Справа № 562/2360/16-к
В И Р О К
ІМЕНЕМ У К Р А Ї Н И
26.07.2017 року.

Здолбунівський районний суд Рівненської області

у складі: головуючого судді ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

з участю прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

його захисника-адвоката ОСОБА_5 ,

розглянувши у підготовчому судовому засіданні у залі суду в м.Здолбунів Рівненської області кримінальне провадження №0000786 про обвинувачення ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Здолбунів, громадянина України, з загальною середньою освітою, неодруженого, офіційно не працевлаштованого, проживаючого по АДРЕСА_1 , раніше судимого востаннє 18 травня 2012 року Здолбунівським районним судом Рівненської області за ч.2 ст.190, ч.2 ст.186 КК України із застосуванням ст.ст.70, 71 КК України до 4 років 1 місяця позбавлення волі,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст.395 КК України, -

в с т а н о в и в :
ОСОБА_4 , будучи особою, щодо якого 04 березня 2016 року ухвалою Володимирецького районного суду Рівненської області встановлено адміністративний нагляд строком 2 роки з обмеженнями, уточненими 27 квітня 2016 року ухвалою Здолбунівського районного суду Рівненської області, зокрема, заборони виходу з квартири по АДРЕСА_2 з 22.00 до 06.00 години, без поважних на те причин та без повідомлення працівників територіальних органів національної поліції, які здійснюють адміністративний нагляд, ігноруючи встановлені обмеження, умисно, самовільно 30 серпня 2016 року залишив місце свого проживання з метою ухилення від адміністративного нагляду та на реєстрацію у визначені дні, а саме: 08, 15 і 22 серпня 2016 року та 05, 12 і 19 вересня 2016 року в Здолбунівське відділення поліції Острозького ВП ГУНП в Рівненській області без поважних причин не з`являвся та до 26 вересня 2016 року проживав у невстановленому слідством місці, чим порушив вимоги ст.9 Закону України «Про адміністративний нагляд за особами, звільненими з місць позбавлення волі» та встановлені йому правила адміністративного нагляду.

Дії ОСОБА_4 органом досудового розслідування кваліфіковані за ст.395 КК України, як самовільне залишення особою, щодо якої встановлено адміністративний нагляд, місця проживання з метою ухилення від адміністративного нагляду.

30 вересня 2016 року між прокурором Здолбунівської місцевої прокуратури Рівненської області ОСОБА_3 та підозрюваним ОСОБА_4 за участі його захисника ОСОБА_5 у порядку та на підставі ст.ст.468, 469, 472 КПК України укладено угоду про визнання винуватості.

Згідно з даною угодою сторони дійшли згоди щодо формулювання підозри, всіх істотних для даного кримінального провадження обставин та правової кваліфікації дій ОСОБА_4 за ст.395 КК України, який у повному обсязі сформульованої підозри зобов`язаний беззастережно визнати свою винуватість у вчиненні даного кримінального правопорушення.

Сторонами угоди визначено узгоджене ними покарання, яке ОСОБА_4 повинен понести за вчинене кримінальне правопорушення, а саме у виді арешту строком 1 місяць, а також передбачені наслідки її укладення, затвердження та невиконання, які роз`яснені підозрюваному.

У судовому засіданні прокурор зазначив, що при укладенні з ОСОБА_4 угоди про визнання винуватості дотримані вимоги і правила КПК та КК України, просить цю угоду затвердити і призначити обвинуваченому узгоджене покарання та інші передбачені угодою заходи.

Обвинувачений та його захисник також просять укладену з прокурором угоду затвердити і призначити узгоджене в ній покарання та інші заходи, при цьому ОСОБА_4 беззастережно визнав себе винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст.395 КК України, в обсязі підозри, дав згоду на застосування узгодженого виду та розміру покарання, а також інших заходів у разі затвердження угоди, заявивши, що здатен реально виконати взяті на себе відповідно до угоди зобов`язання.

Розглядаючи у підготовчому судовому засіданні відповідно до положень ст.314 КПК України питання про можливість затвердження даної угоди про визнання винуватості, суд виходить з наступного.

Відповідно до правил ст.ст.468, 469 КПК України у кримінальному провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості, тяжких злочинів, внаслідок яких шкода завдана лише державним чи суспільним інтересам, може бути укладена угода між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим про визнання винуватості.

Злочин, у вчиненні якого ОСОБА_4 визнав себе винуватим, згідно із ст.12 КК України, є злочином невеликої тяжкості, від якого потерпілих немає, а тому угода відповідає вимогам закону.

Шляхом проведення опитування сторін кримінального провадження суд переконався, що укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дій будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.

При цьому судом з`ясовано, що ОСОБА_4 повністю усвідомлює зміст укладеної з прокурором угоди про визнання винуватості, характер обвинувачення, щодо якого визнає себе винуватим, цілком розуміє свої права, визначені п.1 ч.4 ст.474 КПК України, а також наслідки укладення, затвердження даної угоди, передбачені ст.473 КПК України, та наслідки її не виконання, передбачені ст.476 КПК України.

З огляду на викладене суд дійшов висновку про доведеність винуватості обвинуваченого у вчиненому злочині та наявність правових підстав для затвердження угоди про визнання винуватості, укладеної між прокурором та підозрюваним.

Питання про долю речових доказів вирішено відповідно до ст.100 КПК України.

Процесуальні витрати у справі відсутні.

Заходи забезпечення кримінального провадження не застосовувалися.

На підставі наведеного та керуючись ст.ст.100, 314, 373, 374, 394, 468-475 КПК України, суд

з а с у д и в :
Угоду про визнання винуватості, укладену 30 вересня 2016 року у кримінальному провадженні №0000786 між прокурором Здолбунівської місцевої прокуратури Рівненської області ОСОБА_3 та підозрюваним ОСОБА_4 за участі його захисника ОСОБА_5 затвердити.

ОСОБА_4 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст.395 КК України, та призначити йому покарання у виді 1 /одного/ місяця арешту.

Запобіжний захід ОСОБА_4 до вступу вироку в законну силу обрати у виді особистого зобов`язання.

Строк покарання ОСОБА_4 обчислювати з часу приведення вироку до виконання.

Речові докази по справі: особову справу адміністративного нагляду №13 на ОСОБА_4 , яка зберігається при матеріалах кримінального провадження, повернути Здолбунівському відділенню поліції ГУНП в Рівненській області.

Документи кримінального провадження №0000786 залишити у матеріалах кримінальної справи протягом усього часу їх зберігання.

Роз`яснити ОСОБА_4 , що умисне невиконання угоди є підставою для притягнення його до кримінальної відповідальності за ст.389-1 КК України.

Вирок може бути оскаржений з підстав, передбачених ч.4 ст.394 КПК України до Апеляційного суду Рівненської області через Здолбунівський районний суд Рівненської області протягом 30 /тридцяти/ днів з дня його проголошення. Обмеження права оскарження даного вироку визначені ч.2 ст.473 КПК України.

Суддя: