УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 грудня 2013 року Приморський районний суд м. Одеси у складі:

головуючого - судді Терзі І.Г.

при секретарі - Нефідові С.А.

за участю прокурора - Шаховой Н.В.

захисника - ОСОБА_1,

при розгляді у відкритому судовому засіданні в залі суду кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000032 від 21.11.2012р., відносно

ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця ІНФОРМАЦІЯ_2, громадянина України, ІНФОРМАЦІЯ_3, не працюючого, інваліда 3-ї групи, який зареєстрований за адресою; АДРЕСА_1, раніше засудженого: 01.02.2012р., Ленінським районним судом м. Миколаєва за ст.ст.15 ч.3, 289 ч.2, 69 КК України до 2-х років позбавлення волі без конфіскації майна, на підставі ст.75,76 КК України звільнений від відбуття покарання з випробувальним терміном 1 рік,

у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ст.185 ч.2 КК України,

ВСТАНОВИВ:

У провадженні Приморського районного суду м. Одеси перебуває кримінальне провадження відносно ОСОБА_2 та ОСОБА_3 обвинувачених у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України.

На теперішній час судове провадження не було завершено до спливу двохмісячного строку тримання під вартою обраного відносно ОСОБА_2

25.12.2013р., відповідно до вимог ст. 331 КПК України судом на розгляд учасників судового провадження було поставлене питання щодо доцільності продовження тримання обвинуваченого ОСОБА_2, під вартою, оскільки строк перебування його під вартою закінчується.

Прокурор Шахова Н.В. у судовому засіданні вважала за доцільне продовжити строк тримання обвинуваченого ОСОБА_2 під вартою оскільки існують ризики того, що перебуваючи на свободі він може переховуватися від суду та перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином.

Обвинувачений ОСОБА_2 та його захисник - адвокат ОСОБА_4 вважали, що на теперішній час відсутні підстави для продовження строку тримання під вартою ОСОБА_2

Згідно ч.3 ст. 331 КПК України незалежно від наявності клопотань суд зобов'язаний розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою до спливу двомісячного строку з дня надходження до суду обвинувального акта, клопотання про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру чи з дня застосування судом до обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. За наслідками розгляду питання суд своєю вмотивованою ухвалою скасовує, змінює запобіжний захід у вигляді тримання під вартою або продовжує його дію на строк, що не може перевищувати двох місяців. До спливу продовженого строку суд зобов'язаний повторно розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою, якщо судове провадження не було завершене до його спливу.

При вирішенні питання щодо доцільності продовження тримання обвинуваченого ОСОБА_2 під вартою, суд приймає до уваги те що він раніше був засуджений, обвинувачується у скоєнні злочину, передбаченого ч. 2 ст.185 КК України, яке є злочином середньої тяжкості, вчиненого в період іспитового строку.

Застосування до обвинуваченого ОСОБА_2 більш м'якого запобіжного заходу неможливе, оскільки існують ризики того, що перебуваючи на свободі він може переховуватися від суду та перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином.

На підставі викладеного, суд вважає за доцільне продовжити строк дії обраного ОСОБА_2 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Враховуючи положення ч. 3 ст. 183 КПК України, суд вважає за необхідне визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання обвинуваченим обов'язків, передбачених КПК України.

Керуючись ст.ст.177, 178, 183, 199, 331, 392 КПК України, суд -

УХВАЛИВ:

Продовжити строк дії обраного ОСОБА_2 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою на 60 (шістдесят) днів, тобто до 23 лютого 2014 року.

Визначити розмір застави, як запобіжного заходу, достатнього для забезпечення виконання обвинуваченим обов'язків, передбачених КПК України, у розмірі 20 (двадцяти) розмірів мінімальної заробітної плати, тобто станом на січень 2013 року 24 360 (двадцять чотири тисячі триста шістдесят ) гривень (20 X 1218 = 24 360).

Обвинувачений або заставодавець мають право у будь який момент внести заставу.

Обвинувачений звільняється з-під варти після внесення застави.

У разі внесення застави, покласти на обвинуваченого ОСОБА_2, обов'язки, передбачені ч. 5 ст. 194 КПК України, а саме:

1) прибувати за кожною вимогою до суду;

2) не відлучатися за межі місця реєстрації, без дозволу суду;

3) повідомляти суд про зміну свого місця проживання та місця роботи;

Роз'яснити обвинуваченому наслідки невиконання вказаних обов'язків, а саме: у

разі, якщо обвинувачений, будучи належним чином повідомлений, не з'явився за викликом до суду, без поважних причин не повідомив про причину своєї неявки, або якщо порушив інші покладені на нього при застосуванні запобіжного заходу обов'язки, застава звертається в дохід держави та зараховується до спеціального фонду Державного бюджету України й використовується у порядку, встановленому законом для використання коштів судового збору.

У разі звернення застави в дохід держави суд вирішує питання про застосування до обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді застави у більшому розмірі або іншого запобіжного заходу.

Ухвала оскарженню не підлягає. Заперечення проти таких ухвал можуть бути включені до апеляційної скарги на судове рішення, передбачене ч.1 ст.392 КПК України.

Копію ухвали вручити обвинуваченому, прокурору та направити уповноваженій службовій особі місць ув'язнення обвинуваченого ОСОБА_2

Суддя:

25.12.2013