Справа № 369/8662/16-к
Провадження № 1-в/369/284/16
ПОСТАНОВА
іменем України
28.09.2016 року м. Київ
Києво-Святошинський районний суд Київської області в складі:

головуючої судді ОСОБА_1

за участю секретаря ОСОБА_2

прокурора ОСОБА_3 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві справу за заявою ОСОБА_4 про зняття арешту, накладеного на майно під час досудового слідства у кримінальній справі № 49-2714, -

встановив:
19.09.2016 року на адресу Києво-Святошинського районного суду Київської області надійшла заява ОСОБА_4 , в якій він просить скасувати постанови про арешт майна, власником якого він є, який був накладений постановами слідчого в ОВС ГСУ Генеральної прокуратури України від 30.04.2010 року під час досудового слідства у кримінальній справі № 49-2714. Свої вимоги мотивує тим, що у 2009-2010 роках ГСУ Генеральної прокуратури проводилось досудове розслідування у рамках кримінальної справи стосовно нього за ч. 5 ст. 27 ч. 2 ст. 368 КК України та слідчим було накладено арешти на все належне йому майно. В подальшому, постанова про порушення кримінальної справи щодо ОСОБА_4 була скасована судом, постанова суду оскаржувалась до апеляційної та касаційної інстанції та набрала законної сили, проте слідчий після скасування постанови про порушення кримінальної справи не скасував постанови про накладення арешту на майно. Про існування заборон щодо розпорядження майном ОСОБА_4 стало відомо лише у 2016 році, після чого він звернувся до Генеральної прокуратури України з заявою про зняття арешту, у відповідь на яку отримав роз`яснення про необхідність подання до суду заяви про зняття арешту з майна в порядку ст. 409 КПК України 1960 року.

Судове засідання проводилось у відсутність ОСОБА_4 , який про день, час та місце розгляду заяви повідомлений належним чином.

Прокурор, який брав участь у судовому засіданні, вважав, що заява ОСОБА_4 не може бути розглянута в суді в порядку ст. 409 КПК України 1960 року в порядку виконання вироку, оскільки досудове слідство у кримінальній справі № 49-2714 після скасування постанови про порушення кримінальної справи не продовжувалось, обвинувальний висновок у справі не складався та до суду не направлявся, вирок суду у даній кримінальній справі не постановлювався. Роз`яснення слідчого в ОВС ГСУ Генеральної прокуратури України ОСОБА_5 про необхідність звернення ОСОБА_4 до суду з заявою про зняття арешту визнав помилковим, та вважав, що уповноважені особи Генеральної прокуратури повинні направити до відповідних інстанцій копії судових рішень для скасування арештів, накладених постановами слідчого під час досудового слідства у кримінальній справі № 49-2714 на майно ОСОБА_4 .

За таких обставин, суд, вислухавши думку прокурора, вивчивши заяву ОСОБА_4 та додані до неї документи, судові рішення, витребувані з архіву суду у справі № 4-199/11, а також надані прокурором супровідні листи з кримінальної справи № 49-2714, направлені слідчим на припинення обтяження, суд вважає, що заява ОСОБА_4 не підлягає до задоволення з наступних підстав.

Постановою від 29.04.2011 року Києво-Святошинського районного суду Київської області була задоволена скарга захисника ОСОБА_6 в інтересах ОСОБА_7 і захисника ОСОБА_8 в інтересах ОСОБА_4 та скасовані постанова заступника Генерального прокурора України від 30.03.2009 року про порушення кримінальної справи відносно ОСОБА_7 за ознаками злочину, передбаченого ч. 2 ст. 368 КК України, постанова слідчого в ОВС Генеральної прокуратури України від 14.04.2009 року про порушення кримінальної справи відносно ОСОБА_7 за ч. 2 ст. 368 КК України, постанова слідчого в ОВС Генеральної прокуратури України від 08.07.2009 року про порушення кримінальної справи відносно ОСОБА_7 за ч. 2 ст. 368 КК України, постанова заступника Генерального прокурора України від 31.03.2010 року про порушення кримінальної справи відносно ОСОБА_7 за ознаками злочину, передбаченого ч. 2 ст. 368 КК України, та відносно ОСОБА_4 за ч. 5 ст. 27 ч. 2 ст. 368 КК України, постанова слідчого з ОВС Генеральної прокуратури України від 02.04.2010 року про порушення кримінальної справи відносно ОСОБА_7 за ч. 2 ст. 368 КК України.

Ухвалою від 30.05.2011 року колегії суддів судової палати у кримінальних справах Апеляційного суду Київської області постанова суду першої інстанції частково змінена виключено із мотивувальної частини висновки суду першої інстанції про незаконність приводів до порушення кримінальної справи та незаконність джерел отримання даних, в решті постанова залишена без змін.

Ухвалою від 28.02.2012 року Колегії суддів Судової палати у кримінальних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ постанова Києво-Святошинського районного суду Київської області від 29.04.2011 року та ухвала Апеляційного суду Київської області від 30.05.2011 року відносно ОСОБА_7 та ОСОБА_4 залишені без змін.

Згідно п. 9 розділу ХІ «Перехідних положень» КПК України запобіжні заходи, арешт майна, відсторонення від посади, застосовані під час дізнання та досудового слідства до дня набрання чинності цим Кодексом, продовжують свою дію до моменту їх зміни, скасування чи припинення у порядку, що діяв до набрання чинності цим Кодексом.

Постановами від 30.04.2010 року слідчого в ОВС Генеральної прокуратури України ОСОБА_9 було накладено арешт на автомобіль Nissan Primera, д/н НОМЕР_1 , який належить ОСОБА_4 , на 9/200 будинку АДРЕСА_1 , які належать ОСОБА_4 , на вклади, цінності та інше нерухоме майно ОСОБА_4 , де б ці вклади, цінності та інше майно не знаходилось.

Відповідно до ст. 236-8 КПК України 1960 року набрання законної сили постановою судді про скасування постанови про порушення кримінальної справи тягне за собою скасування запобіжних заходів, повернення вилучених речей та поновлення прав, щодо яких під час досудового слідства встановлювались обмеження.

Як вбачається з наданих прокурором супровідних листів, після набрання законної сили постанови Києво-Святошинського районного суду Київської області від 29.04.2011 року слідчий ОСОБА_9 05.09.2013 року направив до реєстраційної служби Головного управління юстиції у м. Києві листи на внесення записів до реєстру про припинення обтяження, накладеного на нерухоме майно ОСОБА_4 , до якого додав заяву, копію постанову суду першої інстанції та копію витягу про реєстрацію обтяження, та, в подальшому, на вимогу реєстратора не направив копії рішення суду апеляційної інстанції.

За таких обставин, заява ОСОБА_4 про зняття арешту з майна не підлягає до задоволення, оскільки припинення обтяження повинно відбуватися в позасудовий спосіб в порядку ст. 236-8 КПК України 1960 року та така можливість на даний час не втрачена.

Враховуючи вищевикладене, керуючись ст. 236-8 КПК України 1960 року, п. 9 розділу ХІ «Перехідні положення» КПК України, суд
постановив:
У задоволенні скарги ОСОБА_4 про зняття арешту, накладеного на його майно під час досудового слідства у кримінальній справі № 49-2714, відмовити.

На постанову може бути подана апеляція до Апеляційного суду Київської області протягом 15 (п`ятнадцяти) днів з моменту її проголошення.

Суддя ОСОБА_1