Первомайський міськрайонний суд Миколаївської області
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 листопада 2016 року м. Первомайськ

Справа :484/3284/16-к

Номер провадження : 1-кп/484/208/16

Первомайський міськрайонний суд Миколаївської області у складі:
головуючий суддя - ОСОБА_1 ,
за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2
прокурорів ОСОБА_3 , ОСОБА_4
обвинуваченого ОСОБА_5
захисника адвоката ОСОБА_6
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Первомайськ Миколаївської області кримінальне провадження, внесене в Єдиний реєстр досудових розслідувань за № 0002383, відносно ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ; уродженця м. Первомайськ Миколаївської області; громадянина України; проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ; раніше не судимого; який обвинувачується у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 162, ч. 1 ст. 125, ч. 1 ст. 189, ч. 2 ст. 185, ч. 1 ст. 357 КК України,
встановив:

29.08.2016 р., близько 23:30 години, обвинувачений ОСОБА_5 , перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння, маючи намір спричинити тілесні ушкодження ОСОБА_7 , прийшов до місця його мешкання, яке розташоване по АДРЕСА_2 .

Враховуючи той факт, що ОСОБА_7 перебував у приміщенні літньої кухні, яка розташована на вищевказаній території за зазначеною адресою, обвинувачений ОСОБА_5 , маючи намір, спрямований на спричинення тілесних ушкоджень ОСОБА_7 , та усвідомлюючи той факт, що його ніхто не чекає, через вхідні двері незаконно, порушуючи недоторканість житла, проник в середину будинку.

Таким чином, обвинувачений ОСОБА_5 порушив права ОСОБА_7 , гарантовані статтею 30 Конституції України, відповідно до якої кожному гарантується недоторканість житла. Не допускається проникнення до житла чи до іншого володіння особи, проведення в них огляду чи обшуку інакше, як за вмотивованим рішенням суду.

Вину в скоєному кримінальному правопорушенні обвинувачений визнав повністю, підтвердив обставини, викладені в обвинувальному акті; щиро розкаявся.

Таким чином, своїми умисними діями обвинувачений ОСОБА_5 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене, ч. 1 ст. 162 КК України, а саме: незаконне проникнення до житла.

Продовжуючи свої злочинні дії, обвинувачений ОСОБА_5 , перебуваючи вдома у ОСОБА_7 за адресою: АДРЕСА_2 , переслідуючи прямий умисел, направлений на спричинення тілесних ушкоджень ОСОБА_7 , усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи суспільно-небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, кулаком правої руки наніс декілька ударів в обличчя ОСОБА_7 , внаслідок чого останньому були заподіяні тілесні ушкодження.

Згідно з висновком судово-медичної експертизи № 666-М від 28.09.2016 року у потерпілого ОСОБА_7 виявлено синець та садно на обличчі. Вказані тілесні ушкодження відносяться до категорії легких.

Нанесення обвинуваченим ОСОБА_5 ударів потерпілому ОСОБА_7 послугувало настанням вищезазначених наслідків.

Вину в скоєному кримінальному правопорушенні обвинувачений визнав повністю, підтвердив обставини, викладені в обвинувальному акті; щиро розкаявся.

Таким чином, своїми умисними діями обвинувачений ОСОБА_5 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене, ч. 1 ст. 125 КК України, а саме: умисні легкі тілесні ушкодження.

29.08.2016 р., близько 23:45 години, обвинувачений ОСОБА_5 , перебуваючи в будинку за адресою: АДРЕСА_2 , переслідуючи прямий умисел, направлений на заволодіння грошовими коштами потерпілого ОСОБА_7 , усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, з корисливих мотивів, погрожуючи насильством ОСОБА_7 незаконно вимагав з останнього 3000,00 грн.

Вину в скоєному кримінальному правопорушенні обвинувачений визнав повністю, підтвердив обставини, викладені в обвинувальному акті; щиро розкаявся.

Таким чином, своїми умисними діями обвинувачений ОСОБА_5 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 189 КК України, а саме: вимога передачі чужого майна з погрозою насильства над потерпілим.

Продовжуючи свою злочинну діяльність, 30.08.2016 р., близько 00:05 години, обвинувачений ОСОБА_5 , виходячи з будинку, розташованого по АДРЕСА_2 , побачив наручний годинник марки «Полёт-Москва» вартістю 140,00 грн. та мобільний телефон марки «Samsung GT-S 3830 i» вартістю 400,00 грн., які перебували на столі однієї з кімнат та належать потерпілому ОСОБА_7 .

В цей час у обвинуваченого ОСОБА_5 виник умисел на таємне викрадення чужого майна.

Переслідуючи прямий умисел, направлений на заволодіння майном потерпілого ОСОБА_7 , усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, з корисливих мотивів, обвинувачений ОСОБА_5 поклав до кишені своїх брюк наручний годинник марки «Полёт-Москва» та мобільний телефон марки «Samsung GT-S 3830 i» та покинув територію домоволодіння потерпілого ОСОБА_7 , тим самим спричинивши збиток останньому на загальну суму 540,00 грн.

Вину в скоєному кримінальному правопорушенні обвинувачений визнав повністю, підтвердив обставини, викладені в обвинувальному акті; щиро розкаявся.

Таким чином, своїми умисними діями обвинувачений ОСОБА_5 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 185 КК України, а саме: таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене повторно.

Крім того, 30.08.2016 р. близько 00:05 години, обвинувачений ОСОБА_5 , виходячи з будинку розташованого по АДРЕСА_2 , окрім наручного годиннику марки «Полёт-Москва» та мобільного телефону марки «Samsung GT-S 3830 i», на столі однієї з кімнат будинку побачив свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу (легкового автомобіля) марки «FORD OPION», реєстраційний номер НОМЕР_1 , 1986 року випуску. В цей час у обвинуваченого ОСОБА_5 виник умисел на викрадення вказаних офіційних документів з метою вчасного повернення йому грошових коштів потерпілим ОСОБА_7 .

Так, переслідуючи прямий умисел, направлений на заволодіння свідоцтвом про реєстрацію вказаного транспортного засобу, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, з корисливих мотивів, обвинувачений ОСОБА_5 поклав свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу марки «FORD OPION», реєстраційний номер НОМЕР_1 , 1986 року випуску, до кишені своїх брюк та покинув територію домоволодіння потерпілого ОСОБА_7 .

Вину в скоєному кримінальному правопорушенні обвинувачений визнав повністю, підтвердив обставини, викладені в обвинувальному акті; щиро розкаявся.

Таким чином, своїми умисними діями обвинувачений ОСОБА_5 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 357 КК України, а саме: викрадення офіційних документів.

За сукупністю обвинувачений ОСОБА_5 своїми діями вчинив кримінальні правопорушення, передбачені ч. 1 ст. 162, ч. 1 ст. 125, ч. 1 ст. 189, ч. 2 ст. 185, ч. 1 ст. 357 КК України.

Відповідно до ч. 3 ст. 349 КПК України, суд, враховуючи думку учасників судового провадження, визнав недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються, а саме: покази свідків, при цьому з`ясував, те, що учасники судового провадження правильно розуміють зміст цих обставин, сумнівів у добровільності їх позиції немає, а також роз`яснив їм, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.
На підтвердження вини обвинуваченого ОСОБА_5 стороною обвинувачення надано такі докази.
Протокол огляду місця події від 30.08.2016 р. та таблиця зображень до протоколу, згідно з яким було оглянуто домоволодіння потерпілого ОСОБА_7 за адресою: АДРЕСА_2 .

Висновок експерта № 666-М від 28.09.2016 р., згідно з яким у ОСОБА_7 виявлено крововилив і садно обличчя. Дані тілесні ушкодження могли виникнути в строк, зазначений у постанові, від дії тупого (-их) твердого (-их) предмету (-ів) і відносятся до категорії легких тілесних ушкоджень. Діагноз «ЧМТ, струс головного мозку» під час визначення ступеню тяжкості тілесних ушкоджень не враховувався, оскільки об`єктивними клінічними даними не підтверджений. Згідно з наданими медичними документами надати відповідь на питання про можливість виникнення вищезазначених тілесних ушкоджень під час падіння з положення стоячи, а також про кількість ударних впливів не є можливим.

Згідно з довідкою «Мобидрайв», станом на серпень 2016 р. вартість бувшого у використанні мобільного телефону «Самсунг S» 5830і становить 400,00 грн.; відповідно до довідки ФОП ОСОБА_8 , станом на серпень 2016 р. вартість бувшого у використанні наручного годинника «Полет-Москва» становить 140,00 грн.

Надані довідки про вартість мобільного телефону та наручного годинника не є належним доказом, який доводить розмір заподіяної шкоди, оскільки стороною обвинувачення не надано доказів, що зазначені суб`єкти підприємницької діяльності мають право на здійснення оціночної діяльності.

Сторонами кримінального провадження погоджено, що вартість бувшого у використанні мобільного телефону «Самсунг S» 5830і становить 400,00 грн.; бувшого у використанні наручного годинника «Полет-Москва» - 140,00 грн.

Зазначені докази повністю узгоджуються між собою та відповідають обставинам, викладеним в обвинувальному акті.

Суд за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінив кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів з точки зору достатності та взаємозв`язку, приходить до висновку про те, що вина обвинуваченого ОСОБА_5 у вчинені інкримінованих злочинів знайшла своє повне підтвердження під час судового розгляду. Дії обвинуваченого ОСОБА_5 правильно кваліфіковані за ч. 1 ст. 162, ч. 1 ст. 125, ч. 1 ст. 189, ч. 2 ст. 185, ч. 1 ст. 357 КК України.

Обираючи вид та міру покарання обвинуваченому ОСОБА_5 , суд враховує характер та ступінь суспільної небезпеки вчинених ним кримінальних правопорушень, які, відповідно до ст. 12 КК України, є злочинами невеликої та середньої тяжкості, а також дані про особу обвинуваченого, який повністю визнав себе винним, має постійне місце проживання, характеризується позитивно, раніше не судимий; крім того, суд враховує, що потерпілий просив обвинуваченого суворо не карати, претензій матеріального та морального характеру не має.
Обставинами, які відповідно до ст. 66 КК України, пом`якшують покарання обвинуваченому ОСОБА_5 , суд визнає щире каяття.
Обставинами, які відповідно до ст. 67 КК України, обтяжують покарання обвинуваченому ОСОБА_5 , є вчинення злочину особою, яка перебувала у стані алкогольного сп`яніння.
Ураховуючи викладене, а саме: дані про особу обвинуваченого ОСОБА_5 , обставину, що пом`якшує покарання та обставину, що обтяжує покарання, суд приходить до висновку про те, що виправлення ОСОБА_5 можливе без відбування покарання, яке слід обрати в межах санкції ч. 1 ст. 162, ч. 1 ст. 125, ч. 1 ст. 189, ч. 2 ст. 185, ч. 1 ст. 357 КК України; відповідно до ч. 1 ст. 72 КК України покарання, призначене за ч. 1 ст. 125 КК України, перевести в більш суворий вид покарання; відповідно до ч. 1 ст. 70 КК України, остаточне покарання призначити за сукупністю злочинів шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим; звільнити ОСОБА_5 від відбування покарання з випробуванням, встановити йому іспитовий строк та покласти на нього відповідні обов`язки.
Цивільні позови у справі не заявлено.
Речових доказів у справі немає.
Витрат на залучення експерта немає.
Суд не вбачає підстав для обрання запобіжного заходу обвинуваченому ОСОБА_5 до набрання вироком законної сили.
Керуючись ст. 124 Конституції України, ч. 1 ст. 70, ст. ст. 72, 75, 76, ч. 1 ст. 162, ч. 1 ст. 125, ч. 1 ст. 189, ч. 2 ст. 185, ч. 1 ст. 357 КК України, ст. ст. 349, 368, 369, 374 КПК України, суд
ухвалив:
ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ; уродженця м. Первомайськ Миколаївської області, визнати винуватим у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 162, ч. 1 ст. 125, ч. 1 ст. 189, ч. 2 ст. 185, ч. 1 ст. 357 КК України;
призначити ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , покарання:
за ч. 1 ст. 162 КК України у виді одного року обмеження волі;
за ч. 1 ст. 125 КК України у виді ста двадцяти годин громадських робіт;
ч. 1 ст. 189 КК України у виді трьох років обмеження волі;
ч. 2 ст. 185 КК України у виді двох років обмеження волі;
ч. 1 ст. 357 КК України у виді одного року обмеження волі;
відповідно до ч. 1 ст. 72 КК України ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , покарання, призначене за ч. 1 ст. 125 КК України у виді ста двадцяти годин громадських робіт, перевести в більш суворий вид покарання у виді п`ятнадцяти днів обмеження волі;
відповідно до ч. 1 ст. 70 КК України ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , покарання призначити за сукупністю злочинів шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим та призначити остаточне покарання у виді трьох років обмеження волі;
відповідно до ст. 75 КК України ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , звільнити від відбування призначеного покарання з випробуванням, встановивши іспитовий строк тривалістю два роки;
відповідно до п. 1, 2 ч. 1 ст. 76 КК України покласти на ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , такі обов`язки: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.
Запобіжний захід до набрання вироком законної сили відносно ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , не обирати.
На вирок може бути подана апеляційна скарга в Апеляційний суд Миколаївської області протягом тридцяти днів з моменту його проголошення через Первомайський міськрайонний суд Миколаївської області.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції. Якщо строк апеляційного оскарження буде поновлено, вважається, що вирок не набрав законної сили.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору.

Суддя ОСОБА_1