно дострокове звільнення від відбування покарання засудженого ОСОБА_3 .
Прокурор в судовому засіданні заперечував проти задоволення клопотання.

Суд, вислухавши всіх учасників процесу, вивчивши письмові матеріали справи, приходить до висновку, що клопотання підлягає задоволенню з таких підстав.

Відповідно до ст. 81 КК України умовно - достроковому звільненню від відбування покарання підлягають особи, які сумлінною поведінкою та ставленням до праці довели своє виправлення та відбули частину покарання, призначеного залежно від тяжкості вчиненого ними злочину.

Згідно з роз`ясненнями постанови Пленуму Верховного Суду України від 26 квітня 2002 року № 2 «Про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміну не відбутої частини покарання більш м`яким» рішення про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання можливе лише після повного і всебічного вивчення даних про особу засудженого та доведеності того, що засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення. При цьому суд має ретельно з`ясувати ставлення засудженого до вчиненого злочину, праці, додержання ним вимог режиму, участь у самодіяльних організаціях засуджених виправної установи, а також його наміри щодо залучення до суспільно корисної праці.

З наданих відомостей про особу встановлено, що засуджений ОСОБА_3 станом на 28.01.2016 року відбув 1/4 частину строку покарання.Під час тримання в УВП № 3 з 30.03.2015 року по 01.10.2015 року характеризувався наступним чином, вимоги режиму відбування не порушував, заохочень та стягнень не мав. З 01.10.2015 року по 16.08.2016 року відбував покарання в Бердянській виправній колонії УДПтСУ в Запорізькій області (№ 77). За час відбування покарання мав одне стягнення, яке погашене в установленому законом порядку та відповідно до ч. 14 ст. 134 КВК України, ОСОБА_3 , вважається особою, що не має стягнень. З 16.08.2016 року перебуває на лікуванні в спеціалізованій туберкульозній лікарні при Софіївській виправній колонії УДПтСУ в Запорізькій області (№ 55). За час відбування покарання характеризується наступним чином, режим відбування покарання не порушує, заохочень та стягнень не має. У взаємовідносинах з іншими засудженими не конфліктний. Намагається дотримуватись правомірних та ввічливих взаємовідносин з персоналом.Підтримує зв`язки з рідними шляхом телефонних розмов.
Так, в судовому засіданні встановлено, що засуджений ОСОБА_3 працює в їдальні установибез оплати праці з моменту прибуття до Софіївської виправної колонії УДПтСУ в Запорізькій області (№ 55) для відбування покарання, що було підтверджено представником адміністрації установи при наданні пояснень в судовому засіданні по справі. А тому враховуючи даний факт, суд не приймає до уваги надані довідки до суду щодо працевлаштування засудженого ОСОБА_3 , так як наявні розбіжності між наданими довідками адміністрації установи та даними встановленими в судовому засіданні при наданні пояснень самим засудженим та представником установи.
За станом свого здоров`я засуджений є хворою людиною, що підтверджується наданою до суду довідкою про стан його здоров`я, яка міститься в матеріалах справи.

В судовому засіданні засуджений надав свої пояснення, що вину у скоєному злочині визнає та щиро розкаюється, при цьому зазначив, що має дружину та дитину, яку бажає виховувати самостійно.

Оцінивши всі докази, враховуючи вимоги Європейської конвенції з прав людини, вимоги КК України, КВК України, Постанови Верховного Суду України від 26 квітня 2001р № 2 «Про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміну не відбутої частини покарання більш м`яким», суд дійшов до висновку, що засуджений ОСОБА_3 своєю сумлінною поведінкою та ставленням до праці довів своє виправлення, відбув частину покарання за вироком суду, що відповідно до ст. 81 КК України, дає йому право на умовно-дострокове звільнення від відбування покарання.
Керуючись ст. 81 КК України, п. 2 ч. 1 ст. 537, п. 1 ч. 2 ст. 539 КПК України, суд -

ПОСТАНОВИВ :
Клопотання засудженого Софіївської виправної колонії УДПтСУ в Запорізькій області (№ 55) ОСОБА_3 , про умовно-дострокове звільнення - задовольнити.
Звільнити ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , умовно достроково від подальшого відбування покарання, призначеного йому за вироком Жовтневого районного суду міста Кривий Ріг від 07.05.2015 року з урахуванням ухвали Бердянського міськрайонного суду Запорізької області від 04.02.2016 року, на невідбутий строк, що складає 2 місяці 21 день.
Ухвала може бути оскаржена до апеляційного суду Запорізької області через Вільнянський районний суд Запорізької області протягом 7 діб з дня її оголошення.

Суддя : ОСОБА_1

22.11.2016