УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
22.11.2016 року Херсонський міський суд Херсонської області у складі: головуючого судді ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , за участю прокурора: ОСОБА_3 , представника ПВК №90 ОСОБА_4 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у м. Херсоні заяву засудженого ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання,-
встановив:
ОСОБА_5 звернувся з даною заявою вказуючи в судовому засіданні що він заслуговує застосування до нього умовно-дострокового звільнення.
В судовому засіданні встановлено наступне.
ОСОБА_5 відбуває покарання за вироком Центрального районного суду м. Сімферополя від 10.12.2013 року за ч.1 ст.307, ч.2 ст.307, 69, ч.1 ст.70 КК України у виді 05 років позбавлення волі. На підставі постанови Суворовського районного суду м. Херсона від 25.02.2016 року у відповідності ч. 5 ст.72 КК України зараховано у строк покарання 03 місяці 16 днів.
Раніш до цього був засуджений:
- 14.10.2004 року Київським районним судом м. Сімферополя за ч.1 ст. 186 КК України до 01 року 06 місяців позбавлення волі. На підставі статті 75 КК України від відбування покарання звільнений з іспитовим строком 02 роки.

- 19.04.2007 року Центральним районним судом м. Сімферополя за ч.2 ст. 186, 69, ч.2 ст. 187, 69, ч.1 ст. 70 КК України до 03 років 06 місяців позбавлення волі. Звільнений 02.12.2008 на підставі статті 82 КК України із заміною не відбутої частини покарання на виправні роботи з відрахуванням в дохід держави 20% заробітної плати, не відбута частина покарання 01 рік 07 місяців 13 днів.

Згідно ухвали Суворовського районного суду м. Херсона від 25.02.2016 року зараховано в строк відбування покарання строк попереднього ув`язнення3 місяці 16 днів.
Кінець строку: 08.06.2018 рік.
Відповідно до наявної в матеріалах справи характеристики на ОСОБА_5 , останній в СІЗО м. Сімферополя до дисциплінарної відповідальності не притягався, адміністрацією установи не заохочувався.
Під час відбування покарання у ПВК №90 з 27.01.2014 року отримав 6 стягнень, які погашені в встановленому законом порядку, має 4 заохочення.
Прокурор заперечував проти задоволення заяви засудженого, вказуючи, що незалежно від його характеристики він є засудженим, який тільки становиться на путь виправлення, але ні є таким, що довів своє виправлення.
Представник ПВК-№90 проти задоволення заяви засудженого не заперечувала.
Виходячи з встановленого суд приходить до наступного.
Відповідно до ч.2 ст.81 КК України умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосоване, якщо засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення.
Враховуючи зазначене, а також враховуючи поведінку засудженого за весь період відбування ним покарання, а саме дані про порушення режиму в установі виконання покарань, дані про його попередні судимості, суд вважає, що своєю поведінкою і ставленням до праці засуджений не довів своє виправлення, так як вбачається що його позитивна поведінка та становлення до праці більш пов`язана примусом щодо нього режиму утримання, а ні дійсним ставленням його до додержання правил поведінки та праці.
На підставі викладеного, керуючись п.2 ч.1 ст.537 ст.539 КПК України
у х в а л и в:
У задоволенні заяви ОСОБА_5 про його умовно - дострокове звільнення від відбування покарання - відмовити.
На ухвалу може бути подана апеляція в апеляційний суд Херсонської області через Херсонський міський суд Херсонської області протягом 7-ти днів з дня проголошення повного тексту даної ухвали.

СуддяОСОБА_1