Справа № 458/1024/16-к Головуючий у 1 інстанції: ОСОБА_1
Провадження № 11-кп/783/141/17 Доповідач: ОСОБА_2
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 лютого 2017 року, колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду Львівської області у складі:

Головуючого-судді : - ОСОБА_2

суддів : - ОСОБА_3 , ОСОБА_4

при секретарі : - ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Львові матеріали провадження за апеляційною скаргою потерпілої ОСОБА_6 на вирок Турківського районного суду Львівської області від 04 листопада 2016 року,-
за участю прокурора : - ОСОБА_7

обвинуваченої : - ОСОБА_8

потерпілої : - ОСОБА_6

захисника : - ОСОБА_9

в с т а н о в и л а :
Цим вироком:
ОСОБА_8 ,
ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженку та жительку АДРЕСА_1 , громадянку України, з середньою освітою, не одружену, раніше не судиму,

визнано винною у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.125 КК України, та призначено їй покарання у виді штрафу в розмірі 50 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850 грн.

По кримінальному провадженні вирішено питання процесуальних витрат.

Заходи забезпечення кримінального провадження щодо обвинуваченої ОСОБА_8 не застосовувались.

За вироком суду обвинувачена ОСОБА_8 05 липня 2015 року близько 14:30 год. в с. Радич Турківського району Львівської області зайшла до господарського приміщення (хліву) ОСОБА_6 , взяла там рискаль (штикову лопату), та дерев`яною ручкою нанесла потерпілій один удар по нозі та один удар металевою частиною лопати по голові.

Діями обвинуваченої ОСОБА_8 потерпілій ОСОБА_6 спричинено: рану тім`яної ділянки голови, синець лівої гомілки, тобто легкі тілесні ушкодження.

Не погоджуючись із вказаним вироком суду потерпіла ОСОБА_6 подала апеляційну скаргу, в якій просить вирок Турківського районного суду Львівської області від 04 листопада 2016 року скасувати, а справу направити на новий судовий розгляд в суд першої інстанції. Мотивує це тим, що суд у вироку покликається на висновок експерта № 57 від 16.07.2015 року, з якого вбачається, що : «у ОСОБА_8 виявлено у тім`яній ділянці волосистої частини голови рану горизонтального напрямку, яка ушита двома швами, на боковій поверхні лівої гомілки синець продовгуватої форми. Вказані тілесні ушкодження відносяться до категорії легкого тілесного ушкодження». Зазначає, що у висновку не зазначено чи ці легкі тілесні ушкодження є з короткочасним розладом здоров`я, чи без такого, від цього залежить кваліфікація за ч.1 чи ч. 2 ст. 125 КК України. Вказує, що не згідна з тим, що їй винними діями ОСОБА_8 заподіяні легкі тілесні ушкодження. Вважає, що суд повинен призначити повторну судово-медичну експертизу, щоб встановити справжню ступінь тілесних ушкоджень спричинену потерпілій ОСОБА_6 , оскільки неодноразово перебувала на стаціонарному лікуванні в Львівській обласній клінічній лікарні. Крім цього зазначає, що не згідна з мінімальною мірою покарання, яку обрав суд для ОСОБА_8 , вважає її надто м`якою, та такою, що не відповідає суспільній небезпеці скоєного та особі обвинуваченої.

Під час розгляду справи судом апеляційної інстанції потерпіла ОСОБА_6 відмовилась від апеляційних вимог в частині призначення повторної судово-медичної експертизи, про що подала письмову заяву.

Настоює на тому, що із вироком суду не згідна в частині призначення покарання, вважає його м`яким, оскільки їй не відшкодована шкода за лікування.

Заслухавши доповідь судді, виступ потерпілої ОСОБА_6 , яка підтримала апеляційну скаргу з уточненнями, думку прокурора, який заперечив апеляційну скаргу потерпілої ОСОБА_6 , виступ обвинуваченої ОСОБА_8 та захисника ОСОБА_9 в її інтересах, які заперечили апеляційну скаргу потерпілої, перевіривши матеріали кримінального провадження та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга потерпілої ОСОБА_6 до задоволення не підлягає виходячи з наступного.

Обвинувачена ОСОБА_8 в судовому засіданні суду першої інстанції свою вину у вчиненому не визнала і пояснила, що 05.07.2015 року близько 14 год. 00 хв. -14 год. 30 хв. в с. Радич вона, коли ішла із лісу, побачила, що на її земельній ділянці випасаються кози сусідки ОСОБА_6 , з приводу чого вона мала із нею словесний конфлікт. Однак до подвір`я потерпілої вона не заходила, її не била та тілесних ушкоджень не спричиняла.

Незважаючи на невизнання обвинуваченою ОСОБА_8 своєї вини у скоєнні кримінального правопорушення, її винуватість у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч.1 ст. 125 КК України стверджується поясненнями свідків та іншими доказами кримінального провадження, яким суд першої інстанції надав правильну оцінку.

Так, показаннями в судовому засіданні потерпілої ОСОБА_6 стверджено те, що 05.07.2015 року близько 14:00 год. вона в своїй стайні сиділа на стільці і доїла корову. В цей час до стайні зайшла сусідка ОСОБА_8 , яка взяла рискаль та вдарила ручкою по нозі та металевою частиною по голові. Вона стала пищати. ОСОБА_8 , кинувши рискаль, втекла додому. В цей час прибігли діти, які бавилися неподалік, які допомогли їй дійти додому, хтось викликав фельдшера та швидку допомогу. Діями обвинуваченої їй спричинено тілесні ушкодження: рану на голові та синець на нозі.

На даний час обвинувачена не покаялася, не попросила у неї пробачення і не відшкодувала заподіяну шкоду.

Показаннями свідків ОСОБА_10 та ОСОБА_11 , малолітніх дітей потерпілої ОСОБА_6 , які в присутності педагога ОСОБА_12 ; ОСОБА_13 ; свідка ОСОБА_14 ; ОСОБА_15 ; ОСОБА_16 ; ОСОБА_17 ;

- висновком експерта № 57 від 16.07.2015 року (а.с. 9);

- витягом із кримінального провадження № 0000313 та рапортом від 05.07.2015 року про вчинений злочин (а.с. 38).

Колегія суддів вважає, що суд першої інстанції проаналізувавши та оцінивши досліджені в судовому засіданні докази, прийшов до вірного висновку, що всі вищезазначені докази є належними, допустимими та достовірними і ці докази є достатніми, оскільки, як окремо, так і в сукупності, у повній мірі доводять винуватість ОСОБА_8 у вчиненні вищезазначеного кримінального правопорушення.

Так, досудовим розслідуванням дії обвинуваченої ОСОБА_8 вірно кваліфіковані за ч.1 ст. 125 КК України, оскільки вона на ґрунті особистих неприязних стосунків умисно спричинила потерпілій легкі тілесні ушкодження.

Колегія суддів приходить до висновку, що суд першої інстанції оцінюючи докази у їх сукупності, прийшов до вірного висновку, що така кваліфікація дій обвинуваченої є правильною.

При призначенні покарання обвинуваченій ОСОБА_8 суд першої інстанції вірно виходив із загальних принципів призначення покарання, що передбачені ст. 65 КК України, врахував ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, яке є злочином невеликої тяжкості, особу винної, яка раніше не судима, у потерпілої пробачення не попросила і по даний час, і надалі перебуває у неприязних стосунках із потерпілою, обставини, які пом`якшують покарання є те, що вона позитивно характеризується, має на утриманні неповнолітнього сина, а також відсутність обтяжуючих її покарання обставин, та вірно призначив покарання обвинуваченій ОСОБА_8 , у межах санкції частини статті у вигляді штрафу, яке є необхідним і достатнім для її виправлення та попередження нових злочинів.

Що стосується доводів апелянта про те, що їй обвинуваченою ОСОБА_8 не відшкодована матеріальна шкода за її лікування, то потерпілій ОСОБА_6 слід роз`яснити про її право на звернення до суду про стягнення цієї шкоди в цивільно-правовому порядку, після вступу вироку в законну силу.

За таких обставин колегія суддів вважає, що вирок Турківського районного суду Львівської області від 04 листопада 2016 року, щодо обвинуваченої ОСОБА_8 є законним, обґрунтованим та постановлений відповідно до вимог чинного законодавства.

Керуючись ч.2 ст. 376, ст.ст. 404, 405, 407, 409, 419 КПК України, колегія суддів,-

у х в а л и л а :

апеляційну скаргу потерпілої ОСОБА_6 залишити без задоволення, а вирок Турківського районного суду Львівської області від 04 листопада 2016 року, щодо обвинуваченої ОСОБА_8 без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення і може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом трьох місяців з дня набрання нею законної сили.

Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4