Дата документу 22.03.2016
Справа № 501/5165/15-к

21 березня 2016 року Іллічівський міський суд Одеської області у складі:
головуючого судді ОСОБА_1 ,
секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,
прокурора ОСОБА_3 ,
захисників обвинуваченої адвокатів ОСОБА_4 , ОСОБА_5 ,
обвинуваченої ОСОБА_6 ,
ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки с. Брацлав Немировського району Вінницької області, мешкає за адресою: АДРЕСА_1 ,
за обвинуваченням у вчиненні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 368 КК України,
В С Т А Н О В И В:
В провадженні Іллічівського міського суду Одеської області знаходиться вказане кримінальне провадження за яким ОСОБА_6 обвинувачується у вчиненні злочину, передбаченому ч. 3 ст. 368 КК України, яке надійшло з прокуратури Одеської області.
В судовому засіданні прокурор ОСОБА_3 заявив про можливість призначення кримінального провадження до судового розгляду.
Захисники ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , обвинувачена ОСОБА_6 підтримали позицію прокурора.
Суд вважає, що обвинувальний акт підлягає поверненню за наступних підстав.
Судом встановлено, що в даному кримінальному провадженні складено обвинувальний акт, який затверджений прокурором 23 листопада 2015 року, який надійшов до суду в порядку ст. 291 КПК України для розгляду по суті.
Згідно п. 3 ч. 2 ст. 314 КПК України у підготовчому судовому засіданні суд має право повернути обвинувальний акт, якщо він не відповідає вимогам КПК України.
Суд вважає, що обвинувальний акт не відповідає вимогам КПК України, з огляду на наступне.
Згідно п. 5 ч. 2 ст. 291 КПК України обвинувальний акт має містити виклад фактичних обставин кримінального правопорушення, які прокурор вважає встановленими, правову кваліфікацію кримінального правопорушення з посиланням на положення закону і статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність та формулювання обвинувачення.
Як вбачається з обвинувального акту щодо ОСОБА_6 вищевказані вимоги закону не дотримані, оскільки в обвинувальному акті відсутнє формулювання обвинувачення за ч. 3 ст. 368 КПК України.
Пунктом 2 частини 3 статті 374 КПК передбачено, що формулювання обвинувачення, визнається судом доведеним, із зазначенням місця, часу, способу вчинення та наслідків кримінального правопорушення, форми вини і мотивів кримінального правопорушення, тобто, саме за цим переліком складається формулювання обвинувачення, від якого обвинувачений і повинен захищатися.
Викладення фактичних обставин провадження з підсумком про те, що особа вчинила той чи інший злочин, як це зроблено в обвинувальному акті щодо ОСОБА_7 за ч. 3 ст. 368 КК України, не може замінити формулювання обвинувачення, оскільки за змістом п. 5 ч. 2 ст. 291 КПК України формулювання обвинувачення в обвинувальному акті має бути викладено незалежно від викладених фактичних обставин кримінального правопорушення, з посиланням на положення закону і статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність.
Суд звертає увагу, що вказаний «підсумок викладення фактичних обставин» також не містить всіх ознак, передбачених п. 2 ч. 3 ст. 374 КПК України.
Виходячи із системного аналізу норм кримінально-процесуального законодавства суд приходить до висновку, що відсутнє формулювання обвинувачення ОСОБА_6 за ч. 3 ст. 368 КК України.
Право бути поінформованим про характер і причини обвинувачення потрібно розглядати у світлі права обвинуваченого мати можливість підготуватися до захисту, гарантованого підпунктом «b» п. 3 ст. 6 Конвенції (див. зазначені рішення у справі «Пєлісьє та Сассі проти Франції», п. 54, а також «Даллос проти Угорщини», п. 47).
На думку суду, відсутність в обвинувальному акті викладення формулювання обвинувачення явно порушує право ОСОБА_6 на захист та є перешкодою для призначення судового розгляду.
Крім того, обвинувальний акт не відповідає вимогам закону в частині відсутності «мокрої» печатки, яка б засвідчувала підпис відповідальної особи, яка затвердила обвинувальний акт, так як у відповідності до вимог пп.9.5,18.2 Інструкції з діловодства в органах прокуратури, затвердженої Генеральним прокурором України від 15 січня 2013 року № 3, офіційний документ, яким є обвинувальний акт, підписується посадовою особою та затверджується печаткою відповідного органу.
Відповідно до положень ст.7 KПК України зміст і форма кримінального провадження, повинні відповідати загальним засадам кримінального провадження, до яких, зокрема, відносяться законність, забезпечення права на захист та доступ до правосуддя.
За таких обставин суд вважає, що обвинувальний акт, як такий, що не відповідає вимогам КПК України, підлягає поверненню прокурору ОСОБА_3 , який здійснює керівництво групою прокурорів, які здійснюють повноваження процесуальних прокурорів у цьому кримінальному провадженні.
Керуючись ст. ст. 7, 9, 34, 314, 315 КПК України,
У Х В А Л И В:
Обвинувальний акт, затверджений прокурором 23 листопада 2015 року, за обвинуваченням ОСОБА_6 у вчиненні злочину, передбаченому ч. 1 ст. 368 КК України, як такий, що не відповідає вимогам КПК України, повернути прокурору ОСОБА_3 , який здійснює керівництво групою прокурорів, що здійснюють повноваження процесуальних прокурорів у цьому кримінальному провадженні.
Ухвала може бути оскаржена до апеляційного суду Одеської області через Іллічівський міський суд Одеської області протягом семи днів з дня її оголошення.
Судді