Справа 688/320/16-к
№ 1-кп/688/28/16
Вирок
іменем України
20 травня 2016 року Шепетівський міськрайонний суд

Хмельницької області

в складі : головуючого судді ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

з участю прокурорів ОСОБА_4 , ОСОБА_5 ,

потерпілих ОСОБА_6 , ОСОБА_7 ,

обвинувачених ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 та його законного

представника ОСОБА_11 ,

адвокатів ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 ,

представника служби у справах дітей ОСОБА_15 ,

представника сектору кримінальної превенції Шепетівського ВП ГУ НП у

Хмельницькій області ОСОБА_16 ,

психолога ОСОБА_17

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Шепетівка Хмельницької області кримінальні провадження №0001255 та №0000499 з обвинувальними актами по обвинуваченню

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки та жительки АДРЕСА_1 , громадянки України, освіта середня, не працюючої, неодруженої, не судимої в поряду ст. 89 КК України,

у вчинені злочинів, передбачених ч. 4 ст. 27 ч. 2 ст. 186, ч.1 ст. 304, ч.2 ст. 185 КК України;

ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця с. Велика Решнівка Шепетівського району Хмельницької області, жителя АДРЕСА_2 , громадянина України, освіта неповна середня, учня 9-го класу Шепетівської ЗОШ І-ІІІ ступенів №6, раніше не судимого,

у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України;

ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , уродженки с. Хролин Шепетівського району Хмельницької області, жительки АДРЕСА_3 , громадянки України, освіта професійно-технічна, не працюючої, не одруженої, на утриманні малолітня дитина, раніше судимої:

- 08 квітня 2015 року вироком Шепетівського міськрайонного суду Хмельницької області за ч. 1 ст. 185 КК України на 1 рік позбавлення волі зі звільненням від відбування покарання з випробовуванням на підставі ст. 75 КК України з іспитовим строком на 1 рік,

у вчинені злочинів, передбачених ч. 4 ст. 27 ч. 2 ст. 186, ч.1 ст. 304 КК України, суд,-

В С Т А Н О В И В :

22 травня 2015 року близько 19-ої години ОСОБА_8 та ОСОБА_9 , остання з них повторно, перебуваючи у дворі біля будинку АДРЕСА_4 , з корисливих мотивів, з метою викрадення чужого майна, шляхом умовляння та погроз фізичного насильства, яке виразилось у залякуванні спричиненням неповнолітньому ОСОБА_10 тілесних ушкоджень у разі відмови вчинити пограбування, за попередньою змовою між собою, вказали на потерпілу ОСОБА_7 , яка в цей час проходила у дворі біля вищевказаного будинку, та наказали ОСОБА_10 її пограбувати, чим підбурили останнього до скоєння злочину та втягнути його у злочинну діяльність. На виконання вказівок ОСОБА_8 та ОСОБА_9 неповнолітній ОСОБА_10 відразу ззаду підідбіг до потерпілої ОСОБА_7 , яка рухалася у дворі біля будинку АДРЕСА_4 в напрямку розташування спортивного комплексу «Колос», що по вул. Героїв Небесної Сотні, 31-а в м. Шепетівка, вирвав правою рукою з її лівої руки жіночу сумку із шкірозамінника вартістю 200 грн., в якій знаходились, гаманець із шкірозамінника вартістю 120 грн., гроші в сумі 50 грн., мобільний телефон марки «Самсунг Е1195» вартістю 150грн. з сім-карткою мобільного оператора «Київстар» вартістю 20 грн., два ключі від врізного замка вартість по 20 грн. кожний, ключ до навісного замка вартістю 20 грн., а також пенсійне посвідчення та дисконтна картка торгівельної мережі «М`ясна точка», відкрито заволодівши таким чином майном та коштами потерпілої на загальну суму 600 грн.

08 листопада 2015 року близько 00 годин 10 хвилин, ОСОБА_8 , відпочиваючи разом з потерпілою ОСОБА_6 у приміщенні кафе-бару «Юність», що по вул. В.Котика, 2 в м. Шепетівка, помітила в останньої мобільний смартфон марки «BRAVIS HIT», після чого, скориставшись відсутністю потерпілої, пересіла на стілець, на якому сиділа потерпіла, на спинці якого знаходилось пальто потерпілої, з правої кишені якого, шляхом вільного доступу, умисно, з корисливих мотивів, з метою заволодіння чужим майном, таємно викрала належний останній мобільний смартфон марки «BRAVIS HIT» вартістю 1999,90грн. з сім-картою мобільного оператора «Київстар» вартістю 20 грн., картою пам`яті «GOODRAM micro SDHC 8 Gb» вартістю 99,90грн., шкіряним чохлом до смартфону вартістю 50грн., а всього заволоділа майном потерпілої на суму 2169,80грн., чим скоїла злочин повторно.

Таким чином дії обвинувачених суд кваліфікує: ОСОБА_8 за ч. 4 ст. 27 ч. 2 ст. 186 КК України, як підбурювання до вчинення відкритого викрадення чужого майна (грабежу), вчиненого за попередньою змовою групою осіб; за ч. 1 ст. 304 КК України, як втягнення неповнолітнього у злочинну діяльність; ч. 2 ст. 185 КК України, як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене повторно; ОСОБА_10 за ч. 2 ст. 186 КК України, як відкрите викрадення чужого майна (грабіж), вчинений за попередньою змовою групою осіб; ОСОБА_9 - за ч. 4 ст. 27 ч. 2 ст. 186 КК України, як підбурювання до вчинення відкритого викрадення чужого майна (грабежу), вчиненого за попередньою змовою групою осіб, повторно; за ч. 1 ст. 304 КК України, як втягнення неповнолітнього у злочинну діяльність.

В судовому засіданні обвинувачена ОСОБА_8 свою вину у скоєні інкримінованих злочинів визнала повністю, щиро розкаялася, попросила вибачення у потерпілих та показала, що 22 травня 2015 року приблизно з 14-ої години разом ОСОБА_9 та неповнолітнім ОСОБА_10 гуляли по місту і між ними відбулася розмова, в результаті якої усі разом вирішили здобути гроші когось пограбувати і домовились, що грабувати буде саме ОСОБА_10 . Приблизно о 18-30год. прийшли у двір біля будинку АДРЕСА_4 , де приблизно о 19-00год. помітили, що біля гаражів проходить жінка з сумочкою у лівій руці, після чого обоє - вона та ОСОБА_9 , сказали ОСОБА_10 піти до цієї жінки і вирвати з її руку сумку і втекти. На виконання їх вимог ОСОБА_10 побіг за жінкою, на яку вони вказали, вирвав з її рук сумку і втік до себе додому в гуртожиток. Через деякий час, після приїзду міліції, ОСОБА_9 пішла в гуртожиток та наказала ОСОБА_10 викинути сумку. Коли надворі стемніло, разом з ОСОБА_9 в траві біля гуртожитку знайшли сумку, забрали з неї 40грн., пенсійне посвідчення, мобільний телефон, який здали в ломбард. З ОСОБА_10 була особисто знайома приблизно за тиждень до скоєння грабежу, знала, що він навчається у школі, є неповнолітнім. 8 листопада 2015 року разом з ОСОБА_6 відпочивали в барі «Юність» в м. Шепетівка, де бачила в останньої мобільний телефон. Коли ОСОБА_6 встала із-за столу, за яким вони сиділи разом, і відійшла, вона пересіла на її стілець, на якому висіла куртка потерпілої, і з кишені куртки витягла та поклала собі в кишеню її сенсорний мобільний телефон. Коли потерпіла повернулась і виявила пропажу мобільного телефону, повідомила останній, що його не брала і не бачила куди він подівся. Докази своєї вини не оспорює, згідна з кількістю та вартістю викраденого майна, потерпілій ОСОБА_6 повністю компенсувала кошти за викрадений телефон в сумі 3000грн.

Обвинувачений ОСОБА_10 свою вину в інкримінованому злочині визнав повністю, щиро розкаявся, попросив вибачення у потерпілої та показав, що 22 травня 2015 року на пропозицію ОСОБА_8 та ОСОБА_9 разом з дитиною останньої всі разом гуляли по місту. Ввечері всі повернулися у двір біля спортивного комплексу «Колос» та будинку АДРЕСА_4 , де стояли та розмовляли, в ході чого ОСОБА_18 та ОСОБА_19 сказали йому про необхідність когось пограбувати. Коли побачили потерпілу, дівчата сказали вирвати з її рук сумку. Оскільки він таку інформацію не сприйняв серйозно, а вважав за жарт, вони ще раз наказали вирвати з рук потерпілої сумку і втекти з нею в гуртожиток. Коли він заперечив, то ОСОБА_8 пригрозила, що з ним розправиться, скаже для свого хлопця, який нещодавно повернувся з місць позбавлення волі, щоб він його побив, що він сприйняв за реальну погрозу, оскільки знав, що знайомий ОСОБА_8 дійсно повернувся з колонії. Після цього він спочатку пішов, а потім побіг за жінкою і, наздогнавши її ззаду, правою рукою вирвав з її лівої руки сумку, з якою втік в кімнату гуртожитку, де проживає. Що робили дівчата, коли він побіг за потерпілою не бачив, оскільки назад не оглядався. Потерпіла кричала йому у слід та намагалась наздогнати. Хвилин через 15-30 після вчинення грабежу до нього в кімнату гуртожитку прийшла ОСОБА_9 , повідомила, що приїхала міліція, та наказала викинути через вікно сумку, що він і зробив, викинувши сумку через вікно у туалеті в траву біля будинку. Що було у сумці не бачив і не знає. ОСОБА_9 та ОСОБА_8 знали, що він навчається у школі, є неповнолітнім, оскільки на запитання когось із них раніше повідомляв їм, що йому 14 років. Його мати повністю відшкодувала потерпілій шкоду грошима.

Обвинувачена ОСОБА_9 вину визнала частково, а фактично дала показання про свою непричетність до злочинів, показала, що 22 травня 2015 року разом з ОСОБА_8 та ОСОБА_10 гуляли по місту, а коли перебували у дворі біля спортивного комплексу «Колос», то катала на гірці свою дитину. Коли ОСОБА_8 та ОСОБА_10 захотіли пограбувати потерпілу, вона не чула. ОСОБА_8 сказала йти за нею і вона разом з ОСОБА_8 пішли за потерпілою та почули її крик про допомогу. Куди пішов ОСОБА_10 і як він виривав з рук потерпілої сумку, не бачила. 21 травня 2015 року мала розмову з ОСОБА_8 про потребу в грошах, але потім гроші позичила. Дізнавшись, що приїхала міліція, пішла і сказала ОСОБА_10 викинути сумку, що він і зробив. Коли надворі стемніло, разом з ОСОБА_8 знайшли сумку, з якої остання вийняла ключі, картку, 40грн., мобільний телефон, який вона здала в ломбард по власному паспорту. Сумку та гаманець, який порізали, викинули. Знала, що ОСОБА_10 неповнолітній. Фактично сама виховує дитину, оскільки батько дитини, з яким проживає у фактичному шлюбу є інвалідом 2-ої групи внаслідок психічного захворювання.

Незважаючи на визнання вини обвинуваченими ОСОБА_8 та ОСОБА_10 , фактичне заперечення вини обвинуваченою ОСОБА_9 , їх вина у скоєні інкримінованих кожному з них злочинів об`єктивно підтверджується дослідженими в судовому засіданні доказами, а саме:

- показаннями потерпілої ОСОБА_7 , яка показала, що 22 травня 2015 року після 18-ої години поверталась додому, у лівій руці тримала сумку, в якій було 50грн. грошима, пенсійне посвідчення, дисконтна картка, мобільний телефон, ключі від квартири. Коли проходила біля гаражів, що в дворі біля будинку по АДРЕСА_4 , ззаду підбіг хлопець і вирвав з руки сумку та втік за гаражі, на що вона стала кричати. Після того до неї підійшли дві дівчини (потім дізналась, що це ОСОБА_18 та ОСОБА_19 ) і сказали в чому був одітий грабіжник. Хвилин через 20 приїхала міліція, проводила огляд, відбирала пояснення. Яка роль у грабежі була вказаних нею дівчат, їй не відомо, дівчата казали, що відшкодують їй шкоду, але нічого не відшкодували. Шкоду відшкодувала мати ОСОБА_20 повністю, всі троє обвинувачених просили у неї вибачення;

-потерпіла ОСОБА_6 , користуючись своїм правом, відмовилась давати показання;

-даними протоколу огляду місця подіі з фото таблицями до нього від 22.05.2015 року, згідно якого встановлено, що місцем пограбування потерпілої ОСОБА_7 є ділянка території між хлівами та металевими гаражами неподалік будинку АДРЕСА_4 ;

-даними, що містяться в довідці відділення ПТ «Ломбард-Скарбниця» від 28.05.2015 року №3596/5, згідно яких 23.05.2015 року ОСОБА_9 заклала до вказаного відділення мобільний телефон марки «Самсунг» Е1195, ІМЕІ: НОМЕР_1 ;

-даними довідок про вартість, з якою погоджуються потерпіла і обвинувачені, згідно яких станом на 01.06.2015 року вартість мобільного телефону «Самсунг» Е1195 становить 150грн., стартового пакета «Київстар» - 20грн., жіночої сумки з шкірозамінника 200грн., жіночого гаманця із шкірозамінника 120грн., ключа до врізного чи навісного замка 20грн.;

-даними протоколу огляду речових доказів від 01.06.2015 року з фото таблицями до нього, згідно якого оглянуто пенсійне посвідчення серії НОМЕР_2 , видане на ім`я ОСОБА_7 , клубну картку мережі магазинів «М`ясна точка»;

-даними протоколу слідчого експерименту від 17.08.2015 року за участю підозрюваної ОСОБА_8 з доданим до нього DVD-R диском, на якому зафіксовано інформацію про хід вказаної слідчої дії, яка відтворена в судовому засіданні, згідно якої ОСОБА_8 показує на місце, де разом з ОСОБА_9 , ОСОБА_10 домовлялись про скоєння пограбування, місце з якого побачили потерпілу, показали на неї, і як вони запропонували ОСОБА_10 її пограбувати, як він побіг за потерпілою, а вони з ОСОБА_9 пішли позаду, місце, де ОСОБА_10 вирвав з руки потерпілої сумку, місце з якого вони бачили момент пограбування потерпілої, як остання стала кричати, а ОСОБА_10 втік. Крім того, ОСОБА_8 показала на місце, де близько 23-ої години в день пограбування потерпілої разом з ОСОБА_9 знайшли її сумку, з якої забрали гроші, посвідчення, мобільний телефон;

-даними, що містяться у копії квитанції та видаткової накладної №ШПФТ-8192770 від 28.07.2015 року, згідно яких ОСОБА_21 (батько потерпілої ОСОБА_6 ) придбав смартфон «BRAVIS НІТ» вартістю 1999,90грн., карту пам`яті вартістю 99,90грн.;

-даними довідок про вартість, згідно яких станом на 08.11.2015 року вартість стартового пакета «Київстар» становить 20грн., шкіряного чохла до мобільного телефону 50грн.;

-даними протоколу огляду мобільного телефону від 16.12.2015 року з фото таблицями до нього, де вказано, що в результаті набрання номера *161# після виклику встановлено номер картки власника цього телефону НОМЕР_3 , яким є ОСОБА_8 ;

-даними протоколу огляду речових доказів від 15.12.2015 року, згідно якого при огляді файлів під час відтворення інформації з ДВД диска DVD-R 4,7Gb/120, яка записана з камер спостереження кафе-бару по вул. В.Котика, 2 в м. Шепетівка, встановлено, як молода дівчина пересідає з одного на інший стілець за столом і правою рукою вчиняє крадіжку мобільного телефону з правої кишені пальта, після чого відразу пересідає на своє попереднє місце та ховає телефон до кишені своєї куртки. На другому файлі зафіксовано як молода дівчина підходить до стола сідає на стілець та відразу дивиться до кишень свого пальто і виявляє факт крадіжки свого телефону;

-даними аналітичної довідки, зі змісту яких слідує, що з мобільного телефону потерпілої ОСОБА_6 13.11.2015 року здійснювались телефонні дзвінки шляхом завантаження у нього сім-карти ОСОБА_8 з номером НОМЕР_4 ;

-даними розписки потерпілої ОСОБА_6 про відшкодування їй ОСОБА_8 3000грн. шкоди за викрадення мобільного телефону.

Аналізуючи наведені докази в їх сукупності та вважаючи такі відповідаючими фактичним обставинам, суд знаходить доведеною вину ОСОБА_8 , ОСОБА_10 , ОСОБА_9 у скоєнні інкримінованих їм злочинів.

Показання обвинуваченої ОСОБА_9 про свою непричетність до інкримінованих їй злочинів суд відхиляє та спростовує показаннями обвинувачених ОСОБА_8 та ОСОБА_10 , згідно яких останнього до пограбування потерпілої ОСОБА_7 підбурювали ОСОБА_9 та ОСОБА_8 , остання погрожуючи застосуванням фізичного насилля її знайомим в разі відмови від вчинення ним злочину, достовірно знаючи про його неповноліття; показаннями потерпілої ОСОБА_7 , яка вказувала, що обоє ОСОБА_9 та ОСОБА_8 вибачались перед нею та обіцяли відшкодувати шкоду, показаннями ОСОБА_8 , ОСОБА_10 і самої ОСОБА_9 , згідно яких остання з метою знищення слідів злочину наказала ОСОБА_10 викинути викрадену у потерпілої сумку, даними протоколу слідчого експерименту згідно якого ОСОБА_8 на місці злочину вказує та показує, що саме разом з ОСОБА_9 підбурювали ОСОБА_10 до пограбування ОСОБА_7 , та те, що викрадений у потерпілої мобільний телефон саме ОСОБА_9 здала в ломбард.

Призначаючи обвинуваченим вид та розмір покарання, суд враховує характер та ступінь суспільної небезпеки вчинених злочинів, особи винних, обставини, що пом`якшують їх покарання, відсутність у всіх обвинувачених обставин, що обтяжують покарання.

Обставинами, що пом`якшують покарання обвинуваченим ОСОБА_8 та ОСОБА_10 суд визнає щире каяття, активне сприяння розкриттю злочину, добровільне повне відшкодування завданої потерпілим шкоди, вибачення перед потерпілими, а ОСОБА_10 ще й скоєння злочину неповнолітнім, під впливом погрози та примусу повнолітніх. Обставиною, що пом`якшує покарання ОСОБА_9 суд визнає вибачення перед потерпілою.

Всі обвинувачені позитивно характеризуються за місцем проживання, а ОСОБА_10 і за місцем навчання, молоді за віком, здорові, не перебувають на обліках у лікарів нарколога, психіатра, ОСОБА_9 має на утримання малолітню дочку ОСОБА_22 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , батьком якої є перебуваючий на обліку у лікаря-психіатра інвалід 2-ої групи ОСОБА_23 .

Обвинувачена ОСОБА_9 , раніше судима за злочин проти власності середньої тяжкості, в період іспитового строку, визначеного попереднім вироком скоїла тяжкі злочини, один з яких проти власності.

ОСОБА_8 не судима, ОСОБА_10 вперше притягується до кримінальної відповідальності.

Крім того, при визначенні покарання ОСОБА_10 , суд відповідно до вимог ст. 485 КПК України враховує умови його проживання та виховання, який має належні умови для проживання та виховання, проживає з матір?ю, вітчим знаходиться в зоні проведення антитерористичної операції.

Наведені обставини вказують на те, що для досягнення мети покарання, передбаченої ч.2 ст. 50 КК України, необхідним і достатнім для виправлення та попередження нових злочинів, справедливим призначити покарання для ОСОБА_8 та ОСОБА_10 у виді позбавлення волі в межах санкцій інкримінованих кожному з них злочинів зі звільненням їх від відбування покарання з випробовуванням на підставі ст. 75 КК України, а ОСОБА_10 і ст. 104 КК України, з покладенням на ОСОБА_8 обов`язків, передбачених п. 2, 3, 4 ч.1 ст. 76 КК України, а для ОСОБА_9 у виді позбавлення волі в межах санкцій інкримінованих злочинів та за сукупністю злочинів і вироків зі звільненням від відбування покарання з випробовуванням на підставі ст. 79 КК України.

До такого висновку щодо ОСОБА_9 суд приходить виходячи з наступного. За змістом ч.1 ст. 79 КК України суд може звільнити від відбування покарання засуджених до позбавлення волі на строк не більше п`яти років, в тому числі і за тяжкі і особливо тяжкі злочини, вагітних жінок або жінок, які мають дітей віком до семи років з встановленням іспитового строку у межах строку, на який згідно з законом жінку може бути звільнено від роботи у зв`язку з вагітністю, пологами і до досягнення дитиною семирічного віку. Відповідно до частин 4 та 6 статті 79 КК України після закінчення іспитового строку суд, залежно від поведінки засудженої, звільняє її від покарання або направляє для відбування покарання, призначеного вироком, а якщо засуджена вчинила в період іспитового строку новий злочин, суд призначає їй покарання за правилами, передбаченими у статтях 71 і 72 цього Кодексу.

Аналізуючи положення ст.ст. 75, 78, 79 КК України, суд приходить до висновку, що підстави звільнення від відбування покарання з випробовуванням, передбачені ст. 75 і ст. 79 КК України є окремими підставами такого звільнення, оскільки підстави звільнення, передбачені ч.1 ст. 79 КК України стосуються обмеженого кола осіб, якими є лише вагітні жінки або жінки, які мають дітей віком до семи років, тоді як положення ч.1 ст. 75 КК України стосуються всього кола суб`єктів злочину, при дотриманні умов звільнення, визначених у цій нормі. Наслідки, що настають після закінчення іспитового строку, визначеного ст.ст. 75 і 79 КК України є різними, передбачені ч.4 ст. 79 КК України більш суворі, негативні для засуджених, а тривалість іспитового строку, визначеного ч.1 ст. 79 КК України, може перевищувати іспитовий строк, передбачений ч.4 ст. 75 КК України. Крім того, якщо за вчинення протягом іспитового строку, визначеного ч.1 ст. 75 КК України, нового злочину, настають наслідки, передбачені ч.3 ст. 78 КК України, то в разі вчинення нового злочину особою звільненою від відбування покарання на підставі ч.1 ст. 79 КК України, законодавець частиною 6 вказаної норми передбачив окремо наслідки, що дає підстави вважати, що положення ч.3 ст. 78 КК України у цьому випадку застосуванню не підлягають. Також законодавством не передбачено прямої заборони застосування вимог ст. 79 КК України до осіб, які вчинили злочини під час іспитового строку, визначеного на підставі ст. 75 КК України.

Долю речових доказів суд вирішує відповідно до ст. 100 КПК України.

Судові витрати у справі відсутні.

Оскільки всі обвинувачені засуджуються до покарання зі звільненням від його відбування з випробовуванням, суд не знаходить підстав для обрання їм запобіжних заходів до набрання вироком законної сили.

Керуючись ст.ст. 369-371, 373, 374 КПК України, суд, -

У Х В А Л И В:

ОСОБА_8 визнати винуватою у скоєні злочинів, передбачених передбачених ч. 4 ст. 27 ч. 2 ст. 186, ч.1 ст. 304, ч.2 ст. 185 КК України і призначити покарання:

-за ч. 4 ст. 27 ч. 2 ст. 186 КК України у виді позбавлення волі строком на 4 (чотири) роки;

-за ч.1 ст. 304 КК України у виді позбавлення волі строком на 3 (три) роки;

-за ч.2 ст. 185 КК України у виді позбавлення волі строком на 2 (два) роки.

На підставі ч.1 ст. 70 КК України за сукупністю злочинів, шляхом часткового складання призначених покарань, остаточно призначити ОСОБА_8 4 (чотири) роки 6 (шість) місяців позбавлення волі.

На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_8 від відбування покарання з випробовуванням, встановивши іспитовий строк 2 (два) роки.

На підставі п. 2, 3, 4 ч.1 ст. 76 КК України покласти на ОСОБА_8 обов`язки не виїжджати за межі України на постійне місце проживання без дозволу кримінально-виконавчої інспекції; повідомляти кримінально-виконавчу інспекцію про зміну місця проживання, роботи або навчання; періодично з?являтися для реєстрації в кримінально-виконавчій інспекції.

ОСОБА_10 визнати винуватим у скоєнні злочину, передбаченого ч.2 ст. 186 КК України і призначити покарання у виді позбавлення волі строком на 4 (чотири) роки.

На підставі ст.ст. 75, 104 КК України звільнити ОСОБА_10 від відбування покарання з випробовуванням, встановивши іспитовий строк 1 (один) рік.

ОСОБА_9 визнати винуватою у скоєнні злочинів, передбачених ч. 4 ст. 27 ч. 2 ст. 186, ч.1 ст. 304 України і призначити покарання:

-за ч. 4 ст. 27 ч. 2 ст. 186 КК України у виді позбавлення волі строком на 4 (чотири) роки;

-за ч.1 ст. 304 КК України у виді позбавлення волі строком на 3 (три) роки.

На підставі ч.1 ст. 70 КК України за сукупністю злочинів, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, остаточно призначити ОСОБА_9 4 (чотири) роки позбавлення волі.

На підставі ч. 1 ст. 71 КК України за сукупністю вироків, шляхом часткового складання покарань, призначених за цим вироком та за вироком Шепетівського міськрайонного суду від 08 квітня 2015 року, остаточно призначити 4 (чотири) роки 6 (шість) місяців позбавлення волі.

На підставі ст. 79 КК України звільнити ОСОБА_9 від відбування покарання з випробовуванням з встановленням іспитового строку до досягнення дочкою ОСОБА_22 семирічного віку до 04.06.2020 року.

Запобіжні заходи до набрання вироком законної сили ОСОБА_8 , ОСОБА_10 та ОСОБА_9 не обирати.

Речові докази: DVD-R диск об`ємом 4,7гб залишити при матеріалах кримінальної справи, мобільний смартфон марки «BRAVIS HIT» з сім-картою мобільного оператора «Київстар», картою пам`яті «GOODRAM micro SDHC 8 Gb», шкіряним чохлом до смартфону, який передано на зберігання потерпілій ОСОБА_6 залишити потерпілій ОСОБА_6 ; пенсійне посвідчення серії НОМЕР_2 , видане на ОСОБА_7 , дисконтну картру торгівельної мережі «М`ясна точка» №230150447 повернути ОСОБА_7 .

На вирок може бути подана апеляційна скарга до апеляційного суду Хмельницької області через суд, що ухвалив вирок протягом 30-ти днів з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку на подання апеляційної скарги, якщо таку не було подано.

У разі подання апеляційної скарги, вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Копії вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченим і прокурору, та не пізніше наступного дня після його ухвалення надіслати учасникам судового провадження, які не були присутні в судовому засіданні.

Головуючий: ОСОБА_1 .