Справа № 526/2308/16-к
Провадження № 1-кп/526/194/2016
У Х В А Л А
іменем України
28 листопада 2016 року Гадяцький районний суд Полтавської області в складі:

головуючого - ОСОБА_1

з участю секретаря - ОСОБА_2

прокурора - ОСОБА_3

потерпілої - ОСОБА_4

захисника - ОСОБА_5

обвинуваченого- ОСОБА_6

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі суду м.Гадяч кримінальне провадження №0000399 по обвинуваченню:

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , українця, громадянина України, уродженця та зареєстрованого АДРЕСА_1 , фактичне місце проживання: АДРЕСА_2 , з неповною вищою освітою, працюючого виконавцем робіт будівельної дільниці ТОВ "Борен-А", одруженого, раніше не судимого

в скоєнні кримінального правопорушення, пердбаченого ч.1 ст.119 КК України,-

встановив:

16 січня 2005 року близько другої години ночі ОСОБА_6 разом зі своїми друзями ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 та ОСОБА_10 , перебували у стані алкогольного сп`яніння, знаходячись поблизу магазину- кафе «Асторія», що розташоване у с.Вирішальне Лохвицького району. При цьому вищевказані особи продовжували вживати горілку. За деякий час до компанії ОСОБА_6 підійшов ОСОБА_11 , який також перебував у стані алкогольного сп`яніння і в ході розмови між ОСОБА_11 та ОСОБА_7 виникла сварка, яка переросла у бійку. Нанісши один-одному по кілька ударів, бійка скінчилась. Після цього, між ОСОБА_11 та ОСОБА_12 , сестрою ОСОБА_6 , зав`язалась сварка, в ході якої, ОСОБА_6 підійшов до ОСОБА_11 і кулаком правої руки завдав одного удару в ліву частину голови останнього, внаслідок якого, ОСОБА_11 впав на спину та вдарився головою об асфальто-бетонне покриття.

Після отриманого удару та падіння, ОСОБА_11 протягом кількох хвилин втратив свідомість, ніяких активних рухів не робив. Тоді ОСОБА_7 підняв ОСОБА_11 і поставив на ноги. У подальшому ОСОБА_11 почав приходити до тями, але говорити і самостійно рухатися не міг. До місця події, під`їхав автомобіль марки ГАЗ-24 «Волга» під керуванням ОСОБА_13 . ОСОБА_7 при допомозі ОСОБА_10 посадили ОСОБА_11 в машину і попросили ОСОБА_13 відвезти його додому, на що останній погодився. Під`їхавши до будинку ОСОБА_11 , що розташований у с. Вирішальне Лохвицького району, останній вийшов з машини самостійно і направився у бік власного домогосподарства. Близько 6 години ранку 16.01.2005 р. ОСОБА_4 , дружина ОСОБА_11 , виявила останнього біля будинку у непритомному стані. ОСОБА_11 після госпіталізації до Лохвицької ЦРЛ, не приходячи до тями ІНФОРМАЦІЯ_2 о 04 год. 20 хв. ранку помер.

Згідно висновку судово-медичної експертизи №17-Д від 26.01.2005 р., при судово-медичному обстеженні трупа ОСОБА_11 виявлені тілесні ушкодження у вигляді перелому кісток склепіння кісток черепу з субарахноідальним крововиливом переважно правої частини голови, субдуральної гематоми голови з права, порушення долей речовини мозку та суцільним крововиливом в м`які тканини голови, переважно з права, саден обох наколінників, лівого ліктя, лівого променево-зап`ясткового суглобу, тилу правої кисті, підборіддя, синців обох кисть та лівого променево-зап`ясткового суглобу, правої гомілки, краю реберної дуги зліва та лівої підвздошної області, нижньої губи з права, обох очних западин та носу, перелому кісток носу, забитих ран спинки носу, області скроневої кістки з права.

Дані обставини також підтверджено повторною судово-медичною експертизою № 272 від 06.09.2007 р., яка була проведена експертами Головного Бюро СМЕ МОЗ України.

Згідно висновку судово-медичної експертизи №19 від 26.01.2005 р. механізм нанесення тілесних ушкоджень заподіяних ОСОБА_11 ОСОБА_7 та зворотній механізм ушкоджень, в основному та практично відповідає показаному ОСОБА_7 в процесі відтворення 18.01.2005 р. і підтверджується судово-медичними даними встановленими при проведенні експертизи ОСОБА_7 та дослідженні трупа ОСОБА_11 . Таким чином, згідно п. 3 висновку судово-медичної експертизи № 17-Д від 26.01.2005 р., тілесні ушкодження у вигляді перелому кісток носу, саден, синців та подряпин, заподіяні ОСОБА_7 під час вищевказаної бійки ОСОБА_11 , не мають безпосереднього відношення до причини смерті і можуть бути віднесені у своїй сукупності до легких тілесних ушкоджень, що спричинили короткочасний розлад здоров`я.

Згідно висновку судово-медичної експертизи № 20 від 26.01.2005 р. механізм нанесення тілесних ушкоджень заподіяних ОСОБА_11 . ОСОБА_6 в основному та практично відповідає показаному ОСОБА_6 в процесі відтворення 18.01.2005 р. і підтверджується судово-медичними даними встановленими при дослідженні трупа ОСОБА_11 , а саме нанесення удару кулаком в ліву частину голови ОСОБА_11 та наступне його падіння з додатковим прискоренням на асфальтоване покриття ґрунту задньо-правою частиною тіла і ударом правою поверхнею голови. Таким чином, згідно п. 1 висновку судово-медичної експертизи № 17-Д від 26.01.2005 р., тілесні ушкодження у вигляді перелому кісток склепіння кісток черепу з субарахноідальним крововиливом переважно правої частини голови, субдуральної гематоми голови зправа, порушення долей речовини мозку та суцільним крововиливом в м`які тканини голови, переважно з права, заподіяні ОСОБА_6 під час вищевказаної бійки ОСОБА_11 , за ступенем тяжкості відносяться до тяжких тілесних ушкоджень, як небезпечні в момент їх спричинення.

Згідно п. 2 висновку судово-медичної експертизи № 17-Д від 26.01.2005 р., смерть ОСОБА_11 настала від крововиливів під м`яку мозкову оболонку та в речовину головного мозку викликаних травмою з переломом склепіння черепу. Дані обставини також підтверджено повторною комісійною судово-медичною експертизою № 272 від 06.09.2007 р., яка була проведена експертами Головного Бюро СМЕ МОЗ України.

Керуючись абзацом 2 п. 26 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах проти життя і здоров`я особи» від 07.03.2003 р., де вказано, що не можна розглядати як умисне вбивство випадки, коли смерть потерпілого настала від ушкодження, одержаного при падінні від поштовху чи удару, якщо винний не бажав, або свідомо не припускав настання таких наслідків. Тому, виходячи з об`єктивних обставин справи та суб`єктивної сторони дій ОСОБА_6 , останній вчинив вбивство через необережність, оскільки він не передбачав можливості настання смерті ОСОБА_11 від нанесення йому удару рукою стиснутою у кулак по голові, хоча повинен був і міг передбачити такий результат своїх дій.

Таким чином своїми діями, що виразилися у вбивстві, вчиненому через необережність, ОСОБА_6 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч.1 ст.119 КК України.

У підготовчому судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_6 заявив клопотання про звільнення його від кримінальної відповідальності у зв`язку з закінченням строків давності притягнення його до кримінальної відповідальності.

Захисник обвинуваченого також підтримав заявлене клопотання.

Прокурор у підготовчому судовому засіданні не заперечував проти задоволення клопотання, так як для цього існують підстави, передбачені законодавством.

Потерпіла у підготовчому судовому засіданні заперечувала проти задоволення клопотання, так як вважає, що значний строк, протягом якого проводилося розслідування та судовий розгляд кримінального провадження не є підставою для звільнення обвинуваченого від відповідальності.

Заслухавши думку учасників судового розгляду, суд прийшов до висновку про задоволення клопотання, виходячи з наступного.

Відповідно до п.1 ч.2 ст.284 КПК України кримінальне провадження закривається судом у зв`язку зі звільненням особи від кримінальної відповідальності.

Згідно із ч.8 ст. 284 КПК України закриття кримінального провадження з підстави, передбаченої п.1 ч.2 ст.284 КПК України, не допускається, якщо обвинувачений проти цього заперечує.

Обвинувачений ОСОБА_6 , навпаки, подав клопотання про закриття кримінального провадження з підстави його звільнення від кримінальної відповідальності у зв`язку з закінченням строків давності.

Згідно із ч.4 ст.286 КПК України при здійсненні судового провадження за обвинувальним актом і зверненні сторони кримінального провадження до суду з клопотанням про звільнення від кримінальної відповідальності обвинуваченого, суд має невідкладно розглянути таке клопотання.

Частина 1 ст. 285 КПК України вказує на те, що особа звільняється від кримінальної відповідальності у випадках, передбачених законом України про кримінальну відповідальність.

Згідно ст.12 КК України, інкримінований ОСОБА_6 злочин віднесений до злочинів середньої тяжкості, так як ч.1 ст. 119 КК України передбачає максимальний вид покарання - 5 років позбавлення волі.

Відповідно до п.2 ч.1, ч.2 та ч.3 ст. 49 КК України особа звільняється від кримінальної відповідальності, якщо з дня вчинення нею злочину і до дня набрання вироком законної сили минуло п`ять років - у разі вчинення злочину середньої тяжкості, за який передбачене покарання у виді позбавлення волі, перебіг давності зупиняється, якщо особа, що вчинила злочин, ухилилася від досудового слідства або суду, а також перебіг давності переривається, якщо до закінчення зазначених у ч.1 та ч.2 цієї статті строків особа вчинила новий злочин середньої тяжкості, тяжкий або особливо тяжкий злочин.

Судом не було здобуто доказів що ОСОБА_6 вчинив протягом цих строків новий злочин певного ступеня тяжкості.

Загальний термін перебування ОСОБА_6 в розшуку згідно наданих постанов слідчих складає 11 місяців 22 дні. З дня вчинення злочину до прийняття рішення минуло 11 років 10 місяців 13 днів. За виключенням часу знаходження обвинуваченого в розшуку строк з дня вчинення злочину до дня прийняття рішення про звільнення від кримінальної відповідальності складає 10 років 10 місяців 21 день.

Також пункт 1 ч.2 ст.412 КПК України вказує на те, що судове рішення підлягає скасуванню, коли провадження в кримінальній справі не було закрито судом за наявності підстав для закриття.

Таким чином, при вищевикладених обставинах клопотання обвинуваченого ОСОБА_6 про звільнення його від кримінальної відповідальності та закриття кримінального провадження на підставі ст.49 КК України у зв`язку із закінченням строків давності за вчинення ним кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 119 КК України є безумовною підставою для закриття кримінального провадження відносно нього.

Керуючись ст. ст.12, 49 КК України, п.1 ч.2 і ч.8 ст.284, ч.1 ст.285, ч.4 ст.286, 371,372, 394, 395, КПК України,-

ухвалив:

Клопотання обвинуваченого ОСОБА_6 - задовольнити.

Звільнити ОСОБА_6 від кримінальної відповідальності за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 119 КК України у зв`язку із закінчення строків давності.

Кримінальне провадження № 0000399 від 06.08.2013 року відносно ОСОБА_6 закрити у зв`язку із звільненням його від кримінальної відповідальності.

Речові докази- чохол з автомобіля повернути ОСОБА_13 , светр та джинси повернути ОСОБА_6 , зрізи нігтьових пластин, ниточки з нанесеними витяжками, предметне склоз вилученими волокнами- знищити, череп ексгумованого трупа ОСОБА_11 - перезаховати за місцем поховання ОСОБА_11 .

Ухвала може бути оскаржена до Апеляційного суду Полтавської області через Гадяцький районний суд протягом семи днів з дня її оголошення.

Головуючий: ОСОБА_1