Справа № 1-469/2010
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

25.06.2010 Білоцерківський міськрайонний суд Київської області в складі:

головуючий суддя - Бобкова Н. В. ,

при секретарі Єрмійчук А. В.,

за участю прокурора - Мельника Г.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальну справу за обвинуваченням

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженки ІНФОРМАЦІЯ_2, українки, громадянки України, ІНФОРМАЦІЯ_3, непрацюючої, одруженої , раніше не судимої, прож. в ІНФОРМАЦІЯ_4 б. 50 кв.11, -

в скоєнні злочину, передбаченого ст.166 КК України,-

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 вчинила злісне невиконання встановлених законом обовязків по догляду за дитиною, що спричинило тяжкі наслідки. Злочин скоєно за наступних обставин.

Відповідно до ст. 150 Сімейного кодексу України батьки зобовязані виховувати дитину в дусі поваги до прав та свобод інших людей, любові до своєї сімї та родини, свого народу, своєї Батьківщини. Батьки зобовязані піклуватися про здоровя дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Батьки зобовязані забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя.

Статтею 12 Закону України «Про охорону дитинства» передбачено, що батьки зобовязані виховувати дитину, піклуватися про її здоровя, фізичний, духовний ї моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці.

В порушення зазначених вимог закону, ОСОБА_1, будучи матірю неповнолітньої ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_5, в період часу з 2004 по листопад 2009 р. злісно ухилялася від виконання своїх обовязків по догляду за дитиною.

Так, на протязі зазначеного періоду остання зловживала алкогольними напоями, не дбала про здоровя дитини, її духовний та моральний розвиток, матеріальний стан. В тринадцятирічному віці ОСОБА_1 залишила дитину проживати одну в квартирі, переселившись проживати до свого співмешканця ОСОБА_3, не забезпечувала дитину продуктами харчування, одягом тощо. Неповнолітня ОСОБА_2, залишившись фактично без батьківської опіки, проживала в квартирі одна, була недоглянута, без належного харчування, мала велику кількість пропусків занять у школі без поважних причин, у звязку з чим у травні місяці 2009 р. була влаштована до центру реабілітації «Злагода».

18 листопада 2009 року ОСОБА_1, відповідно до рішення Білоцерківського міськрайонного суду за позовом прокурора м. Біла Церква, позбавлена батьківських прав щодо неповнолітньої дочки ОСОБА_2

Крім того, при влапггуванні до центру реабілітації, неповнолітню ОСОБА_2 було госпіталізовано до КОПНЛ № 2 м. Ворзеля, де останній встановлено діагноз: розлад емоцій і поведінки у підлітка з акцентуалізацією рис характеру по психастенічному типу з рисами епілептоїдності на резидуально-органічному фоні.

Згідно з актом проведеної комплексної судової психолого психіатричної експертизи № 328 від 24.03.10 р. неповнолітня ОСОБА_2 страждає на порушення психологічного розвитку та соціалізовані розлади поведінки, виявляє ознаки відставання в психологічному розвитку відносно її вікових стандартів, які обумовлені несприятливими сімейними умовами та педагогічною занедбаністю. ОСОБА_2 притаманні такі індивідуально-психологічні особливості як недостатня синтонність у спілкуванні, вольова та емоційна нестійкість, уникання застосування вольових зусиль, імпульсивність, переважання зовнішньо звинувачувальних форм реагування, поверхневе відношення до життєвих проблем та до перспектив. Відставання в психологічному розвитку ОСОБА_2 та притаманні їй індивідуально-психологічні особливості та мотиваційні чинники поведінки обумовленні несприятливими сімейними умовами та незадовільними матеріально-побутовими умовами, які є для неї психотравмуючими та такими, що перешкоджають її соціальному функціонуванню як особистості.

Допитана в судовому засіданні підсудна ОСОБА_1 вину у скоєнні інкримінованого їй слідством злочину визнала повністю, ствердила суду обставини скоєння злочину, зазначені в обвинуваченні. Вказала при цьому, що дійсно, після смерті свого батька стала зловживати алкогольними напоями, не піклувалася про дочку, не займалася її виконання. Внаслідок цього була позбавлена батьківських прав стосовно ОСОБА_2. Визнала, що розлади здоровя у дитини могли виникнути внаслідок її (ОСОБА_1 ) неправомірної поведінки та неналежним виконанням своїх батьківських обовязків. У скоєному чистосердечно розкоюється, просить суворо не карати і не позбавляти волі. Зазначила, що на даний час змінила свою поведінку, алкоголь не вживає, працює по найму і має намір в подальшому виховувати дочку.

Визнаючи себе повністю винною у скоєнні зазначеного злочину, ОСОБА_1 в силу ст.299 КПК України просила суд не досліджувати докази по справі стосовно фактичних обставин, які вона не оспорює. В звязку з вищенаведеним, суд визнав недоцільним дослідження доказів стосовно фактичних обставин справи, які не оспорюються, при цьому права та наслідки вказаної відмови підсудній детально розяснено.

Кваліфікацію дій ОСОБА_1 органами досудового слідства за ст.166 КК України суд рахує вірною, оскільки вона вчинила злісне невиконання встановлених законом обовязків по догляду за дитиною, що спричинило тяжкі наслідки у вигляді розладу здоровя дитини.

Обираючи покарання підсудній, суд враховує характер та ступінь суспільної небезпеки скоєного злочину, особу підсудної, обставини справи.

ОСОБА_1 раніше не судима і вперше притягується до кримінальної відповідальності, чистосердечно розкаюється у вчиненому злочині, за місцем проживання, як особа характеризується не інформативно.

З врахуванням наведених обставин та думки прокурора стосовно виду покарання для підсудної, суд рахує, що виправлення та перевиховання ОСОБА_1 можливе без відбування покарання, з випробуванням.

Речові докази по справі - відсутні.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.323,324 КПК України, суд,-

З А С У Д И В :

ОСОБА_1 визнати винною у скоєнні злочину, передбаченого ст.166 КК України і призначити покарання - 2(два) роки позбавлення волі.

На підставі ст.ст.75,76 КК України ОСОБА_1 звільнити від відбування призначеного судом покарання, якщо вона протягом іспитового строку 2(два) роки не вчинить нового злочину і виконає покладене на неї зобовязання не виїжджати за межі України без дозволу кримінально-виконавчої інспекції та повідомляти зазначену інспекцію про зміну місця проживання.

Контроль за поведінкою засудженої покласти на ВВП Білоцерківського МВВС.

Запобіжний захід засудженій ОСОБА_1 до вступу вироку в законну силу залишити попередній - підписку про невиїзд з постійного місця проживання.

Вирок може бути оскаржений до апеляційного суду Київської області протягом 15 діб після проголошення через Білоцерківський міськрайонний суд, всіма учасниками процесу.

Суддя: Бобкова Н. В. ,