АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ

Справа № 214/4801/15-к Суддя 1 інстанції ОСОБА_1
Номер провадження 11-кп/774/341/К/16 Суддя-доповідач ОСОБА_2
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
Колегія суддів судової палати з кримінальних справ апеляційного суду Дніпропетровської області у складі:
головуючого судді ОСОБА_2
суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4
секретар ОСОБА_5
розглянула у відкритому судовому засіданні в м. Кривому Розі 19 травня 2016 року апеляційну скаргу заступника прокурора Дніпропетровської області у кримінальному провадженні №0001754, 0000675 на вирок Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу від 01 березня 2016 року відносно

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Кривого Рогу Дніпропетровської області, українеця, громадянина України, маючого середню спеціальну освіту, неодруженого, неповнолітніх дітей на утриманні не маючого, не працюючого, раніше судимого:

- 17.08.2011 року Жовтневим районним судом м. Кривого Рогу Дніпропетровської області за ч.2 ст.185, ч.3 ст.185, ч.2 ст.190, ч.1 ст.70 КК України до 3-х років 6 місяців позбавлення волі, на підставі ч.1 ст.71, ст.72 КК України, у сукупності покарань та невідбутого покарання за вироком Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу від 26.03.2010 року у вигляді 200 годин громадських робіт шляхом часткового складання до відбуття покарання призначено 3 роки 6 місяців 25 днів позбавлення волі;

- 17.04.2012 року Саксаганським районним судом м. Кривого Рогу за ч.1 ст.185, ч.2 ст.389, ч.1 ст.70 КК України до 1 року позбавлення волі, на підставі ч.4 ст.70 КК України поглинуто покарання за вироком Жовтневого районного суду м. Кривого Рогу від 17.08.2011 року та остаточно призначено покарання у виді 3х років 6 місяців 25 днів позбавлення волі, звільненого 07.02.2015 року по відбуттю строку покарання;

- 23.03.2015 року Саксаганським районним судом м. Кривого Рогу за ч.3 ст.15, ч.2 ст.185 КК України до 2 років обмеження волі з іспитовим строком на 2 роки;

- 20.07.2015 року Жовтневим районним судом м. Кривого Рогу за ч.2 ст.186, ст.ст.71, 72 КК України до 4 років 3 місяців позбавлення волі;

- 08.12.2015 року Саксаганським районним судом м. Кривого Рогу за ч.2 ст.185, ч.2 ст.190, ч.1 ст.70, ч.4 ст.70 КК України з поглинанням цього покарання невідбутим покаранням за вироком Жовтневого районного суду м. Кривого Рогу від 20.07.2015 року та остаточно призначено покарання у виді 4 років 3 місяців позбавлення волі, з місця реєстрації знятого, постійного місця проживання не маючого,

обвинуваченого у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.125, ч.2 ст.186, ч.2 ст.185, ч.3 ст.185, ч.2 ст.185 КК України, якого визнано винним та засуджено:
-за ч.1 ст.125 КК України у виді 1 року виправних робіт;
-за ч.2 ст.186 КК України у виді 4 років позбавлення волі;
-за ч.2 ст.185 КК України у виді 2 років позбавлення волі;
-за ч.3 ст.185 КК України у виді 3 років позбавлення волі;
-за ч.2 ст.185 КК України у виді 2 років позбавлення волі.
На підставі ч.1 ст.70 КК України шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим остаточно призначено ОСОБА_6 покарання у виді 4 років позбавлення волі.
На підставі ч.4 ст.70 КК України призначене покарання поглинути невідбутим покаранням за вироком Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу від 08.12.2015 року та остаточно призначити ОСОБА_6 покарання у виді 4 років та 3 місяців позбавлення волі.
Стягнуто з ОСОБА_6 на користь ПАТ «Укртелеком» 10461 грн. 23 коп.
Стягнуто з ОСОБА_6 на користь ТОВ «ПРОМТЕЛ» 4032 грн.
Питання з речовими доказами вирішено.
Учасники судового провадження:
Прокурор ОСОБА_7
Обвинувачений ОСОБА_6 ,
Захисник обвинуваченого-адвокат ОСОБА_8 .
В апеляційній скарзі прокурор просить вирок Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу від 01 березня 2016 року відносно ОСОБА_6 змінити, призначити ОСОБА_6 покарання:
-за ч. 1 ст. 125 КК України у виді 100 годин громадських робіт,
-за ч. 2 ст. 186 КК України у виді 4 років позбавлення волі;
-за ч. 2 ст. 185 КК України у виді 2 років позбавлення волі;
-за ч. 3 ст. 185 КК України у виді 3 років позбавлення волі;
На підставі ч.1 ст.70 КК України шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим остаточно призначити обвинуваченому покарання у виді 4 років позбавлення волі.
На підставі ч.4 ст.70 КК України призначене покарання поглинути невідбутим покаранням за вироком Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу від 08.12.2015 року та остаточно призначити ОСОБА_6 покарання у виді 4 років 3 місяців позбавлення волі.
Вироком Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 01 березня 2016 року ОСОБА_6 був визнаний винним та засуджений за обвинуваченням в скоєнні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.125, ч.2 ст.186, ч.2 ст.185, ч.3 ст.185 КК України за наступних обставин.
ОСОБА_6 , 14 червня 2015 року, о 18.20 годині, знаходячись в приміщенні квартири АДРЕСА_1 , на ґрунті виниклих під час сварки особистих неприязних відносин, з метою заподіяння ОСОБА_9 тілесних ушкоджень, керуючись умислом на заподіяння тілесних ушкоджень потерпілій, навмисно завдав останній близько п`ятнадцяти ударів руками та ногами в область голови, спини, нижніх та верхніх кінцівок, чим заподіяв потерпілій ОСОБА_9 тілесних ушкоджень у вигляді синців обличчя, шиї, грудної клітини, передньої черевної стінки, верхніх та нижніх кінцівок, садна лівого ліктьового суглоба та правої гомілки, які згідно висновку судово-медичної експертизи №1238 від 23.06.20154 року відносяться до легких тілесних ушкоджень як такі, що мають незначні скороминучі наслідки.
Також ОСОБА_6 , повторно, 14 червня 2015 року, близько 18.30 годин, знаходячись у приміщені квартири АДРЕСА_1 , до якої його впустила мати потерпілої ОСОБА_9 , керуючись раптово виниклим злочинним наміром, направленим на відкрите викрадення чужого майна та оберненням його на свою користь, реалізуючи свій злочинний намір, зі столу, який розташований в одній із кімнат зазначеної квартири, взяв DVD-програвач, модель HSD 2041, чорного кольору та залишив квартиру, розпорядившись викраденим майном на власний розсуд, завдавши потерпілій ОСОБА_10 матеріального збитку на загальну суму 300 грн.
Також ОСОБА_6 , повторно, 03 березня 2015 року, о 22.30 годині, знаходячись в підвальному приміщенні між 1-м та 2-м під`їздами будинку АДРЕСА_2 , маючи злочинний намір, направлений на викрадення телефонного кабелю, впевнившись, що за його діями ніхто не спостерігає та вони носять таємний характер, за допомогою леза, яке він взяв із собою, зрізав приблизно 90 м кабелю, після чого направився на вулицю, розпорядившись викраденим майном на власний розсуд, завдавши ПАТ «Укртелеком» матеріальної шкоди в розмірі 808 грн. 89 коп. (без ПДВ).
Також ОСОБА_6 , повторно, 01 квітня 2015 року, о 02.30 годині, знаходячись на вулиці між будинком №80-а по вул. Світлогірській та будинком №1 по вул. Рубльова в Саксаганському районі м. Кривого Рогу, маючи злочинний намір, направлений на викрадення телефонного кабелю, впевнившись, що за його діями ніхто не спостерігає та вони носять таємний характер, заліз на одну з електроопір, яка розташована між вказаними будинками, де за допомогою ножа, який він взяв з собою, зрізав приблизно 70 метрів кабелю ТПП 50*2*0,4, розпорядившись викраденим майном на власний розсуд, чим завдав ТОВ «Промтел» матеріальної шкоди в розмірі 1400 грн. (без ПДВ).
Також ОСОБА_6 , повторно, 22 квітня 2015 року, о 12.00 годині, знаходячись на вул. Кузнєцова біля будинку №10 в Саксаганському районі м. Кривого Рогу, маючи злочинний намір, направлений на викрадення телефонного кабелю, впевнившись, що за його діями ніхто не спостерігає та вони носять таємний характер, за допомогою ножа, який він узяв з собою, зрізав приблизно 130 метрів кабелю, а саме: ТПП 50*2*0,4 43 метри; ТПП 30*2*0,4 43 метри та ТПП 50*2*0,4 43 метри, який знаходився в телефонній каналізації ККЗ №444-1078-№444-1079, після чого з викраденим кабелем з місця вчинення кримінального правопорушення зник, розпорядившись ним на власний розсуд, чим завдав ПАТ «Укртелеком» матеріальної шкоди в розмірі 2318 грн. 48 коп. (без ПДВ).
Також ОСОБА_6 , 28 травня 2015 року, о 22.00 годині, знаходячись біля безномерного гаражу, розташованого на АДРЕСА_2 , реалізуючи свій злочинний намір, направлений на таємне викрадення чужого майна, за допомогою двох викруток, які він заздалегідь взяв із собою, впевнившись, що за його діями ніхто не спостерігає та вони носять таємний характер, відчинив двері вказаного гаражу, проник у нього та викрав з гаражу акумуляторну батарею марки «MEGA», вартістю 400 грн., після чого з місця вчинення кримінального правопорушення зник, розпорядившись викраденим майном на власний розсуд, завдавши потерпілому ОСОБА_11 матеріальної шкоди на зазначену суму.
Також ОСОБА_6 , 29 травня 2015 року, о 23.00 годині, знаходячись біля будинку АДРЕСА_3 , реалізуючи свій злочинний намір, направлений на таємне викрадення чужого майно, за допомогою двох викруток, які він заздалегідь взяв із собою, впевнившись, що за його діями ніхто не спостерігає та вони носять таємний характер, перелізши через паркан та відчинивши двері вказаного будинку, проник до його середини, звідки викрав телевізор марки «AKAI CTG 212E» UC 03862, вартістю 800 грн., після чого з місця вчинення кримінального правопорушення зник, розпорядившись викраденим майном на власний розсуд, завдавши потерпілому ОСОБА_12 матеріальної шкоди в розмірі 800 грн.
Також ОСОБА_6 , 30 травня 2015 року, о 22.00 годині, знаходячись біля гаражу № НОМЕР_1 ГК «Саксаганський», який розташований в Саксаганському районі м. Кривого Рогу, реалізуючи свій злочинний намір, направлений на таємне викрадення чужого майна та обернення його на свою користь, впевнившись, що за його діями ніхто не спостерігає та вони носять таємний характер, за допомогою заздалегідь підготованого пристрою для відкриття гвинтових замків, який він мав при собі, відчинив двері вказаного гаражу, проник до його приміщення, звідки викрав акумуляторну батарею марки «ТНС» вартістю 800 грн., після чого з місця вчинення кримінального правопорушення зник, розпорядившись викраденим майном на власний розсуд, завдавши потерпілому ОСОБА_13 матеріальної шкоди на вказану суму.
Також ОСОБА_6 , повторно, 06 червня 2015 року, об 11.00 годині, знаходячись в приміщенні магазину «Мобілка», який розташований на території ринку «Ювілейний» на пр. 200-років Кривого Рогу в Саксаганському районі м. Кривого Рогу, реалізуючи свій злочинний намір, направлений на таємне викрадення чужого майна, впевнившись, що за його діями ніхто не спостерігає та вони носять таємний характер, зі стелажу, який розташований з правої сторони вказаного магазину, взяв мобільний телефон марки «Lenovo A 706», вартістю 1630 грн., після чого, поклавши викрадений ним телефон до кишені шортів, які були на ньому одягненні, вийшов з магазину, розпорядившись викраденим майном на власний розсуд, завдавши потерпілому ОСОБА_14 матеріальної шкоди в розмірі 1630 грн.

В обґрунтування вимог апеляційної скарги прокурор не оскаржуючи фактичних обставин справи та кваліфікації дій обвинуваченого ОСОБА_6 за ч.1 ст.125, ч.2 ст.186, ч.2 ст.185, ч.3 ст.185 КК України просить оскаржуваний вирок Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу від 01 березня 2016 року відносно ОСОБА_6 змінити, у зв`язку з неправильним застосуванням закону України про кримінальну відповідальність, що призвело до порушення правил призначення покарання. Зазначає, що згідно з вимогами п.п.1, 2 ч.1 ст.413 КПК України неправильним застосуванням закону України про кримінальну відповідальність, що тягне за собою скасування або зміну судового рішення, вважається незастосування судом закону, який підлягає застосуванню, та застосування судом закону, який не підлягає застосуванню. Санкція ч.1 ст.125 КК України передбачає покарання у виді штрафу до 50 неоподаткованих мінімумів доходів громадян або громадських робіт на строк до 200 годин, або виправних робіт на строк до одного року. Вказані вимоги судом першої інстанції порушено. Відповідно до ч.1 ст.57 КК України, покарання у виді виправних робіт встановлюється на строк від шести місяців до двох років і відбувається за місцем роботи засудженого. Крім того із суми заробітку засудженого до виправних робіт провадиться відрахування на користь держави у розмірі, встановленому вироком суду, в межах від десяти до двадцяти відсотків. За змістом вказаної статті виправні роботи відбуваються лише за місцем роботи засудженого на підприємствах (в установах, організаціях) незалежно від форми власності та організаційно-правової форми і не можуть бути призначені безробітним. Крім того оскаржуваним вироком суду не визначено відсоток заробітку, що має відраховуватися на користь держави. Згідно матеріалів кримінального провадження ОСОБА_6 не працює. У зв`язку з цим, апелянт вказує на те, що при прокурор просить призначене покарання ОСОБА_6 за ч.2 ст. 125 КК України у вигляді виправних робіт є незаконним. Враховуючи ступінь тяжкості вчиненого злочну , особу бвиунваченого, обставини що пом`якшують та обтяжують покарання, вважає за необхідне призначити обвинуваченому покарання у виді громадських робіт.
Епізоди злочинної діяльності ОСОБА_6 охоплюються єдиною кваліфікацією, кваліфікація їх за окремими епізодами є неправильною. Відповідно до п.20 Постанови Пленумум Верховного Суду України №7 від 24 жовтня 2003 року «Про практику призначення судами кримінального покарання» де зазначено, що передбачені законом правила призначення покарання за сукупністю злочиниів застосовуються у випадках самостійної кваліфікації, вчиненого як за різними статтями, так і за різними частинами однієї статті кримінального закону, якими передбачено відповідальність за окремі склади злочинів і які мають самостійні санкції. За окремими епізодами злочинної діяльності або за окремими ми пунктами статті (частини статті) кримінального кодексу , які не мають самостійної санкції, покарання не призначаються.

Але суд першої інстанції невірно призначив покарання за кожним епізодом скоєного ОСОБА_6 кримінального правопорушення, які кваліфікуються за ч.2 ст.185 КК України. Суд застосував закон про кримінальну відповідальність, який не підлягає застосуванню. В порушення вимог ч.3 ст.374 КК України у мотивувальній частині вироку судом по кожному епізоду крадіжок, вчинених ОСОБА_6 безпідставно двічі зазначено ознаки ч.2 ст.185 КК України, що передбачає відповідальність за кримінальне правопорушення, винним у вчиненні якого визнається обвинувачений. Тому вирок суду першої інстанції підлягає зміні на підставі п.4 ч.1 ст.408, п.п.3, 4 ст.409 КПК України, оскільки зміна вироку не погіршує становище обвинуваченого.
Прокурор в судовому засіданні при апеляційному розгляді просив колегію суддів апеляційну скаргу прокурора задовольнити, а вирок Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 01 березня 2016 року змінити.

Обвинувачений ОСОБА_6 та його захисник ОСОБА_8 в судовому засіданні при апеляційному розгляді, кожен окремо, не заперечували проти задоволення апеляційної скарги прокурора.

Відповідно до ст.402 КПК України заперечення на апеляційні скарги сторонами судового провадження надані не були.
Заслухавши доповідь судді Апеляційного суду Дніпропетровської області, перевіривши матеріали кримінального провадження та обговоривши наведені у апеляційній скарзі доводи, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга прокурора підлягає задоволенню, з наступних підстав.
Висновки суду першої інстанції про скоєння ОСОБА_6 злочинів при обставинах, викладених у вироку, кваліфікація його дій за ч.1 ст.125, ч.2 .ст.186, ч.2 ст.185, ч.3 ст.185 КК України в апеляційній скарзі не оскаржується, а тому відповідно до ст.404 КПК України апеляційним судом не переглядаються.
Допитаний в судовому засіданні в суді першої інстанції ОСОБА_6 винним себе визнав повністю, у зв`язку із чим судом було визнано недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються. Розгляд провадження в суді першої інстанції за обвинуваченням ОСОБА_6 був проведений відповідно до ч.3 ст.349 КПК України.
Порушень судом кримінального процесуального закону при визначенні обсягу доказів та порядку їх дослідження при ухваленні вироку колегія суддів не вбачає.
Колегія суддів погоджується з доводами апеляційної скарги прокурора, що при обранні міри покарання ОСОБА_6 судом першої інстанції було неправильно застосовано закон України про кримінальну відповідальність.
Відповідно до вимог п.1, 2, 3 ч.1 ст.413 КПК України неправильним застосуванням закону України про кримінальну відповідальність, що тягне за собою скасування або зміну судового рішення є незастосування судом закону, який підлягає застосуванню, та застосування закону, який не підлягає застосуванню та неправильне тлумачення закону, яке суперечить його точному змісту.
Згідно ст.57 КК України, покарання у виді виправних робіт встановлюється на строк від шести місяців до двох років і відбувається за місцем роботи засудженого. Із суми заробітку засудженого до виправних робіт провадиться відрахування в дохід держави, у розмірі встановленому вироком суду, в межах від 10 до 20 відсотків.
Тобто, за змістом вказаної статті виправні роботи відбуваються лише за місцем роботи засудженого на підприємствах (в установах, організаціях) незалежно від форми власності та не можуть бути призначені безробітним.

Колегією суддів, під час вивчення матеріалів кримінального провадження було встановлено, що обвинувачений ОСОБА_6 офіційно не працевлаштований та не має постійного заробітку.
Як видно з вироку суду, суд визнав винним ОСОБА_6 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.125, ч.2 ст.186, ч.2. ст.185, ч.3 ст.185 КК України та призначив йому покарання:
-за ч. 1 ст. 125 КК України у виді 1 року виправних робіт;
-за ч. 2 ст. 186 КК України у виді 4 років позбавлення волі;
-за ч. 2 ст. 185 КК України у виді 2 років позбавлення волі;
-за ч. 3 ст. 185 КК України у виді 3 років позбавлення волі;
-за ч. 2 ст. 185 КК України у виді 2 років позбавлення волі.
На підставі ч.1 ст.70 КК України шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим остаточно призначено ОСОБА_6 покарання у виді 4 років позбавлення волі.
На підставі ч.4 ст.70 КК України призначене покарання поглинути невідбутим покаранням за вироком Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу від 08.12.2015 року та остаточно призначити ОСОБА_6 покарання у виді 4 років та 3 місяців позбавлення волі.

Проте в порушення вказаних вимог закону суд першої інстанції, за наявності альтернативних видів покарання які містить санкція статті 125 КК України, призначив обвинуваченому ОСОБА_6 покарання, яке не мало бути призначене, в зв`язку з неможливістю його виконання. Крім того, призначивши покарання у вигляді виправних робіт обвинуваченому ОСОБА_6 суд першої інстанції не визначив відсоток заробітку, що має відраховуватись в дохід держави.
Враховуючи викладене, колегія суддів приходить до висновку, що вирок Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 01 березня 2016 року відносно ОСОБА_6 в частині призначеного йому покарання підлягає зміні.
Крім того, як вбачається з оскаржуваного вироку, суд першої інстанції невірно призначив покарання за кожним епізодом скоєного ОСОБА_6 кримінального правопорушення, які кваліфікуються за ч.2 ст.185 КК України.
В порушення вимог ч.3 ст.374 КПК України у мотивувальній частині вироку судом по кожному епізоду крадіжок, вчинених ОСОБА_6 безпідставно двічі зазначено ознаки ч.2 ст.185 КК України, що передбачає відповідальність за кримінальне правопорушення, винним у вчиненні якого визнається обвинувачений. Епізоди злочинної діяльності ОСОБА_6 охоплюються єдиною кваліфікацією, кваліфікація їх за окремими епізодами є неправильною. Суд першої інстації невірно призначив покарання за кожним епізодом скоєнного обвинуваченим кримінального правопорушення, передбаченим ч.2 ст.185 КК України.

В пункті 20 Постанови Пленумум Верховного Суду України №7 від 24 жовтня 2003 року «Про практику призначення судами кримінального покарання» зазначено, що передбачені законом правила призначення покарання за сукупністю злочиниів (ст.70 КК України) застосовуються у випадках самостійної кваліфікації, вчиненого як за різними статтями, так і за разними частиниами однієї статті кримінального закону, якими передбачено відповідальність за окремі склади злочинів і які мають самостійні санкції. За окремими епізодами злочинної діяльності або за окремимими пунктами статті (частини статті) кримінального кодексу, які не мають самостійної санкції, покарання не призначаються.

При визначенні виду і розміру покарання обвинуваченому ОСОБА_6 , колегія суддів враховує ступінь тяжкості вчинених ним кримінальних правопорушень, які, згідно ст.12 КК України, відносяться до злочинів невеликої та середньої тяжкості, пом`якшуючу вину обставину, а саме щире каяття в скоєному злочині, активне сприяння розкриттю злочинів. Обставин, що обтяжують відповідальність колегією суддів не встановлено.
Крім того, колегія суддів бере до уваги дані про особу обвинуваченого, який раніше неодноразово притягався до кримінальної відповідальності, (том 4 а.кп.208-211), на обліку у лікаря-психіатра та лікаря-нарколога не перебуває (том 4 а.кп.206-207).
Враховуючи вищевикладені обставини, колегія суддів вважає за необхідне змінити вирок суду першої інстанції в частині призначеного покарання та приходить до висновку, що ОСОБА_6 повинно бути призначено покарання в межах санкції ст.125 ч.1 КК України у виді громадських робіт, ст.186 ч.2, 185 ч.2, 185 ч.3 КК України у виді позбавлення волі, з застосуванням положень ч.1.ст.70 КК України та ч.4 ст.70 КК України.
На думку колегії суддів, саме таке покарання є необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого та попередження вчинення ним нових кримінальних правопорушень.
Порушень кримінального процесуального закону, які могли бути підставою для скасування вироку, перевіркою матеріалів кримінального провадження не встановлено.
Крім того, Законом України «Про внесення зміни до Кримінального кодексу України щодо удосконалення порядку зарахування судом строку попереднього ув`язнення у строк покарання» від 26.11.2015 року внесено зміни до ч.5 ст.72 КК України, та визначено, що зарахування судом строку попереднього ув`язнення у разі засудження до позбавлення волі в межах того самого кримінального провадження, у межах якого до особи було застосовано попереднє ув`язнення, провадиться з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.

Так, із матеріалів кримінального провадження видно, що обвинувачений ОСОБА_6 був затриманий 15 червня 2015 року (а.кп. 27-28 том 2) та до ухвалення вироку не звільнявся з-під варти.

З огляду на наведене, з урахуванням положень ч.2 ст.404 КПК України та з урахуванням положень ч.5 ст.72 КПК України, попереднє ув`язнення ОСОБА_6 має бути зараховано в строк призначеного йому покарання з 15 червня 2015 року, тобто з моменту фактичного його затримання до набрання вироком законної сили, з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст.404, 405, 407, 413, 419 КПК України, колегія суддів, -

П О С Т А Н О В И Л А:
Апеляційну скаргу заступника прокурора Дніпропетровської області задовольнити.
Вирок Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу від 01 березня 2016 року, яким ОСОБА_6 засуджено за ч.1 ст.125, ч.2 ст.186, ч.2 ст.185, ч.3 ст.185, ч.2 ст.185 КК України змінити.
ОСОБА_6 визнати винним та призначити покарання:
- за ч.1 ст.125 КК України у виді 100 годин громадських робіт;
- за ч.2 ст.186 КК України у виді 4 років позбавлення волі;
- за ч.2 ст.185 КК України у виді 2 років позбавлення волі;
- за ч.3 ст.185 КК України у виді 3 років позбавлення волі.
На підставі ч.1 ст.70 КК України шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим призначити ОСОБА_6 покарання у виді 4 років позбавлення волі.
На підставі ч. 4 ст. 70 КК України призначене покарання поглинути невідбутим покаранням за вироком Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу від 08 грудня 2015 року та остаточно призначити ОСОБА_6 покарання у виді 4 років 3 місяців позбавлення волі.
На підставі ч.5 ст.72 КК України, зарахувати ОСОБА_6 в строк відбування покарання час його попереднього ув`язнення з 15 червня 2015 року до набрання чинності вироком суду, з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.

В решті вирок суду залишити без змін.
Ухвала набирає законної сили негайно, але може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого Спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ, протягом трьох місяців з дня її проголошення, а засудженим який тримається під вартою в той же строк, з моменту отримання копії рішення.

Судді Апеляційного суду
Дніпропетровської області

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4