Справа № 573/446/13-к
Номер провадження 1-кп/573/30/13
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 березня 2013 року м. Білопілля

Білопільський районний суд Сумської області в складі:

головуючої судді:ОСОБА_1,
при секретарі:ОСОБА_2,
з участю прокурора:ОСОБА_3,
обвинуваченого:ОСОБА_4,
потерпілої: ОСОБА_5,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Білопіллі кримінальне провадження № 1-кп/573/30/13, що зареєстроване в Єдиному реєстрі досудових розслідувань 23 грудня 2012 року за № 0000269 по обвинуваченню

ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, українця, громадянина України, уродженця ІНФОРМАЦІЯ_2, зареєстрованого і проживаючого в ІНФОРМАЦІЯ_3, ІНФОРМАЦІЯ_4, одруженого, працюючого інспектором ветеринарної медицини прикордонного пункту пропуску «Рижівка», на обліку у лікарів нарколога, психіатра не перебуває, ранішене судимого,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України,

ВСТАНОВИВ:

23 грудня 2012 року, близько 01 години ОСОБА_4, керуючи автомобілем «ВАЗ 21099», реєстраційний номер НОМЕР_1, та рухаючись на ділянці автодороги між с. Вири та с. Барило Білопільського району Сумської області в напрямку с. Вири зі швидкістю 50 км/год, проявив неуважність, не прийняв правильних управлінських дій і, недотримавшись безпечного інтервалу, здійснив наїзд на пішохода ОСОБА_5, яка рухалась в попутному напрямку по правій стороні відносно руху автомобіля, спричинивши таким чином останній тілесні ушкодження у виді сполученої краніоскелетної травми, закритої черепно-мозкової травми, забиття головного мозку, перелому кісток основи черепу, лицевого черепу, субарахноїдального крововиливу, закритої травми грудної клітки, забою грудної клітки, забиття органів черевної порожнини, закритого перелому нижньої третини правого стегна зі зміщенням, множинних ран мяких тканин обличчя та кінцівок. Пошкодження голови, відносяться до категорії тяжких, по ознаку небезпеки для життя. Пошкодження у виді перелому нижньої щелепи та правого стегна відносяться до категорії середньої тяжкості, по ознаку тривалого розладу здоровя більше 21 дня. Інші ушкодження відносяться до категорії легких.

Таким чином, ОСОБА_4 порушив вимоги Правил дорожнього руху України, затверджених постановою Кабінету міністрів України №1306 від 10 жовтня 2001 року, зі змінами і доповненнями, а саме:

п. 13.1 «Водій, залежно від швидкості руху, дорожньої обстановки, особливостей вантажу, що перевозиться, і стану транспортного засобу повинен дотримуватися безпечної дистанції та інтервалу».

Зазначені вище порушення п. 13.1 Правил дорожнього руху України знаходяться в прямому причинному звязку з дорожньо транспортною пригодою та наслідками, що настали.

Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 після розяснення суті обвинувачення свою вину у вчиненні злочину визнав повністю, щиро розкаявся, дав показання, які повністю відповідають обставинам, викладеним у обвинувальному акті. Зокрема, пояснив, що 23 грудня 2012 року, близько 01 години він, керуючи автомобілем «ВАЗ 21099», рухався по дорозі між с. Вири та с. Барило Білопільського району в напрямку с. Вири зі швидкістю приблизно 50 км/год. Оскільки було темно і йшов сильний сніг, видимість на дорозі була поганою, а тому він своєчасно не побачив ОСОБА_5, яка рухалась в попутному напрямку по правій стороні дороги, і здійснив на неї наїзд, спричинивши тим самим останній середньої тяжкості і тяжкі тілесні ушкодження. Після цього він одразу ж викликав міліцію і швидку допомогу.

На підставі ч. 3 ст. 349 КПК України, за згодою учасників судового провадження, судом визнано недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються.

При цьому встановлено, що обвинувачений ОСОБА_4 та інші учасники судового провадження правильно розуміють зміст цих обставин, тому у суду немає сумнівів у добровільності та істинності їх позицій.

Також судом учасникам судового провадження роз'яснено, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оспорювати фактичні обставини справи у апеляційному порядку.

Враховуючи викладене, суд, допитавши обвинуваченого та дослідивши матеріали кримінальної справи, що характеризують особу останнього, прийшов до висновку, що винуватість ОСОБА_4 у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення при обставинах, викладених в обвинувальному акті та вироку суду, доведена повністю.

Суд вважає, що зазначеними вище умисними діями ОСОБА_4 вчинив злочин, передбачений ч. 2 ст. 286 КК України, тобто порушення правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що спричинило потерпілому середньої тяжкості і тяжкі тілесні ушкодження.

При призначенні виду та міри покарання ОСОБА_4 суд враховує ступінь тяжкості скоєного ним злочину, який вчинений із необережності, особу обвинуваченого, який позитивно характеризується за місцем проживання, раніше не судимий, на обліку у лікарів нарколога, психіатра не перебуває, на утриманні має малолітнього сина ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_5, а також думку потерпілої, яка просила призначити обвинуваченому покарання, не повязане з позбавленням волі.

Обставинами, що згідно ст. 66 КК України пом'якшують покарання ОСОБА_4, суд визнає щире каяття, активне сприяння розкриттю злочину і встановленню істини в справі, добровільне відшкодування завданих злочином збитків, надання допомоги потерпілій безпосередньо після вчинення злочину.

Обставин, що згідно ст. 67 КК України обтяжували б покарання ОСОБА_4, в судовому засіданні не встановлено.

Таким чином, суд вважає, що викладені вище обставини помякшують відповідальність ОСОБА_4 та істотно знижують ступінь вчиненого ним злочину, а тому необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого та попередження вчинення ним нових злочинів буде покарання, більш мяке, ніж передбачено санкцією статті, призначене на підставі ст. 69 КК України, у виді штрафу, без позбавлення права керувати транспортними засобами.

Прокурор заявив до ОСОБА_4 цивільні позови про стягнення на користь Головного фінансового управління Сумської обласної державної адміністрації 5 196 грн. 62 коп., та на користь фінансового управління Білопільської районної державної адміністрації 496 грн. 80 коп., витрачених на стаціонарне лікування потерпілої.

Вищевказані позови прокурора Білопільського району обвинувачений ОСОБА_4 визнав повністю.

За змістом ч. ч. 1, 2 ст. 128 КПК України особа, якій кримінальним правопорушенням або іншим суспільно небезпечним діянням завдано майнової та/або моральної шкоди, має право під час кримінального провадження до початку судового розгляду предявити цивільний позов до підозрюваного, обвинуваченого.

Цивільний позов в інтересах держави предявляється прокурором.

Відповідно до ч. 1 ст. 1206 ЦК України особа, яка вчинила злочин, зобовязана відшкодувати витрати закладові охорони здоровя на лікування потерпілого від цього злочину, крім випадку завдання шкоди при перевищенні меж необхідної оборони або у стані сильного душевного хвилювання, що виникло раптово внаслідок насильства або тяжкої образи з боку потерпілого.

Судом встановлено, що на лікування потерпілої ОСОБА_5 у ортопедично травматологічному відділенні КЗ «Сумська обласна клінічна лікарня» та у хірургічному відділенні Білопільської ЦРЛ були витрачені кошти у сумі 5 196 грн. 62 коп. та 496 грн. 80 коп. відповідно. Вказані суми підлягають стягненню з обвинуваченого (а. с. 110, 113).

У відповідності до вимог ст. 100 КПК України речові докази:

- автомобіль «ВАЗ-21099», реєстраційний номер НОМЕР_1, який знаходиться на зберіганні на майданчику зберігання транспортних засобів Білопільського РВ УМВС України в Сумській області, повернути володільцю ОСОБА_7;

- балонову куртку, джинсові брюки, шкіряні чобітки, які знаходиться на зберіганні в камері зберігання речових доказів Білопільського РВ УМВС України в Сумській області, повернути володільцю ОСОБА_5 (а. с. 66 а 66 в).

Під час досудового розслідування та судового провадження запобіжний захід ОСОБА_4, не обирався.

На підстав викладеного, керуючись ст.ст. 370, 374 КПК України, суд

ЗАСУДИВ:

ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України, та призначити йому покарання за цим законом на підставі ст. 69 КК України у виді штрафу в сумі 3 000 (три тисячі) гривень без позбавлення права керувати транспортними засобами.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь Головного фінансового управління Сумської обласної державної адміністрації 5 196 грн. (пять тисяч сто девяносто шість) гривень 62 коп. за лікування потерпілої.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь фінансового управління Білопільської районної державної адміністрації 496 (чотириста девяносто шість) грн. 80 коп. за лікування потерпілої.

Речові докази: автомобіль «ВАЗ-21099», реєстраційний номер НОМЕР_1, повернути ОСОБА_7; балонову куртку, джинсові брюки, шкіряні чобітки повернути ОСОБА_5.

Вирок може бути оскаржений до Апеляційного суду Сумської області через Білопільський районний суд Сумської області протягом тридцяти днів з моменту його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого КПК України, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги, судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Копія вироку негайно після проголошення вручається обвинуваченому та прокурору.

Копія вироку не пізніше наступного дня після ухвалення надсилається учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні.

Суддя: