Дата документу Справа № 336/2972/15-к
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження №11-кп/778/320/16
Єдиний унікальний № 336/2972/15-к Головуючий в 1-й інстанції ОСОБА_1
Категорія - ст. 78 ч. 2 КК України Доповідач в 2-й інстанції ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
03 березня 2016 року м. Запоріжжя

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду Запорізької області у складі:

головуючого ОСОБА_2

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

при секретарі ОСОБА_5 ,

за участю:

прокурора ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні, в апеляційному порядку матеріали провадження за апеляційною скаргою прокурора у провадженні на ухвалу Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 10 грудня 2015 року відносно

засудженого ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ,

в с т а н о в и л а:
в апеляційній скарзі прокурор у провадженні посилаючись на незаконність та необґрунтованість судового рішення зазначає, що суд не надав належної уваги тому, що ОСОБА_7 не виконав покладені на нього вироком суду обов`язки, передбачені п.п. 3, 4 ч. 1 ст. 76 КК України, а тому є всі підстави для направлення засудженого для відбування призначеного покарання. Крім того, всупереч вимог ч. 2 ст. 318, ст. 323, ч. 4 ст. 539 КПК України провів судове засідання у відсутність засудженого. Тому просить ухвалу суду першої інстанції скасувати та призначити новий розгляд в суді першої інстанції.

Ухвалою Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 10 грудня 2015 року відносно засудженого ОСОБА_7 скасовано звільнення від відбування покарання з випробуванням, визначеного йому за вироком Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 23.06.2015 року. Між тим, подання Шевченківського РВ КВІ УДПтС України в Запорізькій області в частині вимог про направлення ОСОБА_7 для відбування призначеного йому за вироком суду покарання, залишено без розгляду.

Згідно зі змістом оскаржуваного судового рішення, вироком Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 23.06.2015 року ОСОБА_7 засуджено за вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 та ч. 3 ст. 185 КК України і призначено покарання із застосуванням ст. 70 КК України у вигляді 4 років позбавлення волі. На підставі ст. 75 КК України ОСОБА_7 звільнено від відбування призначеного покарання з випробуванням строком на 3 роки та покладено обов`язки, передбачені п.п. 3, 4 ч. 1 ст. 76 КК України.

До суду з поданням звернувся Шевченківський РВ КВІ УДПтС України в Запорізькій області про скасування відносно засудженого ОСОБА_7 звільнення від відбування покарання з випробуванням та направлення останнього в місця позбавлення волі для відбування призначеного йому за вироком від 23.06.2015 року покарання. При цьому подання було обґрунтовано тим, що ОСОБА_7 перебуває на обліку в Шевченківському РВ КВІ УДПтС України в Запорізькій області з 29.07.2015 року. Між тим, за період іспитового строку за жодним викликом не з`явився, привід стосовно останнього не виконано, оскільки засуджений за місцем проживання не мешкає. Вжиті заходи щодо встановлення місця перебування засудженого, позитивних результатів не дали. З огляду на вказане, КВІ порушувалося питання про скасування відносно ОСОБА_7 звільнення від відбування покарання з випробуванням, як такого, що не бажає ставати на шлях виправлення.

Приймаючи рішення по вказаній справі суд першої інстанції зазначив, що подання в частині направлення засудженого для відбування призначеного судом покарання не може бути предметом судового розгляду до затримання (встановлення місця знаходження) останнього, оскільки не ґрунтується на вимогах закону.

З огляду на це, суд скасував відносно засудженого ОСОБА_7 звільнення від відбування покарання з випробуванням, визначеного йому за вироком Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 23.06.2015 року. Між тим, подання в частині вимог про направлення ОСОБА_7 для відбування призначеного йому за вироком суду покарання, залишено без розгляду.

Заслухавши доповідача, прокурора, який підтримав вимоги апеляційної скарги, перевіривши матеріали кримінального провадження та обговоривши доводи, викладені в апеляційній скарзі, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга прокурора підлягає задоволенню, з наступних підстав.

Порядок направлення звільненої особи від відбування покарання з випробуванням для відбування покарання, призначеного вироком, має вирішуватись у відповідності до передбаченого ст. 539 КПК України порядку вирішення питань, пов`язаних із виконанням вироку.

Так, відповідно до ч. 4 ст. 539 КПК України у судове засідання викликаються певні особи та, зокрема, засуджений.

Як вбачається з матеріалів провадження, розгляд подання КВІ про скасування звільнення від відбування покарання та направлення ОСОБА_7 для відбування покарання у вигляді 4 років позбавлення волі, був здійснений за відсутності засудженого ОСОБА_7 , та без належного повідомлення останнього про дату, час та місце судового засідання, оскільки в матеріалах провадження дані відомості про це відсутні.

В порушення вимог ст. 323 КПК України, суд першої інстанції рішення про задоволення подання прийняв з істотними порушеннями кримінального процесуального закону, а також без дослідження обставин у присутності ОСОБА_7 , на які посилається орган виконання покарання в своєму поданні, без пояснень засудженого, чим порушив його право на захист.

Отже, розглянувши відповідне подання кримінально-виконавчої інспекції, за відсутності засудженого та за відсутності відомостей про його належне повідомлення щодо дати судового засідання, суд припустився порушень кримінального процесуального закону, які є істотними, оскільки завадили суду ухвалити законне та обґрунтоване рішення, що згідно до п. 3 ч. 2 ст. 412 КПК України є безумовною підставою для скасування оскаржуваного рішення з призначенням нового судового розгляду в суді першої інстанції відповідно до вимог ст. 415 цього ж закону.

За таких обставин, прийняте за наслідками розгляду подання, рішення суду першої інстанції не можна визнати законним і обґрунтованим.

Враховуючи, що дане провадження по суті, тобто з питань виконання засудженим ОСОБА_7 , покладених на нього вироком передбачених ст. 76 КК України обов`язків, розглянуто у його відсутності, апеляційна скарга підлягає задоволенню, оскаржувана ухвала скасуванню, а враховуючи, що розгляд по суті таких проваджень є прерогативою суду першої інстанції, матеріали провадження підлягають поверненню в Шевченківській районний суд м. Запоріжжя для нового судового розгляду.

Керуючись ст.ст. 405, 407, 412, 415 КПК України колегія суддів

у х в а л и л а :
апеляційну скаргу прокурора задовольнити.

Ухвалу Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 10 грудня 2015 року відносно засудженого ОСОБА_7 , якою стосовно останнього скасовано звільнення від відбування покарання з випробуванням, визначеного за вироком Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 23.06.2015 року - скасувати.

Призначити новий розгляд провадження за поданням Шевченківського РВ КВІ УДПтС України в Запорізькій області відносно ОСОБА_7 у суді першої інстанції.

Ухвала набирає законної сили з моменту оголошення і оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді:
ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4