Виноградівський районний суд Закарпатської області
______________________________________________________________
Справа № 1-28/11
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
23.12.2016 року м.Виноградів

Виноградівський районний суд Закарпатської області в складі :

головуючого судді - ОСОБА_1 Бак

секретар судового засідання - ОСОБА_2

за участю прокурора - ОСОБА_3 ,

потерпілого - ОСОБА_4 ,

представників потерпілих - ОСОБА_5 , ОСОБА_6 ,

підсудних - ОСОБА_7 , ОСОБА_8 ,

захисників - ОСОБА_9 , ОСОБА_10 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Виноградів кримінальну справу про обвинувачення

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Сасово Виноградівського району Закарпатської області, українця, громадянина України, із середньою освітою, одруженого, на утриманні має двоє неповнолітніх дітей, не працюючого, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , згідно ст. 89 КК України не судимого,

у вчиненні злочинів, передбачених ч. 1 ст. 122, ч. 2 ст. 296 КК України,

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця с. Дюла Виноградівського району Закарпатської області, угорця, громадянина України, із середньою освітою, одруженого, на утриманні має двоє неповнолітніх дітей, не працюючого, проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , згідно ст. 89 КК України не судимого,

у вчиненні злочинів, передбачених ч. 1 ст. 296, ч. 2 ст. 296, ч. 2 ст. 296 КК України,

В С Т А Н О В И В:

підсудний ОСОБА_7 29 жовтня 2007 року близько 01.00 год., знаходячись на першому поверсі кафе на АДРЕСА_1 , діючи умисно, з хуліганських спонукань, грубо порушуючи громадський порядок, з мотивів явної неповаги до суспільства, наніс потерпілому ОСОБА_4 два удари кулаком правої руки в ділянку голови, в результаті чого ОСОБА_4 впав на підлогу. В подальшому ОСОБА_7 , продовжуючи свої хуліганські дії на подвір"ї даного кафе, з метою самоутвердження за рахунок приниження потерпілого ОСОБА_4 умисно наніс останньому кулаком правої руки удар в ділянку голови, від якого ОСОБА_4 впав на землю. Внаслідок дій ОСОБА_7 потерпілому ОСОБА_4 спричинено тілесні ушкодження у виді: синців шкірних покровів виличної та завушної ділянки зліва; крововиливу слизової оболонки нижньої губи по центру та вліво; травматичного вивиху 1-го зуба на нижній щелепі зліва; забою шийно-грудного відділу хребта, що підтверджений даними КТ-обстеження, струсу головного мозку, які згідно пунктів 2.3.3, 2.3.5 Правил судово-медичного визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень, затверджених Наказом № 6 МОЗ України від 17.01.1995 р., кваліфікуються як легкі тілесні ушкодження.

Підсудний ОСОБА_8 07 жовтня 2007 року близько 23.00 год., знаходячись на футбольному стадіоні по вул. Головна в с. Чорнотисово Виноградівського району Закарпатської області, на святкуванні "Дня села Чорнотисово", діючи умисно, грубо порушуючи громадський порядок, з мотивів явної неповаги до суспільства, безпричинно, підтримуючи дії своїх знайомих, матеріали по обвинуваченню яких виділено в самостійне провадження, які полягали у нанесенні множинних ударів потерпілим ОСОБА_11 та ОСОБА_12 , підбіг до потерпілого ОСОБА_11 та наніс йому два удари в ділянку обличчя та голови. Після чого підсудний ОСОБА_8 , з метою самоутвердження за рахунок приниження жінки, умисно наніс один удар кулаком в ділянку обличчя потерпілій ОСОБА_13 , від якого потерпіла впала на землю. Тоді інші особи, підтримуючи дії підсудного ОСОБА_8 , наносили потерпілій ОСОБА_13 , яка лежала на землі, множинні удари руками та ногами у взутті по різних частинах тіла.

В результаті вказаних дій потерпілому ОСОБА_11 спричинено тілесні ушкодження у виді: синців шкірних покровів орбітальної ділянки лівого ока, чола та нижньої щелепи зліва, лівого передпліччя в середній третині по зовнішній поверхні; набряку м"яких тканин чола зліва, нижньої щелепи зліва, крововиливу та забійної рани слизової оболонки верхньої губи зліва; травматичного зламу ІІ-го зуба на верхній щелепі зліва, які згідно п. 2.3.5 "в" Правил судово-медичного визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень, затверджених Наказом №6 МОЗ України від 17.01.1995 року кваліфікуються як легкі тілесні ушкодження. Потерпілій ОСОБА_13 також спричинено тілесні ушкодження, потерпілому ОСОБА_12 - фізичний біль.

Крім того, підсудний ОСОБА_8 19 грудня 2007 року близько 21.30 год., керуючи транспортним засобом марки "Мерседес-Бенц-260" реєстраційний номер НОМЕР_1 по вул. Леніна в с. Сасово Виноградівського району Закарпатської області, діючи умисно, грубо порушуючи громадський порядок, з мотивів явної неповаги до суспільства, безпричинно, з хуліганських спонукань, різко розвернув автомобіль, перегородивши проїзну частину дороги через смугу руху автомобіля марки "Ауді 80" реєстраційний номер НОМЕР_2 під керуванням потерпілого ОСОБА_14 , в результаті чого останній з метою уникнення зіткнення скерував автомобіль з двома пасажирами - потерпілою ОСОБА_15 та свідком ОСОБА_16 в кювет. Своїми діями підсудний ОСОБА_8 припинив нормальний рух транспорту на автодорозі "Дяково-Мукачево" приблизно на 15 хвилин.

В подальшому підсудний ОСОБА_8 , продовжуючи свої хуліганські дії на вул. Леніна в с. Сасово Виноградівського району Закарпатської області, перед будинком ОСОБА_14 скерував свій автомобіль так, щоб увімкнене ближнє світло фар відбивалося в автомобілі ОСОБА_14 , та з метою самоутвердження за рахунок приниження сім"ї Сочка в очах сусідів та мешканців села Сасово, знову намагався зрізати траекторію руху автомобіля під керуванням ОСОБА_17 , ображав потерпілих ОСОБА_18 та ОСОБА_15 .

Підсудний ОСОБА_7 в судовому засіданні свою винуватість у вчиненні злочинів не визнав та пояснив, що 28.10.2007 року він відпочивав в селі Чорнотисово, протягом дня вжив приблизно 100 грам коньяку, вечером був тверезий. Близько 11.00 год. перебував в кафе разом із ОСОБА_8 . В кафе прийшов ОСОБА_4 та замовив каву. Він, підсудний, оплачував замовлення, розраховувала ОСОБА_19 , він сказав їй, що забагато нарахувала та вони почали перераховувати. Підійшов ОСОБА_4 і сказав до ОСОБА_8 по-угорськи, чи він не бачить, що потрібно попільничку, між ними виник словесний конфлікт. ОСОБА_8 казав при цьому, що дає йому гроші на кордоні. Після чого зі сторони ОСОБА_4 почалася агресія, він на підвищених тонах казав, чи ми не бачимо хто прийшов. Він, підсудний, не приймав участь у розмові. Він та ОСОБА_8 зійшли вниз на перший поверх кафе. ОСОБА_4 ішов ззаді них, штовхав їх, ображав та казав, що викличе міліцію. Коли спустилися вниз, то він та ОСОБА_8 прямували до виходу. ОСОБА_8 ішов першим. В той час, коли він був на відстані 2 метрів від сходів, ОСОБА_4 вдарив його по голові табуреткою, яка стояла в кінці сходів, від чого у нього потекла кров. В момент перед ударом він розвернувся та побачив в руках ОСОБА_4 табуретку, якою той наніс йому удар по голові тією частиною, на яку сідають. До того він ОСОБА_4 удари не наносив. Він, підсудний, присів, потім вийшов на вулицю, щоб повитирати голову. ОСОБА_4 залишився всередині, де розмовляв із ОСОБА_20 і ОСОБА_21 , які зайшли всередину. Після того ОСОБА_4 вийшов на вулицю, казав викликати міліцію, розірвав на собі светр. Він, підсудний, стояв на вулиці при вході, питав ОСОБА_4 , що він робить. Розлютившись, будучи в стані афекту від того, що робив і говорив ОСОБА_4 , він наніс ОСОБА_4 два удари кулаком правої руки з двох сторін в голову і в зуби. Від ударів ОСОБА_4 впав та потягнув його за собою, вони впали разом. Після того він не наносив удари ОСОБА_4 . Коли ОСОБА_4 впав, то ОСОБА_22 і ОСОБА_23 приводили його до себе, а він, підсудний, відійшов. ОСОБА_8 не наносив удари ОСОБА_4 . Неприязних відносин у нього із ОСОБА_4 не було. Умислу на порушення громадського порядку при нанесенні ударів ОСОБА_4 не мав. Цивільний позов не визнав у повному обсязі.

Підсудний ОСОБА_8 в судовому засіданні повністю визнав свою винуватість у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 296 КК України - епізод, що мав місце 07.10.2007 року, підтвердив фактичні обставини пред"явленого обвинувачення. Винуватість у вчиненні злочинів, передбачених ч. 1 ст. 296, ч. 2 ст. 296 КК України - епізоди відповідно від 19.12.2007 року та від 29.10.2007 року, не визнав. На підставі ст. 63 Конституції України підсудний відмовився давати показання, щодо вирішення цивільних позовів зіслався на розсуд суду.

Суд знаходить, що факт вчинення злочинних дій та винуватість підсудного ОСОБА_7 у вчиненні хуліганства, незважаючи на заперечення ним своєї вини, повністю стверджується наступними доказами.

Показаннями потерпілого ОСОБА_4 в судовому засіданні про те, що 11.09.2007 року на нього як на депутата Сасівської сільської ради відповідним рішенням було покладено обов"язки із організації свята Дня села, в тому числі забезпечення порядку. 28.10.2007 року були святкування. Приблизно о 01.00 год. він разом із ОСОБА_24 перебував у кафе на вул. Леніна на другому поверсі. Між ним та ОСОБА_8 , якому він зробив зауваження з приводу нецензурних слів, виникла суперечка. Зі сторони ОСОБА_8 була спроба рукоприкладства, ОСОБА_7 відтягнув ОСОБА_8 і вони спустилися вниз. Приблизно через п"ять хвилин він, потерпілий, теж пішов вниз. Біля дверей на вихід стояли ОСОБА_25 , ОСОБА_8 , ОСОБА_7 та ОСОБА_26 ОСОБА_8 , як тільки його побачив, кинув у нього три рази дерев"яними стільцями та вибіг на вулицю. Він звернувся до ОСОБА_7 з приводу того, чому ОСОБА_8 так себе поводить. ОСОБА_7 відреагував нецензурними словами в його сторону. Він, потерпілий, казав іти на вулицю до працівників міліції, щоб розібралися. Тоді ОСОБА_7 взяв його за светр і сорочку та вдарив головою в ділянку лоба та носа і рукою в щелепу, від чого він впав. Після того йому наносили удари, копали ногами, від чого він втратив свідомість. ОСОБА_7 сидів на ньому та наносив удари. ОСОБА_21 допомогла йому піднятися та вийти на вулицю. Стоячи на площадці перед кафе він, потерпілий, сказав покликати працівників міліції. Тоді з лівої сторони ОСОБА_8 наніс йому удар в обличчя, ОСОБА_7 - два удари в обличчя, продовжили його бити, копати та нецензурно виражатися. Він, потерпілий, впав та втратив свідомість. Йому відомо, що присутні відтягнули їх від нього. ОСОБА_16 подзвонив синові та викликав працівників міліції. Син відвіз його в лікарню, де він приблизно 10 днів перебував в травматології, після того їздив на комп"ютерну томограму. Весь курс лікування тривав 21 день на стаціонарі та амбулаторне лікування.

Потерпілий повністю підтримав пред"явлений ним цивільний позов. Додатково пояснив, що завдана йому злочином матеріальна шкода включає придбання ліків, лікування та обстеження в різних медичних закладах, поїздки на судові засідання. Документально підтверджено, що проблеми зі здоров"ям, які у нього з"явилися, були наслідком тілесних ушкоджень 29.10.2007 року. Моральна шкода завдана в результаті болю у зв"язку з тілесними ушкодженнями, неодноразовими переслідуваннями, погрозами, образами, киданням на подвір"я будинку вибухових пакетів.

Показаннями свідка ОСОБА_21 в судовому засіданні про те, що 29.10.2007 року приблизно о 01.00 год. ночі вона поверталася додому із святкування Дня села Сасово. Біля кафе на вул. Леніна почула крики. На вулиці були ОСОБА_8 та дружина ОСОБА_7 . У кафе під вікном стояв ОСОБА_26 , за прилавком у крові лежав ОСОБА_4 , а над ним був ОСОБА_7 , який бив його руками по обличчю, кулаками та ногами. Вона допомогла ОСОБА_4 встати та вони вийшли з кафе. На вулиці ОСОБА_7 разом з іншою особою повалили ОСОБА_4 на землю та також били. На другий день дізналася, що ОСОБА_4 у лікарні.

Показаннями свідка ОСОБА_20 в судовому засіданні про те, що 28.10.2007 року у зв"язку із святкуванням Дня села Сасово вона разом із сестрою ОСОБА_27 , ОСОБА_23 та іншими перебувала в кафе. ОСОБА_27 та ОСОБА_4 пішли в кафе навпроти. Згодом вона побачила через шкло як у даному кафе полетів стілець. Двері в кафе були відкритими, всередині перебували ОСОБА_26 та ОСОБА_7 з розбитою головою, біля сходів чи на другій сходинці стояв ОСОБА_4 , який на її питання щодо допомоги відповів, що справляться самі. Вона, свідок, забрала сестру ОСОБА_27 з другого поверху та вони пішли з кафе. Однак, почувши бійку, повернулися. Вона бачила, як лежали один на одному та билися ОСОБА_4 , ОСОБА_26 , ОСОБА_7 . ОСОБА_23 підняла ОСОБА_7 , а вона, свідок, ОСОБА_28 , які були зверху. ОСОБА_4 залишився лежати. Він був без окулярів, сорочка розстібнута та в крові. Зі слів ОСОБА_27 їй відомо, що та попросила попільничку, на що хлопці почали хамити.

Показаннями свідка ОСОБА_29 , даними в судовому засіданні 08.12.2009 року (Т. 10, а.с. 55, 56), про те, що 28.10.2007 року він зайшов в кафе на АДРЕСА_3 . На першому поверсі бачив, як після того, як ОСОБА_4 кинув в ОСОБА_7 дерев"яним стільцем, вони почали штовхати один одного та обоє впали на підлогу. Тоді в кафе зайшли двоє жінок, одна з яких ОСОБА_23 , кричали припинити бійку. Через кілька хвилин всі вийшли на подвір"я. На подвір"ї ОСОБА_7 наніс ОСОБА_4 один удар та вони обоє впали на землю. Усього бійка тривала приблизно 30 хвилин.

Показаннями свідка ОСОБА_30 , даними в судовому засіданні 08.12.2009 року (Т. 10 а.с. 59, 60) про те, що 29.10.2007 року приблизно о 01.00 год. він разом із дружиною та знайомими, повертаючись додому із святкування Дня села Сасово, почув шум біля кафе на вул. Леніна. Назустріч їм вибігла ОСОБА_23 , яка сказала, що б"ють чоловіка. Підійшовши ближче побачив, як ОСОБА_23 та ОСОБА_26 відтягують ОСОБА_7 від ОСОБА_4 . Після цього ОСОБА_4 та ОСОБА_7 сперечалися між собою.

Показаннями свідка ОСОБА_31 в судовому засіданні про те, що 28.10.2007 року був День села Сасово. Вона перебувала в кафе, де працювала барменом. На другому поверсі кафе між ОСОБА_8 та ОСОБА_4 виникла словесна суперечка, та вони спустилися на перший поверх. ОСОБА_7 пішов за ними. Почувши внизу удари через 5-7 хвилин, вона, свідок, почала іти вниз та зі сходинок бачила, що ОСОБА_7 стояв на сходах на площадці посередині, ОСОБА_8 з одного боку, ОСОБА_4 - з іншого. Після того, як ОСОБА_4 вдарив ОСОБА_7 сидінням від поламаного стільця по голові, всі почали битися. Вона, свідок, казала їм виходити на вулицю, тому що поламають меблі.

Показаннями свідка ОСОБА_14 в судовому засіданні про те, що 29.10.2007 року ОСОБА_32 повідомив йому по телефону, що його батька, ОСОБА_4 , побили в кафе. Батько в той день був організатором Дня села. По дорозі до кафе, він, свідок, побачив батька, який стояв побитий, зокрема, побите обличчя, в гематомах та крові, не було нижнього зуба, у нього була порвана сорочка. Батько розповідав йому, що зайшов на каву, та його побили, в тому числі ОСОБА_7 . Батько перебував в лікарні 21 день.

Показаннями свідка ОСОБА_33 в судовому засіданні про те, що 29.10.2007 року зі слів ОСОБА_16 йому стало відомо, що побили батька ОСОБА_4 , та він поїхав у м. Виноградів. Батько був у райвідділі міліції, весь в крові. Після того вони повезли батька в лікарню, де виявили струс мозку. Згодом він возив батька в м. Ужгород на томографію. Батько лежав в лікарні 21 день. Зі слів батька йому відомо, що його били ОСОБА_7 та ОСОБА_8 , тому що вони ображали жінку, а він заступився.

Протоколами очних ставок від 08.01.2008 року, проведених слідчим СВ Винооградівського РВ УМВС України в Закарпатській області, між потерпілим ОСОБА_4 та підозрюваним ОСОБА_7 (Т. 7 а.с. 126-129), підозрюваним ОСОБА_7 та свідками ОСОБА_21 (Т. 7 а.с. 130-133), свідками ОСОБА_21 та ОСОБА_29 (Т. 7 а.с. 134, 135), потерпілим ОСОБА_4 та свідком ОСОБА_29 (Т. 7 а.с. 136, 137), під час яких потерпілий та свідок ОСОБА_21 підтвердили свої показання щодо нанесення ОСОБА_4 ударів підсудним ОСОБА_7 .

Протоколом усної заяви від 29.10.2007 року, відібраної ДІМ Виноградівського РВ УМВС України в Закарпатській області у гр-на ОСОБА_4 , який, зокрема, повідомив про те, що 29.10.2007 року близько 01.00 год. в кафе-барі по вул. Леніна в с. Сасово його безпричинно побили ОСОБА_7 та інші особи (Т. 7 а.с. 10).

Протоколом огляду місця події від 30.10.2007 року, проведеного ДІМ Виноградівського РВ УМВС України в Закарпатській області, в присутності двох понятих, а саме: першого поверху кафе-бару, що в с. Сасово по вул. Головній (Т. 7 а.с. 12, 13).

Висновком експерта № 563 від 18.02.2007 року, проведеного судово-медичним експертом - зав. Виноградівською райсудмедекспертизою, відносно ОСОБА_4 , згідно якого у нього мали місце тілесні пошкодження у вигляді: синців шкірних покровів виличної та завушної ділянки зліва, крововиливу слизової оболонки нижньої губи по центру та вліво, травматичного вивиху І зуба на нижній щелепі зліва, забою шийно-грудного відділу хребта, що підтверджений даними КТ -обстеження, струсу головного мозку, що підтверджений об"єктивною неврологічною симптоматикою.

Дані тілесні пошкодження виникли внаслідок дії тупого предмету з обмеженою травмуючою поверхнею, яким могла бути стиснута в кулак рука, обута нога чи інші подібні предмети, в тому числі предмети мебелі, а саме, стільці, на що вказує потерпілий, при нанесенні ударів ними.

Тілесні пошкодження у вигляді вигляді синців, крововиливу та травматичного вивиху І зуба на нижній щелепі зліва не спричинили розлад здоров"я і по цій ознаці згідно п. 2.3.5 Правил судово-медичного визначення степені тяжкості тілесних пошкоджень, затверджених Наказом №6 МОЗ України від 17.01.1995 р. кваліфікуються як легкі тілесні пошкодження.

Тілесні пошкодження у вигляді струсу головного мозку спричинили розлад здоров"я понад 6, але не більше 21 дня і по цих ознаках згідно п. 2.3.1 "а" Правил судово-медичного визначення степені тяжкості тілесних пошкоджень, затверджених Наказом №6 МОЗ України від 17.01.1995 р. кваліфікуються як легкі тілесні пошкодження з короткочасним розладом здоров"я (Т. 7 а.с. 107-109).

Висновком експерта № 125 (повторна експертиза) від 03.11.2011 року, проведеного судово-медичним експертом Закарпатського бюро судово-медичної експертизи, відповідно до якого виявлені у потерпілого ОСОБА_4 тілесні ушкодження згідно акту № 518 від 15.11.2007 року і висновку експерта № 563 від 18.12.2007 року Виноградівського районного віділення СМЕ, виникли внаслідок дії обмежуючої поверхні тупих твердих предметів по ударному механізму спричинення чим можуть являтися затиснуті в кулак руки сторонньої людини або взуті ноги і нехарактерні для падіння з висоти на плоску тверду тупу поверхню.

По давності виникнення з урахуванням звернення за медичною допомогою, вказані тілесні ушкодження можуть вкладуватися в час події, що мала місце 29.10.2007р. (Т. 11 228-235)

Оцінюючи показання потерпілого та свідків в частині обвинувачення ОСОБА_7 у вчиненні злочину, передбаченого ст. 296 КК України, суд надає їм віри, оскільки вони знаходяться в об"єктивному зв"язку із матеріалами кримінальної справи, стверджуються іншими об"єктивними доказами.

Показання допитаної в судовому засіданні свідка ОСОБА_24 не є належним доказом, оскільки даний свідок надала показання про відносини між підсудним ОСОБА_7 та потерпілим ОСОБА_4 на другому поверсі кафе, до події, що відбувалася на першому поверсі, та не містять відомості про обставини завдання ударів підсудним ОСОБА_7 потерпілому ОСОБА_4 . Суд також не враховує протокол огляду предметів від 30.01.2008 року, проведений з участю понятих слідчим СВ Виноградівського РВ УМВС України в Закарпатській області, - чоловічої сорочки з полосами білого та червоного кольорів, яка на комірі (права сторона), лівому та правому рукавах містить пошкодження, чоловічого сверта та галстука коричневого кольору з пошкодженнями в частині горловини, вилучених на підставі постанови від 30.01.2008 року про проведення виїмки з будинку ОСОБА_4 (Т. 7 а.с. 166, 167), оскільки характер пошкоджень свідчить про неможливість їх виникнення в результаті ударів, які згідно обвинувального висновку були нанесені підсудним ОСОБА_7 потерпілому ОСОБА_4 .

Оцінюючи зібрані по справі докази в їх сукупності, суд приходить до висновку, що винуватість підсудного ОСОБА_7 у вчиненні хуліганства доведено повністю. Невизнання підсудним своєї вини суд розцінює як спосіб захисту та метод уникнення відповідальності за вчинене.

Та обставина, що потерпілий ОСОБА_33 перед нанесення йому ударів підсудним ОСОБА_7 завдав останньому удар стільцем по голові, підтверджена показаннями підсудного ОСОБА_7 , свідка ОСОБА_31 в судовому засіданні, свідка ОСОБА_29 в судовому засіданні 08.12.2009 року (Т. 10, а.с. 55, 56) та при проведенні очних ставок від 08.01.2008 року із свідком ОСОБА_21 (Т. 7 а.с. 134, 135), потерпілим ОСОБА_4 (Т. 7 а.с. 136, 137), протоколами відтворення обстановки та обставин події від 15.01.2008 року з фототаблицями за участю підозрюваного ОСОБА_8 (Т. 7 а.с. 148-150) та за участю підозрюваного ОСОБА_7 (Т. 7 а.с. 161-163), заявою ОСОБА_7 від 31.10.2007 року до Виноградівського РВ УМВС України в Закарпатській області (Т. 7 а.с. 11), висновком експерта № 8 від 10.01.2008 року, проведеного судово-медичним експертом - зав. Виноградівської райсудмедекспертизи, відносно ОСОБА_7 (Т. 7, а.с. 102, 103).

Пленум Верховного Суду України у пунктах 4, 5 постанови № 10 від 22.12.2006 "Про судову практику у справах про хуліганство" роз"яснив, що дії, що супроводжувалися погрозами вбивством, завданням побоїв, заподіянням тілесних ушкоджень, вчинені винним щодо членів сім"ї, родичів, знайомих і викликані особистими неприязними стосунками, неправильними діями потерпілих тощо, слід кваліфікувати за статтями КК, що передбачають відповідальність за злочини проти особи. Як хуліганство зазначені дії кваліфікують лише в тих випадках, коли вони були поєднані з очевидним для винного грубим порушенням громадського порядку з мотивів явної неповаги до суспільства та супроводжувались особливою зухвалістю чи винятковим цинізмом.

За ознакою особливої зухвалості хуліганством може бути визнано таке грубе порушення громадського порядку, яке супроводжувалось, наприклад, насильством із завданням потерпілій особі побоїв або заподіянням тілесних ушкоджень, знущанням над нею, знищенням чи пошкодженням майна, зривом масового заходу, тимчасовим припиненням нормальної діяльності установи, підприємства чи організації, руху громадського транспорту тощо, або таке, яке особа тривалий час уперто не припиняла.

З врахуванням того, що підсудний ОСОБА_7 наносив побої потерпілому ОСОБА_4 , який є старшим від нього за віком, в приміщенні та біля кафе, в присутності інших осіб, зокрема, свідків ОСОБА_21 , ОСОБА_29 , незважаючи на зауваження свідка ОСОБА_31 про припинення таких дій, бійка, як показав свідок ОСОБА_29 , тривала приблизно 30 хвилин, свідчать про те, що підсудний умисно наніс потерпілому удари в ділянку голови з хуліганських мотивів, грубо порушуючи громадський порядок, що супроводжувалося особливою зухвалістю, що виключає кваліфікацію його дій за статтею КК України, яка передбачає відповідальність за злочин проти особи.

Згідно обвинувального висновку підсудний ОСОБА_7 також обвинувачується в тому, що він 29 жовтня 2007 року приблизно о 01.00 год., знаходячись на першому поверсі кафе б/н, що розташоване по вул. Леніна в с. Сасово, Виноградівського району, з метою умисного заподіяння тілесних ушкоджень підійшов до ОСОБА_4 , де на грунті неприязних відносин умисно наніс ОСОБА_4 два удари кулаком своєї правої руки в ділянку голови, в результаті чого ОСОБА_4 впав на підлогу. Після чого ОСОБА_7 , знаходячись на подвір"ї даного кафе, умисно наніс ОСОБА_4 кулаком своєї правої руки один удар в ділянку голови, спричинивши останньому згідно висновку судово-медичної експертизи № 563 від 18.12.2007 року тілесні ушкодження у вигляді: забою шийно-грудного відділу хребта, що підтверджений об"єктивною неврологічною симптоматикою, які спричинили розлад здоров"я понад 21 день і по цій ознаці згідно п.2.2.1 "в" Правил судово-медичного визначення степені тяжкості тілесних пошкоджень, затверджених Наказом № 6 МОЗ України від 17.01.1995 р. кваліфікуються як тілесні пошкодження середнього ступеня тяжкості.

Такими діями, як вказано в обвинуваченні, ОСОБА_7 вчинив злочин, передбачений ч. 1 ст. 122 КК України - умисне середньої тяжкості тілесне ушкодження, тобто умисне ушкодження, яке не є небезпечним для життя і не потягло за собою наслідків, передбачених у статті 121 Кримінального кодексу України, але таке що спричинило тривалий розлад здоров"я.

В цій частині з врахуванням викладених вище висновків, суд виходив з того, що заподіяння підсудним ОСОБА_7 ударів, що спричинили тілесні ушкодження, мало місце з хуліганських спонукань. Механізм їх спричинення, в тому числі можливість настання від ударів рук людини, давність настання підтверджена дослідженими в судовому засіданні висновком експерта № 563 від 18.02.2007 року (Т. 7 а.с. 107-109) та висновком експерта № 125 (повторна експертиза) від 03.11.2011 року (Т. 11 а.с. 228-235).

Щодо визначення ступеня тяжкості тілесного ушкодження - забою шийно-грудного відділу хребта, суд прийшов до таких висновків.

Так, згідно висновку експерта № 563 від 18.02.2007 року тілесне пошкодження у вигляді забою шийно-грудного відділу хребта не являється небезпечним для життя, спричинило розлад здоров"я понад 21 день і по цій ознаці згідно п. 2.2.1 "в" Правил судово-медичного визначення степені тяжкості тілесних пошкоджень, затверджених Наказом №6 МОЗ України від 17.01.1995 р. кваліфікується як тілесне пошкодження середнього ступеня тяжкості.

У висновку експерта № 125 (повторна експертиза) від 03.11.2011 року вказано, що тілесні ушкодження у вигляді синців, крововиливу під слизову нижньої губи, травматичного перелому верхівки кореня І зуба зліва, забою шийно-грудного відділу хребта - потягли за собою розлад здоров"я не більше 6-ти днів і за цією ознакою згідно п. 2.3.5 Правил судово-медичного визначення ступеню тяжкості тілесних ушкоджень, затверджених наказом № 6 МОЗ України від 17.01.1995 р., їх слід кваліфікувати як легкі тілесні ушкодження, що не спричинили короткочасний розлад здоров"я чи незначної стійкої втрати працездатності.

Суд не враховує в цій частині висновок експерта № 125 (повторна експертиза) від 03.11.2011 року, який не містить констатації віднесення тілесного ушкодження до тілесного ушкодження певного ступеня тяжкості, а лише припущення щодо того, як слід кваліфікувати відповідне тілесне ушкодження.

Також суд критично оцінює висновок експерта № 563 від 18.02.2007 року щодо характеристики тілесного ушкодження у виді забою шийно-грудного відділу хребта як такого, що спричинило розлад здоров"я понад 21 день.

Згідно копії епікрізу № 15024, виданого ОСОБА_4 про перебування на стаціонарному лікуванні в травматологічному відділенні Виноградівської районної лікарні (Т. 8 а.с. 43), копії довідки № 59/04 від 09.02.2009 року, виданої Виноградівською районною лікарнею (Т. 8 а.с. 163), викладених об"єктивних даних у висновку експерта № 125 (повторна експертиза) від 03.11.2011 року, показань потерпілого, він перебував на лікуванні в лікарні із 29.10.2007 року до 19.11.2007 року, тобто три тижні.

У відповідності до положень пунктів 2.2.1, 2.2.2 Правил судово-медичного визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень, затверджених Наказом № 6 МОЗ України від 17.01.1995 р., ознаками ушкодження середньої тяжкості є: а) відсутність небезпеки для життя; б) відсутність наслідків, що викладені в п.2.1.1. цих Правил; в) тривалий розлад здоров"я; г) стійка втрата працездатності менш ніж на третину.

Тривалим належить вважати розлад здоров"я строком понад 3 тижні (більш як 21 день).

З огляду на викладене, підстави стверджувати, що розлад здоров"я потерпілого мав місце понад 3 тижні, відтак, що тілесне ушкодження у виді забою шийно-грудного відділу хребта відноситься до тілесного ушкодження середнього ступеня тяжкості, відсутні.

Відповідно до формулювання обвинувачення заподіяння вказаного вище тілесного ушкодження вмінено підсудному ОСОБА_7 , як вчинене внаслідок хуліганських дій, та ступінь його тяжкості дав підстави для додаткової кваліфікації дій за ч. 1 ст. 122 КК України. Однак суд, прийшов до висновку про необгрунтованість обвинувачення в цій частині, в результаті відповідне тілесне ушкодження відноситься до менш тяжких за ступенем тяжкості - до легкого тілесного ушкодження, завдання якого охоплюється диспозицією ч. 1 ст. 296 КК України. З наведених мотивів дії підсудного ОСОБА_7 за ч. 1 ст. 122 КК України кваліфіковано безпідставно.

Суд знаходить, що факт вчинення злочинних дій та винуватість підсудного ОСОБА_8 у вчиненні злочинів, передбачених ч. 1 ст. 296, ч. 2 ст. 296 КК України - епізоди від 19.12.2007 року та від 07.10.2007 року, повністю стверджується наступними доказами.

По епізоду від 07.10.2007 року, крім повного визнання своєї винуватості підсудним ОСОБА_8 , його винуватість підтверджена:

- показаннями потерпілого ОСОБА_11 , даними під час досудового слідства та дослідженими в судовому засіданні про те, що 07.10.2007 року приблизно о 23.30 год. він разом із дружиною ОСОБА_13 , та двома синами ОСОБА_34 та ОСОБА_35 знаходився на стадіоні, де проходило свято - день села Чорнотисово. Проходячи повз один із столиків, біля яких стояв ОСОБА_36 та ОСОБА_37 , останній безпричинно умисно штовхнув його та намагався вдарити, але він відійшов в сторону. В цей час підбіг ОСОБА_36 і штовхнув його обома руками. В цю ж мить невідомо звідки взялись ОСОБА_38 та ОСОБА_39 , які разом з ОСОБА_37 та ОСОБА_36 повалили його на землю і почали наносити множинні удари руками та ногами по всьому тілу. В подальшому ОСОБА_37 схопив його, потерпілого, сина ОСОБА_34 ліктем своєї руки і повалив на землю, після чого ОСОБА_36 , ОСОБА_38 та ОСОБА_39 наносили лежачому на землі ОСОБА_34 множинні удари по всьому тілу. Через кілька хвилин прийшов ОСОБА_40 , який, погрожуючи фізичною розправою їх сім"ї, підійшовши до нього, потерпілого, наніс йому кілька ударів обома руками по обличчю та наніс його дружині ОСОБА_13 один удар в обличчя. Від отриманого удару дружина впала на землю, де ОСОБА_37 взутими ногами наніс їй кілька ударів в ділянку голови. В цей же час підійшли ОСОБА_38 , ОСОБА_39 та ОСОБА_36 , які теж кілька разів вдарили дружину (Т. 5, а.с. 7, 8);

- аналогічними за змістом та по суті показаннями потерпілих ОСОБА_13 (Т. 5 а.с. 12, 13) та ОСОБА_12 (Т. 5 а.с. 17, 18), даними в ході досудового слідства та перевіреними в судовому засіданні.

Допитані в судовому засіданні свідки ОСОБА_41 та ОСОБА_42 повністю підтримали свої показання, дані під час досудового розслідування про те, що бачили бійку між ОСОБА_37 , ОСОБА_36 , ОСОБА_39 , ОСОБА_38 та ОСОБА_43 , а також двома синами останнього. Водночас дані свідки не надавали показання з приводу участі у бійці підсудного ОСОБА_8 .

Інші докази по даному епізоду не досліджувалися, оскільки крім повного визнання підсудним своєї вини, та показань потерпілих, досліджених в судовому засіданні, його винуватість у вчиненні злочину повністю та обєктивно стверджується зібраними в ході досудового слідства доказами, які зазначені в обвинувальному висновку. Фактичні обставини справи, які підтверджуються цими доказами, не оспорювалися в судовому засіданні ні підсудним, ні іншими учасниками судового розгляду.

При викладених обставинах, суд вважає, що винуватість ОСОБА_8 у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 296 КК України, є доведеною.

Дії підсудного ОСОБА_8 кваліфіковано як хуліганство, тобто грубе порушення громадського порядку з мотивів явної неповаги до суспільства, що супроводжувалося особливою зухвалістю та винятковим цинізмом, вчинене групою осіб.

При викладенні обвинувачення вказано, що ОСОБА_8 під час нанесення удару потерпілій ОСОБА_13 діяв з винятковим цинізмом, з метою самоутвердження за рахунок приниження жінки. Однак, вмінення підсудному такої ознаки об"єктивної сторони складу злочину, передбаченого ст. 296 КК України, є неправильним.

Так, згідно роз"яснень у п. 5 постанови Пленуму Верховного Суду України № 10 від 22.12.2006 "Про судову практику у справах про хуліганство" хуліганством, яке супроводжувалось винятковим цинізмом, можуть бути визнані дії, поєднані з демонстративною зневагою до загальноприйнятих норм моралі, наприклад, проявом безсоромності чи грубої непристойності, знущанням над хворим, дитиною, особою похилого віку або такою, яка перебувала у безпорадному стані, та ін.

Аналіз дій, які вважаються такими, що вчинені з винятковим цинізмом, свідчить про те, що нанесення удару потерпілій ОСОБА_13 не має ознак виняткового цинізму, тому відповідну ознаку об"єктивної сторони слід виключити із обвинувачення.

Таким чином, по епізоду від 07.10.2007 року дії підсудного ОСОБА_8 слід вірно кваліфікувати за ч. 2 ст. 296 КК України за ознаками - хуліганство, тобто грубе порушення громадського порядку з мотивів явної неповаги до суспільства, що супроводжувалося особливою зухвалістю, вчинене групою осіб.

По епізоду від 19.12.2007 року винуватість підсудного ОСОБА_8 стверджується такими доказами:

- показаннями потерпілої ОСОБА_15 в судовому засіданні про те, що 19.12.2007 року приблизно о 21.30 год. вона разом з сином ОСОБА_14 їхала з роботи на автомобілі. У центрі с. Чорнотисово підібрали ОСОБА_44 . Сасово їхній автомобіль підрізав інший автомобіль, який чекав на них в центрі села, засліпивши світлом фар, ледь не відбулося зіткнення. Після чого цей автомобіль поїхав за ними, різко газував і гальмував. Через 200 метрів автомобіль знову перегородив їм дорогу, син з"їхав в кювет. Це був червоний "Мерседес", із якого виходив ОСОБА_8 , його також називають " ОСОБА_45 ". На шум та звук гальм вийшли всі сусіди. Даний випадок негативно позначився на її здоров"ї. Вона перебуває на обліку з приводу ревматизму серця, хворіє на гіпертонічну хворобу, тому будь-які хвилювання їй протипоказані. Потерпіла повністю підтримала цивільний позов;

- показаннями потерпілого ОСОБА_14 в судовому засіданні про те, що 19.12.2007 року близько 21.30 год. він разом з матір"ю ОСОБА_15 та товаришем ОСОБА_32 їхав на автомобілі додому. По дорозі їх обігнав та підрізав інший автомобіль - марки "Мерседес" бордового кольору, на якому їздить ОСОБА_8 , в результаті чого він з"їхав в кювет, ОСОБА_15 вдарилася головою. Згодом даний автомобіль розвернувся та перегородив дорогу. З автомобіля вийшов ОСОБА_8 , який був за кермом, кричав та погрожував. На дорозі в той час зупинився рух. Він, потерпілий, самостійно виїхав з кювету, вони поїхали в сторону центра села Сасово, мати плакала. Після того ОСОБА_8 поїхав за ними та знову наздогнав їх на їхній вулиці. Через вікно автомобіля ОСОБА_8 викрикував погрози, що вб"є їх усіх, запалить тощо. Потерпілий повністю підтримав цивільний позов;

- показаннями потерпілого по епізоду від 29.10.2007 року ОСОБА_4 в судовому засіданні про те, що 19.12.2007 року він перебував вдома, син ОСОБА_14 поїхав за матір"ю ОСОБА_15 на роботу. Приблизно о 21.30 год. почув крик біля будинку. Вийшовши на вулицю, побачив перед будинком автомобіль "Мерседес" та автомобіль сина, який в"їхав у місток, одне колесо було у канаві. ОСОБА_15 була непритомна на лавці. ОСОБА_8 відкрив дверку та кричав з автомобіля, що вб"є їх, спалить, ображав нецензурними словами. На все це зійшлися сусіди ОСОБА_46 , ОСОБА_47 . Згодом автомобіль ОСОБА_8 знайшли, а він втік;

- показаннями свідка ОСОБА_16 в судовому засіданні про те, що 19.12.2007 року близько 21.00 год. він перебував в автомобілі ОСОБА_14 на задньому сидінні, на передньому сиділа ОСОБА_15 , вони їхали в с. Сасово. По дорозі два рази ОСОБА_8 , який був за кермом автомобіля марки "Мерседес" червоного кольору, підрізав їхній автомобіль, чим створював аварійну ситуацію. Підрізавши другий раз ОСОБА_8 вийшов з автомобіля, та викрикав в їх сторону погрози, казав, що повбиває. На крик з будинків повиходили сусіди;

- показаннями свідка ОСОБА_48 в судовому засіданні про те, що ОСОБА_4 є її сусідом. 19.12.2007 року вечером приблизно о 21.00 год. вийшла на вулицю, бо почула крики. Вона, свідок, чула як ОСОБА_8 , який їхав за кермом автомобіля червоного кольору, з автомобіля кричав до ОСОБА_4 , що спалить їх, вб"є. Біля будинку ОСОБА_4 були ОСОБА_49 , ОСОБА_50 , ОСОБА_51 . ОСОБА_52 було погано, вона плакала, казала також, що їх підрізали на автомобілі по дорозі;

- показаннями свідка ОСОБА_53 в судовому засіданні про те, що він є сусідом ОСОБА_4 . Вечером 19.12.2007 року почув із вулиці звук автомобілів, які рухалися на великій швидкості, шум та крик. На вулиці побачив, що навпроти будинку ОСОБА_4 стоять люди і автомобіль, у якому відкрита дверка та вікно. З даного автомобіля ОСОБА_8 виражався нецензурними словами на адресу ОСОБА_4 та його родини, погрожував їм. Автомобіль ОСОБА_14 був розвернутий в кювет. Зі слів присутніх йому стало відомо, що ОСОБА_8 переслідував автомобіль ОСОБА_14 , коли він віз матір із роботи, погрожував. ОСОБА_15 було погано, їй давали медикаменти;

- показаннями свідка ОСОБА_54 в судовому засіданні про те, що 19.12.2007 року вона з будинку почула, що на вулиці їде автомобіль та різкий звук гальм, а також крик. Вийшовши на вулицю, побачила, що крик був біля будинку ОСОБА_4 , на який повиходили інші сусіди. ОСОБА_15 казала їй, що "Мікі" хоче зробити аварію. Автомобіль марки "Мерседес" червоного кольору повернувся та через відкрите вікно ОСОБА_8 викрикав образи на адресу сім"ї ОСОБА_4 , кричав, що всіх до ранку повбивають. ОСОБА_15 ще більше розхвилювалася, їй принесли води;

- показаннями свідка ОСОБА_42 в судовому засіданні, який повністю підтримав показання, дані під час досудового слідства (Т. 6 а.с. 166, 167), про те, що 19.12.2007 року він перебував на чергуванні. За повідоменням чергового виїхав в с. Сасово на вул. Леніна до будинку Сочки. По приїзду дізнався від сім"ї Сочка про те, що ОСОБА_8 переслідував їх на автомобілі, погрожуючи фізичною розправою. Біля храму було виявлено автомобіль ОСОБА_8 без водія;

- аналогічними за змістом та по суті показаннями свідка ОСОБА_55 , який в судовому засіданні підтримав показання, дані під час досудового розслідування (Т. 6 а.с. 164, 165), а також свідків ОСОБА_56 в судовому засіданні 08.12.2009 року (Т. 10, а.с. 60, 61) та ОСОБА_57 в судовому засіданні 11.02.2010 року (Т. 10 а.с. 65), дослідженими під час судового розгляду;

- показаннями свідка ОСОБА_58 , даними під час досудового слідства (Т. 6 а.с. 136-138) та перевіреними в судовому засіданні про те, що 19.12.2007 року разом із донькою ОСОБА_54 вона перебувала вдома, проживає по сусідству із ОСОБА_4 . Приблизно о 22.20 год. почула з вулиці шум двигуна та свист коліс від різкого гальмування. Вийшовши з двору, побачила автомобіль ОСОБА_14 біля кювету. З автомобіля вийшла перелякана ОСОБА_15 , яка сказала, що їх із центру села переслідував ОСОБА_8 , погрожуючи, та перед будинком знову намагався створити аварійну ситуацію. Через кілька хвилин з кінця вулиці на великій швидкості виїхав автомобіль, за кермом якого вона, свідок, побачила ОСОБА_8 , який загальмував навпроти будинку ОСОБА_4 , ображав сім"ю нецензурними словами, погрожував підпалом будинку та знищенням сім"ї. Після чого ОСОБА_8 поїхав, а вона допомагала ОСОБА_15 заспокоїтися;

- протоколами очних ставок від 14.06.2009 року, проведених слідчим СВ Виноградівського РВ УМВС України в Закарпатській області між потерпілою ОСОБА_15 та підозрюваним ОСОБА_8 (Т. 6 а.с. 169-172), потерпілим ОСОБА_14 та підозрюваним ОСОБА_8 (Т. 6 а.с. 173-177), підозрюваним ОСОБА_8 та свідками ОСОБА_33 (Т. 6 а.с. 178-180), ОСОБА_16 (Т. 6 а.с. 181-185), ОСОБА_4 (Т. 6 а.с. 186-188), протоколами очних ставок від 15.06.2009 року, проведеними між підозрюваним ОСОБА_8 та свідками ОСОБА_48 (Т. 6 а.с. 189-191), ОСОБА_53 (Т. 6 а.с. 192-194), під час яких потерпілі та свідки надали показання, аналогічні показанням в судовому засіданні, про обставини події, що мала місце 19.12.2007 року за участю підсудного ОСОБА_8 ;

- протоколом відтворення обстановки та обставин події від 27.07.2009 року з фототаблицею, проведеного слідчим СВ Виноградівського РВ з участю двох понятих та потерпілого ОСОБА_14 на вул. Леніна в с. Сасово, в ході якого потерпілий показав на частину проїзної частини, де 19.12.2007 року ОСОБА_8 , рухаючись на своєму автомобілі марки "Мерседес-Бенц" обігнав їх і зупинив автомобіль поперек проїзної частини, створивши аварійну ситуацію (Т. 6 а.с. 97-101);

- протоколом відтворення обстановки та обставин події від 27.07.2009 року з фототаблицею, проведеного слідчим СВ Виноградівського РВ з участю двох понятих та потерпілої ОСОБА_15 на вул. Леніна в с. Сасово, в ході якого потерпіла показала на проїзну частину дороги, де 19.12.2007 року ОСОБА_8 на великій швидкості обігнав автомобіль її сина ОСОБА_59 та зупинив автомобіль поперек проїзної частини, у зв"язку з чим син з"їхав в кювет (Т. 6 а.с. 107-110).

Вказані вище докази повністю спростовують показання свідка ОСОБА_60 в судовому засіданні 18.11.2009 року (Т. 10 а.с. 47, 48) про те, що підсудний ОСОБА_8 , який є її чоловіком, 19.12.2007 року не виходив за межі дворогосподарства. Крім того, досліджені показання даного свідка не містять категоричного ствердження того, що ОСОБА_8 не відлучався з дому вечером.

Показання свідка ОСОБА_61 в судовому засіданні, який підтримав показання, дані під час досудового слідства (Т.6 а.с. 162, 163) про повідомлені йому ОСОБА_8 мотиви того, чому він 19.12.2007 року наздоганяв автомобіль ОСОБА_14 , а саме, з метою примирення, не підтверджують їх дійсність з огляду на встановлені в результаті дослідження інших доказів фактичні обставини події.

Допитаний в судовому засіданні свідок ОСОБА_33 не був свідком дій, які вчинялися ОСОБА_8 біля будинку ОСОБА_4 19.12.2007 року, та повідомив лише про виявлення після події автомобіля марки "Мерседес" без водія.

Оцінюючи показання потерпілих та свідків в частині обвинувачення ОСОБА_8 у вчиненні 19.12.2007 року злочину, передбаченого ч. 1 ст. 296 КК України, суд надає їм віри, оскільки вони знаходяться в об"єктивному зв"язку із матеріалами кримінальної справи, стверджуються іншими належними та допустимими доказами.

Оцінюючи зібрані по справі докази в їх сукупності, суд приходить до висновку, що винуватість підсудного ОСОБА_8 у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 296 КК України (епізод 19.12.2007 року), доведено повністю. Невизнання підсудним своєї вини суд розцінює як спосіб захисту та метод уникнення відповідальності за вчинене.

Виклад обвинувачення шляхом зазначення того, що хуліганство "супроводжується особливою зухвалістю чи винятковим цинізмом", є неправильним, оскільки містить альтернативне формулювання різних ознак об"єктивної сторони.

Суд не вбачає в діях, вчинених ОСОБА_8 19.12.2007 року, ознак виняткового цинізму та приходить до висновку, що правильно дії ОСОБА_8 слід кваліфікувати за ч. 1 ст. 296 КК України за ознаками - хуліганство, тобто грубе порушення громадського порядку з мотивів явної неповаги до суспільства, що супроводжувалося особливою зухвалістю.

Підсудний ОСОБА_8 також обвинувачується в тому, що він 29 жовтня 2007 року приблизно о 01 год.00 хв. разом з ОСОБА_7 , знаходячись на першому поверсі кафе б/н, що розташоване по вул. Леніна в с. Сасово, Виноградівського району, де грубо порушуючи громадський порядок, з мотивів явної неповаги до присутніх, безпричинно, з хуліганських спонукань, зупинили ОСОБА_4 , якому ОСОБА_8 умисно наніс один удар дерев"яним стільцем в ділянку голови. В цей же час ОСОБА_7 , підтримуючи хуліганські дії ОСОБА_8 , умисно наніс ОСОБА_4 два удари кулаком своєї правої руки в ділянку голови, в результаті чого ОСОБА_4 впав на підлогу. Продовжуючи свої хуліганські дії ОСОБА_7 , знаходячись на подвір"ї даного кафе, з метою самоутвердження за рахунок приниження ОСОБА_4 умисно наніс останньому кулаком своєї правої руки один удар в ділянку голови, в результаті чого ОСОБА_4 впав на землю.

В результаті тривалих протиправних хуліганських дій ОСОБА_8 потерпілому ОСОБА_4 спричинено згідно висновку судово-медичної експертизи № 563 від 18.12.2007 року легкі тілесні ушкодження з короткочасним розладом здоровя, у вигляді: синців шкірних покровів виличної та завушної ділянки зліва; крововиливу слизової оболонки нижньої губи по центру та вліво; травматичного вивиху 1-го зуба на нижній щелепі зліва; струсу головного мозку.

Таким чином, як вказано в обвинувальному висновку, ОСОБА_8 вчинив злочин, передбачений ч. 2 ст. 296 КК України, - хуліганство, тобто грубе порушення громадського порядку з мотивів явної неповаги до суспільства, що супроводжувалося особливою зухвалістю та винятковим цинізмом, вчинене групою осіб.

У ч. 2 ст. 62 Конституції України передбачено, що обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Відповідно до ст. 64 КПК України (в редакції 1960 року - далі КПК України) при провадженні досудового слідства, дізнання і розгляді кримінальної справи в суді підлягають доказуванню: 1) подія злочину (час, місце, спосіб та інші обставини вчинення злочину); 2) винність обвинуваченого у вчиненні злочину і мотиви злочину; 3) обставини, що впливають на ступінь тяжкості злочину, а також обставини, що характеризують особу обвинуваченого, пом`якшують та обтяжують покарання; 4) характер і розмір шкоди, завданої злочином, а також розмір витрат закладу охорони здоров`я на стаціонарне лікування потерпілого від злочинного діяння.

Частиною 2 ст. 296 КК України передбачено кримінальну відповідальність за хуліганство, тобто грубе порушення громадського порядку з мотивів явної неповаги до суспільства, що супроводжується особливою зухвалістю чи винятковим цинізмом, вчинене групою осіб.

Склад кримінального правопорушення утворюють об"єкт, об"єктивна сторона, суб"єкт та суб"єктивна сторона.

Об"єктом хуліганства є громадський порядок. Склад злочину формальний та полягає у грубому порушенні громадського порядку, яке супроводжується особливою зухвалістю чи винятковим цинізмом.

Грубість порушення громадського порядку визначається з врахуванням характеру вчинених хуліганських дій, їх наслідків, місця й тривалості вчинення, кількості потерпілих, їхнього віку, стану здоров"я, істотності порушення їхніх інтересів або інтересів підприємств, установ, організацій.

За ознакою особливої зухвалості хуліганством може бути визнано таке грубе порушення громадського порядку яке супроводжувалось, наприклад, насильством із завданням потерпілій особі побоїв або заподіянням тілесних ушкоджень, знущанням над нею, знищенням чи пошкодженням майна, зривом масового заходу, тимчасовим припиненням нормальної діяльності установи, підприємства чи організації, руху громадського транспорту тощо, або таке, яке особа тривалий час уперто не припиняла.

Хуліганством, яке супроводжувалось винятковим цинізмом, можуть бути визнані дії, поєднані з демонстративною зневагою до загальноприйнятих норм моралі, наприклад, проявом безсоромності чи грубої непристойності, знущанням над хворим, дитиною, особою похилого віку або такою, яка перебувала у безпорадному стані, та ін.

Суб"єктивна сторона хуліганства характеризується умисною виною і мотивом явної неповаги до суспільства, тобто прагненням показати свою зневагу до існуючих правил і норм поведінки в суспільстві, самоутвердитися за рахунок приниження інших осіб, протиставити себе іншим громадянам, суспільству, державі, та така неповага є очевидною як для хулігана, так і для очевидців його дій.

Обвинувачення ОСОБА_8 у вчиненні хуліганства згідно обвинувального висновку полягає в тому, що він разом з ОСОБА_7 , знаходячись у кафе, грубо порушуючи громадський порядок, з мотивів явної неповаги до присутніх, безпричинно, з хуліганських спонукань зупинили ОСОБА_4 , якому ОСОБА_8 умисно наніс один удар дерев"яним стільцем в ділянку голови.

Проте такі обставини не підтверджені сукупністю досліджених в судовому засіданні доказів.

Так, потерпілий ОСОБА_4 в судовому засіданні надав показання про те, що 28.10.2007 року він був відповідальним за організацію святкуванням Дня села Сасово. Приблизно о 01.00 год. разом із ОСОБА_24 перебував у кафе на вул. Леніна на другому поверсі. Вони сиділи за столиком, він, потерпілий, обличчям до барної стійки, а ОСОБА_24 - спиною. Перед барною стійкою стояли ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_25 та про щось сперечалися, був сміх та нецензурні слова, бармен з ними не погоджувалася. У зв"язку з тим, що на столі не було попільнички, ОСОБА_24 звернулася до бармена, на що відреагував ОСОБА_8 , який разом із нецензурними словами сказав, що можеш взяти сама. Він, потерпілий, приніс попільничку. ОСОБА_7 , ОСОБА_8 сиділи та нецензурно розмовляли між собою, він їм нічого не казав. Згодом покликав бармена, щоб принесли замовлення. Тоді ОСОБА_8 знову почав нецензурно виражатися і на українській, і на угорській мові. Він, потерпілий, зробив йому зауваження, проте ОСОБА_8 продовжував кричати, була спроба рукоприкладства, ОСОБА_7 відтягнув ОСОБА_8 і вони спустилися вниз. Приблизно через п"ять хвилин, він, потерпілий, спускався вниз по сходах. Біля дверей на вихід стояли ОСОБА_25 , ОСОБА_8 , ОСОБА_7 та ОСОБА_26 ОСОБА_8 , як тільки його побачив, взяв дерев"яний стілець та кинув у нього, він вхопив стілець і відклав в сторону. Другий стілець полетів у нього в сторону голови, від удару було запаморочення, третій стілець - в нижню частину тіла по ногах. Після того, як ОСОБА_8 кинув третій стілець, то ОСОБА_8 та ОСОБА_25 вибігли на вулицю.

Допитана в судовому засіданні свідок ОСОБА_31 надала показання про те, що 28.10.2007 року вона перебувала в кафе на вул. Леніна, де працювала барменом. У кафе перебували ОСОБА_8 , ОСОБА_7 та дружина ОСОБА_7 , зайшов ОСОБА_4 та замовив каву. Біля барної стійки ОСОБА_4 штовхнув ОСОБА_8 та казав йому щось по-угорськи. Згодом до барної стійки підійшли ОСОБА_8 та ОСОБА_7 , висловлювали невдоволення їй, свідкові, щодо рахунку. В той час ОСОБА_4 запитав, чому не несуть каву, на що вона сказала зачекати. ОСОБА_4 казав, чи знає вона, що він чиновник. ОСОБА_8 підійшов до ОСОБА_4 , чому, їй, свідкові, не відомо. Від столика ОСОБА_4 потягнув ОСОБА_8 вниз. ОСОБА_4 штовхав ОСОБА_8 перед собою та казав "Іди вниз, я Тобі покажу". ОСОБА_7 в той час був на другому поверсі, та спустився за ними. Почувши внизу удари, вона спустилася через 5-7 хвилин на перший поверх, та побачила зі сходинок, що ОСОБА_7 стояв на сходах на площадці посередині, ОСОБА_8 з одного боку, ОСОБА_4 - з іншого. ОСОБА_4 був агресивний, вдарив ОСОБА_7 сидінням від поламаного стільця по голові, від чого у ОСОБА_7 потекла кров. Потім всі билися.

Свідок ОСОБА_24 в судовому засіданні надала показання про те, що у 2007 році вона була на святкуванні у с. Сасово. Перебувала разом із ОСОБА_4 на другому поверсі в кафе за столиком. Вона, свідок, попросила попільничку, на що молодий хлопець, хто саме вона не бачила, який стояв біля барної стійки, сказав, що невелика пані, візьмеш сама. ОСОБА_7 вдарив того хлопця. Захищаючи її, ОСОБА_4 зняв окуляри та сказав ОСОБА_7 вийти поговорити на вулицю. ОСОБА_4 спустився вниз з хлопцями. Згодом піднялася її сестра та сказала іти додому, бо внизу бійка. Коли вона, свідок, спускалася, то бачила ОСОБА_7 із розбитою головою.

Аналогічні по суті показання про те, що ОСОБА_4 пішов за ним та ОСОБА_8 вниз на перший поверх надав при допиті підсудний ОСОБА_7 .

Таким чином, з показань потерпілого, свідків, підсудного вбачається, що на другому поверсі кафе між потерпілим ОСОБА_4 та підсудним ОСОБА_8 мав місце словесний конфлікт. Свідки підтвердили, що потерпілий спустився вниз разом із ОСОБА_8 для того, щоб з"ясовувати відносини. Відтак, між ОСОБА_4 та ОСОБА_8 виникли особисті неприязні стосунки, що спровокувало подальшу поведінку учасників конфлікту. Зазначений в обвинуваченні факт нанесення підсудним ОСОБА_8 удару потерпілому ОСОБА_4 дерев"яним стільцем в ділянку голови, теж не доведений достатніми доказами.

В цій частині потерпілий ОСОБА_4 зазначає про те, що підсудний ОСОБА_8 кинув у нього три дерев"яні стільці, один з яких він зловив, а інші завдали йому удари в ділянку голови та нижню частину тіла.

Те, що ОСОБА_8 кинув у ОСОБА_4 стільцем підтвердив при наданні показань в судовому засіданні свідок ОСОБА_16 , який повідомив, що бачив це 29.10.2007 року, коли після опівночі зайшов в кафе на вул. Леніна в с. Сасово. Стілець полетів в сторону ОСОБА_4 , куди попав він, свідок, не бачив. Також даний свідок повідомив, що ОСОБА_7 він не бачив та не бачив, щоб ОСОБА_7 наносив удари ОСОБА_4 .

Свідок ОСОБА_20 зазначила, що бачила через шкло як у кафе полетів стілець.

Досліджені в судовому засіданні протоколи відтворення обстановки та обставин події від 15.01.2008 року з фототаблицями, які проводилися під час досудового слідства з участю підозрюваного ОСОБА_8 (Т. 7 а.с. 148-150) та підозрюваного ОСОБА_7 (Т. 7 а.с. 161-163), не підтверджують ту обставину, що ОСОБА_8 кидав стілець.

З врахуванням стверджених дослідженими в судовому засіданні доказами характеру дій, вчинених ОСОБА_8 - кидання один раз стільцем в сторону потерпілого, обставин їх вчинення - у приміщенні кафе, те, що відповідну обставину підтвердили потерпілий та свідки, тривалість дій, вчинення відносно одного потерпілого, його віку, суд приходить до висновку про доведеність наявності в діях ОСОБА_8 ознак грубого порушення громадського порядку, проте відсутні такі ознаки як особлива зухвалість чи винятковий цинізм. Відсутність однієї з ознак об"єктивної сторони складу злочину виключає його констатацію в діянні особи.

Виходячи з викладеного, суд прийшов до висновку про те, що в діях підсудного ОСОБА_8 немає складу злочину, передбаченого ч. 2 ст. 296 КК України (епізод від 29.10.2007 року), тому в цій частині обвинуваченого слід виправдати.

У відповідності до ч. 1 ст. 28 КК України злочин визнається таким, що вчинений групою осіб, якщо у ньому брали участь декілька (два або більше) виконавців без попередньої змови між собою.

Згідно викладеного вище суд визнав доведеним обвинувачення ОСОБА_7 у вчиненні хуліганства, що мало місце 29.10.2007 року. Органом досудового слідства дії підсудного ОСОБА_7 кваліфіковано за ч. 2 ст. 296 КК України за кваліфікуючою ознакою вчинення групою осіб разом з ОСОБА_8 .

З огляду на висновки суду про відсутність у діях ОСОБА_8 складу злочину по даному епізоду, кваліфікація дій підсудного ОСОБА_7 за ознакою вчинення злочину групою осіб виключається. Тому дії підсудного ОСОБА_7 слід перекваліфікувати із ч. 2 ст. 296 КК України на ч. 1 ст. 296 КК України та вірно кваліфікувати за ч. 1 ст. 296 КК України за кваліфікуючими ознаками - хуліганство, тобто грубе порушення громадського порядку з мотивів явної неповаги до суспільства, що супроводжувалося особливою зухвалістю.

Інкриміновані підсудному ОСОБА_7 факти нанесення ударів потерпілому, не дають підстав вважати про наявність в діях підсудного ознак виняткового цинізму, тому відповідна ознака складу злочину, яка вказана в обвинуваченні, вмінена безпідставно.

Суд всебічно, повно й неупереджено дослідивши всі обставини кримінальної справи, керуючись законом, оцінивши кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність досліджених доказів - з точки зору достатності і взаємозв"язку, за своїм внутрішнім переконанням, з викладених вище мотивів прийшов до таких висновків.

Суд визнає доведеним обвинувачення підсудного ОСОБА_7 у вчиненні хуліганства та правильною є кваліфікація його дій за ч. 1 ст. 296 КК України - хуліганство, тобто грубе порушення громадського порядку з мотивів явної неповаги до суспільства, що супроводжувалося особливою зухвалістю. Додаткова кваліфікація дій підсудного ОСОБА_7 за ознаками злочину, передбаченого ч. 1 ст. 122 КК України, не знайшла підтвердження під час судового розгляду справи.

Суд визнає доведеним обвинувачення підсудного ОСОБА_8 у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 296 КК України (епізод 19.12.2007 року) - хуліганство, тобто грубе порушення громадського порядку з мотивів явної неповаги до суспільства, що супроводжувалося особливою зухвалістю, та у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 296 КК України (епізод 07.10.2007 року) - хуліганство, тобто грубе порушення громадського порядку з мотивів явної неповаги до суспільства, що супроводжувалося особливою зухвалістю, вчинене групою осіб. За ч. 2 ст. 296 КК України (епізод 29.10.2007 року) підсудний ОСОБА_8 підлягає виправданню за відсутністю в його діянні складу даного злочину.

Підсудні не вчинили злочини у стані обмеженої осудності. Обставин, які виключають кримінальну відповідальність або є підставою закриття кримінальної справи, немає.

Обставини, які б пом"якшували та обтяжували покарання підсудного ОСОБА_7 , відсутні.

Обставини, які б пом"якшували та обтяжували покарання підсудного ОСОБА_8 , відсутні.

Вказана у обвинувальному висновку обтяжуюча покарання підсудних обставина - вчинення злочину (епізод 29.10.2007 року) у стані алкогольного сп"яніння не доведена належними доказами, зокрема, результатами медичного огляду на стан сп"яніння.

Вирішуючи питання призначення покарання підсудному ОСОБА_7 суд виходить із принципів законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання та відповідно до ст. 65 КК України бере до уваги: ступінь тяжкості вчиненого злочину, що згідно із ст. 12 КК України є злочином невеликої тяжкості, враховує обставини вчиненого злочину (форму вини, мотив), характеризуючі дані про особу обвинуваченого, який у лікарів нарколога та психіатра на Д обліку не перебуває, за місцем проживання характеризується позитивно, згідно ст. 89 КК України не судимий, відсутність пом"якшуючих та обтяжуючих покарання обставин, поведінку потерпілого, та приходить до висновку, що підсудному слід призначити покарання в межах санкції частини статті, за якою кваліфіковано його дії, у виді обмеження волі.

Вирішуючи питання призначення покарання підсудному ОСОБА_8 суд виходить із принципів законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання та відповідно до ст. 65 КК України бере до уваги: ступінь тяжкості вчинених злочинів, один з яких згідно із ст. 12 КК України є злочином середньої тяжкості, враховує обставини вчиненого злочину (форму вини, мотив, участь як співвиконавця), характеризуючі дані про особу обвинуваченого, який у лікарів нарколога та психіатра на Д обліку не перебуває, за місцем проживання характеризується позитивно, згідно ст. 89 КК України не судимий, відсутність пом"якшуючих та обтяжуючих покарання обставин, відсутність претензій у потерпілих по епізоду від 07.10.2007 року, та приходить до висновку, що підсудному слід призначити покарання в межах санкцій частин статті, за якими кваліфіковано його дії, у виді обмеження волі. На підставі ст. 70 КК України за сукупністю злочинів слід застосувати принцип часткового складання призначених покарань.

У відповідності до положень ч. 5 ст. 74 КК України особа може бути за вироком суду звільнена від покарання на підставах, передбачених статтею 49 цього Кодексу.

У ч. 1 ст. 49 КК України передбачено, що особа звільняється від кримінальної відповідальності, якщо з дня вчинення нею злочину і до дня набрання вироком законної сили минули такі строки: 1) два роки - у разі вчинення злочину невеликої тяжкості, за який передбачене покарання менш суворе, ніж обмеження волі; 2) три роки - у разі вчинення злочину невеликої тяжкості, за який передбачене покарання у виді обмеження або позбавлення волі; 3) п`ять років - у разі вчинення злочину середньої тяжкості; 4) десять років - у разі вчинення тяжкого злочину; 5) п`ятнадцять років - у разі вчинення особливо тяжкого злочину.

Злочин, передбачений ч. 1 ст. 296 КК України, у вчиненні якого обвинувачуються підсудні, згідно ст. 12 КК України відноситься до категорії злочинів невеликої тяжкості, за який передбачене покарання у виді обмеження волі. Злочин, передбачений ч. 2 ст. 296 КК України, у вчиненні якого обвинувачується підсудний ОСОБА_8 , - до категорії злочинів середньої тяжкості.

Як встановлено судом злочин, інкримінований підсудному ОСОБА_7 , обвинувачення у якому суд вважає доведеним, - передбачений ч. 1 ст. 296 КК України, мав місце 29.10.2007 року. Тобто, з часу його вчинення до судового розгляду справи минуло понад 9 років, а отже, закінчився строк, передбачений п. 2 ч. 1 ст. 49 КК України. Перебіг давності не зупинявся та не переривався.

З огляду на викладене, у зв"язку із закінченням строку давності, передбаченого ст. 49 КК України, підсудний ОСОБА_7 підлягає звільненню від покарання.

Злочини, інкриміновані підсудному ОСОБА_8 , обвинувачення у яких суд вважає доведеним, а саме: злочин, передбачений ч. 1 ст. 296 КК України, мав місце 19.12.2007 року, злочин, передбачений ч. 2 ст. 296 КК України, - 07.10.2007 року. Відтак, з часу їх вчинення по час судового розгляду справи також минуло понад 9 років, тобто, закінчилися строки давності, передбачені пунктами 2, 3 ч. 1 ст. 49 КК України.

У відповідності до ч. 2 ст. 49 КК України перебіг давності зупиняється, якщо особа, що вчинила злочин, ухилилася від досудового слідства або суду. У цих випадках перебіг давності відновлюється з дня з`явлення особи із зізнанням або її затримання. У цьому разі особа звільняється від кримінальної відповідальності, якщо з часу вчинення злочину минуло п`ятнадцять років.

Судом встановлено, що під час судового розгляду кримінальної справи мало місце ухилення підсудного ОСОБА_8 від суду. Так, постановою Виноградівського районного суду від 06.10.2014 року (Т. 13, а.с. 147, 148) провадження у справі відносно ОСОБА_8 , обвинуваченого за ч. 2 ст. 296, ч. 1 ст. 122 КК України, було зупинено до його розшуку. Провадження у справі відновлено постановою Виноградівського районного суду від 10.02.2015 року (Т. 13 а.с. 249), оскільки підсудний ОСОБА_8 добровільно з"явився до суду.

Виходячи з викладеного, у зв"язку з ухиленням підсудного ОСОБА_8 від суду у 2014 році відбулося зупинення перебігу давності, тому для обчислення давності підлягає застосуванню п"ятнадцятирічний строк з часу вчинення злочину, який станом на час розгляду справи не минув.

Із врахуванням ступеня тяжкості вчинених злочинів, особи підсудного ОСОБА_8 , який згідно ст. 89 КК України не судимий, позитивно характеризується за місцем проживання, має на утриманні неповнолітніх дітей, відшкодував шкоду потерпілим по епізоду 07.10.2007 року, суд прийшов до висновку про можливість його виправлення без реального відбування покарання, та звільнення від відбування покарання з випробуванням.

Вирішуючи цивільні позови потерпілих ОСОБА_4 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 суд виходив з наступного.

Потерпілий ОСОБА_4 просить стягнути на його користь із підсудних ОСОБА_7 та ОСОБА_8 в солідарному порядку 55935,00 грн. матеріальної шкоди, 120000 грн. моральної шкоди та 5000 грн. витрат на правову допомогу.

Потерпілими ОСОБА_14 , ОСОБА_15 пред"явлено позов до підсудного ОСОБА_8 .

Так, потерпіла ОСОБА_15 просить стягнути з підсудного на її користь 1500 грн. матеріальної шкоди, 25000 грн. моральної шкоди та 5000 грн. витрат на правову допомогу. Потерпілий ОСОБА_14 просить стягнути з підсудного на його користь 2000 грн. матеріальної шкоди, 30000 грн. моральної шкоди та 5000 грн. витрат на правову допомогу.

Позовні вимоги потерпілого ОСОБА_4 мотивовано витратами на обстеження та лікування у медичних закладах в Україні та за кордоном у зв"язку з тілесними ушкодженнями, завданими йому хуліганськими діями відповідачів, придбання медикаментів, дієтичних продуктів харчування, пошкодженням одягу, поїздками на судові засідання, що зумовило понесення витрат на поїздки, витрати на звернення в ЗМІ, до правоохоронних органів, за правовою допомогою, які документально підтверджені.

Моральна шкода полягає у фізичному болю та стражданнях, яких він зазнав у зв"язку з ушкодженням здоров`я, а також під час проходження лікування. Крім того, він був повинен відповідати на запитання своїх односельців, колег по роботі, коли та хто йому наніс побої, що приводило до спогадів та зайвих моральних страждань. Також ним понесено нервово-психічні переживання у зв"язку з переслідуванням ОСОБА_8 його сім"ї на автомобілі, після чого дружина та син проходили лікування. Подальшими фактами погроз біля його будинку знищенням сім"ї, пошкодженням майна, закидуванням вибухових пакетів на подвір"я, страхом їх втілення, тривалому приниженні їхньої гідності, хвилюванням у зв"язку із зверненнями до правоохоронних органів. Дані обставини, а також тривалість судового процесу, що спричиняє додаткові страждання, об"єктивні інфляційні процеси, визначають розмір завданої йому моральної шкоди.

Позовні вимоги потерпілих ОСОБА_14 , ОСОБА_15 обгрунтовано тим, що потерпіла ОСОБА_15 після подій 19.12.2007 року перебувала на стаціонарному лікуванні в кардіологічному відділенні лікарні, потерпілий ОСОБА_14 знаходиться на диспансерному обліку в шкірно-венерологічному кабінеті. Матеріальна шкода полягає в фінансово-матеріальних витратах, понесених в процесі тривалого лікування - придбання медикаментів, витрати на поїздки в лікувальні заклади, придбання дієтичних продуктів харчування. Моральна шкода полягає у нервово-психічних переживаннях, пережитих як в процесі скоєння тривалих злочинних дй з боку ОСОБА_8 під час переслідування їх на легковому автомобілі в нічний час, та в процесі моральних переживань за їх життя та здоров"я та членів сім"ї внаслідок погроз розправи, що викликали реальні побоювання реалізації погроз. А також в морально-психічному стресі, викликаному тривалим приниженням з боку ОСОБА_8 їх людської гідності та достоїнства, страхом втілення погроз, а також внаслідок безсонних ночей в очікуванні можливих протиправних дій з боку ОСОБА_8 . На тривалий проміжок часу змінився їх звичний спосіб життя.

На підтвердження обставин, якими обгрунтовано цивільний позов потерпілого ОСОБА_4 , судом досліджено такі письмові докази:

- копія медичної карти № 15024/1009 стаціонарного хворого ОСОБА_4 (Т. 8 а.с. 33-39),

- копія листка лікарських призначень ОСОБА_4 (Т. 8 а.с. 40-42),

- копія епікрізу № 15024 ОСОБА_4 про перебування на стаціонарному лікуванні в травматологічному відділенні з 29.10. по 19.11.2007 року (Т. 8 а.с. 43),

- копія виписки з історії хвороби 10310 ОСОБА_4 про перебування на стаціонарному лікуванні з 23.07.2008 року по 08.08.2008 року, видана Виноградівською районною лікарнею (Т. 8 а.с. 44),

- копія довідки № 59/04 від 09.02.2009 року, виданої Виноградівською районною лікарнею, про перебування ОСОБА_4 на лікуванні в травматологічному відділенні з 29.10.2007 року по 19.11.2007 року та в кардіологічному відділенні з 23.07.2008 року по 08.08.2008 року та придбані медикаменти під час лікування (Т. 8 а.с. 163),

- копія переліку ліків (Т. 8 а.с. 164),

- копія відповіді № 10 від 09.02.2009 року КП Аптека № 133 м. Виноградів з приводу цін на препарати, які використовувалися для лікування ОСОБА_4 протягом вказаних вище періодів (Т. 8 а.с. 165, 166),

- копія товарного чека від 10.02.2009 року на суму 250 грн. (Т. 8 а.с. 167),

- копія рахунку № 360 від 13.02.2009 року, виданого ОСОБА_4 про придбання одягу (кофта, сорочка, майка, галстук) на загальну суму 232 грн. (Т. 8 а.с. 168),

- копія квитанції до прибуткового касового ордера № 43/08 від 17.07.2009 року, виданої адвокатом ОСОБА_5 , про прийняття від ОСОБА_4 1500 грн. згідно довіреності по кримінальній справі відносно ОСОБА_7 , ОСОБА_8 (Т. 8 а.с. 168),

- копія довідки про вартість проїзду в "Севлюш-таксі" станом на 05.02.2009 року (Т. 8 а.с. 169),

- копії трьох розрахункових квитанцій № 099911 від 31.09.2008 року, № 099915 від 28.10.2008 року та № 099921 від 17.12.2008 року, виданих СПД ОСОБА_62 , про сплату за інформаційні послуги (Т. 8 а.с. 170),

- копія листка непрацездатності ОСОБА_4 , виданого 02.04.2009 року амбулаторією загальної практики сімейної медицини с. Сасово (Т. 8 а.с. 171).

- копія довідки медичного центру "Біомед плюс" від 05.09.2010 року про результати функціонально-діагностичного тестування ОСОБА_4 та надані рекомендації (Т. 11 а.с. 142),

- копії судових повісток ОСОБА_4 та повідомлень про судові засідання (Т. 11 а.с. 143-159),

- копія довідки від 11.08.2011 року, виданої Високі медичні технології "МРТ", ОСОБА_4 (Т. 11 а.с. 207),

- копія результатів обстеження та консультації від 16.08.2011 року, виданих ОСОБА_4 Обласним клінічним центром нейрохірургії та неврології (Т. 11 а.с. 208),

- копія направлення ОСОБА_4 на консультацію в ОКЦНН до нейрохірурга з метою уточнення діагнозу (Т. 11 а.с. 209),

- копія виписки з історії хвороби № 11736, виданої ОСОБА_4 Виноградівською районною лікарнею, про перебування на стаціонарному лікуванні в неврологічному відділенні з 15.08. по 25.08.2011 року (Т. 11 а.с. 210),

- копія виписки з історії хвороби № 11145, виданої ОСОБА_4 про перебування на лікуванні в кардіологічному відділенні РЛ з 02.08.2011 по 15.08.2011 року (Т. 11 а.с. 211),

- копія результатів огляду ОСОБА_4 від 11.08.2011 року в Обласній дитячій лікарні (Т. 11 а.с. 212),

- копії рекомендацій лікарів ОСОБА_4 від 24.02.2015 року та 20.01.2015 року (Т. 17 а.с. 116),

- копія товарного чека без дати на суму 515,15 грн., копія квитанції до прибуткового касового ордера № 19 від 07.11.2007 року про прийняття від ОСОБА_4 БФ "Лабораторія діагностики" 150 грн., копія квитанції до прибуткового касового ордера № 223 від 12.12.2011 року про прийняття від ОСОБА_15 500 грн. ТОВ "Гемо Медика Україна" 500 грн. за КТ-обстеження поперекового відділу хребта (Т. 17 а.с. 116),

- копії фіскальних чеків від 25.08.2011 року про придбання у аптечному пункті таблеток на суму 50 грн., від 23.02.2015 року про придбання в аптеці предметів догляду на суму 66,35 грн., від 20.09.2014 року про придбання в аптеці ампул на суму 152,50 грн., від 11.12, виданий Хустфарм на суму 68,03 грн., від 11.08.2011 року про оплату ТзОВ "Високі медичні технології" 550 грн. за обстеження МРТ (Т. 17 а.с. 117),

- копії фіскальних чеків про придбання таблеток та медичних препаратів в аптечних пунктах на суми 91,00 грн., 133,20 грн., 52,10 грн., 75,90 грн., 114,00 грн., 98,00 грн., 597,95 грн. (Т. 17 а.с. 118),

- копія товарного чека без дати на суму 137,50 грн., копія накладної від 02.08.2011 року про відпущення ОСОБА_4 від МП "Магістр" медичних препаратів на суму 1194 грн. (Т. 17 а.с. 119),

- копії фіскальних чеків аптек на придбання медичних препаратів на суму 184,00 грн., 252,00 грн., 714,00 грн., від 08.09.2011 року про сплату ТзОВ "Високі медичні технології" за обстеження МРТ 1200 грн., копія квитанції до прибуткового касового ордера № 65 від 06.03.2014 року про прийняття від ОСОБА_63 230 грн. (Т. 17 а.с. 120),

- копія довідки Виноградівської районної МСЕК від 24.11.2011 року про інвалідність ОСОБА_4 (Т. 17 а.с. 122),

- копії проїзних документів від 06.08. на ОСОБА_59 на суму 153,01 грн., трьох від 07.08. на ОСОБА_59 , ОСОБА_64 , ОСОБА_65 на суму кожен 219,94 грн., та від 20.10. на суму 154,74 грн. (Т. 17 а.с. 123, 124).

На підтвердження обставин, якими обгрунтовано цивільний позов потерпілих ОСОБА_14 та ОСОБА_15 , судом досліджено наступні письмові докази:

- довідка № 622/01-06 від 29.09.2009 року, видана Виноградівською районною лікарнею про перебування ОСОБА_14 на диспансерному обліку в шкірно-венеричному кабінеті з 13.02.2008 року (Т. 5 а.с. 202),

- копія виписки з історії хвороби № 7353 про перебування ОСОБА_15 на лікуванні в кардіологічному відділенні у 2009 році (Т. 5 а.с. 203),

- копії судових повісток та повідомлень про судові засідання потерпілим ОСОБА_15 та ОСОБА_14 (Т. 11 а.с. 198-203),

- копія довідки про інвалідність ОСОБА_14 від 30.03.2006 року (Т. 11, а.с. 205).

У відповідності до ч. 3 ст. 328 КПК України при виправданні підсудного за відсутністю в його діях складу злочину суд залишає позов без розгляду.

У зв"язку з тим, що суд прийшов до висновку про виправдання підсудного ОСОБА_8 з підстав відсутності в його діянні складу злочину, передбаченого ст. 296 КК України, по епізоду від 29.10.2007 року, цивільний позов потерпілого ОСОБА_4 в частині вимог до підсудного ОСОБА_8 слід залишити без розгляду.

Відповідно до ч. 1 ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Майнова шкода, завдана потерпілому ОСОБА_4 в результаті вчинення щодо нього хуліганських дій підсудним ОСОБА_7 , полягала в ушкодженні здоров"я. Розмір витрат на лікування у зв"язку із завданими потерпілому 29.10.2007 року тілесними ушкодженнями, не підтверджений доказами. Так, в цій частині не є належним доказом копія відповіді № 10 від 09.02.2009 року КП Аптека № 133 м. Виноградів з приводу цін на препарати, які використовувалися для лікування ОСОБА_4 (Т. 8 а.с. 165, 166), оскільки не підтверджує факт придбання потерпілим відповідних ліків. Інші докази не надано.

Існування безпосереднього причинного зв"язку між діями підсудного ОСОБА_7 29.10.2007 року, який згідно обвинувачення наніс потерпілому три удари, від яких потерпілий впав, та шкодою від пошкодження одягу, витратами на поїздки на судові засідання та ін., не доведено, тому підстави для стягнення відповідних сум із підсудного ОСОБА_7 відсутні.

У ч. 1 ст. 1195 ЦК України передбачено, що фізична або юридична особа, яка завдала шкоди каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я фізичній особі, зобов`язана відшкодувати потерпілому заробіток (дохід), втрачений ним внаслідок втрати чи зменшення професійної або загальної працездатності, а також відшкодувати додаткові витрати, викликані необхідністю посиленого харчування, санаторно-курортного лікування, придбання ліків, протезування, стороннього догляду тощо.

У постанові № 6 від 27.03.92 "Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди" Пленум Верховного Суду України роз"яснив, що якщо в потерпілого у зв"язку з ушкодженням здоров"я є потреба у додаткових витратах на медичну та соціальну допомогу, що підтверджується із зазначенням їх тривалості висновком МСЕК, вони компенсуються Фондом відповідно до ч. 4 ст. 34 Закону № 1105-XIV. Додаткові витрати потерпілих, на яких дія цього Закону не поширюється (потреба в них та їх тривалість мають підтверджуватися висновком судово-медичної експертизи), підлягають стягненню з особи, відповідальної за шкоду, на підставі ст. 455 ЦК України.

Таким чином, додаткові витрати, обов"язок з відшкодування яких має особа, яка завдала шкоди каліцтвом або іншим ушкодженням здоров"я фізичній особі, мають бути викликані необхідністю посиленого харчування, санаторно-курортного лікування, придбання ліків, протезування, стороннього догляду тощо. Необхідність у таких витратах підлягає доведенню. Проте, цивільний позов потерпілого ОСОБА_4 , який мотивовано подальшим лікуванням після 19.11.2007 року, що супроводжувалося проходженням обстежень, придбанням ліків, продуктів харчування тощо, та до якого приєднано документи про стан здоров"я потерпілого, придбання медичних препаратів, оплату за консультації, не містить обгрунтування необхідності понесення таких витрат, докази в цій частині відсутні.

З викладених підстав цивільний позов в частині стягнення на користь потерпілого ОСОБА_4 майнової шкоди не підлягає задоволенню.

Цивільний позов потерпілих ОСОБА_14 , ОСОБА_15 про відшкодування майнової шкоди за відсутності жодних доказів на підтвердження факту та розміру завданої майнової шкоди є недоведеним, тому також задоволенню не підлягає.

Вирішуючи цивільні позови в частині відшкодування моральної шкоди суд виходив з наступного.

У відповідності до ч. 1 ст. 23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав.

Згідно ч. 2 ст. 23 ЦК України моральна шкода полягає: 1) у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я; 2) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів; 3) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку із знищенням чи пошкодженням її майна; 4) у приниженні честі та гідності фізичної особи, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи.

У ч. 1 ст. 1167 ЦК України передбачено, що моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті.

З врахуванням того, що у зв"язку із вчиненням щодо потерпілого ОСОБА_4 підсудним ОСОБА_7 інкримінованих йому протиправних дій 29.10.2007 року потерпілому завдано фізичний біль та страждання у зв"язку з ушкодженням здоров"я, душевні страждання, а також характеру суспільно небезпечного діяння, глибини фізичних та душевних страждань, ступеня вини підсудного, вимог розумності та справедливості, суд прийшов до висновку про часткове задоволення позову ОСОБА_4 та стягнення на його користь з підсудного ОСОБА_7 40000 грн. на відшкодування моральної шкоди.

Враховуючи те, що у зв"язку із вчиненням інкримінованих підсудному ОСОБА_8 хуліганських дій 19.12.2007 року, потерпілим ОСОБА_14 та ОСОБА_15 завдано душевні страждання, характеру суспільно небезпечного діяння, глибини фізичних та душевних страждань потерпілих, ступеня вини підсудного, вимог розумності та справедливості, суд прийшов до висновку про часткове задоволення позову ОСОБА_14 , ОСОБА_15 . З підсудного ОСОБА_8 слід стягнути на відшкодування моральної шкоди на користь потерпілого ОСОБА_14 15000 грн., на користь потерпілої ОСОБА_15 - 10000 грн.

Витрати на правову допомогу на загальну суму 15000 грн. (по 5000 грн. на користь кожного потерпілого) не доведені. На підтвердження понесених витрат на правову допомогу надано один документ - копію квитанції до прибуткового касового ордера № 43/08 від 17.07.2009 року, виданої адвокатом про прийняття від ОСОБА_4 1500 грн. згідно довіреності по кримінальній справі відносно ОСОБА_7 , ОСОБА_8 (Т. 8 а.с. 168). Інші суми не підтверджені.

У зв"язку з наведеним та тим, що витрати на правову допомогу мають бути документально підтверджені та доведені, а до цивільного позову не додано докази на підтвердження витрат на правову допомогу, в т.ч. розрахунок витрат в сумі 1500 грн., витрати на правову допомогу не підлягають стягненню.

Речові докази у справі (Т. 7 а.с. 168, 169): чоловічу сорочку зі смугами білого та червоного кольорів, чоловічий светр та галстук коричневого кольору потерпілого ОСОБА_4 , які передані на зберігання до Виноградівського РВ, - повернути потерпілому ОСОБА_4 .

Керуючись ст.ст. 323, 324 КПК України (1960 року), суд, -

У Х В А Л И В :

ОСОБА_7 визнати винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 296 КК України, та призначити йому покарання у виді 2 (двох) років обмеження волі.

У відповідності до ч. 5 ст. 74 КК України ОСОБА_7 звільнити від покарання на підставі ст. 49 КК України - у зв"язку із закінченням строків давності.

ОСОБА_8 в пред"явленому обвинуваченні у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 296 КК України (епізод 29.10.2007 року), визнати невинуватим та виправдати у зв"язку з відсутністю в його діянні складу даного злочину.

ОСОБА_8 визнати винуватим у вчиненні злочинів, передбачених ч. 1 ст. 296, ч. 2 ст. 296 КК України, та обрати покарання:

за ч. 1 ст. 296 КК України - у виді 1 (одного) року 6 (шести) місяців обмеження волі,

за ч. 2 ст. 296 КК України - у виді 2 (двох) років обмеження волі.

У відповідності до ст. 70 КК України за сукупністю злочинів шляхом часткового складання призначених покарань остаточно призначити ОСОБА_8 покарання у виді 3 (трьох) років обмеження волі.

На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_8 від відбування призначеного покарання з випробуванням, якщо він протягом 2 (двох) років іспитового строку не вчинить нового злочину і виконає покладені на нього обов"язки.

Відповідно до ст. 76 КК України зобов"язати ОСОБА_8 періодично з"являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання; не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

Іспитовий строк ОСОБА_8 рахувати з дня проголошення вироку - з 23.12.2016 року.

Цивільний позов ОСОБА_4 до ОСОБА_7 , ОСОБА_8 про відшкодування майнової та моральної шкоди в частині позовних вимог до ОСОБА_8 - залишити без розгляду.

Цивільний позов ОСОБА_4 до ОСОБА_7 про відшкодування майнової та моральної шкоди задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_7 на користь ОСОБА_4 40000 грн. (сорок тисяч гривень) на відшкодування моральної шкоди.

Цивільний позов ОСОБА_14 , ОСОБА_15 до ОСОБА_8 про відшкодування майнової та моральної шкоди задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_8 на користь ОСОБА_14 15000 грн. (п"ятнадцять тисяч гривень) на відшкодування моральної шкоди.

Стягнути з ОСОБА_8 на користь ОСОБА_15 10000 грн. (десять тисяч гривень) на відшкодування моральної шкоди.

В решті вимог у задоволенні цивільних позовів відмовити.

Речові докази у справі (Т. 7 а.с. 168, 169): чоловічу сорочку зі смугами білого та червоного кольорів, чоловічий светр та галстук коричневого кольору, вилучені у потерпілого ОСОБА_4 , які передані на зберігання до Виноградівського РВ, - повернути ОСОБА_4 .

Запобіжний захід ОСОБА_7 , ОСОБА_8 до вступу вироку в законну силу залишити попередній підписка про невиїзд.

На вирок може бути подано апеляцію протягом п"ятнадцяти діб з моменту його проголошення до апеляційного суду Закарпатської області через Виноградівський районний суд.

ГоловуючийОСОБА_66