Дата документу 02.11.2016
Справа № 501/2490/16-к

У Х В А Л А
02 листопада 2016 року Іллічівський міський суд Одеської області у складі:
головуючого судді ОСОБА_1 , за участю:
секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,
прокурора ОСОБА_3 ,
захисника адвоката ОСОБА_4 ,
потерпілого ОСОБА_5 ,
обвинуваченого ОСОБА_6 ,
ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Іллічівська (м.Чорноморська) Одеської області, громадянина України, який проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимий,
у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст.185 ч.1 КК України,
В провадженні Іллічівського міського суді Одеської області знаходиться зазначене кримінальне провадження.
ОСОБА_6 обвинувачується у тому, що 08 жовтня 2016 року, в період часу з 15- 45 годин до 16-00 годин, перебуваючи в приміщення супермаркету «33 м-2» за адресою: Одеська область, м.Чорноморськ, вул.Віталія Шума, 4-а, умисно, з корисливих мотивів, таємно заволодів майном потерпілого ОСОБА_5 : гаманцем, грошовими коштами в сумі 500 грн., двома банківськими картками, після чого з місця злочину зник.
Дії обвинуваченого кваліфіковано за ч.1 ст.185 КК України.
В судовому засіданні захисник ОСОБА_4 заявив клопотання про повернення обвинувального акту прокурору в зв`язку із неконкретністю висунутого ОСОБА_6 обвинувачення.
Інші учасники процесу клопотання захисника не підтримали.
Суд вважає, що клопотання підлягає задоволенню.
Відповідно до п.3 ч.3 ст.314 КПК України у підготовчому судовому засіданні суд має право повернути обвинувальний акт прокурору, якщо він не відповідає вимогам кримінального процесуального законодавства України.
Суд вважає, що обвинувальний акт у даному кримінальному провадженні не відповідає вимогам Кримінального процесуального кодексу України, з огляду на наступне.
Згідно ст.91 КПК України у кримінальному провадженні підлягають доказуванню, зокрема: мета вчинення кримінального правопорушення.
Згідно п.5 ч.2 ст.291 КПК України обвинувальний акт має містити виклад фактичних обставин кримінального правопорушення, які прокурор вважає встановленими, правову кваліфікацію кримінального правопорушення з посиланням на положення закону і статті закону України про кримінальну відповідальність та формулювання обвинувачення.
Всупереч вказаним вимогам Закону в обвинувальному акті не зазначена мета вчинення обвинуваченим кримінального правопорушення, що свідчить, на думку суду, про неконкретність висунутого обвинувачення.
Як зазначалося вище, ОСОБА_6 обвинувачується за ч.1 ст.185 КК України - таємне викрадення майна.
Диспозиція частини 1 зазначеної статті КК України передбачає кримінальну відповідальність за таємне викрадення чужого майна та складається із п`яти слів, а саме «Таємне викрадення чужого майна (крадіжка)».
Однак, з незрозумілих причин, дії обвинуваченого в формулюванні обвинувачення викладено як заволодіння майном і кваліфіковано без зазначення того, що це майно є чужим та що це є крадіжка.
Таким чином, ОСОБА_6 висунуте обвинувачення, яке не існує в Кримінальному кодексі України, що унеможливлює проведення судового розгляду в даному кримінальному провадженні.
Відповідно до ст.110 ч.4 КПК України обвинувальний акт є процесуальним рішенням, яким прокурор висуває обвинувачення у вчиненні кримінального правопорушення. Обвинувальний акт повинен відповідати вимогам, передбаченим ст.291 КПК України.
Згідно п.5 ч.2 ст.291 КПК України обвинувальний акт має містити, між іншим, виклад фактичних обставин кримінального правопорушення, які прокурор вважає встановленими, та формулювання обвинувачення.
Відповідно до вимог зазначеної статті КПК України обвинувальний акт містить виклад фактичних обставин кримінального правопорушення, які прокурор вважає встановленими, та формулювання обвинувачення.
Однак, фактичні обставини кримінального правопорушення та формулювання обвинувачення принципово відрізняються між собою.
Так, в фактичних обставинах кримінального правопорушення зазначено, що обвинувачений викрав майно потерпілого на суму 2000 грн., а в формулюванні обвинувачення на суму 500 грн.
Дана непослідовність та протиріччя в обвинувальному акті свідчить, на думку суду, про неконкретність висунутого обвинувачення.
Згідно ст.91 КПК України у кримінальному провадженні підлягають доказуванню, зокрема: подія кримінального правопорушення (час, місце, спосіб, та інші обставини вчинення кримінального правопорушення).
В порушення вимог зазначеної статті КПК України в обвинувальному акті не зазначена вартість викраденого майна - гаманця та банківських карток, що, на думку суду, свідчить про неконкретність висунутого обвинувачення.
За таких обставин, враховуючи, що неконкретність висунутого обвинувачення порушує право обвинуваченого на захист, обвинувальний акт слід повернути прокурору.
Керуючись п.3 ч.3 ст.314 КПК України,
Обвинувальний акт за обвинуваченням ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст.185 ч.1 КК України, повернути прокурору Іллічівської місцевої прокуратури Одеської області ОСОБА_7 , як такий, що не відповідає вимогам КПК України.
Копії ухвали вручити (надіслати) учасникам кримінального провадження.
Ухвала може бути оскаржена до апеляційного суду Одеської області через Іллічівський міський суд Одеської області протягом семи днів з дня її оголошення.

Суддя