справа №176/1386/16-к
провадження №1-кс/176/68/16
у х в а л а
27 травня 2016 р. Жовтоводський міський суд Дніпропетровської області у складі:
головуючого судді ОСОБА_1 ,
при секретарі ОСОБА_2 ,
розглядаючи у відкритому судовому засіданні в місті Жовті Води в залі суду заяву ОСОБА_3 про відвід судді Жовтоводського міського суду Дніпропетровської області ОСОБА_4 , що був ним заявлений при розгляді суддею ОСОБА_4 заяви про відвід слідчому судді Жовтоводського міського суду Дніпропетровської області ОСОБА_5 , який здійснює розгляд скарги ОСОБА_3 на постанову слідчого СВ Жовтоводського відділення поліції Дніпродзержинського відділу поліції ГУНП в Дніпропетровській області капітана поліції ОСОБА_6 від 12 березня 2016 року про закриття досудового кримінального провадження,-
ВСТАНОВИВ:
В провадженні слідчого судді Жовтоводського міського суду Дніпропетровської області ОСОБА_5 перебуває на розгляді скарга ОСОБА_3 на постанову слідчого СВ Жовтоводського відділення поліції Дніпродзержинського відділу поліції ГУНП в Дніпропетровській області капітана поліції ОСОБА_6 від 12 березня 2016 року про закриття досудового кримінального провадження.
13 травня 2016 року під час розгляду даної скарги ОСОБА_3 в усній формі заявив відвід слідчому судді ОСОБА_5 . Підставою заявленого відводу являється відмова слідчого судді у допуску до участі в розгляді як представника потерпілого ОСОБА_7 .
В порядку автоматичного розподілу справ судді Жовтоводського міського суду Дніпропетровської області ОСОБА_4 надійшла на розгляд вказана заява ОСОБА_3 про відвід слідчому судді ОСОБА_5
24 травня 2016 року до Жовтоводського міського суду Дніпропетровської області надійшла заявка ОСОБА_3 про відвід судді Жовтоводського міського суду Дніпропетровської області ОСОБА_4 , яка розглядає заяву ОСОБА_8 про відвід слідчому судді Жовтоводського міського суду Дніпропетровської області ОСОБА_5 в зв`язку з наявністю обставин, які викликають сумнів у її неупередженості, а саме, що остання не допустила до участі у справі у якості його представника - ОСОБА_7 .
В порядку автоматичного розподілу справ судді Жовтоводського міського суду Дніпропетровської області ОСОБА_1 надійшла на розгляд вказана заява ОСОБА_3 про відвід судді ОСОБА_4 .
Скаржник ОСОБА_3 та слідчий СВ Жовтоводського відділення поліції Дніпродзержинського відділу поліції ГУНП в Дніпропетровській області капітана поліції ОСОБА_6 , будучи належним чином повідомленими про час і місце розгляду заяви про відвід судді ОСОБА_4 , у судове засідання не з`явилися.

Суддя ОСОБА_4 не висловила бажання надати свої пояснення за даним відводом.

26 травня 2016 року до суду від ОСОБА_3 надійшла заява про допуск ОСОБА_7 спеціаліста з правознавства до участі у розгляді справи №176/1386/16-к з розгляду заяви про відвід судді ОСОБА_4 , в якості його представника, з обсягом повноважень передбачених чинним законодавством України та надано довіреність. Розгляд даного питання просить провести за його відсутності. Одночасно, в поданій заяві, заявник зазначив про відкладення розгляду заявленого ним відводу судді ОСОБА_4 , але поважності причин неможливості прибути в судове засідання суду не надав. А тому суд вважає за можливе розглянути дану заяву у його відсутність, оскільки суд вважає такі дії заявника спробою затягнути судовий розгляд. Окрім того причини (обгрунтування) відводу судді ОСОБА_4 викладені ним в його заяві.

Неявка сторін не перешкоджає розгляду даної заяви.

Суд дослідивши матеріали, приходить до наступного.

Відповідно до ст.19 Конституції України - правовий порядок в Україні ґрунтується на засадах, відповідно до яких ніхто не може бути примушений робити те, що не передбачено законодавством.

Органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно офіційного тлумачення положень ст.59 Конституції України, що міститься у Рішенні Конституційного Суду України (№ 23-рп/2009 від 30.09.2009) - утвердження і забезпечення прав і свобод людини є головним обов`язком держави (ч.2 ст.3).

У розділі II Основного Закону України закріплено не лише основні права і свободи людини і громадянина, а й передбачено відповідні конституційно-правові гарантії їх дотримання та захисту, зокрема заборону скасування конституційних прав і свобод (ч.2 ст.22), неможливість обмеження конституційних прав і свобод людини і громадянина, крім обмежень певних прав і свобод в умовах воєнного або надзвичайного стану (стаття 64), забезпечення кожному судового захисту його прав і свобод, у тому числі гарантування звернення до суду безпосередньо на підставі Конституції України, та надання при цьому можливості використання будь-яких інших не заборонених законом

засобів захисту своїх прав і свобод від порушень і протиправних посягань (ч.3 ст. 8, ч.ч.2,5 статті 55).

Важливу роль у забезпеченні реалізації, захисту та охорони прав і свобод людини і громадянина в Україні як демократичній, правовій державі відведено праву особи на правову допомогу, закріпленому у ст.59 Конституції України. Це право є одним із конституційних, невід`ємних прав людини і має загальний характер.

Крім того, реалізація кожним права на правову допомогу не може залежати від статусу особи та характеру її правовідносин з іншими суб`єктами права. Правову позицію щодо цього висловив Конституційний Суд України у Рішенні від 16 листопада 2000 року N 13-рп/2000 у справі про право вільного вибору захисника. Зокрема, в абзаці п`ятому пункту 5 мотивувальної частини цього Рішення зазначено, що "закріпивши право будь-якої фізичної особи на правову допомогу, конституційний припис "кожен є вільним у виборі захисника своїх прав" (ч.1ст.59 Конституції України) за своїм змістом є загальним і стосується не лише підозрюваного, обвинуваченого чи підсудного, а й інших фізичних осіб, яким гарантується право вільного вибору захисника з метою захисту своїх прав та законних інтересів, що виникають з цивільних, трудових, сімейних, адміністративних та інших правовідносин".

Право на правову допомогу - це гарантована державою можливість кожної особи отримати таку допомогу в обсязі та формах, визначених нею, незалежно від характеру правовідносин особи з іншими суб`єктами права.

Конституційний Суд України зазначив, що гарантування кожному права на правову допомогу в контексті ч.2 ст.3, ст.59 Конституції України покладає на державу відповідні обов`язки щодо забезпечення особи правовою допомогою належного рівня. Такі обов`язки обумовлюють необхідність визначення в законах України, інших правових актах порядку, умов і способів надання цієї допомоги.

Відповідно до Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність» адвокатура це недержавний самоврядний інститут, що забезпечує здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги на професійній основі, а також самостійно вирішує питання організації і діяльності адвокатури в порядку, встановленому цим Законом.

Системний аналіз ст. 59 Конституції України, Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність" надав Конституційному Суду України підстави для висновку, що положення частини другої цієї статті "для ... надання правової допомоги при вирішенні справ у судах та інших державних органах в Україні діє адвокатура" є однією з конституційних гарантій, яка надає свідку під час допиту в органах дізнання, досудового слідства чи особі у разі дачі пояснень в державних органах право вільно отримувати правову допомогу адвоката. У такий спосіб держава бере на себе обов`язок забезпечувати можливість надання кваліфікованої правової допомоги особам у правовідносинах з державними органами. Зазначене не виключає і права на отримання особою такої допомоги від інших

суб`єктів, якщо законами України щодо цього не встановлено обмежень.
В той же час, нормами ст.ст.45, 55, 58 КПК України встановлені вичерпні вимоги стосовно особи, яка може виступати в кримінальному провадженні в якості захисника або представника потерпілого, а також стосовно документів на підтвердження повноважень такої особи.

Із зазначених норм закону вбачається, що захисником підозрюваного, обвинуваченого, засудженого та представником потерпілого може бути лише адвокат, повноваження якого підтверджені свідоцтвом про право на зайняття адвокатською діяльністю, ордером, договором із захисником або доручення органа, уповноваженого законом на надання безоплатної правової допомоги.

Оскільки гр. ОСОБА_3 не надані документи, які підтверджують право на залучення гр. ОСОБА_7 в якості його представника потерпілого в рамках кримінального провадження, в задоволенні клопотання має бути відмовлено.
Водночас, суд приходить до висновку, що заява про відвід судді ОСОБА_4 повинна бути залишена без задоволення з наступних підстав.
Статтею 75 КПК України визначено обставини, які можуть бути підставою для відводу судді. Суть цієї правової норми заключається в тому, що вона передбачає визначений законом перелік підстав, за наявності яких суддя не може брати участі в розгляді кримінального провадження.

Як встановлено в ст. 75 КПК України, слідчий суддя, суддя або присяжний не може брати участь у кримінальному провадженні: 1) якщо він є заявником, потерпілим, цивільним позивачем, цивільним відповідачем, близьким родичем чи членом сімї слідчого, прокурора, підозрюваного, обвинуваченого, заявника, потерпілого, цивільного позивача, цивільного відповідача; 2) якщо він брав участь у цьому провадженні як свідок, експерт, спеціаліст, перекладач, слідчий, прокурор, захисник або представник; 3) якщо він особисто, його близькі родичі чи члени його сімї заінтересовані в результатах провадження; 4) за наявності інших обставин, які викликають сумнів у його неупередженості; 5) у випадку порушення встановленогочастиною третьою статті 35цього Кодексу порядку визначення слідчого судді, судді для розгляду справи.

Відповідно до ст.80 КПК України заяви про відвід можуть бути заявлені як під час досудового розслідування, так і під час судового провадження.

Згідно приписів ст. 81 КПК України у разі заявлення відводу слідчому судді або судді, який здійснює судове провадження одноособово, його розглядає інший суддя цього суду. На підставі вимог частини четвертої статті 81 Кримінального процесуального кодексу України, якщо повторно заявлений відвід має ознаки зловживання правом на відвід з метою затягування кримінального провадження, суд, який здійснює провадження, має право залишити таку заяву без розгляду.

Таким чином законодавцем визначено, що відвід може бути заявлений судді який розглядає дане кримінальне провадження.

При цьому нормами чинного кримінально процесуального кодексу не передбачено можливість заявлення відводу судді, який розглядає заяву про відвід судді, який здійснює судове провадження щодо розгляду кримінального провадження.

Також, заявлений ОСОБА_3 відвід не містить достатніх даних, які б свідчили про наявність підстав для відводу, що передбачені зазначеними нормами КПК України, подана заява фактично зводиться до незгоди заявника з процесуальним рішенням, ухваленим суддею ОСОБА_4 при розгляді відводу судді ОСОБА_5 . Вказана обставина не є відповідно до вимог КПК України підставою для відводу судді. Також жодними достовірними та обґрунтованими доказами не підтверджені припущення ОСОБА_3 щодо наявності сумнівів в неупередженості судді ОСОБА_4 з наведених у його заяві мотивів.

Крім того, вважаю, що відмова в залучені в якості його захисника ОСОБА_7 не є обставиною, яка викликає сумнів у об`єктивності, неупередженості та безсторонності судді.

Таким чином, аналіз доводів заяви про відвід судді ОСОБА_4 свідчить про те, що дана заява ґрунтується на суб`єктивних переконаннях ОСОБА_3 та не містить підстав для відводу, на даний час відсутні будь-які порушення вимог КПК України, що могли б свідчити про необ`єктивність та упередженість судді ОСОБА_4 , а відтак заява задоволенню не підлягає.

Керуючись ст.ст. 1, 7-10, 26, 35, 75, 80, 81, 392 КПК України, суд,-
ПОСТАНОВИВ:
У задоволенні клопотання ОСОБА_3 про допуск ОСОБА_7 до участі у розгляді заяви про відвід судді ОСОБА_4 - відмовити.

Заяву ОСОБА_3 про відвід судді Жовтоводського міського суду Дніпропетровської області ОСОБА_4 , що був ним заявлений при розгляді суддею ОСОБА_4 заяви про відвід слідчому судді Жовтоводського міського суду Дніпропетровської області ОСОБА_5 , який здійснює розгляд скарги ОСОБА_3 на постанову слідчого СВ Жовтоводського відділення поліції Дніпродзержинського відділу поліції ГУНП в Дніпропетровській області капітана поліції ОСОБА_6 від 12 березня 2016 року про закриття досудового кримінального провадження - залишити без задоволення.
Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Жовтоводського міського суду ОСОБА_1