Справа № 461/6423/16-к
Провадження № 1-кс/461/4923/16
Слідчий суддя Галицького районного суду м. Львова ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , з участю скаржника ОСОБА_3 , слідчого ОСОБА_4 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Львові скаргу ОСОБА_3 на постанову старшого слідчого другого слідчого відділу прокуратури Львівської області ОСОБА_4 про відмову у визнанні потерпілим від 26 вересня 2016 року,
в с т а н о в и в :
В обґрунтування внесеної скарги покликається на те, що слідчим здійснено кваліфікацію злочину, що призвело до відмови у визнанні його потерпілим. Вважає, що долучені ним в ході досудового розслідування вищевказаного кримінального провадження письмові докази, зокрема, розрахунки заборгованості, свідчать про заподіяну йому моральну та матеріальну шкоду.
В судовому засіданні скаржник вимоги скарги підтримав, надав пояснення, аналогічні до викладених у такій та просив скаргу задоволити.
Слідчий в судовому засіданні проти задоволення скарги заперечив, надав пояснення про те, що оскаржувана постанова винесена законно, на підставі вимог чинного законодавства.
Заслухавши пояснення учасників процесу, дослідивши інші матеріали скарги, приходжу до висновку, що така до задоволення не підлягає з наступних підстав.
Відповідно до ст.55 Конституції України кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб. Саме в запровадженні механізму реального захисту громадянами своїх прав у суді полягає здійснення функцій правової держави та її утвердження як такої.
Відповідно до п.5 ч.1 ст.303 КПК України, на досудовому провадженні можуть бути оскаржені такі рішення, дії чи бездіяльність слідчого або прокурора: рішення прокурора, слідчого про відмову у визнанні потерпілим - особою, якій відмовлено у визнанні потерпілою.
Згідно ч.1 ст.55 КПК України, потерпілим у кримінальному провадженні може бути фізична особа, якій кримінальним правопорушенням завдано моральної, фізичної або майнової шкоди, а також юридична особа, якій кримінальним правопорушенням завдано майнової шкоди.
Відповідно до ч.2 ст.55 КПК України встановлено, що права і обов`язки потерпілого виникають в особи з моменту подання заяви про вчинення щодо неї кримінального правопорушення або заяви про залучення її до провадження як потерпілого.
Частиною 5 ст.55 КПК України, за наявності очевидних та достатніх підстав вважати, що заява, повідомлення про кримінальне правопорушення або заява про залучення до провадження як потерпілого подана особою, якій не завдано шкоди, зазначеної у частині першій цієї статті, слідчий або прокурор виносить вмотивовану постанову про відмову у визнанні потерпілим, яка може бути оскаржена слідчому судді.
З вищенаведеного випливає, що слідчий вправі винести постанову про відмову у визнанні потерпілим за наявності очевидних та достатніх підстав вважати, що заява про кримінальне правопорушення подана особою, якій не завдано шкоди.
Як вбачається з оскаржуваної постанови про відмову у визнанні ОСОБА_3 потерпілим, старший слідчий СВ прокуратури Львівської області ОСОБА_4 мотивував її тим, що в ході допиту свідка ОСОБА_3 не здобуто жодних доказів, які б вказували на об`єктивні дані про заподіяння йому зазначеним кримінальним правопорушенням моральної, фізичної чи майнової шкоди, не надано жодних підтверджуючих документів, що шкода у розмірі 2890872,00 грн. заподіяна неправомірними діями слідчого СУ ГУ НП у Львівській області ОСОБА_5 .
Згідно ч.1 ст.306 КПК України скарга на рішення, дії чи бездіяльність слідчого чи прокурора розглядаються слідчим суддею місцевого суду згідно з правилами судового розгляду, передбаченими ст.318-380 КПК України, з урахуванням положень цієї глави.
Відповідно до ч.1 ст.22 КПК України кримінальне провадження здійснюється на основі змагальності, що передбачає самостійне обстоювання стороною обвинувачення і стороною захисту їхніх правових позицій, прав, свобод і законних інтересів засобами, передбаченими цим Кодексом.
Незважаючи на зазначені положення КПК України скаржником під час розгляду скарги у суді не надано відомостей та доказів, які б підтверджували спричинення ОСОБА_6 моральної, матеріальної чи фізичної шкоди.
Відповідно до ч. 1 ст.307 КПК України за результатами розгляду скарг на рішення, дії чи бездіяльність слідчого чи прокурора постановляється ухвала, яка згідно ч.2 цієї статі може бути про: скасування рішення слідчого чи прокурора; зобов`язання припинити дію; зобов`язання вчинити певну дію; відмовити у задоволенні скарги.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 22, 55, 66, 303-309, 318-380 КПК України, слідчий суддя
у задоволенні скарги відмовити.
Ухвала остаточна, оскарженню не підлягає.
Слідчий суддя ОСОБА_1