Дата документу Справа № 320/7143/16-к
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
ЄУ № 320/7143/16-к Слідчий суддя ОСОБА_1
Провадж. №11-сс/778/210/17 Доповідач 2 інст. ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
колегія суддів судової палати у кримінальних справах апеляційного суду Запорізької області у складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

при секретарі ОСОБА_5 ,

за участю прокурора ОСОБА_6 ,

адвоката ОСОБА_7 ,

підозрюваного ОСОБА_8

розглянула 10квітня 2017року у відкритому судовому засіданні в м. Запоріжжі матеріали провадження за апеляційною скаргою захисника підозрюваного ОСОБА_8 адвоката ОСОБА_9 на ухвалу слідчого судді Мелітопольського міськрайонного суду Запорізької області від 01 лютого 2017 року про продовження строку запобіжного заходу у виді тримання під вартою відносно

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Мелітополь Запорізької області, громадянина України, який зареєстрований та до затримання проживав за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого п.п. 1, 2, 6 ч. 2 ст. 115 КК України.

Як вбачається з матеріалів провадження органами досудового розслідування ОСОБА_8 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого п.п. 1, 2, 6 ч. 2 ст. 115 КК України за наступних обставин.

Так, в період часу з 14.00 год. 27 жовтня 2016 року до 02.00 год. 28 жовтня 2016 року, знаходячись в кімнаті будинку АДРЕСА_2 , ОСОБА_8 , маючи умисел на заволодіння майном ОСОБА_10 ,умисно, з особливою жорстокістю, вчинив вбивство двох осіб, у тому числі малолітньої дитини, а саме ОСОБА_10 та її малолітнього сина ОСОБА_11 , шляхом нанесення множинних ударів невстановленим предметом колючо-ріжучої дії в область тулубу та шиї ОСОБА_10 , чим спричинив потерпілій одиночне сліпе проникаюче в ліву плевральну порожнину колото-різане поранення грудної клітини з наскрізним ушкодженням аорти, колото-різане поранення шиї проникаюче в праву плевральну порожнину з наскрізним ушкодженням правої підключичної артерії, що ускладнилися гострою крововтратою, в результаті чого смерть ОСОБА_10 настала на місці скоєння злочину, а відразу після цього, умисно, з метою вбивства малолітньої дитини, наніс удар ножем в область шиї малолітнього ОСОБА_11 , чим спричинив різану рану шиї з перетином обох сонних артерій, яремних повік, хрящів, гортані, в результаті чого смерть ОСОБА_11 настала на місці скоєння злочину, після чого ОСОБА_8 заволодів належним ОСОБА_10 майном: золотим ланцюжком вагою 6,9 грам, вартістю 4330 гривень, золотим кулоном з камінням вагою 0,92 грам, вартістю 530 гривень, однією парою золотих сережок вагою 3,71 грам, вартістю 2200 гривень, мобільним телефоном Alcatel в корпусі чорного кольору невстановленої вартості, на загальну суму 7060 грн.

Далі, з метою приховати вчинений ним злочин, ОСОБА_8 сховав трупи ОСОБА_10 та її малолітнього сина ОСОБА_11 в диван, зачинив ззовні вхідні двері будинку на замок та покинув місце злочину.

12 червня 2016 року до ЄРДР внесено відомості за №0005833 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого п.п. 1, 2, 4, 6 ч. 2 ст. 115 КК України.

Підозрюваному ОСОБА_8 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого п.п. 1, 2, 6 ч. 2 ст. 115 КК України в умисному вбивстві двох осіб, у тому числі малолітньої дитини, вчинене з особливою жорстокістю, з корисливих мотивів.

04 листопада 2016 року підозрюваному ОСОБА_8 обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів до 02.01.2017 року.

27 грудня 2016 року продовжено строк досудового розслідування у кримінальному провадженні до 3 місяців, а саме до 03 лютого 2017 року.

30 грудня 2016 року продовжено строк тримання під вартою підозрюваному ОСОБА_8 до трьох місяців, а саме до 02.02.2017 року.

27 грудня 2016 року постановою керівника Мелітопольської місцевої прокуратури, строк досудового розслідування продовжено до трьох місяців, тобто до 03.02.2017 року.

27 січня 2017 року строк досудового розслідування по кримінальному провадженню продовжено до п`яти місяців, тобто до 03.04.2017 року.

30 січня 2017 року старший слідчий Мелітопольського ВП ГУНП в Запорізькій області звернувся з клопотанням про продовження строку запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно ОСОБА_8 , в обґрунтування якого послався на зібрані слідством докази причетності ОСОБА_8 до вказаного злочину, неможливість закінчити досудове слідство до спливу строку тримання підозрюваного під вартою, вказав на необхідність проведення у даному провадження ряду слідчих та процесуальних дій, а також продовження існування ризиків, передбачених п.п.1, 3, 4, 5 ч.1 ст. 177 КПК України.

Задовольняючи відповідне клопотання та продовжуючи строк тримання ОСОБА_8 під вартою до п`яти місяців, тобто до 02 квітня 2017 року до 19 години 20 хвилин включно, слідчий суддя прийшов до висновку, що в матеріалах клопотання містяться достатні дані, які свідчать про наявність ризиків щодо ухилення ОСОБА_8 від органів досудового розслідування і суду та перешкоджання кримінальному провадженню, взяв до уваги необхідність в проведенні численних слідчих та процесуальних дій, відомості стосовно особистості підозрюваного, а обставин, які б свідчили про те, що необхідність у раніше обраному ОСОБА_8 запобіжному заході у виді утримання під вартою відпала, судом не встановлено.

В апеляційній скарзі та доповненнях до неї адвокат ОСОБА_9 посилається на незаконність, необґрунтованість та відсутність мотивів ухвалення оскаржуваного рішення через неповноту судового розгляду, не відповідність висновків слідчого судді фактичним обставинам провадження, істотне порушення вимог КПК України. Апелянт вказує на відсутність доказів на підтвердження вчинення ОСОБА_8 кримінального правопорушення та існування ризиків, розгляд слідчим суддею клопотання без об`єктивного з`ясування обставин справи, а документи, на які послався слідчий суддя в оскаржуваній ухвалі, не є доказами, а є процесуальним джерелом доказів, протоколи слідчих дій, додані до клопотання, є недостовірними доказами, оскільки, в порушення вимог ст.223 КПК України, залученим понятим не роз`ясненні їх процесуальні права. Також захисник посилається на те, що слідчий суддя, порушив вимоги ст. ст. 194, 196 КПК України, проігнорував вимоги ч. 2 ст. 177 КПК України, рішення Конституційного суду України, а також практику Європейського суду з прав людини, вважає, що оскаржувана ухвала постановлена незаконним складом суду, оскільки обрання судді ОСОБА_1 безстроково здійснено у незаконний спосіб, а у провадженні наявні факти небезсторонності судді ОСОБА_1 . Апелянт висуває вимоги щодо скасування ухвали слідчого судді про продовження відносноОСОБА_8 строку тримання під вартою та постановити нову ухвалу, якою відмовити у задоволенні клопотання.

До судового засідання адвокати ОСОБА_9 , ОСОБА_12 не з`явилися, були належним чином повідомлені про судовий розгляд справи в апеляційній інстанції. Підозрюваний ОСОБА_8 висловився про можливість розгляду справи за відсутності даних адвокатів, що було підтримано іншими учасниками кримінального провадження.

Заслухавши доповідь судді, адвоката ОСОБА_7 , підозрюваного ОСОБА_8 , які підтримали вимоги апеляційної скарги, прокурора, який вважав ухвалу законною та обгрунтованою, перевіривши матеріали провадження, судова колегія прийшла до наступного висновку.

Ухвала слідчого судді про продовження строку тримання особи під вартою повинна відповідати вимогам ст. ст. 177, 178, 183 КПК України.

Розглядаючи клопотання слідчого про продовження строку тримання під вартою для прийняття законного та обґрунтованого рішення в порядку ст. 199 КПК України, суд повинен з`ясувати всі обставини, які передбачають підстави для застосування цього запобіжного заходу та умови, за яких таке продовження можливе.

Перевіркою наданих до апеляційного суду матеріалів встановлено, що зазначені вимоги закону слідчим суддею дотримані.

Так, під час судового розгляду клопотання про продовження строку тримання під вартою слідчий суддя з`ясував, що ОСОБА_8 висунуто обґрунтовану підозру у вчиненні особливо тяжкого кримінального правопорушення та, з урахуванням відомостей стосовно поведінки ОСОБА_8 , направленої на приховування слідів злочину, знаряддя та викрадених речей, виїзд в іншу місцевість, знайомства підозрюваного з певними свідками у даному провадженні, прийшов до обґрунтованого висновку про існування ризиків щодо переховування підозрюваного від органів досудового розслідування, незаконного впливу на свідків та перешкоджання кримінальному провадженню.

Обґрунтованість висунутої ОСОБА_8 підозри підтверджується відомостями, що містяться у доданих до клопотання слідчого матеріалах провадження, а саме: фактичними даними, отриманими з протоколу огляду місця події, в ході чого виявлені трупи ОСОБА_10 та ОСОБА_11 з ознаками насильницької смерті; при допитіОСОБА_8 , в ході якого останній давав визнавальні показання за фактом вбивства ОСОБА_10 та малолітнього ОСОБА_11 , вказував на обставини скоєння вбивства вказаних осіб, механізм нанесення їм тілесних ушкоджень, викрадення золотих прикрас вбитої та мобільного телефону; з протоколів допитаних свідків ОСОБА_13 , який пояснював, що за пропозицією підозрюваного з іншими особами приїхали до будинкув селі Костянтинівка, який ОСОБА_8 відкрив ключем і де під диваном побачили трупи жінки та дитини та викладену ОСОБА_8 версію подій; з показів свідка ОСОБА_14 , який допомогав закласти до ламбарду ОСОБА_15 та його знайомому на ім`я ОСОБА_16 золотий жіночий ланцюжок; з протоколу впізнання свідком ОСОБА_17 . ОСОБА_8 як особи, яку підвозив у село Костянтинівка, до магазину та до ламбарду.

Отже, доводи апеляційної скарги щодо відсутності доказів на підтвердження обґрунтованості висунутої ОСОБА_8 підозри спростовуються наданими до клопотання матеріалами.

При цьому судова колегія зауважує, що на даному етапі провадження суд не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд під час розгляду кримінального провадження по суті, зокрема, оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для визнання особи винною чи невинною у вчиненні кримінального правопорушення.

Слідчий суддя, на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів, повинен визначити лише чи є причетність особи до вчинення злочину вірогідною та достатньою для застосування щодо особи обмежувальних заходів.

На даному етапі слідчий суддя цілком слушно оцінив надані органом досудового розслідування докази щодо висунутої ОСОБА_8 підозри, як на підтвердження її обґрунтованості.

З цього приводу колегія суддів зауважує, що факти, які викликають підозру не обов`язково мають бути встановлені до ступеня, необхідного для засудження чи навіть для пред`явлення обвинувачення, що є завданням наступних етапів кримінального процесу.

Судова колегія вважає доцільним врахувати і практику Європейського суду з прав людини, яка відповідно до ст. 8, ч.5 ст.9 КПК України, є частиною національного законодавства України.

Так, Європейський суд з прав людини у рішенні по справі «Нечипорук і Йонкало проти України» від 21.04.2011 р. зазначив, що «термін «обґрунтована підозра» означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати обєктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчините правопорушення».

Колегія суддів, дослідивши матеріали кримінального провадження, встановила достатність підстав вважати висунуту ОСОБА_8 підозру обґрунтованою, а надані на підтвердження цього докази вагомими.

Відповідно до ч.3 ст. 197 КПК України строк тримання під вартою може бути подовжений слідчим суддею в межах строку досудового розслідування в порядку, передбаченому цим Кодексом. Строк тримання під вартою може бути продовжено слідчим суддею до дванадцяти місяців у кримінальному провадженні щодо тяжких або особливо тяжких злочинів.

Як вбачається з наданих матеріалів, у зв`язку із особливою тяжкістю злочину, у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_8 , складністю зазначеного кримінального провадження, пов`язаною із необхідністю провести ряд експертиз, здійснити процесуальні та слідчі дії, неможливістю завершити досудове розслідування у раніше продовжений тримісячний строк досудового розслідування, постановою першого заступника прокурора Запорізької області від 27 січня 2017 року строк досудового розслідування по кримінальному провадженню відносно ОСОБА_8 продовжено до п`яти місяців, а саме до 03.04.2017 року.

Зміст оскаржуваного рішення підтверджує, що слідчий суддя також дослідив доводи клопотання щодо обставин, які перешкоджають завершенню досудового розслідування до закінчення дії попереднього судового рішення про продовження строку тримання під вартою підозрюваного та, з урахуванням особливостей даного кримінального провадження, необхідності виконання ряду слідчих і процесуальних дій, обґрунтовано дійшов висновку про наявність обставин, які виправдовують подальше тримання підозрюваного ОСОБА_8 під вартою у межах продовженого строку досудового розслідування, тобто до 02.04.2017 року.

Отже, приймаючи до уваги, що заявлені ризики щодо неналежної поведінки підозрюваного не зменшилися, що виправдовує подальше тримання ОСОБА_8 під вартою, колегія знаходить слушними висновки слідчого судді щодо доцільності продовження стосовно підозрюваного раніше застосованого запобіжного заходу. Слідчий суддя у сукупності оцінив обставини, з якими закон пов`язує питання щодо продовження строку тримання особи під вартою.

Продовження строку тримання ОСОБА_8 під вартою,незважаючи на презумпцію невинуватості, з урахуванням серйозності висунутої останньому підозри та встановлених ризиків, є на даному етапі адекватним превентивним заходом.
Обставини, що викликали би сумніви у об`єктивності та неупередженості судді ОСОБА_1 при розгляді відповідного клопотання, не встановлені.
Істотних порушень норм КПК України, які могли б стати підставою для скасування ухвали слідчого судді, у справі не вбачається.

З урахуванням викладеного, на думку колегії суддів, рішення слідчого судді є законним та обґрунтованим, ухваленим на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені достатніми доказами, дослідженими та оціненими судом, а тому апеляційна скарга захисника задоволенню не підлягає.

Крім того, на час розгляду апеляційної скарги досудове розслідування у даному кримінальному провадження закінчено, а матеріали кримінального провадження скеровані до суду. В подальшому питання стосовно зміни чи скасування запобіжного заходу має вирішуватись районним судом у відповідності до вимог ст.ст. 315, 331 КПК України.

Керуючись ст. ст. 404, 405, 407, 419, 422 КПК України, колегія суддів

у х в а л и л а:

апеляційну скаргу захисника підозрюваного ОСОБА_8 адвоката ОСОБА_9 залишити без задоволення.

Ухвалу слідчого судді Мелітопольського міськрайонного суду Запорізької області від 01 лютого 2017 року про продовження строку тримання ОСОБА_8 під вартою до п`яти місяців, тобто до 19 год. 20 хв. 02 квітня 2017 року включно залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її оголошення, оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

С у д д і:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4