Коростишівський районний суд Житомирської області
Справа № 280/1729/15-к
Провадження № 1-кп/280/43/16
ВИРОК
Іменем України
09 березня 2016 року м.Коростишів
Коростишівський районний суд, Житомирської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

за участю прокурора ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

потерпілого ОСОБА_5 ,

обвинуваченого ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні, в м. Коростишів, Житомирської області обвинувальний акт, який надійшов до суду від прокурора прокуратури Коростишівського району у кримінальному провадженні відносно:

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Салим,Тюменської області, РФ, громадянина України,українця,із повною загальною середньою освітою,не одружений,не працює,утриманців не має,депутатом та інвалідом не являється,який проживає та зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 ,

обвинуваченого за ч.1 ст.122 КК України, внесеному в Єдиний реєстр досудових розслідувань за № 0000580 від 02.10.2015 року,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_6 , 02 жовтня 2015 року, близько 18 години 33 хвилини,в м.Коростишеві,Житомирської області,поблизу торгового центру «АТБ»,що знаходиться по вул.Більшовиькій,63,на стоянці транспортних засобів,підбіг до автомобіля марки «ВАЗ-21117» з реєстраційним номером НОМЕР_1 , в якому сидів потерпілий ОСОБА_5 .

У подальшому ОСОБА_6 ,використавши незначний привід для суперечки,усвідомлюючи суспільну небезпечність та протиправність своїх дій,через відкрите водійське скло,умисно,рукою зажатою в кулак наніс удар по обличчю ОСОБА_5 ,тим самим спричинивши йому тілесні ушкодження.

Надалі, ОСОБА_6 ,продовжуючи свої злочинні дії,відчинив в автомобілі марки «ВАЗ-21117» з реєстраційним номером НОМЕР_1 водійські дверцята,після чого ногами наніс декілька ударів по тулубу ОСОБА_5 ,який перебував в салоні транспортного засобу.

У результаті умисних злочинних дій ОСОБА_6 ,потерпілому ОСОБА_5 заподіяно тілесні ушкодження у вигляді закритої тупої травми обличчя у вигляді синця в ділянці гілки нижньої щелепи зліва та двобічного її перелому суглобового паростка справа та її гілки в ділянці 4-го лівого зубу,та синця на шиї справа,які відносяться до тілесного ушкодження середнього ступеню тяжкості за ознакою тривалого розладу здоровья.

У судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_6 свою провину у висунутому обвинуваченні за ч.1 ст.122 КК України визнав частково,оскільки вважає,що потерпілий його образив нецензурно,вважає, що не повинен був реагувати подібним чином на поведінку потерпілого. Обвинувачений суду пояснив,що 02.10.2015 року,близько 18-00 години,він знаходився біля магазину «АТБ»,були квіти та подарунки для матері обвинуваченого. До нього підійшов потерпілий з пропозицією відігнати машину і почав нецензурно висловлюватися на адресу обвинуваченого. Між обвинуваченим та потерпілим виникла суперечка,обвинувачений наніс потерпілому удар в область обличчя,потерпілий упав. Коли потерпілий сидів в своїй машині,обвинувачений через відкрите вікно,наніс потерпілому два удари рукою,потім відкрив дверцята машини і ногою вдарив потерпілого, ОСОБА_7 знаходився біля обвинуваченого і намагався залагодити конфлікт. Після цього обвинувачений з ОСОБА_7 пішли,потерпілий вибіг з машини,догнав обвинуваченого і наніс якимось предметом удар обвинуваченому в плече. Обвинувачений в лікарню не звертався з приводу цього забою. Після вказаного, конфлікт між обвинуваченим та потерпілим скінчився. Цивільний позов потерпілого ОСОБА_5 в частині відшкодування матеріальної шкоди у сумі 739,27 гривень визнав,в частині відшкодування моральної шкоди у сумі 40000 гривень-не визнав.

У судовому засіданні потерпілий ОСОБА_5 пояснив,що 02 жовтня 2015 року,ввечері,він вийшов з магазину «АТБ» і побачив,що його машина заблокована мікроавтобусом. Почекавши хвилин п,ять, потерпілий підійшов до мікроавтобуса, відкрив двері і підвищивши голос сказав обвинуваченому,що немає місця для парковки,після чого закрив двері і пішов до своєї машини,нецензурно потерпілий на адресу обвинуваченого не висловлювався,ніяких квітів не бачив. Потерпілий підійшов до своєї машини,відкрив двері і побачив,що із магазину «АТБ» вийшов ОСОБА_7 . Потерпілий сів в свій автомобіль,завів його,в цей момент до нього підбіг ОСОБА_8 ,наніс потерпілому близько п,яти ударів,перший удар в область нижньої щелепи, потерпілий відчув біль. ОСОБА_8 відкрив дверцята машини потерпілого і наніс удари ногами останньому. Підбіг ОСОБА_7 ,закрив дверцята машини,вони разом пішли. Потерпілий із бардачка дістав застосування,в якому знаходиться виделка,ложка,в складному вигляді,наздогнав обвинуваченого,потерпілий не пам,ятає,чи наносив удари цим предметом обвинуваченому. Після цього потерпілий приїхав додому,зателефонував стоматологу,сказав,що у нього мабуть зламана щелепа,потерпілий звернувся в лікарню. Просив задовольнити пред,явлений цивільний позов,стягнути з обвинуваченого ОСОБА_6 на його користь в рахунок відшкодування матеріальної шкоди 739,627 гривень,в рахунок відшкодування моральної шкоди 40000 гривень,просив призначити покарання обвинуваченому на розсуд суду.

У судовому засіданні свідок ОСОБА_9 пояснив,що з обвинуваченим має дружні стосунки.02 жовтня 2015 року,в вечірній час, свідок разом з обвинуваченим ОСОБА_6 знаходились біля магазину «АТБ»,з квітами та подарунками, збирались їхати до матері обвинуваченого в гості. Свідок пішов в маркет «АТБ» за продуктами,а обвинувачений спочатку поставив автомобіль біля заїзду для вигрузки продуктів маркету. Коли свідок вийшов з магазину, машина обвинуваченого знаходилась ближче до парковки, свідок побачив,як якийсь чоловік гучно гупає дверцятами і висловлюється нецензурно,потім іде і сідає в свою машину, це був потерпілий. Свідок підійшов до нього і запитав,що сталося,чому він веде себе агресивно. В цей час підійшов ОСОБА_8 і запитав у потерпілого, як він його назвав, потерпілий відповів обвинуваченому нецензурно. ОСОБА_8 вдарив потерпілого у відповідь один чи два рази,свідок стояв у обвинуваченого за спиною,точну кількість ударів не побачив. Через вікно машини,у який знаходився потерпілий, ОСОБА_8 наніс останньому близько 2-3 ударів,ці дії обвинуваченого були спровоковані діями потерпілого. Свідок попросив ОСОБА_8 заспокоїтися і зупинитися,в цей час потерпілий витягнув із бардачка ніж, вийшов з машини і наніс обвинуваченому 1-2 удари в плече і руку, потерпілий нападав,а ОСОБА_8 захищався. Хтось зробив зауваження потерпілому і він заспокоївся.

У судовому засіданні свідок ОСОБА_10 пояснила,що потерпілий ОСОБА_5 є її чоловіком. 02 жовтня 2015 року після роботи вона знаходилась вдома, приїхав її чоловік, у нього була опухла щока,говорити він не міг, свідок та потерпілий поїхали в лікарню, де знаходились до пізньої ночі. В міліції показання потерпілий давати не міг,оскільки не міг говорити, писав в блокноті. Обставини інциденту свідку на той час відомі не були.

Оцінюючи зазначені докази в їх сукупності, суд вважає, що провина обвинуваченого у вчиненні інкримінованого йому діяння підтверджується показаннями потерпілого ОСОБА_5 , свідків ОСОБА_9 та ОСОБА_10 , частково поясненнями самого обвинуваченого, а також іншими доказами, наявними в матеріалах кримінального провадження й дослідженими в судовому засіданні, а саме:

-протоколом огляду відеозаписів з камер відеоспостереження торгового маркету «АТБ» від 17.10.2015 року(а.п.41-49);

-висновком експерту №2120 від 15.10.2015 року,згідно якого у потерпілого ОСОБА_5 виявлено:закриту тупу травму обличчя у вигляді:синця в ділянці гілки нижньої щелепи зліва та двобічного її перелому:суглобового паростка та її гілки в ділянці 4-го лівого зубу,яка відноситься до тілесного ушкодження середнього ступеню тяжкості за ознакою тривалого розладу здоров,я;синець на шиї справа,який відноситься до легкого тілесного ушкодження без короткочасного розладу здоров,я;вищевказані тілесні ушкодження у ОСОБА_5 утворилися від дії тупих твердих предметів з обмеженою контактуючою поверхнею,не виключено 02.10.2015 року(а.п.26);

-протоколом від 16.10.2015 року пред,явлення для впізнання потерпілому ОСОБА_5 особи, яка нанесла йому тілесні ушкодження, згідно якого останній впізнав обвинуваченого ОСОБА_6 , як особу, яка 02.10.2015 року нанесла потерпілому тілесні ушкодження поблизу торгового маркету «АТБ» у м.Коростишеві(а.п.35-36),

зазначені документи визнані судом належними та допустимими доказами, як такі, що були відкриті сторонам кримінального провадження, які мали змогу з ними ознайомитися.

Аналізуючи наведені докази в сукупності з іншими доказами, наявними в матеріалах кримінального провадження й дослідженими в судовому засіданні, давши їм оцінку,суд приходить до висновку, що провина обвинуваченого повністю знайшла своє підтвердження в суді, винність обвинуваченого ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення доведена і його дії правильно кваліфіковані за ч.1 ст.122 КК України, як умисні дії, що виразились в заподіянні умисного середньої тяжкості тілесного ушкодження,тобто умисного ушкодження,яке не є небезпечним для життя і не потягло за собою наслідків,передбачених у статті 121 КК України,але таке,що спричинило тривалий розлад здоров,я.

Суд розглядає справу в межах пред`явленого обвинувачення.

При призначенні виду та міри покарання ОСОБА_6 , суд враховує ступінь тяжкості вчиненого останнім кримінального правопорушення, особу винного та обставини, що пом`якшують і обтяжують покарання. Кримінальне правопорушення за ст.122 ч.1 КК України відноситься до категорії злочинів середньої тяжкості.

Суд також приймає до уваги, що обвинувачений ОСОБА_6 раніше не судимий, не працює,не одружений, утриманців не має,на обліку у лікарів психіатра та нарколога в Коростишівській центральній районній лікарні не перебуває,за місцем проживання характеризується задовільно.

Обставин,які пом,якшують покарання,судом не встановлено.

Обставин,які обтяжують покарання,судом не встановлено.

Обираючи вид і міру покарання обвинуваченому ОСОБА_6 , суд враховує обставини кримінального провадження, дані про особу обвинуваченого, його відношення до вчиненого, наслідки, що наступили від вчиненого, і вважає, що попередження з його боку здійснення нових злочинів і досягнення інших цілей покарання можливо без ізоляції від суспільства, призначити останньому покарання слід в межах санкції статті кримінального кодексу у вигляді обмеження волі, із застосуванням ст.75 КК України, звільнити від відбування призначеного покарання з випробуванням, поклавши на нього обов`язки, передбачені ст. 76 КК України.

На думку суду застосування звільнення від покарання з випробуванням у даному випадку є більш дієвим заходом впливу на обвинуваченого, оскільки перебуваючи під наглядом органів кримінально-виконавчої інспекції він відчуватиме відповідний тиск відповідальності.

Запобіжний захід у відношенні обвинуваченого ОСОБА_6 не обирався.

Цивільний позов потерпілого ОСОБА_5 підлягає частковому задоволенню за наступних підстав.

Як встановлено в судовому засіданні внаслідок протиправних дій ОСОБА_6 потерпілому були завдані тілесні ушкодження. Внаслідок отриманих тілесних ушкоджень потерпілий поніс витрати на лікування в розмірі 739,27 гривень, що підтверджується квитанціями на придбання лікарняних засобів.

Вказана сума підлягає відшкодуванню з обвинуваченого відповідно до ст. 1166 ЦК України.

Окрім того, відповідно до ст. 23 ЦК України потерпілий має право на відшкодування моральної шкоди у зв`язку з порушенням його прав. В даному випадку моральна шкода полягає у фізичних та душевних стражданнях, які він відчував внаслідок завдання йому тілесних ушкоджень.

Оцінюючи грошовий розмір моральної шкоди, суд враховує, характер правопорушення, глибину душевних страждань потерпілого,а також вимоги розумності та справедливості.

Суд оцінює моральну шкоду в розмірі 10000 гривень,яка підлягає стягненню відповідно до ст. 1167 ЦК України.

В іншій частині вимоги завищені і не підлягають задоволенню.

Арешт на майно обвинуваченого ОСОБА_6 у кримінальному провадженні не накладався.

Питання про речові докази в кримінальному провадженні необхідно вирішити в порядку ст. 100 КПК України.

Процесуальні витрати в кримінальному провадженні відсутні.

Керуючись ст.ст. 100, 124, 368, 370, 373, 374 КПК України, суд,

ЗАСУДИВ:

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст.122 ч.1 КК України і призначити покарання у вигляді 2 (двох) років обмеження волі.

На підставі ст.ст.75,76 КК України ОСОБА_6 звільнити від покарання, призначеного за даним вироком з випробуванням, якщо він протягом 1 (одного) року іспитового строку не вчинить нового злочину та виконає покладені на нього обов`язки: не виїзджати за межі України на постійне проживання без дозволу кримінально-виконавчої інспекції, повідомляти органи кримінально-виконавчої інспекції про зміну місця проживання, періодично з`являтися для реєстрації до органів кримінально-виконавчої інспекції.

Стягнути з ОСОБА_6 на користь ОСОБА_5 в рахунок відшкодування матеріальної шкоди суму у розмірі 739(сімсот тридцять дев,ять)гривень 27 копійок.

Стягнути з ОСОБА_6 на користь ОСОБА_5 в рахунок відшкодування моральної шкоди суму в розмірі 10000(десять тисяч)гривень.

Речові докази в кримінальному провадженні: диск з відеозаписом відеоспостереження, який зберігається в матеріалах кримінального провадження-залишити в матеріалах кримінального провадження.

На вирок може бути подана апеляційна скарга до апеляційного суду Житомирської області через Коростишівський районний суд, Житомирської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Суддя ОСОБА_1