АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 11-кп/774/1407/16 Справа № 209/5863/14-к Головуючий у 1 й інстанції - ОСОБА_1 Доповідач - ОСОБА_2

У Х В А Л А

13 червня 2016 року м. Дніпро

Суддя - доповідач судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду Дніпропетровської області ОСОБА_2 , перевіривши апеляційну скаргу обвинуваченої ОСОБА_3 на вирок Дніпровського районного суду міста Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 22 грудня 2015 року, ухвалений щодо
ОСОБА_3 , яка народилася ІНФОРМАЦІЯ_1 в місті Дніпродзержинську Дніпропетровської області, зареєстрована та проживала за адресою: АДРЕСА_1 ,
обвинуваченої у вчиненні злочинів, передбачених ч. 2 ст. 185, ч. 2 ст. 190 КК України, -
ВСТАНОВИЛА:
10 червня 2016 року до Апеляційного суду Дніпропетровської області надійшли матеріали кримінального провадження за апеляційною скаргою обвинуваченої ОСОБА_3 на вирок Дніпровського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 22 грудня 2015 року, яким ОСОБА_3 визнано винуватою та призначено покарання за ч. 2 ст. 185 КК України у виді позбавлення волі строком на 1 рік, за ч. 2 ст. 190 КК України у виді позбавлення волі строком на 1 рік, на підставі ч. 1 ст. 70 КК України, призначено покарання у виді позбавлення волі строком на 1 рік 2 місяці, та відповідно до ч. 4 ст. 70 КК України поглинуто покарання, призначене вироком Дніпровського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 16 червня 2015 року, і остаточно призначено покарання у виді позбавлення волі строком на 1 рік 2 місяці та у виді штрафу в розмірі 510, 00 грн., який визначено до самостійного виконання.
Цим вироком стягнуто з ОСОБА_3 на користь держави витрати на проведення судової товарознавчої експертизи 150,00 грн. та на користь потерпілого ОСОБА_4 в рахунок відшкодування матеріальної шкоди 360,89 грн.
Як вбачається з матеріалів провадження, апеляційна скарга подана належною особою, у строк встановлений ст. 395 КПК України.
Разом з тим, аналіз змісту вказаної апеляційної скарги вказує на те, що вона не відповідає вимогам кримінального процесуального закону.
У скарзі обвинувачена ставить питання про скасування вироку та призначення нового судового розгляду у суді першої інстанції.
В якості підстав для прийняття такого рішення судом апеляційної інстанції обвинувачена посилається на неповноту судового розгляду, невідповідність висновків суду, викладених у судовому рішенні, фактичним обставинам кримінального провадження та істотні порушення вимог кримінального процесуального закону.
Однак, положення ст. 415 КПК України містять вичерпний перелік підстав, за яких суд апеляційної інстанції може призначити новий судовий розгляд у суді першої інстанції, а саме: встановлено порушення, передбачені пунктами 2, 3, 4, 5, 6, 7 частини другої статті 412 цього Кодексу; в ухваленні судового рішення брав участь суддя, якому було заявлено відвід на підставі обставин, які очевидно викликали сумнів у неупередженості судді, і заяву про його відвід визнано судом апеляційної інстанції обґрунтованою; судове рішення ухвалено чи підписано не тим складом суду, який здійснював судовий розгляд.
Жодної з підстав, вказаних у зазначеній нормі закону, обвинуваченою ОСОБА_3 не наведено, тобто обґрунтування такої вимоги в апеляційній скарзі відсутнє, що тягне за собою безумовне визнання скарги такою, що не відповідає вимогам ст. 396 КПК України.
Окрім того, обвинуваченою було подано доповнення до апеляційної скарги у якому вона змінивши апеляційні вимоги, просить застосувати до неї положення ч. 5 ст. 72 КК України зі змінами, внесеними відповідно до Закону України №838-VIII від 26 листопада 2015 року «Про внесення змін до Кримінального кодексу України щодо удосконалення порядку зарахування судом строку попереднього ув`язнення у строк покарання», у зв`язку з тим, що ці положення під час ухвалення оскаржуваного вироку не були застосовані.
Беручи до уваги наведене, суддя-доповідач вважає, що апеляційні вимоги обвинуваченої не конкретизовані та суперечливі, відсутня чітко сформульована позиція у проханні обвинуваченої, щоб відповідала передбаченим законом рішенням, які суд апеляційної інстанції вправі ухвалити, з урахуванням вимог ст. 407 КПК України, у зв`язку з чим за вказаною скаргою не може бути відкрито апеляційне провадження.
Дотримання вимог, встановлених ст. 396 КПК України щодо змісту апеляційної скарги, має особливе значення, оскільки відповідно до ст. 404 КПК України, суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції саме в межах апеляційної скарги, та від того, які доводи і мотиви викладені у скарзі, залежать наслідки апеляційного провадження.
Відповідно до ч. 1 ст. 399 КПК України, суддя-доповідач, встановивши, що апеляційну скаргу подано без додержання вимог, передбачених ст. 396 цього Кодексу, постановляє ухвалу про залишення апеляційної скарги без руху і встановлює достатній строк для усунення недоліків.
Керуючись ст. ст. 396, 399 КПК України, суддя-доповідач,-
ПОСТАНОВИЛА:
Апеляційну скаргу обвинуваченої ОСОБА_3 на вирок Дніпровського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 22 грудня 2015 року залишити без руху.
Встановити обвинуваченій ОСОБА_5 строк для усунення недоліків апеляційної скарги 7 днів з дня отримання ухвали.
Відповідно до п. 1 ч. 3 ст. 399 КПК України апеляційна скарга повертається, якщо особа не усунула недоліки апеляційної скарги, яку залишено без руху, в установлений строк.
Ухвала набирає чинності з моменту її постановлення та оскарженню не підлягає.
Суддя-доповідач Апеляційного суду
Дніпропетровської області ОСОБА_2