Справа№760/7840/16-к
Провадження №1-кс/760/5329/16
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
06 травня 2016 року Солом`янський районний суд м. Києва в складі:

слідчого судді ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2

за участю:

представників скаржника ОСОБА_3 , ОСОБА_4

детектива НАБУ ОСОБА_5

прокурора ОСОБА_6

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві скаргу виконавчого директора Громадської організації «Центр протидії корупції» ОСОБА_7 на постанову детектива Національного антикорупційного бюро України про закриття кримінального провадження №0002776, -

В С Т А Н О В И В :
Виконавчий директор громадської організації «Центр протидії корупції» ОСОБА_7 звернулася в порядку ст. 303 КПК України до слідчого судді зі скаргою на постанову від 12.04.2016 року детектива Національного антикорупційного бюро України ОСОБА_5 про закриття кримінального провадження №0002776, порушеного за заявою громадської організації від 09.12.2015р.

Скаржник вказує, що в його заяві від 09.12.2015р. повідомлялось про те, що за численними повідомленнями засобів масової інформації з вересня 2015 року в ПАТ «Дельта Банк» було введено ліміт на видачу готівки на рівні 2500 гривень на добу. Тобто в той період, коли ОСОБА_8 та ОСОБА_9 (лютий 2015 року) через касу відділення №19 ПАТ «Дельта Банк» було виплачено грошові кошти в сумах 149900 гривень (11.02.2015р.), 149100 гривень (12.02.2015р.), 149900 гривень (11.02.2015р.), вкладники ПАТ «Дельта Банк» фактично не могли перевести в готівку кошти зі своїх рахунків.

Скаржник вказує, що зміст постанови про закриття кримінального провадження від 12.04.2016р. свідчить про те, що детектив не проводив перевірку факту встановлення обмежень, в тому числі неформальних, на видачу готівки у відділення банк в зазначений період, хоча додані до суду роздруківки внутрішніх листів по ПАТ «Дельта Банк» свідчать про наявність певних обмежень.

Скаржник також стверджує, що в ході досудового розслідування детективи НАБУ не звертались до суду з клопотаннями про отримання тимчасового доступу до речей та документів відповідно до положень глави 15 КГТК України з метою з`ясування:
-наявності чи відсутності вказівок, викладених у письмових чи електронних листах, щодо обмеження видачі готівкових коштів з рахунків фізичних осіб у період від визнання ПАТ «Дельта Банк» проблемним до визнання ПАТ «Дельта банк» неплатоспроможним 02.03.2015 року;
-наявності чи відсутності письмових звернень фізичних осіб щодо видачі в готівковій формі коштів з розрахункових або депозитних рахунків, або перерахування коштів в інші банки; звернення зі скаргами до Національного банку України та Фонду гарантування вкладів фізичних осіб щодо неправомірних відмов у видачі готівкових коштів.
Також, на думку Скаржника, в ході досудового розслідування відповідно до статті 224 КПК України:
-не проведено допит касирів відділення № 19 ПАТ «Дельта Банк», інших касирів відділень ПАТ «Дельта Банк» з метою з`ясування стану видачі готівкових коштів у відділеннях ПАТ «Дельта Банк», надання усних або письмових вказівок щодо видачі готівкових коштів ОСОБА_8 та ОСОБА_9 ;
-не проведено допит куратора ПАТ «Дельта Банк» ОСОБА_10 .
-не допитано директора Департаменту продажів та розвитку регіональної мережі ПАТ «Дельта Банк» ОСОБА_11 щодо обставин обмеження зняття готівки та погодження з нею операцій щодо зняття готівки та дроблення депозитних вкладів.
Також Скаржник зауважує, що під час досудового розслідування детективи НАБУ не звертались до суду з клопотанням про отримання тимчасового доступу до ПЗ «Siebel».
Крім того, в ході досудового розслідування не перевірено, якою сумою коштів було забезпечено відділення ПАТ «Дельта банк» у дні зняття готівки ОСОБА_8 та ОСОБА_9 , яка частина готівкових коштів із тих, що перебували у касі відділення була використана для видачі ОСОБА_8 та ОСОБА_9 , чи зверталось відділення № 19 із заявкою на додаткове забезпечення каси готівкою в дні, коли відбувалось зняття готівки з каси. Хоча попереднє звернення відділення № 19 із заявкою про підкріплення каси додатковою кількістю готівки, порівняно із звичайною, опосередковано свідчило б про узгодження дії ОСОБА_8 та ОСОБА_9 та ПАТ «Дельта Банк».
З огляду на викладене Скаржник вважає постанову про закриття кримінального провадження необгрунтованою, передчасною, у зв`язку з чим просить її скасувати.

У судовому засіданні представники Скаржника скаргу підтримали, наполягаючи на тому, що детективом не було належним чином у повному обсязі проведене досудове розслідування.

Детектив НАБУ та прокурор Спеціалізованої антикорупційної прокуратури Генеральної прокуратури України проти задоволення скарги заперечували, звертаючи увагу суду на те, що постанова про закриття кримінального провадження винесена слідчим на підставі повно і всебічно досліджених обставин, встановлених під час досудового розслідування.

Дослідивши матеріали скарги, заслухавши думку учасників справи, судом встановлено наступне.

Вичерпний перелік рішень, дій чи бездіяльності слідчого або прокурора, які можуть бути оскаржені під час досудового розслідування, визначений ч.1 ст.303 КПК України.

Зокрема, у відповідності до п.4 ч.1 ст.303 КПК України, на досудовому провадженні може бути оскаржено рішення прокурора про закриття кримінального провадження.

Постановою детектива Національного антикорупційного бюро України ОСОБА_5 від 12 квітня 2016 року було закрите кримінальне провадження №0002776, яке було порушене за заявою ГО «Центр протидії корупції» від 09.12.2015р.

На підставі вказаної заяви 16 грудня 2015 року до Єдиного реєстру досудових розслідування були внесені відомості про те, керівництво Національного банку України, зловживаючи службовим становищем, діючи умисно, з метою одержання вигоди для членів своєї родини, інформувало їх щодо фінансового стану ПАТ «Дельта Банк», що надало їм можливість зняти грошові кошти з депозитних рахунків ПАТ «Дельта Банк» на суму близько 12,5 млн гривень, і вказаними діями спричинено істотну шкоду охоронюваним законом державним та громадським інтересам. Попередня кваліфікація вказаних дій внесена до ЄРДР за ч.1 ст. 364 КК України.

Відповідно до вимог ст. 94 КПК України слідчий за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному , повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом оцінює кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення.

Обгрунтовуючи постанову по закриття кримінального провадження детектив вказує, що під час досудового розслідування було безспірно встановлено, що ні син Голови НБУ ОСОБА_8 , ні його дружина ОСОБА_9 не мали на рахунках коштів в розмірі 12.5 млн гривень.
Було встановлено, що ОСОБА_8 мав депозит у ПАТ «Дельта Банк» на суму 800000,00 грн. строком дії до 08.02.2015р., і після закінчення строку дії депозитного договору в лютому 2015 року він здійснив дві операції зі зняття готівки, а саме: 149900,00 грн. та 149100,00 грн.
ОСОБА_9 в лютому 2015 року зняла з рахунку 149900,00 грн. Крім того, з її рахунку було списано комісію у розмірі 2498,00 грн., що була розрахована від суми перевищення у розмірі 124900,00 грн. по операції від 11.02.2015р. з видачі готівки у розмірі 149900,00 грн. 0=124900; 124900*2%=2498).
Таким чином, слідчим зроблено обгрунтований висновок про те, що наведені у заяві про вчинення злочину припущення, що з рахунку ОСОБА_9 була списана комісія у розмірі 124,9 тис. грн. за зняття готівки близько 12,5 млн. грн., спростовано належними, достатніми та допустимими доказами.
Крім того, суд погоджується з тим, що метою вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ст. 364 КК України є одержання будь-якої неправомірної вигоди для самої себе чи іншої фізичної або юридичної особи.
В той же час зняття ОСОБА_8 та ОСОБА_9 власних коштів з власних рахунків у банку не може вважатися одержанням неправомірної вигоди. Зняття ОСОБА_8 та ОСОБА_9 власних коштів з власних рахунків у банку не може суперечити інтересам суспільства або окремих осіб.
Склад злочину за ч. 1 ст. 364 КК України є матеріальним і містить вказівку на наслідок діяння, а саме: завдання істотної шкоди охоронюваним законом правам, свободам та інтересам окремих громадян або державним чи громадським інтересам, або інтересам юридичних осіб.
На підставі отриманих доказів та за результатами процесуальних дій, у слідства були відсутні підстави стверджувати, що зняття ОСОБА_8 та ОСОБА_9 власних коштів з власних рахунків у банку завдало будь-кому істотної шкоди або порушило чиїсь права.
Суд враховує також, що постанова про закриття кримінального провадження містить в собі аналіз проведених детективом слідчих дій, в тому числі результатів допиту в якості свідків:

- ОСОБА_8 та ОСОБА_9 , які безпосередньо знімали кошти з власних рахунків;

- начальника Київського відділення № 19 ПАТ «Дельта Банк» ОСОБА_12 ;
- директора департаменту операційного сервісу ПАТ «Дельта-Банк» ОСОБА_13 ;
- начальника відділу обслуговування особливо важливих клієнтів ПАТ «Дельта Банк» ОСОБА_14 , яка була персональним менеджером ОСОБА_8 .
Так, допитаний як свідок ОСОБА_8 пояснив, що у лютому 2015 у нього закінчився вклад у ПАТ «Дельта Банк», про що йому прийшло СМС- повідомлення. Складнощів у знятті/перерахуванні готівки ОСОБА_8 не пам`ятає. За поясненнями свідка, свою матір ОСОБА_15 він не просив посприяти йому або його дружині в отриманні коштів по рахункам у ПАЇ «Дельта Банк», фінансовий стан ПАТ «Дельта Банк» з нею не обговорював.
Допитана в ході досудового розслідування в якості свідка ОСОБА_9 підтвердила факт отримання у лютому 2015 переказу на рахунок від її чоловіка у розмірі 300000,00 грн. та подальше часткове перерахування грошей родичам і часткове зняття готівки в касі відділення банку. Свідок ОСОБА_9 заперечувала здійснення нею операцій по рахункам інших осіб, окрім власних, зазначивши, що максимально за один раз у лютому 2015 вона знімала суму коштів у розмірі 149900,00 грн.
Так само свідок ОСОБА_9 заперечувала знайомство із членами Ради Директорів ПАТ «Дельта Банк» або куратором ПАТ «Дельта Банк» від» Національного банку ОСОБА_10 , та пояснила, що зі своєю свекрухою - Головою Національного банку ОСОБА_15 не обговорювала фінансовий стан ГІАТ «Дельта Банк».
Допитана в якості свідка Голова Національного банку ОСОБА_15 пояснила, що фінансовий стан ПАТ «Дельта Банк» із родичами не обговорювала, жодного наказу або прохання посприяти родичам в отриманні коштів з рахунків у ГІАТ «Дельта Банк» не віддавала.
Допитаний в ході досудового розслідування в якості свідка креативний продюсер департаменту журналістських розслідувань "1+1", редактор програми "Гроші" ОСОБА_16 повідомив, що копії документів по рахункам ОСОБА_8 та ОСОБА_9 були надані йому анонімним джерелом, оригінали цих документів із відповідними підписами уповноважених посадових осіб банку у нього відсутні. Розбіжності у сумі комісії в оригіналі банківської виписки з системи IS-Card по рахунку ОСОБА_9 № НОМЕР_1 та документі, опублікованому ним у мережі Facebook свідок пояснити не зміг. Крім того, свідок зазначив, що не має будь-яких додаткових відомостей або копій підтверджуючих документів, які б хотів надати у цьому кримінальному провадженні.
Крім того під час досудового розслідування слідчим (детективом) із залученням спеціалістів було проведено дослідження даних по рахунках ОСОБА_8 та ОСОБА_9 , і за результатами такого аналізу будь-яких несанкціонованих змін до бази даних у таблицях IS-Card не було встановлено.
Таким чином, слідчим (детективом) обгрунтовано зроблений висновок про те, що повідомлена журналістом А. Дубинським у мережі Facebook та продубльована у заяві про вчинення злочину інформація про зняття невісткою Голови НБУ у лютому 2015 року з рахунку у ПАТ «Дельта Банк» коштів у розмірі близько 12,5 мли. спростована в ході розслідування на підставі належних, достатніх та допустимих доказів.
Крім того, досудовим розслідуванням за результатами всебічного, на думку суду, аналізу доказів в сукупності не встановлено факту зловживанням керівництвом НБУ та наданні родичам інформації про фінансовий стан ПАТ «Дельта Банк».
Що стосується листів директора Департаменту продажів та розвитку регіональної мережі ПАТ «Дельта Банк» ОСОБА_11 до співробітників банку, на які посилається Скаржник, то в даному випадку суд погоджується з позицією детектива та прокурора про те, що вони жодним чином не спростовують висновок про необхідність закриття кримінального провадження за фабулою, яка внесена до Єдиного реєстру досудових розслідувань.
Згідно зі ст. 223 КПК України слідчі (розшукові) дії є діями, спрямованими на отримання (збирання) доказів або перевірку вже отриманих доказів у конкретному кримінальному провадженні. Підставами для проведення слідчої (розшукової) дії є наявність достатніх відомостей, що вказують на можливість досягнення її мети.
З урахуванням аналізу об`єктивних обставин справи, суд приходить до ивсиновку про відсутність достатніх підстав вважати, що запропонований Скаржником перелік слідчих дій, які начебто слідчий повинен був провести до закриття провадження у справі, може призвести до досягнення мети їх проведення (отримання доказів або перевірку вже отриманих доказів).
За таких обставин скарга не може вважатись обгрунтованою.
Відповідно до ч. 2 ст. 307 КПК України, слідчий суддя при розгляді скарг на рішення, дії чи бездіяльність під час досудового розслідування може постановити ухвалу про відмову у задоволенні скарги.

З огляду за зазначене та керуючись ст.ст. 303, 306, 307, 309, 369-372 КПК України, суд -

У Х В А Л И В :
У задоволенні скарги виконавчого директора Громадської організації «Центр протидії корупції» ОСОБА_7 на постанову детектива Національного антикорупційного бюро України ОСОБА_5 від 12 квітня 2016 року про закриття кримінального провадження №0002776 відмовити.

Ухвала слідчого судді може бути оскаржена протягом п`яти днів з дня її оголошення безпосередньо до Апеляційного суду м. Києва. Якщо ухвалу слідчого судді було постановлено без виклику особи, яка її оскаржує, строк апеляційного оскарження для такої особи обчислюється з дня отримання копії судового рішення.

Слідчий суддя: