Справа № 694/1424/16-к Провадження №1-кс/694/314/16
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А І Н И
27.10.2016 року м. Звенигородка
Слідчий суддя Звенигородського районного суду Черкаської області ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , за участю прокурора ОСОБА_3 , представника скаржниці ОСОБА_4 , розглянувши у відкритому судовому засіданні скаргу ОСОБА_5 на бездіяльність уповноваженої особи Звенигородського ВП, яка полягає у невнесенні відомостей до ЄРДР,-
ОСОБА_5 звернувся в суд із скаргою на бездіяльність уповноваженої особи Звенигородського ВП, яка полягає у невнесенні відомостей до ЄРДР.
Скаргу обґрунтовує тим, що 29 вересня 2016 року вона звернулася до Звенигородського ВП ГУНП в Черкаській області з заявою про вчинення ОСОБА_6 кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 190 КК України, яке полягає, на її думку, у тому, що ОСОБА_6 неодноразово беручи у неї в борг грошові кошти передала їй в якості застави документи на належний їй житловий будинок. В подальшому Звенигородським судом було винесено рішення про стягнення з ОСОБА_6 на користь заявниці суми боргу яке вступило в законну силу, проте ОСОБА_6 відчужила свій житловий будинок, унеможлививши таким чином виконання рішення суду.
Заява була зареєстрована в Єдиному журналі обліку заяв і повідомлень про вчинені кримінальні правопорушення за № 6099. Разом з тим 22.10.2016р. заяницею було отримано висновок від 08.10.2016р. складений за результатами перевірки, в якому зазначено, що розгляд її звернення призупинено до встановлення місцезнаходження і отримання пояснень від ОСОБА_6 .
Відповідно до ч. 1 ст. 214 КПК України, слідчий, прокурор, невідкладно, але не пізніше 24 години після подання заяви, повідомлення про вчинення кримінального правопорушення або після самостійного виявлення ним з будь-якого джерела обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, зобовязаний внести відповідні відомості до ЄРДР та розпочати розслідування.
Просить суд зобовязати службових осіб Звенигородського ВП, уповноважених на реєстрацію і прийняття заяв і повідомлень про кримінальні правопорушення, внести до ЄРДР відомості за її заявою від 29.09.2016 року.
В судовому засіданні представник скаржниці скаргу підтримав, просив її задовольнити повністю.
Прокурор в судовому засіданні проти задоволення скарги заперечував, посилаючись на її необгрунтованість.
Дослідивши матеріали справи, слідчий суддя приходить до наступного.
В судовому засіданні встановлено, що 29 вересня 2016 року ОСОБА_5 звернулася до Звенигородського ВП ГУНП в Черкаській області з заявою про вчинення ОСОБА_6 кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 190 КК України. У даній заяві зазначено, що ОСОБА_6 неодноразово беручи у неї в борг грошові кошти передала їй в якості застави документи на належний їй житловий будинок. В подальшому Звенигородським судом було винесено рішення про стягнення з ОСОБА_6 на користь заявниці суми боргу яке вступило в законну силу, проте ОСОБА_6 відчужила свій житловий будинок, унеможлививши таким чином виконання рішення суду.
ОСОБА_5 просила внести за її заявою відомості до ЄРДР.
Вказана заява отримана Звенигородським ВП 29.09.2016р. та зареєстрована в Єдиному журналі обліку заяв і повідомлень про вчинені кримінальні правопорушення за № 6099. За наслідками розгляду даної заяви було складено висновок від 08.10.2016р. складений за результатами перевірки, в якому зазначено, що розгляд звернення ОСОБА_5 призупинено до встановлення місцезнаходження і отримання пояснень від ОСОБА_6 . Даний висновок надано заявниці 22.10.2016р.
Так, відповідно до п.1.1. Положення про порядок ведення Єдиного реєстру досудових розслідувань, затвердженого наказом Генпрокуратури України від 06.04.2016р. №139, реєстр - це створена за допомогою автоматизованої системи електронна база даних, відповідно до якої здійснюється збирання, зберігання, захист, облік, пошук, узагальнення даних, зазначених у пункті 2.1 цього положення, які використовуються для формування звітності, а також надання інформації про відомості, внесені до Реєстру.
Відповідно п. 2.1. положення, до реєстру вносяться відомості про час та дату надходження заяви, повідомлення про кримінальне правопорушення або виявлення з іншого джерела обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення; прізвище, імя, по батькові (найменування) потерпілого або заявника; інше джерело, з якого виявлені обставини, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення; короткий виклад обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, наведених потерпілим, заявником чи виявлених з іншого джерела.
Відповідно до п.3.1. Положення, унесення відомостей до Реєстру здійснюється з дотриманням таких строків (про): заяву, повідомлення про вчинені кримінальні правопорушення у термін, визначений ч. 1 ст. 214 КПК України.
Відповідно до п.1 розділу ІІ Положення, формування Реєстру розпочинається із внесення до нього слідчим, прокурором відповідних відомостей про кримінальне правопорушення, зазначених в заяві чи повідомленні про його вчинення або виявлених ними самостійно з будь-якого джерела. Усні заяви заносяться слідчим або прокурором до протоколу, який підписується заявником.
Відповідно до пп.2 п.1 розділу ІІ Положення про порядок ведення Єдиного реєстру досудових розслідувань, відомості про кримінальне правопорушення, викладені у заяві, повідомленні чи виявлені з іншого джерела повинні відповідати вимогам пункту 4 частини 5 статті 214 Кримінального процесуального кодексу України, зокрема мати короткий виклад обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення.
Особа, яка подає заяву чи повідомляє про кримінальне правопорушення під розпис попереджається про кримінальну відповідальність за завідомо неправдиве повідомлення, крім випадків надходження заяви, повідомлення поштою або іншими засобами звязку.
Заява чи повідомлення про кримінальне правопорушення вважаються поданими з моменту попередження особи про кримінальну відповідальність (за виключенням випадків, коли таке попередження не можливо зробити з обєктивних причин: надходження заяви, повідомлення поштою, іншим засобом звязку, непритомний стан заявника, відрядження тощо).
Відповідно до ч. 1 ст. 214 КПК України, слідчий, прокурор, невідкладно, але не пізніше 24 години після подання заяви, повідомлення про вчинення кримінального правопорушення або після самостійного виявлення ним з будь-якого джерела обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, зобовязаний внести відповідні відомості до ЄРДР та розпочати розслідування.
До ЄРДР, зокрема, має бути внесено короткий виклад обставин про вчинення кримінального правопорушення, наведених потерпілим, заявником чи виявлених з іншого джерела (ч. 5 ст. 214 КПК України).
Відповідно до ч. 1 ст. 2 КК України, підставою кримінальної відповідальності є вчинення особою суспільно небезпечного діяння, яке містить склад злочину, передбаченого цим Кодексом.
Системний аналіз вищезазначених положень закону дає підстави для висновку, що реєстрації в ЄРДР підлягають не будь-які заяви чи повідомленні, а лише ті з них, які містять достатні відомості про кримінальне правопорушення.
Підставами вважати заяву чи повідомлення саме про злочин є наявність в таких заявах або повідомленнях об`єктивних даних, які дійсно свідчать про ознаки злочину. Такими даними є фактичне існування доказів, що підтверджують реальність конкретної події злочину (час, місце, спосіб та інші обставини вчинення злочину). Якщо у заявах чи повідомленнях таких даних немає, то вони не можуть вважатися такими, які мають бути обов`язково внесені до ЄРДР. При цьому реальність конкретної події злочину має визначатись наявністю обєктивних даних, що свідчать про ознаки обєктивної сторони злочину, тобто даних про наявність суспільно небезпечного діяння для злочинів з формальним складом та, додатково, даних про наслідки для злочинів з матеріальним складом.
Як вбачається з заяви ОСОБА_5 від 29.09.2016р. вона просить внести до ЄРДР відомості стосовно ОСОБА_6 за ч.2 ст. 190 КК України.
Заявницею у скарзі наводяться власні міркування та припущення щодо вчинення, на її думку, кримінального правопорушення ОСОБА_6 , які не є підставою для реєстрації заяви в ЄРДР. Ознак кримінального правопорушення, передбаченого ст. 190 ч. 2 КК України, в заяві про вчинення кримінального правопорушення не зазначено.
При цьому слідчий суддя враховує те, що за вказаними обставинами винесено рішення Звениородським районним судом 17.08.2015р., яким стягнено суму боргу з ОСОБА_6 на користь скаржниці. Рішення набуло чинності і підлягає виконанню в порядку встановленому для виконання судових рішень.
У звязку з цим, приходжу до висновку про те, що заява ОСОБА_5 за своїм змістом та суттю не є повідомленням про кримінальне правопорушення.
Таким чином, вважаю, що уповноваженими особами Звенигородського ВП ГУНП в Черкаській області не порушено вимог кримінально-процесуального законодавства, що регламентують порядок розгляду заяв та повідомлень про кримінальні правопорушення, а тому скарга задоволенню не підлягає.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 303, 304, 309 КПК України,
В задоволенні скарги ОСОБА_5 на бездіяльність уповноваженої особи Звенигородського ВП, яка полягає у невнесенні відомостей до ЄРДР відмовити.
Вступна та резолютивна частини ухвали складені у нарадчій кімнаті та проголошені у судовому засіданні 27.10.2016 року.
Повний текст ухвали виготовлено та проголошено 31.10.2016 року.
Ухвала є остаточною та оскарженню не підлягає.
Слідчий суддя ОСОБА_1