Дата документу Справа № 336/7687/15-к

АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
Єдиний унікальний № 336/7687/15-к Головуючий у 1-й інстанції
Провадження № 11- кп/778/386/16 ОСОБА_1
Доповідач у 2-й інстанції
ОСОБА_2
УХВАЛА
22 лютого 2016 року м. Запоріжжя
Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду Запорізької області у складі:
головуючого судді ОСОБА_2 ,
суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
при секретарі ОСОБА_5 ,
за участі прокурора ОСОБА_6 ,
засудженого ОСОБА_7 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Запоріжжі апеляційну скаргу прокурора Запорізької місцевої прокуратури № 1 Запорізької області, який приймав участь у розгляді справи, ОСОБА_9 на ухвалу Шевченківського районного суду м. Запоріжжя, якою відмовлено в задоволенні подання начальника Кримінально виконавчої інспекції Шевченківського району м. Запоріжжя Управління Державної пенітенціарної служби України в Запорізькій області ОСОБА_10 про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням та направлення в місця позбавлення волі засудженого
ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Запоріжжя, громадянина України, який має вищу освіту, офіційно не працевлаштованого, не одруженого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,
Ухвалою Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 22 грудня 2015 року відмовлено в задоволенні подання. Своє рішення суд мотивував тим, що неявку засудженого ОСОБА_7 не можна розглядати як невиконання покладених на нього обов`язків вироком суду, порушення з його боку мають не систематичний характер, вказані обставини не свідчать про неможливість виправлення засудженого без ізоляції від суспільства та необхідність ізоляції.
Згідно з ухвалою суду першої інстанції, вироком Вільнянського районного суду Запорізької області від 08 липня 2014 року ОСОБА_7 засуджено за ч. 3 ст. 186 КК України на 4 роки позбавлення волі, із застосуванням ст. 75КК України з іспитовим строком на 1 рік 6 місяців, з покладенням на нього обов`язків, передбачених п.п. 2,3,4 ст. 76 КК України, а саме: не виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу кримінально-виконавчої інспекції; повідомляти кримінально виконавчу інспекцію про зміну місця проживання, роботи або навчання; періодично з`являтися для реєстрації в кримінально виконавчій інспекції.
18 серпня 2014 року вирок надійшов до виконавчої інспекції, заведено особову справу № 215/2014 року. 22 серпня 2014 року засуджений ОСОБА_7 був ознайомлений з умовами та порядком відбування покарання, обов`язками, покладеними на нього судом, наслідками ухилення від виконання обов`язків, вчинення нових кримінальних правопорушень, порушення громадського порядку. Крім того, встановлено дні явки на реєстрацію 2-й та 4-й понеділок кожного місяця.
22 жовтня 2015 року начальник КВІ Шевченківського району м. Запоріжжя УДПтС України в Запорізькій області звернувся до суду з поданням про звільнення від відбування покарання з випробуванням та направлення в місця позбавлення волі засудженого ОСОБА_7 .
В обґрунтування подання зазначив, що засуджений неодноразово порушував обов`язки покладені на нього вироком суду. ОСОБА_7 не з`явився на реєстрацію без поважних причин 24 листопада 2014 року причин неявки не зазначив, внаслідок чого до засудженого було застосовано застереження у виді письмового попередження. Також засуджений не з`явився до інспекції 25 травня 2015 року, зі слів матері, через погане самопочуття, документів на підтвердження не надано.
Крім того 23 квітня 2015 року засуджений ОСОБА_7 був притягнутий до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 175 -1 КУпАП.
02 червня 2015 року засуджений вдруге отримав застереження у виді письмового попередження за неявку на реєстрацію 25 травня 2015 року та притягнення до адміністративної відповідальності за ч.1 ст. 175 - 1 КУпАП.
28 вересня 2015 року засуджений втретє не з`явився без поважних причин до Шевченківського РВ КВІ для реєстрації. 29 вересня 2015 року інспектором було направлено виклик за адресою проживання ОСОБА_7 30 вересня 2015 року до засудженого втретє було застосовано застереження у виді письмового попередження.
Засуджений ОСОБА_7 під час відбування покарання з випробуванням зарекомендував себе з негативної сторони, що свідчить про небажання стати на шлях виправлення та перевиховання.
В апеляційній скарзі прокурор Запорізької місцевої прокуратури № 1 Запорізької області, який приймав участь у розгляді справи, ОСОБА_9 просить ухвалу суду скасувати, а матеріали провадження направити на новий судовий розгляд.
В обґрунтування вимог апеляційної скарг прокурор вказав на те, що суд не дослідив належним чином обставини провадження, не обґрунтував свої висновки про поважність причин, за якими засуджений ОСОБА_7 порушував та не виконував покладені на нього судом обов`язки.
В запереченнях на апеляційну скаргу захисник адвокат ОСОБА_8 , яка діє в інтересах засудженого ОСОБА_7 , вважає ухвалу суду першої інстанції законною та обґрунтованою, просить залишити її без змін, а апеляційну скаргу без задоволення, вказує на те, що засуджений ОСОБА_7 не допускав неявки до інспекції більше двох разів під ряд без поважних причин. Крім того, на її думку судом першої інстанції слушно враховано його побутову характеристику, наявність соціальних та міцних родинних зв`язків, а в матеріалах провадження відсутні достатні та належні докази, які б окремо або у своїй сукупності доводять неможливість виправлення засудженого без реального відбуття покарання.
Заслухавши доповідь судді; думку прокурора на підтримання доводів апеляційної скарги; позицію засудженого ОСОБА_7 та його захисника адвоката ОСОБА_8 , які були проти задоволення апеляційної скарги, вважав ухвалу суду законною та обґрунтованою; перевіривши матеріали кримінального провадження та обговоривши доводи, викладені в апеляційній скарзі, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню у зв`язку з наступним.
Відповідно до ст. 370 КПК України судове рішення повинно бути законним, тобто, ухваленим компетентним судом згідно з нормами матеріального права та з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбаченого КПК України.
Згідно вимог ст.103 КПК України процесуальні дії під час кримінального провадження фіксуються на носії інформації, на якому за допомогою технічних засобів зафіксовані процесуальні дії та журнал судового засідання.
Фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження в суді під час судового провадження відповідно до вимог ст. 107 КПК України є обов`язковим.
При перевірці доводів апеляційної скарги процесуального прокурора, встановлено, що під час судового провадження було порушено вимоги ст. ст.107, 108 КПК України щодо повного фіксування судового провадження. Так, при дослідженні матеріалів кримінального провадження та відтворенні запису судового засідання на технічному носії інформації було встановлено, що технічний запис оголошення ухвали суду першої інстанції від 22 грудня 2015 року відсутній, відсутні такий запис і на архівній копії диска з технічним записом судового засідання від 22 грудня 2015 року.
За таких обставинах ухвала суду відповідно до вимог ст.ст. 370,412,415,416 КПК України підлягає скасуванню з призначенням нового судового розгляду, оскільки відсутність на наявному в матеріалах провадження технічному носії інформації запису судового засідання позбавляють апеляційну інстанцію можливості перевірити дотримання судом процедури судового розгляду, що є таким істотним порушення вимог кримінального процесуального закону, яке перешкоджає суду другої інстанції (з урахуванням вимог апеляційної скарги та положень ст. 404 КПК України) ухвалити законне та обґрунтоване судове рішення.
Відповідно до вимог п. 7 ч. 2 ст. 412 КПК України судове рішення у будь-якому разі підлягає скасуванню, якщо в матеріалах провадження відсутній належний технічний носій інформації, на якому зафіксовано судове провадження в суді першої інстанції.
Згідно вимог ст. 415 КПК України при скасуванні ухвали суду внаслідок істотного порушення вимог кримінального процесуального закону, суд апеляційної інстанції призначає новий судовий розгляд, не вирішуючи питання про доведеність чи недоведеність обвинувачення, достовірність або недостовірність доказів, переваги одних доказів над іншими, застосування судом першої інстанції того чи іншого закону України про кримінальну відповідальність та покарання.
Керуючись ст.ст. 404, 405, 407, 412, 419 КПК України, колегія суддів, -
УХВАЛИЛА:
апеляційну скаргу прокурора Запорізької місцевої прокуратури № 1 Запорізької області, який приймав участь у розгляді справи, ОСОБА_9 задовольнити частково.
Ухвалу Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 22 грудня 2015 року, якою відмовлено в задоволенні подання начальника Кримінально виконавчої інспекції Шевченківського району м. Запоріжжя Управління Державної пенітенціарної служби України в Запорізькій області ОСОБА_10 про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням та направлення в місця позбавлення волі засудженого ОСОБА_7 , скасувати.
Призначити новий розгляд провадження за поданням КВІ відносно ОСОБА_7 у суді першої інстанції.
Ухвала суду апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту оголошення, оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Головуючий :

Судді: