В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
"17" липня 2017 р. Дніпровський районний суд м. Києва в складі:
головуючого судді ОСОБА_1 ,
за участю секретаря ОСОБА_2 ,
прокурора ОСОБА_3 ,
захисників ОСОБА_4 , ОСОБА_5 ,
обвинувачених ОСОБА_6 , ОСОБА_7 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві кримінальне провадження № 0007408 за обвинуваченням
ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Мелітополя, Запорізької обл., громадянина України, українця, з професійно-технічною освітою, неодруженого, не працюючого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше судимого:
-13.12.2006 року Мелітопольським районним судом Запорізької області за ч.2 ст.307 КК України до 5 років позбавлення волі з конфіскацією майна, на підставі ст.75 КК України звільнений від відбування покарання з іспитовим строком 2 роки;
-16.07.2008 року Мелітопольським районним судом Запорізької області за ч.1 ст.186 КК України до штрафу в розмірі 1 020 гривень;
-06.11.2009 року Акимівським районним судом Запорізької області за ч.3 ст.185, 71 КК України до 5 років 6 місяців позбавлення волі з конфіскацією майна та штрафом 1 020 гривень, 06.05.2015 року звільнений з Вольнянської ВК Запорізької обл. №20 по відбуттю строку покарання;
у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.185 КК України,
ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця м. Києва, громадянина України, українця, з базовою загальною середньою освітою, неодруженого, має на утриманні неповнолітнього сина, 31.08.2015 року, непрацюючого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше судимого:
-15.06.2007 року Дніпровським районним судом м. Києва за ч.2 ст.186 КК України до 4 років позбавлення волі, звільнений 19.01.2011 року з Шепетівської ВК Хмельницької обл. № 98 по відбуттю строку покарання;
-20.01.2012 року Дніпровським районним судом м. Києва за ч.2 ст.185 КК України до 1 року 6 місяців позбавлення волі, 27.06.2013 року звільнений умовно-достроково з Березанської ВК Київської обл. №95 з невідбутим строком 1 місяць;
-20.07.2016 року Дніпровським районним судом м. Києва за ч.2 ст.185 КК України до 1 року 6 місяців позбавлення волі, на підставі ст.75 КК України звільнений від відбування покарання з іспитовим строком 1 рік 6 місяців,
у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.185 КК України,
в с т а н о в и в:
ОСОБА_6 , 16.05.2017 року, приблизно о 07 годині 00 хвилин зустрівся з ОСОБА_7 та в ході розмови домовився про таємне викрадення чужого майна.
Реалізуючи свій злочинний умисел, спрямований на таємне, повторне викрадення чужого майна, з корисливих мотивів, з метою власного протиправного збагачення, ОСОБА_7 та ОСОБА_6 приблизно о 08 години 00 хвилин перебуваючи поряд із лікарнею, яка розташована по вулиці П. Запорожця, 26, у місті Києві помітили автомобіль марки «Форд Ф`южен», д.н.з. НОМЕР_1 . В цей час з автомобіля виходив потерпілий ОСОБА_8 . В момент закриття автомобіля брелком автомобільної сигналізації ОСОБА_6 шляхом сканування сигналу, отримав доступ до автомобіля та відчинив його. ОСОБА_7 в свою чергу, з метою попередження свого спільника ОСОБА_6 в разі повернення потерпілого, направився за останнім.
Після цього, діючи за чітким розподілом ролей, по заздалегідь оговореному плану, впевнившись, що за їх діями ніхто зі сторонніх осіб не спостерігає ОСОБА_6 відчинив автомобіль марки «Форд Ф`южен», д.н.з. НОМЕР_1 звідки викрав наступні речі: планшет марки «Асус», чорного кольору з пошкодженим склом, вартістю 2500 грн.; зарядний пристрій для акумулятора «Аіда 10С» вартістю 100 грн.; вольтметр вартістю 200 грн.
Після чого, ОСОБА_7 та ОСОБА_6 з місця вчинення злочину зникли, викраденим майном розпорядились на власний розсуд, чим завдали потерпілому ОСОБА_8 матеріального збитку на загальну суму 2800 гривень.
Крім того, 16.05.2017 року приблизно об 11 годині 30 хвилин ОСОБА_7 разом з ОСОБА_6 , перебуваючи поряд із авторинком, який розташований по бульвару Перова, 21, у місті Києві, помітили автомобіль марки «Део Ланос», д.н.з. НОМЕР_2 . В цей час у ОСОБА_7 та ОСОБА_6 повторно виник злочинний умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна з корисливих мотивів, з метою протиправного збагачення.
Реалізуючи свій злочинний умисел, в момент коли з автомобіля виходив потерпілий ОСОБА_9 та зачиняв автомобіль брелком від автомобільної сигналізації, ОСОБА_6 шляхом сканування сигналу, отримав доступ до автомобіля та відчинив його. ОСОБА_7 в свою чергу, з метою попередження свого спільника ОСОБА_6 в разі повернення потерпілого, направився за останнім.
Продовжуючи свої злочинні дії, діючи за чітким розподілом ролей, по заздалегідь оговореному плану, впевнившись, що за їх діями ніхто зі сторонніх осіб не спостерігає ОСОБА_6 відчинив автомобіль марки «Део Ланос», д.н.з. НОМЕР_2 звідки викрав чоловічу сумку з документами та грошовими коштами в сумі близько 2350 гривень.
Після чого, ОСОБА_7 та ОСОБА_6 з місця вчинення злочину зникли, викраденим майном розпорядились на власний розсуд, чим завдали потерпілому ОСОБА_9 матеріального збитку на загальну суму 2 350 гривень.
Допитаний у судовому засіданні ОСОБА_6 вину у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення при обставинах, викладених в обвинувальному акті визнав повністю, щиро розкаявся показавши, що 16.05.2017 року, приблизно о 08 годині 00 хвилин, він за попередньою змовою з ОСОБА_7 перебуваючи за адресою: м. Київ, вул. П. Запорожця, 26, шляхом сканування сигналу відкрили автомобіль марки «Форд Ф`южен», д.н.з. НОМЕР_1 , звідки таємно викрали планшет марки «Асус», чорного кольору з пошкодженим склом; зарядний пристрій для акумулятора «Аіда 10С»; вольтметр.
Крім цього, 16.05.2017 року, приблизно об 11 годині 30 хвилин, він за попередньою змовою з ОСОБА_7 перебуваючи за адресою: м. Київ, бул. Перова, 21, шляхом сканування сигналу відкрили автомобіль марки «Део Ланос», д.н.з. НОМЕР_2 , звідки таємно викрали чоловічу сумку з документами та грошовими коштами в розмірі 2 350 гривень.
Допитаний у судовому засіданні ОСОБА_7 вину у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення при обставинах, викладених в обвинувальному акті визнав повністю, щиро розкаявся показавши, що 16.05.2017 року, приблизно о 08 годині 00 хвилин, він за попередньою змовою з ОСОБА_6 перебуваючи за адресою: м. Київ, вул. П. Запорожця, 26, шляхом сканування сигналу відкрили автомобіль марки «Форд Ф`южен», д.н.з. НОМЕР_1 , звідки таємно викрали планшет марки «Асус», чорного кольору з пошкодженим склом; зарядний пристрій для акумулятора «Аіда 10С»; вольтметр.
Крім цього, 16.05.2017 року, приблизно об 11 годині 30 хвилин, він за попередньою змовою з ОСОБА_6 перебуваючи за адресою: м. Київ, бул. Перова, 21, шляхом сканування сигналу відкрили автомобіль марки «Део Ланос», д.н.з. НОМЕР_2 , звідки таємно викрали чоловічу сумку з документами та грошовими коштами в розмірі 2 350 гривень.
Покази ОСОБА_7 та ОСОБА_6 , є послідовними, логічними, а тому не викликають у суду сумніву щодо правильності розуміння обвинуваченими змісту обставин правопорушення, добровільності та істинності їх позиції.
Враховуючи те, що обвинувачені ОСОБА_7 та ОСОБА_6 в повному обсязі визнали свою вину у вчиненні інкримінованого їм органом досудового слідства кримінального правопорушення при обставинах, викладених у обвинувальному акті та беручи до уваги, що прокурор також не оспорював фактичні обставини провадження, і судом встановлено, що учасники судового провадження, в тому числі обвинувачені, правильно розуміють зміст цих обставин та відсутність сумніву щодо добровільності їх позиції, роз`яснивши їм положення ч. 3 ст. 349 КПК України про те, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оспорювати фактичні обставини провадження у апеляційному порядку, вислухавши думку учасників судового провадження, які не заперечували проти розгляду кримінального провадження, в порядку, передбаченому ч.3 ст.349 КПК України, суд визнає недоцільним дослідження доказів стосовно тих фактичних обставин провадження, які ніким не оспорюються.
Враховуючи викладене, суд, допитавши обвинувачених та дослідивши матеріали кримінального провадження, що характеризують особу обвинувачених, прийшов до висновку, що винуватість ОСОБА_7 та ОСОБА_6 у вчиненні інкримінованого їм кримінального правопорушення при обставинах, викладених в обвинувальному акті, доведена повністю.
На підставі викладеного, суд вважає доведеною вину ОСОБА_7 та ОСОБА_6 у таємному викраденні чужого майна /крадіжці/, вчиненому повторно, за попередньою змовою групою осіб, тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.185 КК України.
Призначаючи міру покарання ОСОБА_6 , суд у відповідності до ст. 65 КК України враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, який відповідно до ст.12 КК України є середньої тяжкості, особу обвинуваченого, який неодружений, не працює, на обліку у лікарів психіатра та нарколога не перебуває, раніше притягався до кримінальної відповідальності.
Призначаючи міру покарання ОСОБА_7 , суд у відповідності до ст. 65 КК України враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, який відповідно до ст.12 КК України є середньої тяжкості, особу обвинуваченого, який неодружений, не працює, на обліку у лікарів психіатра та нарколога не перебуває, раніше притягався до кримінальної відповідальності.
Обставинами, які пом`якшують покарання обвинувачених, згідно ст. 66 КК України, суд визнає, щире каяття.
Обставиною, яка обтяжує покарання обвинуваченого ОСОБА_6 , згідно ст. 67 КК України, є рецидив злочинів, обумовлений судимістю за ч.2 ст.307 КК України, вироком Мелітопольського районного суду Запорізької області від 13.12.2006 року.
Обставин, які обтяжують покарання обвинуваченого ОСОБА_7 , згідно ст. 67 КК України, судом не встановлено.
З урахуванням даних про особу обвинуваченого ОСОБА_6 , ступеню тяжкості вчиненого ними кримінального правопорушення, суд вважає, що його виправлення та перевиховання без ізоляції від суспільства неможливе, тому не вбачає підстав для застосування ст. ст. 69, 75 КК України.
З урахуванням ступеню тяжкості вчиненого ОСОБА_7 кримінального правопорушення, даних про особу обвинуваченого, суд вважає за доцільне призначити йому покарання у виді позбавлення волі, та на підставі ст.71 КК України частково приєднати невідбуту частину покарання за попереднім вироком.
В порядку ст.100 КПК України підлягає вирішенню питання речових доказів.
Цивільний позов у кримінальному провадженні не заявлено.
Процесуальні витрати не понесені.
Керуючись ст.ст. 368, 370, 373, 374 КПК України, суд, -
з а с у д и в:
ОСОБА_6 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.185 КК України та призначити йому покарання у виді 2 років позбавлення волі.
Запобіжний захід ОСОБА_6 до набрання вироком законної сили залишити без змін у виді утримання під вартою
ОСОБА_7 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.185 КК України та призначити йому покарання у виді 2 років позбавлення волі.
На підставі ст.71 КК України частково приєднати ОСОБА_7 до покарання, призначеного за цим вироком, невідбуту частину покарання за вироком Дніпровського районного суду м. Києва від 20.07.2016 року, остаточно визначивши йому для відбування покарання у виді 2 років 6 місяців позбавлення волі.
Запобіжний захід ОСОБА_7 до набрання вироком законної сили залишити без змін у виді утримання під вартою.
Строк відбування покарання ОСОБА_6 та ОСОБА_7 обчислювати з 16.05.2017 року, зарахувавши їм строк попереднього ув`язнення та тримання під вартою відповідно до ч.5 ст.72 КК України /в редакції Закону України №838-VIII від 26.11.215 року/, до 21.06.2017 року, з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.
Речові докази у кримінальному провадженні: мобільний телефон марки «Самсунг» імеі: НОМЕР_3 , НОМЕР_4 , запальничку чорного кольору, запальничку металеву, жовтого кольору, грошові кошти в сумі 55 гривень, мішечок чорного кольору, картку київського метро, картку «альянс», шнурок чорного кольору, які передано на зберігання до камери схову речових доказів Дніпровського управління поліції Головного управління Національної поліції в м. Києві повернути власнику ОСОБА_7 ; предмет схожий на брелок від авто з ключем, який передано на зберігання до камери схову речових доказів Дніпровського управління поліції Головного управління Національної поліції в м. Києві знищити; мобільний телефон марки «Сіменс» імеі: НОМЕР_5 , мобільний телефон марки «Нокіа» імеі: НОМЕР_6 , квитанції, шнурки, кепку чорного кольору, 1 долар США, які передано на зберігання до камери схову речових доказів Дніпровського управління поліції Головного управління Національної поліції в м. Києві повернути власнику ОСОБА_6 /квитанції № 012892; №012893/.
Цивільний позов у кримінальному провадженні не заявлено.
Процесуальні витрати не понесені.
Зняти накладений ухвалою слідчого судді Дніпровського районного суду м. Києві від 18.05.2017 року арешти з майна ОСОБА_7 , а саме: мобільного телефону марки «Самсунг» імеі: НОМЕР_3 , НОМЕР_4 , запальнички чорного кольору, запальнички металеву, жовтого кольору, грошові кошти в сумі 55 гривень, мішечка чорного кольору, картки київського метро, картки «альянс», шнурка чорного кольору та з майна ОСОБА_6 , а саме: мобільного телефону марки «Сіменс» імеі: НОМЕР_5 , мобільного телефону марки «Нокіа» імеі: НОМЕР_6 , квитанції, шнурків, кепки чорного кольору, 1 долар США.
Вирок може бути оскаржено до Апеляційного суду м. Києва через Дніпровський районний суд м. Києва протягом 30 днів з дня проголошення, а засудженим у той же строк з моменту вручення йому копії вироку.
Суддя: