Справа № 750/4403/16-к
Провадження № 1-кп/750/27/17
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
23 травня 2017 року м. Чернігів
Деснянський районний суд м. Чернігова в складі:
головуючого судді - ОСОБА_1 ,
при секретарі судового засідання - ОСОБА_2 ,
ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Чернігова, громадянина України, з професійно технічною освітою, не працюючого, неодруженого, раніше не судимого, мешканця: АДРЕСА_1 ,
у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.125 КК України,
з участю прокурорів - ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 ,
захисників - ОСОБА_7 , ОСОБА_8 ,
представника потерпілого - ОСОБА_9 ,
потерпілого - ОСОБА_10 ,
обвинуваченого - ОСОБА_3 ,
18.01.2016, близько 21 год. 00 хв., ОСОБА_3 , знаходячись поблизу будинку АДРЕСА_2 , в ході конфлікту, що виник на грунті особистих неприязних відносин, умисно наніс ОСОБА_10 , не менше ніж 11 ударів кулаками обох рук в область голови та ногами в область голови та тулубу, чим спричинив останньому тілесні ушкодження у вигляді: закритої черепно мозкової травми зі струсом головного мозку, синцями та забиттям м`яких тканин обличчя, лівої вушної раковини, волосяної частини голови, садном обличчя, вищербленням емалі коронкової частини 11, 21 зубів, синців та забиття м`яких тканин правої половини грудної клітки, правої верхньої кінцівки, які відповідно до висновку судово - медичної експертизи № 47 від 07.03.2016 відносяться до категорії легких тілесних ушкоджень, що спричинили короткочасний розлад здоров`я.
Допитаний в судовому засіданні ОСОБА_3 свою вину у пред`явленому йому обвинуваченні за ч.2 ст. 125 КК України, цивільний позов потерпілого про відшкодування шкоди повністю не визнав та показав, що він мешкає в будинку АДРЕСА_2 , який поділений на три частини. В одній частині будинку мешкає він разом з матір`ю та батьком, в іншій частині мешкає родина ОСОБА_11 , в третій частині його бабуся. Їх господарства з потерпілим відокремлені парканом, кожне з яких має власний вхід. Між ним та ОСОБА_10 тривалий час існують неприязні відносини через те, що останній без погодження збудував надбудову, через яку його родина має незручності. 18.01.2016 року він прибирав сніг біля подвір`я будинку. Прибраний сніг кидав на купу снігу сусіда ОСОБА_10 , яка була на межі між їх господарствами. Ця купа снігу не заважала проїзду до подвір`я потерпілого. Через деякий час коли він повернувся з магазину додому, то побачив, що вся купа снігу була перекидана на ділянку біля його подвір`я, яку він розчистив. Він знову почистив сніг і склав його на теж саме місце. Пішов до будинку і почав перевдягатися. В цей час почув якийсь звук біля воріт. Він вийшов на вулицю і побачив, як ОСОБА_10 носить лопатою сніг до його хвіртки. Поруч була дружина потерпілого. Побачивши його, вони стали погрожувати йому, лаятися на нього та його сім`ю нецензурною лайкою. Він зробив їм зауваження. У відповідь ОСОБА_10 вдарив кулаком правої руки його в ліве вухо. Він вирішив захищатися. Потерпілий продовжив наносити йому удари кулаками в голову. Захищаючись від нападу потерпілого, він почав наносити у відповідь удари руками в область тулубу та голови. Під час бійки, оскільки було слизько вони обидва опинилися на підлозі і боролися. Потерпілий опинився у нього зверху і продовжував наносити удари руками в голову та колінами по тулубу. У відповідь він також наносив удари, щоб захиститися. Їх розтягнули двоє свідків чоловіків на ім`я ОСОБА_12 . Після цього начебто було все нормально, але ж далі потерпілий з дружиною продовжували кричати, ображати його нецензурною лайкою, провокувати його на бійку. Він питав навіщо вони це роблять, хіба недостатньо того що сталося. Але потерпілий не витримав і знову кинувся на нього битися. Наносив удари кулаками в голову. Він почав захищатися. Знову вони опинилися на снігу. ОСОБА_10 був зверху і наносив йому удари. Він захищався і у відповідь наносив удари потерпілому. В ході цієї бійки втручалася дружина потерпілого. Вона тягала його за волосся та била. На подвір`я вийшла його матір та кричала. Їх знову розняли свідки. Далі йому стало зле. Викликали швидку і його повезли до Чернігівської міської лікарні № 2, де він перебував на лікуванні.
Потерпілий ОСОБА_10 в судовому засіданні показав, що з обвинуваченим ОСОБА_3 у нього тривалі неприязні відносини через надбудову, яку він здійснив. З цього питання вони судилися. Суд касаційної інстанції відмовив в задоволенні позову родини ОСОБА_13 . 18.01.2016 року, о 18 годині, він повернувся додому з роботи. Його дружина повернулася з роботи пізніше. Зайшовши до будинку, вона сказала, що біля їх паркану лежить велика купа снігу. Повечерявши, вони з дружиною вийшли на вулицю. Він переконався, що купа снігу, яку перекидав ОСОБА_3 зі свого «лужка», лежала під його парканом. Він взяв лопату і перекидав сніг на розчищену ділянку ОСОБА_3 . Після цього вони з дружиною сіли в автомобіль і поїхали на заправку. Повернулися вони приблизно о 21 годині і виявили, що весь сніг був вже знову перекиданий на їх ділянку, але вже під хвіртку, так що вони не могли потрапити до власного подвір`я. Він зателефонував і його син виніс лопату. Першу лопату снігу він демонстративно кинув під паркан ОСОБА_13 . Далі він сніг почав перекидати назад, щоб скоріше потрапити до будинку. В цей час вискочив ОСОБА_3 .. У нього з його дружиною почалася словесна перепалка. Він зробив обом їм зауваження, але вони не звертали на нього уваги. Далі ОСОБА_3 почав кидатися на його дружину, ображати нецензурною лайкою та погрожувати, що повибиває їй зуби. Він не втримався, кинув лопату і став між ними. Далі він схопив ОСОБА_3 за плече, зупинивши його. В цей час він побачив як підходять двоє хлопців, які сказали, що досить. Вони з обвинуваченим тримали один одного за одяг. Після того, як їх розборонили хлопці, ОСОБА_3 знову накинувся на нього. Під час другого конфлікту, вони впали на землю. Він опинився знизу. Він відчув декілька ударів по голові. Він закрив руками голову. В цей час ОСОБА_14 наносив удари ногами та руками по голові. Хлопці разом з його дружиною знову їх розтягнули. Він ударів ОСОБА_3 взагалі не наносив. В цей час вибігла на вулицю матір обвинуваченого. Він зайшов до будинку, звідки викликали поліцію та швидку, оскільки він почував себе дуже погано.
Свідок ОСОБА_15 , яка є дружиною потерпілого, в судовому засіданні показала, що у них з чоловіком існують неприязні відносини з родиною ОСОБА_13 через зроблену надбудову. 18.01.2016 року, в вечірній час, вона з чоловіком повернулася додому і побачила під хвірткою купу снігу. Вони зателефонували синові і той виніс їм лопату. Коли чоловік почав відкидати сніг, то в цей час на вулицю з криками вибіг ОСОБА_3 . У неї та обвинуваченого виникла словесна перепалка. Коли ОСОБА_3 почав лаятися на неї нецензурно, казати, що він зараз їй покаже, то її чоловік намагався його відштовхнути. Під час цього її чоловік та обвинувачений підсковзнулися та впали. Зверху опинився ОСОБА_3 , а її чоловік лежав на спині під ним. Обвинувачений став наносити удари її чоловікові по обличчю, а той закривався руками від ударів. Після цього ОСОБА_3 підвівся і коли її чоловік повернувся на бік, то почав наносити йому удари ногами по голові та в область грудної клітки. Вона намагалася відтягнути ОСОБА_3 , але один з свідків ОСОБА_16 сказав, щоб вона не втручалася і відтягнув сам ОСОБА_3 від чоловіка. Її чоловік підвівся, він почував себе погано. Далі викликали поліцію та швидку допомогу. ЇЇ чоловік жодних ударів ОСОБА_3 не наносив.
Свідок ОСОБА_17 в судовому засіданні показав, що з обвинуваченим ОСОБА_3 та потерпілим ОСОБА_10 у нього добрі сусідські відносини.
18.01.2016 року, в вечірній час, він разом з ОСОБА_18 поверталися додому по вулиці Єрьоменка в м. Чернігові. Почули словесну перепалку між ОСОБА_3 та ОСОБА_10 з приводу снігу. Побачили, як ОСОБА_3 різко підійшов до дружини потерпілого, оскільки та також на нього нецензурно лаялася, але нічого не встиг зробити. Бо між ними став ОСОБА_10 та стукнув кулаком ОСОБА_3 в плече. Після цього вони обидва впали на сніг. ОСОБА_3 опинився зверху ОСОБА_10 і в такому положенні наносив удари останньому. ОСОБА_10 знаходився знизу, закривався руками від ударів. Вони з ОСОБА_18 розтягнули потерпілого та обвинуваченого.
Свідок ОСОБА_18 в судовому засіданні показав, що 18.01.2016 року, в вечірній час, він разом з ОСОБА_17 поверталися додому по АДРЕСА_2 . Почули нецензурну сварку між сусідами ОСОБА_3 та ОСОБА_10 . Поруч знаходилася дружина потерпілого. Він бачив перед хвірткою подвір`я ОСОБА_10 велику купу снігу. І зрозумів, що обидва сперечаються з приводу тієї купи снігу. Під час сварки ОСОБА_3 чимось образив дружину потерпілого. ОСОБА_10 відштовхнув ОСОБА_3 в плече, щоб той заспокоївся. Після цього вони зціпилися і почали битися. Він та ОСОБА_17 їх розтягнули. Після цього знову вони зціпилися і почали битися. Наносили один одному удари. Падали на сніг, боролися. Їх знову він та ОСОБА_17 розтягли.
Свідок ОСОБА_19 , яка є матір`ю обвинуваченого, в судовому засіданні показала, що 18.01.2016 року вона повернулася додому приблизно на початку 19 години. Вдома знаходилися її чоловік та син ОСОБА_3 .. Через деякий час вона почула на вулиці стук об їх металевий паркан. На вулицю вийшов син. Вона через вікно бачила, як ОСОБА_10 з дружиною ніс сніг і кидав до воріт. Після цього ОСОБА_10 вдарив правою рукою в ліву частину голови сина. Вона в цей час швидко побігла вдягатися і вибігла вулицю. ОСОБА_10 сидів зверху сина і бив його. Дружина тягала сина за волосся. Після цього чоловіки розтягнули сина та ОСОБА_10 . Вважає, що її син лише захищався від ударів потерпілого.
З протоколу прийняття заяви про вчинене кримінальне правопорушення від 18.01.2016 року вбачається, що 18.01.2016 року потерпілий ОСОБА_10 звернувся до ЧВП ГУНП в Чернігівській області із заявою з приводу завданих йому обвинуваченим ОСОБА_3 тілесних ушкоджень.
Відповідно до рапортів помічника чергового ЧВП ГУНП в Чернігівській області та старшого інспектора чергового ЧВП ГУНП в Чернігівській області від 18.01.2016 року, помічника чергового ЧВП ГУНП в Чернігівській області від 19.01.2016 року, до поліції надійшла інформація з приводу побиття потерпілого ОСОБА_10 і його надходження на лікування до Чернігівської міської лікарні № 1.
Згідно висновку експерта № 47 від 07.03.2016 року, у ОСОБА_10 маються тілесні ушкодження у вигляді: закритої черепно мозкової травми зі струсом головного мозку, синцями та забиттям м`яких тканин обличчя, лівої вушної раковини, волосяної частини голови, садном обличчя, вищербленням емалі коронкової частини 11, 21 зубів, синців та забиття м`яких тканин правої половини грудної клітки, правої верхньої кінцівки, які виникли 18.01.2016 року не менше від 11 травмуючих дій тупими предметами, в тому числі і шляхом нанесення ударів руками та ногами, що відносяться до категорії легких тілесних ушкоджень, що спричинили короткочасний розлад здоров`я.
З протоколу проведення слідчого експерименту від 16.03.2016 року та фототаблиці до нього вбачається, що свідок ОСОБА_15 пояснила, що 18.01.2016 року, приблизно о 20 год. 30 хв., повернувшись додому, виявили під хвірткою гору снігу. Відкидавши сніг, вона з чоловіком поїхала на автозаправку. Повернувшись додому знову виявили під хвірткою купу снігу. Її чоловік знову почав відкидати сніг під огорожу. В цей час вибіг ОСОБА_3 , почав виражатися в їх бік нецензурною лайкою. Вона почала також лаятися на ОСОБА_3 . На її слова ОСОБА_3 почав погрожувати фізичною розправою і підбіг до неї. Її чоловік став між ними і почав відтягувати ОСОБА_3 від неї. Її чоловік та ОСОБА_3 впали на сніг. Зверху опинився ОСОБА_3 і почав наносити удари кулаками в обличчя її чоловікові, а той закривався руками від ударів. Було приблизно 10 ударів. Після цього ОСОБА_3 підвівся і завдав ногами ще з 10 ударів в область голови та правого боку тулуба її чоловіка. Відтягнув ОСОБА_3 сусід ОСОБА_17 .
З протоколу проведення слідчого експерименту від 19.03.2016 року вбачається, що свідок ОСОБА_17 пояснив, що 18.01.2016 року, приблизно о 21 год. 00 хв., він з сусідом ОСОБА_12 поверталися додому по АДРЕСА_3 ОСОБА_20 і біля будинку АДРЕСА_2 почули, як відбувається конфлікт між ОСОБА_3 та ОСОБА_10 і його дружиною ОСОБА_21 . Підійшовши ближче, побачили як ОСОБА_3 почав кидатися з образами та нецензурною лайкою на ОСОБА_21 . Після цього ОСОБА_10 почав відтягувати ОСОБА_3 від ОСОБА_21 і обидва впали на сніг. При цьому ОСОБА_10 знаходився знизу, а ОСОБА_3 зверху. Останній наніс біля 5 ударів кулаками обох рук в область голови ОСОБА_10 , а той прикривався від ударів руками. Після того, як ОСОБА_10 вдалося скинути з себе ОСОБА_3 , той стоячи на ногах, наніс ще біля 5 ударів ногами в область голови та тулубу ОСОБА_10 , після чого їх розняли.
Сторона обвинувачення обґрунтовує доведеність винуватості ОСОБА_3 у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст. 125 КК України, дослідженими та заслуханими в судовому засіданні письмовими доказами та показаннями потерпілого і свідків обвинувачення.
Сторона захисту навпаки вважає, що обвинувачений ОСОБА_3 підлягає виправданню за відсутністю в його діях складу злочину, передбаченого ч.2 ст. 125 КК України, з огляду на те, що він діяв в стані необхідної оборони, оскільки першим удар йому наніс потерпілий ОСОБА_10 і далі він змушений був захищатися від неправомірних дій потерпілого.
Оцінюючи досліджені в судовому засіданні докази, перевіривши доводи сторони обвинувачення та сторони захисту, суд дійшов висновку про винуватість ОСОБА_3 у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст. 125 КК України, з наступних підстав.
Судом встановлено, що будинок АДРЕСА_2 , в якому мешкають потерпілий ОСОБА_10 з родиною та обвинувачений ОСОБА_22 з родиною розподілений на декілька квартир. Господарства потерпілого та обвинуваченого один від одного відокремлені парканом, мають окремі подвір`я та входи до будинку. На протязі декількох років між родинами ОСОБА_11 та ОСОБА_13 існують неприязні відносини. Причиною тому є здійснення ОСОБА_10 самочинного будівництва у вигляді надбудови. В загостренні цього конфлікту 18.01.2016 року приймали участь як потерпілий так і обвинувачений, оскільки кожен з них перекидав сніг на ділянку поруч з подвір`ям іншого, провокуючи тим самим один одного на конфлікт. В останній раз, приблизно о 21 год. 00 хв., виявивши, що потерпілий ОСОБА_10 в присутності своєї дружини ОСОБА_15 зносить сніг на його розчищену ділянку поруч з подвір`ям, обвинувачений ОСОБА_3 почав сваритися з ними. При цьому обидві сторони конфлікту включаючи і дружина потерпілого ОСОБА_15 лаялися на адресу один одного нецензурною лайкою. В ході цієї нецензурної лайки обвинувачений ОСОБА_3 раптово підскочив до свідка ОСОБА_15 , що підтверджується не лише показаннями останньої та її чоловіка ОСОБА_10 , але й показаннями свідка ОСОБА_17 . Дана поведінка обвинуваченого ОСОБА_3 в сукупності з його погрозами фізичної розправи на адресу свідка ОСОБА_15 , що впливає з показнь останньої та потерпілого ОСОБА_10 , викликала у потерпілого ОСОБА_10 цілком обґрунтоване побоювання за свою дружину ОСОБА_15 , оскільки за даної конкретної обстановки виникла реальна загроза заподіяння шкоди її здоров`ю збоку обвинуваченого. Враховуючи ці обставини, з метою недопущення посягання на здоров`я власної дружини, потерпілий свідомо став між власною дружиною та обвинуваченим і відштовхнув або за іншою версією свідка ОСОБА_17 , яка не впливає на суть справи вдарив обвинуваченого в плече рукою. Навіть, і сторонньому незацікавленому у розгляді справи спостерігачу, яким безумовно є свідок ОСОБА_17 було очевидним, що обвинувачений ОСОБА_3 , різко підійшовши до дружини потерпілого, намагався заподіяти їй щось лихе, але обвинувачений не встиг цього зробити, про що цей свідок вказав у своїх показаннях. У цьому зв`язку посилання обвинуваченого ОСОБА_3 на те, що потерпілий вдарив його кулаком в ліве вухо, окрім показань свідка - його матері, яка є зацікавленою у розгляді справи особою, іншими об`єктивними доказами не підтверджується, тому судом не приймаються до уваги.
Та обставина, що саме потерпілий ОСОБА_10 першим відштовхнув або вдарив в плече обвинуваченого ОСОБА_3 вказує лише на те, що захищаючи свою дружину від нападника, потерпілий реалізував своє право на необхідну оборону. Оскільки, як роз`яснив Верховний Суд України у постанові від 27.11.2014 року у справі № 5-34кс14, право на необхідну оборону виникає не тільки в момент учинення суспільно небезпечного посягання, а у разі створення реальної загрози заподіяння шкоди.
При цьому, потерпілий ОСОБА_10 , штовхаючи або наносячи удар в плече обвинуваченого ОСОБА_3 не мав наміру умисно заподіяти істотну шкоду здоров`ю обвинуваченого, а лише таким чином, як свідчать показання свідка ОСОБА_18 , намагався заспокоїти обвинуваченого.
Звідси слідує висновок, що на обвинуваченого ОСОБА_3 не здійснювалося протиправне суспільно небезпечне посягання збоку потерпілого ОСОБА_10 , яке б викликало б у останнього, невідкладну необхідність заподіяти потерпілому шкоду здоров`ю, необхідної для негайного відвернення чи припинення такого посягання.
Навпаки, твердження обвинуваченого ОСОБА_3 щодо того, що він захищався від нападу потерпілого ОСОБА_10 об`єктивними доказами не підтверджене, а спростовується показаннями свідків ОСОБА_17 , ОСОБА_18 , протоколом проведення слідчого експерименту за участі ОСОБА_17 , висновком експерта, показаннями свідка ОСОБА_15 , протоколом проведення слідчого експерименту за її участі. Зокрема, свідок ОСОБА_17 під час проведення слідчого експерименту за його участі підтвердив, що після того, як потерпілий ОСОБА_10 та обвинувачений ОСОБА_3 впали на сніг, останній, знаходячись зверху, став наносити численні удари руками в область голови потерпілого, який не чинив опору, а лише захищався, а після того, як обвинувачений підвівся на ноги, то став наносити удари ногами в різні ділянки голови та тулубу потерпілого, який в цей час лежав та не чинив опору. Ці показання свідка ОСОБА_23 повністю узгоджуються з висновком експерта № 47 від 07.03.2016 року, згідно якого у ОСОБА_10 маються тілесні ушкодження, які виникли 18.01.2016 року не менше від 11 травмуючих дій тупими предметами, в тому числі ударами руками та ногами, та відносяться до категорії легких тілесних ушкоджень, що спричинили короткочасний розлад здоров`я, а також показаннями свідка ОСОБА_15 та протоколом проведення слідчого експерименту за її участі.
Наведені вище обставини безумовно вказують на те, що обвинувачений ОСОБА_3 умисно заподіював тілесні ушкодження беззахисному потерпілому ОСОБА_10 , який не чинив опору, а відтак обвинувачений не перебував в стані необхідної оборони.
Крім того, як роз`яснив Верховний Суд України у постанові від 13.11.2014 року у справі № 5-31кс14, необхідна оборона не допускається проти правомірних дій інших осіб, навіть якщо ними заподіюється шкода інтересам, що охороняються законом. Правомірність зазначених дій може зумовлюватися реалізацією прав, які належать особі чи надані законом, у тому числі і вчиненням таких дій за наявності обставин, що виключають їх суспільну небезпечність чи протиправність. Зокрема, не допускається необхідна оборона проти дій особи, які вчинюються нею в стані необхідної оборони.
Отже, оскільки потерпілий ОСОБА_10 правомірно став на захист своєї дружини ОСОБА_15 , тому підстав казати про необхідну оборону в діях нападника, яким є обвинувачений ОСОБА_3 у суду не має. У зв`язку з цим, версію обвинуваченого ОСОБА_3 про те, що останній перебував в стані необхідної оборони суд розцінює як суто захисну, яка не ґрунтується на належних та об`єктивних доказах, та спрямовану на уникнення обвинуваченим від кримінальної відповідальності за вчинене.
Таким чином, оцінюючи зібрані та досліджені в судовому засіданні докази з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність доказів з точки зору достатності та взаємозв`язку, суд приходить до висновку, що вина обвинуваченого ОСОБА_3 у вчиненні інкримінованого йому злочину повністю доведена.
Умисні дії обвинуваченого ОСОБА_3 правильно кваліфіковані органом досудового розслідування за ч.2 ст. 125 КК України, як умисне заподіяння легких тілесних ушкоджень потерпілому ОСОБА_10 , що спричинило короткочасний розлад здоров`я.
Відповідно до ст. 66 КК України, обставин, що пом`якшують покарання обвинуваченого ОСОБА_3 , судом не встановлено.
Відповідно до ст. 67 КК України, обставин, що обтяжують покарання обвинуваченого ОСОБА_3 , судом не встановлено.
Вирішуючи питання про міру покарання обвинуваченому ОСОБА_3 , суд враховує ступінь тяжкості вчиненого ним злочину, який відповідно до ст. 12 КК України відноситься до категорії злочинів невеликої тяжкості, особу обвинуваченого, який раніше не притягувався до кримінальної та адміністративної відповідальності, його вік, сімейний стан, його стан здоров`я, формально позитивну характеристику за місцем проживання, за відсутності обставин, що пом`якшують та обтяжують покарання обвинуваченого, у зв`язку з чим, вважає за можливе призначити покарання у виді громадських робіт в мінімальному розмірі, передбаченому санкцією ч.2 ст. 125 КК України, що є необхідним і достатнім для його виправлення та попередження вчинення ним нових злочинів.
Потерпілим ОСОБА_10 заявлений цивільний позов до обвинуваченого ОСОБА_3 про відшкодування 1497 грн. 18 коп. майнової шкоди та 5 000 грн. моральної шкоди.
Вирішуючи питання про розмір грошового відшкодування моральної шкоди, суд враховує законодавчі приписи ст.ст. 23, 1167, 1168 ЦК України, а також те, що внаслідок ушкодження здоров`я з вини обвинуваченого ОСОБА_3 , потерпілий ОСОБА_10 зазнав суттєвих душевних страждань, та, виходячи з вимог розумності і справедливості, вважає необхідним позовні вимоги потерпілого задовольнити частково у розмірі 1 000 грн. Виходячи з положень ст. 1167 ЦК України, документального підтвердження понесених потерпілим витрат на лікування, позовні вимоги в частині відшкодування 1497 грн. 18 коп. підлягають повному задоволенню.
Процесуальні витрати та речові докази у кримінальному провадженні відсутні. Заходи забезпечення кримінального провадження, в тому числі запобіжні заходи, не застосовувалися.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 373, 374 КПК України, суд, -
ОСОБА_3 визнати винуватим у пред`явленому йому обвинуваченні у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 125 КК України, та призначити йому покарання у вигляді 150 (ста п`ятдесяти) годин громадських робіт.
Позов потерпілого ОСОБА_10 до ОСОБА_3 про відшкодування майнової та моральної шкоди, завданої злочином задовольнити частково.
Стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_10 1 497 (одну тисячу чотириста дев`яносто сім) грн. 18 коп. на відшкодування майнової шкоди та 1 000 (одну тисячу) грн. 00 коп. на відшкодування моральної шкоди. Врешті позову відмовити.
На вирок може бути подана апеляційна скарга до Апеляційного суду Чернігівської області протягом 30 днів з дня його проголошення. Вирок суду першої інстанції набирає законної сили після закінчення тридцятиденного строку на подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.
Суддя ОСОБА_1