Провадження № 1-кп/127/133/16
УХВАЛА
25 жовтня 2016 року м. Вінниця
Вінницький міський суд Вінницької області
в складі: головуючого судді ОСОБА_1 ,
при секретарі ОСОБА_2 ,
за участю прокурора ОСОБА_3 ,
обвинуваченого ОСОБА_4 ,
В провадженні Вінницького міського суду Вінницької області перебуває кримінальне провадження за обвинуваченням ОСОБА_4 за ч.2 ст. 15 за ч.2 ст. 186 КК України.
Судом на підставі ч. 3 ст. 331 КПК України поставлено на обговорення учасників кримінального провадження питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою, оскільки від учасників кримінального провадження клопотань про зміну чи скасування запобіжного заходу не надійшло.
В судовому засідання прокурор ОСОБА_3 вважав за доцільне продовжити строк дії запобіжного заходу на 60 діб, мотивуючи тим, що обвинувачений раніше не одноразово судимий, на даний час існують ризики у кримінальному провадженні, які існували на час обрання відносно обвинуваченого запобіжного заходу та його продовженні, злочини вчиненні в період умовно-дострокового звільнення, не досліджені всі докази, а захисник бажає, щоб потерпілі були присутні при перегляді відео, а тому ризики на даний час існують, а саме те, що ОСОБА_4 може чинити тиск на потерпілих та перебуваючи на волі може вчиняти інші злочини.
Обвинувачений ОСОБА_4 та його захисник заперечували щодо задоволення клопотання прокурора, мотивуючи вказане, що ОСОБА_4 майже рік утримується під вартою, прокурором не доведено ризиків у кримінальному провадженні та не зазначено про їх існування. Крім того, зазначили, що ОСОБА_4 , перебуваючи на волі, на всі виклики суду приходив, він не має наміру вчиняти інші злочини та уникати відповідальності, має постійне місце проживання та сім`ю, обвинувачений довів, що може виконувати обов`язки і не перебуваючи під вартою, а тому просили відмовити в задоволенні клопотання прокурора про продовження запобіжного заходу у виді тримання під вартою та змінити діючий запобіжний захід на запобіжний захід у виді домашнього арешту. Також зазначили, що тривалий час ОСОБА_4 перебував на особистому зобов`язанні, з`являвся на всі виклики, в зв`язку з чим просили застосувати особисте зобов`язання.
Вислухавши думку учасників процесу, дослідивши матеріали кримінального провадження, суд дійшов висновку про доцільність продовження тримання обвинуваченого ОСОБА_4 під вартою.
З матеріалів кримінального провадження вбачається, що відносно ОСОБА_4 обрано запобіжний захід у виді тримання під вартою та його строк спливає 25.10.2016 року.
Відповідно до ст. 177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків та запобігання спробам, серед іншого, переховуватися від суду; незаконно впливати на потерпілого, свідка у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення.
З зазначених положень слідує, що запобіжні заходи є заходами превентивного характеру, що застосовуються з метою запобігання протиправній поведінці обвинуваченого і забезпечення кримінального провадження. Превентивний характер цих заходів чітко проявляється в цілях їх застосування, якими є забезпечення виконання обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам вчинити дії, які ст. 177 КПК України віднесено до ризиків у кримінальному провадженні. Підставою для застосування запобіжного заходу є наявність сукупності як обґрунтованої підозри, так і вищенаведених ризиків.
Згідно ЕСПЛ «обґрунтована підозра» це наявність фактів або відомостей, які здатні переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа могла вчинити це правопорушення. Наявності обґрунтованої підозри є обов`язковим елементом застосування запобіжного заходу на стадії досудового розслідування (до судового розгляду кримінальної справи).
Разом з тим, у вказаному провадженні на даний час триває судовий розгляд, а не досудове розслідування, а тому вирішення обвинувачення по суті, з аналізом його обґрунтованості, належить до стадії постановлення вироку, що врегульовано ст. 369, 371, 374 КПК України.
Зазначене свідчить про те, що суд на стадії судового розгляду не може надавати оцінку «обгрунтованості підозри» в розрізі оцінки всіх доказів у справі, а повинен виходити з поняття наявності відомостей, які здатні переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа могла вчинити це правопорушення.
В той же, ризиками у кримінальному провадженні є наявність відомостей, які свідчать про можливість виникнення у майбутньому проявів протиправної поведінки обвинуваченого. Рішення про застосування одного із видів запобіжних заходів, який обмежує права та свободи обвинуваченого, має відповідати характеру певного суспільного інтересу (визначеним КПК України, конкретним підставам і меті), що незважаючи на презумпцію невинуватості, превалює над принципом поваги до свободи особистості.
Вирішуючи питання доцільності тримання обвинуваченого під вартою, суд звертає увагу на те, що ОСОБА_4 раніше притягувався до кримінальної відповідальності за вчинення умисних тяжких злочинів, на даний час ОСОБА_4 обвинувачується згідно обвинувального акту у вчиненні двох злочинів в період умовно-дострокового звільнення та переконує суд, що ризики у кримінальному провадженні, передбачені ст. 177 КПК України у вигляді можливості вчинити інше кримінальне правопорушення, існує і тепер, а тому достатнім запобіжним заходом, що забезпече належну поведінку обвинуваченого ОСОБА_4 буде утримання під вартою.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 176, 177, 178, 197, 331 КПК України, суд -
У Х В А Л И В :
Запобіжний захід у виді тримання під вартою щодо обвинуваченого ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_1 продовжити на 60 діб, починаючи з 25.10.2016 року до 24.12.2016 року.
Строк дії ухвали суду 60 днів, тобто до 24.12.2016 року 24 годин 00 хвилин.
Копію ухвали направити до Вінницької установи виконання покарань №1УДПтС України у Вінницькій області для виконання.
Ухвала є остаточною та оскарженню не підлягає.
Суддя: