Красноокнянський районний суд Одеської області
Справа № 506/98/16-к
Провадження № 1-кп/506/36/16
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
про відмову у затвердженні угоди
16.03.2016смт.Красні Окни
Красноокнянський районний суд Одеської області у складі:
головуючого - судді ОСОБА_1
секретаря судового засідання ОСОБА_2
за участю сторони обвинувачення прокурора ОСОБА_3
та сторони захисту обвинуваченого ОСОБА_4
захисника ОСОБА_5
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ,
уродженця та мешканця
АДРЕСА_1 , громадянина України, з базовою середньою освітою,
непрацюючого, перебуває у шлюбі, має на утриманні неповнолітню
дитину, раніше судимого :
16 липня 2015 року Красноокнянським районним судом Одеської
області за ч.1 ст.309 КК України до покарання у виді штрафу
у розмірі 850 грн, покарання невідбуте ;
обвинувачуваного у скоєнні злочину, передбаченого ч.1 ст. 185 КК України,
ВСТАНОВИВ:
08.02.2016 року з Котовської місцевої прокуратури Одеської області до суду надійшов обвинувальний акт з додатками відносно ОСОБА_4 по обвинуваченню у скоєнні злочину, передбаченого ч.1 ст.185 КК України та угода про примирення від 26.01.2016 року, яка була укладена між потерпілою ОСОБА_6 та підозрюваним ОСОБА_4 , у присутності захисника ОСОБА_5 .
Відповідно до обвинувального акту, затвердженого 26.01.2016 року, досудовим розслідуванням встановлено, що ОСОБА_4 08 грудня 2015 року близько 13.00 год., перебуваючи у власному домогосподарстві, яке розташоване в с.Антонівка Красноокнянського району Одеської області, умисно, з корисливих мотивів, з метою власного збагачення, скориставшись тим,що його дії ніким не будуть помічені, шляхом вільного доступу ,таємно викрав двох качок вартістю по 160 грн. за одну, а всього на загальну суму 320 грн., які належали мешканці с.Антонівка Красноокнянського району ОСОБА_6 , завдавши шкоди на вказану суму.
26 січня 2016 року між потерпілою ОСОБА_6 та підозрюваним ОСОБА_4 у присутності захисника ОСОБА_5 укладено угоду про примирення. Згідно вказаної угоди, підозрюваний ОСОБА_4 під час досудового розслідування повністю визнав свою вину у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 185 КК України і зобов`язується беззастережно визнати звинувачення в обсязі підозри у судовому провадженні та сторони погоджуються на призначення покарання ОСОБА_4 за ч.1 ст. 185 КК України у виді 80 годин громадських робіт.
У підготовчому судовому засіданні прокурор просив суд ухвалити вирок, затвердити угоду про примирення між потерпілою ОСОБА_6 і підозрюваним ОСОБА_4 та призначити узгоджену міру покарання.
Потерпіла не заперечувала проти затвердження угоди, повідомивши, що завдана їй шкода обвинуваченим не відшкодована, про що зазначила у письмовій заяві, однак у подальшому в судове засідання не з`явилася та просила провести судове засідання у її відсутність.
Захисник та обвинувачений також просили затвердити угоду про примирення.
При цьому обвинувачений повідомив, що 2 качок він виявив у себе у дворі біля місця кормління його домашньої птиці, і кому саме належали качки, йому стало відомо лише на другий день після того, як він цих качок виміняв на алкогольні напої.
Вивчивши зміст угоди про примирення, з`ясувавши думку сторін кримінального провадження, зіставивши зміст угоди з обвинувальним актом, відповідно до вимог КПК та КК України, суд приходить до висновку, що в затвердженні угоди про примирення, укладеної між потерпілою та обвинуваченим, слід відмовити в зв`язку з такими підставами.
Відповідно до ч.1 ст. 469 КПК України у кримінальному провадженні може бути укладена угода про примирення між потерпілим та обвинуваченим .
Розглядаючи питання про затвердження угоди про примирення, суд виходив з того, що відповідно до вимог ч. 7ст. 474 КПК України, суд зобов`язаний перевірити угоду на відповідність вимогам цього Кодексу та/або закону і у разі, якщо умови угоди суперечать вимогам цього Кодексу та/або закону і порушують права, свободи чи інтереси сторін, суд відмовляє в затвердженні угоди.
Відповідно до ч.1 ст. 471 КПК України в угоді про примирення, серед іншого, у тому числі зазначаються: розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, строк її відшкодування чи перелік дій, не пов`язаних з відшкодуванням шкоди, які підозрюваний чи обвинувачений зобов`язані вчинити на користь потерпілого, строк їх вчинення.
Разом з тим, у наданій суду угоді взагалі не зазначено про зобов`язання обвинуваченого відшкодування шкоди, завданої кримінальним правопорушенням чи перелік дій, не пов`язаних з відшкодуванням шкоди, які підозрюваний чи обвинувачений зобов`язаний вчинити на користь потерпілого, строк їх вчинення.
Потерпіла ж у письмовій заяві повідомила про невідшкодовану їй шкоду.
До того ж, у обвинувальному акті зазначено, що обвинувачений скоїв таємне викрадення чужого майна на території власного подвір`я - а саме двох качок, які випадково зайшли на його подвір`я .
Частина перша статті 185 КК України встановлює кримінальну відповідальність за таємне викрадення чужого майна; вона охороняє право власності і забороняє вчиняти зазначені у ній дії. Ця норма містить обов`язкові ознаки складу злочину, які виокремлюють фактично вчинені дії як крадіжку й відрізняють її від діянь, що посягають на інші об`єкти кримінально-правової охорони, або від фактів, які зумовлюють виникнення інших (некримінальних) правовідносин.
При цьому, враховуючи специфіку цього злочину, способами вилучення майна переважно виступають фізичне витягання, переміщення, видалення його з володіння власника. Але органами досудового розслідування не встановлено , чи не вийшло майно з фактичного володіння та чи не перебувало у невідомому для власника місці, або знаходилося у бездоглядному стані і чи не було у діях обвинуваченого фактичного виявлення цього майна, що могло б бути відповідно до цивільного законодавства розцінено як знахідка.
Так як спосіб вилучення майна у власника органами досудового розслідування не встановлено, це може ставити під сумнів кваліфікацію дій обвинуваченого .
У відповідності до п. 1 ч. 3 ст. 314 КПК України у підготовчому судовому засіданні суд має право затвердити угоду або відмовити в затвердженні угоди та повернути кримінальне провадження прокурору для продовження досудового розслідування в порядку, передбаченому статтями 468 - 475 КПК України.
Суд, перевіривши відповідність угоди вимогам кримінального та кримінального процесуального закону, врахувавши заслухані доводи сторін кримінального провадження, не вбачає законних підстав для її затвердження.
Суд вважає, що слід відмовити в затвердженні угоди і кримінальне провадження повернути прокурору для продовження досудового розслідування.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст.314,471,474 КПК України, суд -
УХВАЛИВ:
Кримінальне провадження повернути прокурору для продовження досудового розслідування.
Роз`яснити сторонам, що повторне звернення з угодою в одному кримінальному провадженні не допускається.
Ухвала про відмову у затвердженні угоди про примирення оскарженню не підлягає.

Суддя ОСОБА_1