В И Р О К
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
31 жовтня 2016 року смт. Близнюки
Близнюківський районний суд Харківської області у складі:
головуючого судді ОСОБА_1 ,
за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,
за участю сторін кримінального провадження з боку обвинувачення: прокурора ОСОБА_3 , з боку захисту: обвинуваченого ОСОБА_4 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в смт. Близнюки Харківської області кримінальне провадження відносно:
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Варварівка Юр`ївського району Харківської області, громадянина України, не працюючого, не одруженого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 ; такого, що мешкає за адресою: АДРЕСА_2 , раніше судимого: 11.04.2016 року Юр`ївським районним судом Дніпропктровської області за ч.3 ст. 185 КК України до 3 років позбавлення волі із застосуванням ст. 75 КК України з іспитовим строком на 2 роки; 01.07.2016 Павлоградським міськрайонним судом Дніпропетровської області за ч.2 ст. 310 КК України із застосуванням ст. 71 КК України до 3 років 3 місяців позбавлення волі,
за обвинуваченням у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України,-
в с т а н о в и в:
28.03.2016 близько 20.00 години ОСОБА_4 , перебуваючи на АДРЕСА_3 , діючи з прямим умислом, направленим на таємне викрадання чужого майна, з корисливого мотиву, з метою наживи, діючи повторно, оскільки раніше скоїв кримінальне правопорушення передбачене ч.3 ст. 185 КК України, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, прийшов до території сільської амбулаторії, яка розташована за адресою: АДРЕСА_3 , де скориставшись тим, що за його діями не спостерігають сторонні особи, проник на не охоронювану територію, шляхом вільного доступу через пошкоджене вікно проник до приміщення амбулаторії, яка розташована на вищевказаній території, звідки таємно викрав металеву електроплиту марки ПЕ-4 в неробочому стані, загальною вагою 70 кілограмів. Згідно висновку судової товарознавчої експертизи Харківського науково-дослідного інституту судових експертиз ім. Зас. проф. М.С. Бокаріуса № 4226 від 25.04.2016, загальна ринкова вартість викраденої електроплити за ціною металобрухту становить 161,00 грн. Після чого зник з місця скоєння злочину, розпорядившись викраденим на свій розсуд.
Крім того, 30.03.2016 року близько 08.00 години ОСОБА_4 , перебуваючи на АДРЕСА_3 , діючи з прямим умислом, направленим на таємне викрадання чужого майна, з корисливого мотиву, діючи повторно, з метою наживи, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, прийшов до території домоволодіння, яке розташоване за адресою: АДРЕСА_3 , де скориставшись тим, що за його діями не спостерігають сторонні особи, та що на території вищезазначеного домоволодіння відсутні господарі, шляхом вільного доступу через відчинені вхідні двері, проник в будинок, звідки таємно викрав металеві вироби, а саме: дві ресори з автомобілю «Таврія»; два амортизатора з мотоциклу ЇЖ «Юпітер»; два комплекти чавунних конфорок; дві заслінки та металеву кришку, які належать ОСОБА_5 . Згідно висновку судової товарознавчої експертизи Харківського науково-дослідного інституту судових експертиз ім. Зас. проф. М.С. Бокаріуса № 4848 від 17.05.2016, загальна ринкова вартість викрадених металевих виробів становить 460,00 грн. Після чого зник з місця скоєння злочину, розпорядившись викраденим на свій розсуд.
Допитаний у судовому засіданні в якості обвинуваченого ОСОБА_6 , вину в інкримінованих йому кримінальних правопорушень визнав повністю, розкаявся у скоєному, погодився із кваліфікацією органом досудового розслідування вчинених ним діянь, не оспорював встановлених в ході досудового розслідування фактичних обставин справи на підставі яких стороною обвинувачення йому пред`явлено обвинувачення. Пояснив про обставини справи як викладено вище у вироку.
Прокурор не висловив жодних заперечень щодо встановлених обставин.
Враховуючи, що обвинувачений ОСОБА_6 в повному обсязі визнав свою вину у вчиненні інкримінованих йому кримінальних правопорушень, судом відповідно до ч. 3 ст. 349 КПК України визнано недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються. При цьому суд з`ясував, що учасники судового провадження правильно розуміють зміст цих обставин, що немає сумнівів у добровільності їх позиції, а також роз`яснив учасникам кримінального провадження, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.
Таким чином, суд, переконавшись у правильності розуміння вказаних положень закону сторонами кримінального провадження, визнав недоцільним дослідження доказів, поданих на підтвердження події кримінального правопорушення, та винуватості обвинуваченого у вчиненні кримінальних правопорушень.
Вина обвинуваченого у скоєнні вище зазначених кримінальних правопорушень доведена в повному обсязі і підтверджується доказами, які містяться в матеріалах кримінального провадження.
Дії ОСОБА_6 кваліфікуються судом:
-по епізоду від 28.03.2016 за ч.3 ст.185 КК України, тобто таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинена повторно, поєднана з проникненням в інше приміщення;
-по епізоду від 30.03.2016 за ч.3 ст.185 КК України, тобто таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинена повторно, поєднана з проникненням в житло.
При вирішенні питання про вид і міру покарання ОСОБА_6 суд враховує щире каяття та активне сприяння розкриттю злочину, що відповідно до п.1 ч.1 ст. 66 КК України визнається судом обставинами, які пом`якшують його покарання.
Відповідно до ст.67 КК України, обставини, які обтяжують покарання ОСОБА_4 відсутні.
Відповідно до класифікації злочинів, передбаченої ст. 12 КК України, кримінальні правопорушення, вчинені ОСОБА_6 , відноситься до тяжких злочинів.
Вивченням даних про особу ОСОБА_6 встановлено, що він судимий, на обліку у лікарів психіатра нарколога Юр`ївської ЦРЛ Дніпропетровської області не перебуває, за місцем проживання характеризується позитивно, не одружений, не працює.
При призначенні покарання ОСОБА_6 , суд відповідно до вимог ст.65 КК України, враховує характер та ступінь суспільної небезпеки скоєних кримінальних правопорушень, їх наслідки, дані про особу обвинуваченого, обставини, що пом`якшують покарання та відсутність оставин, що обтяжують покарання.
Враховуючи вказані обставини, суд приходить до висновку про необхідність і достатність призначення ОСОБА_6 покарання у виді позбавлення волі в межах санкції ч. 3 ст. 185 КК України.
Як вбачається з матеріалів кримінального провадження, 01 липня 2016 року вироком Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області ОСОБА_6 визнаний винним за ч.2 ст. 310 КК України та призначено покарання у виді трьох років позбавлення волі. Відповідно до ч. 1 ст. 71 КК України ОСОБА_4 до призначеного покарання частково приєднано не відбуте покарання за вироком Юр`ївського районного суду Дніпропетровської області від 11.04.2016 року та визначено остаточне покарання у виді 3 років 3 місяців позбавлення волі.
Крім того, за вироком Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 01 липня 2016 року ОСОБА_4 зараховано в строк відбування покарання строк попереднього ув`язнення, починаючи з 23 червня 2016 року до набрання вироком законної сили. Вирок набрав законної сили 02.08.2016 року.
Водночас, злочин, передбачений ч. 3 ст.185 КК України він вчинив в березні 2016 року, тобто до постановлення Павлоградським міським судом вироку від 01 липня 2016 року, тому при ухваленні цього вироку, суд застосовує вимоги ч. 4 ст.70 КК України та призначає ОСОБА_6 остаточне покарання у виді позбавлення волі шляхом поглинення менш суворого покарання, призначеного за цим вироком, більш суворим, призначеним за вироком Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області.
На думку суду, призначене покарання відповідає характеру та ступеню тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, а також є достатнім для виправлення ОСОБА_6 та запобігання вчинення ним нових кримінальних правопорушень.
Вирішуючи питання щодо обрання міри запобіжного заходу ОСОБА_6 до набрання вироком законної сили, суд враховує ризики, передбачені ст.ст. 177, 178 КПК України, те що ОСОБА_6 засуджується до покарання у виді позбавлення волі, тому застосовує до ОСОБА_6 до набрання вироком законної сили запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.
За правилами ч.5 ст.72 КК України ОСОБА_4 в строк відбування покарання підлягає зарахуванню строк попереднього ув`язнення з 23 червня 2016 року по 02 серпня 2016 року ( за вироком Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 01.07.2016 року) та з 31 жовтня 2016 року до набранням цим вироком законної сили, із розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.
Підстав для застосування ст. 69 КК України до ОСОБА_6 суд не вбачає.
Цивільний позов не пред`являвся. Арешт на майно не накладався.
Згідно ч. 2 ст. 124 КПК України, суд стягує з ОСОБА_6 процесуальні витрати за проведення судово-товарознавчих експертиз за цим кримінальним провадженням.
Долю речових доказів вирішити у відповідності до вимог п. 5 ч. 9 ст. 100 КПК України.
Керуючись ст.ст. 349, 368-371, 373, 374, 376 КПК України, суд,-
у х в а л и в:
ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України та призначити йому покарання у виді позбавлення волі на строк 3 (три) роки 2 (два) місяці.
На підставі ч. 4 ст. 70 КК України, шляхом поглинання менш суворого покарання, призначеного цим вироком за ч. 3 ст. 185 КК України, більш суворим покаранням, призначеним вироком Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 01.07.2016 за ч. 2 ст. 310 КК України із застосуванням ч.1 ст. 71 КК України, остаточно визначити покарання у виді позбавлення волі на строк 3 (три) роки 3 (три) місяці.
Стягнути з ОСОБА_4 на користь держави процесуальні витрати за проведення:
- судово-товарознавчої експертизи № 4226 від 25.04.2016 в сумі 352 (триста п`ятдесят дві) грн. 40 коп. (код доходів 24060300 р/р 0005, код банку 37999680, МФО 851011 ГУДКСУ в Комінтернівському районі м. Харкова);
- судово-товарознавчої експертизи № 4848 від 17.05.2016 в сумі 352 (триста п`ятдесят дві) грн. 40 коп. (код доходів 24060300 р/р 0005, код банку 37999680, МФО 851011 ГУДКСУ в Комінтернівському районі м. Харкова).
Речові докази у кримінальному провадженні, а саме: дві ресори з автомобілю «Таврія», два амортизатора з мотоциклу ЇЖ «Юпітер», два комплекти чавунних конфорок, дві заслінки та металеву кришку, які знаходиться на відповідальному зберіганні у ОСОБА_5 - повернути останньому як власнику; металеву електроплиту, яка знаходяться на відповідальному зберіганні у ОСОБА_7 - повернути КП «Близнюківський районний центр первинної медичної допомоги» Близнюківської районної ради Харківської області, як законному володільцю.
Обрати ОСОБА_4 запобіжний захід до набрання вироком законної сили у вигляді тримання під вартою, взявши ОСОБА_4 під варту у залі суду негайно.
Зарахувати в строк відбуття покарання строк попереднього ув`язнення з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі з 23 червня 2016 року по 02 серпня 2016 року ( за вироком Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 01.07.2016 року) та з 31 жовтня 2016 року до набранням цим вироком законної сили.
Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору. Учасники судового провадження мають право отримати копію вироку в суді.
Вирок може бути оскаржено до апеляційного суду Харківської області через Близнюківський районний суд Харківської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.
Суддя ОСОБА_1
31 жовтня 2016 року