Справа № 136/475/16-к
УХВАЛА
про застосування запобіжного заходу
29 березня 2016 року м. Липовець

Слідчий суддя Липовецького районного суду Вінницької області ОСОБА_1 , за участі секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , підозрюваного ОСОБА_4 , захисника підозрюваного адвоката ОСОБА_5 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду клопотання за матеріалами досудового розслідування, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань 25.03.2015 року за № 0000090, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ст. 191 ч.5, 1971 ч.1 КК України, про застосування запобіжного заходу у вигляді застави відносно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та жителя АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, освіта середня, депутата Липовецької районної ради 7 скликання, пенсіонера, одруженого, раніше не судимого, -

ВСТАНОВИВ:
Слідчий СВ Липовецького ВП Немирівського ВП Головного управління НП у Вінницькій області ОСОБА_6 звернувся до суду з клопотанням, яке погоджене з прокурором Немирівської місцевої прокуратури ОСОБА_3 , про застосування запобіжного заходу у вигляді застави відносно ОСОБА_4 , якому 23.03.2016 року було повідомлено про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ст. 191 ч.5, 1971 ч.1 КК України.

Досудовим розслідування встановлено, що громадянин ОСОБА_4 , будучи службовою особою юридичної особи приватного права, з метою одержання неправомірної вигоди для себе, використовував всупереч інтересам юридичної особи приватного права свої повноваження, що спричинило тяжкі наслідки у вигляді шкоди бюджету с. Вахнівка, Липовецького району Вінницької області, Липовецькому районному та Вінницькому обласному бюджетам в особливо великих розмірах.

Так, відповідно до статуту ФГ "Скала" ОСОБА_4 , як засновник та голова фермерського господарства, що є підприємством приватної форми власності і юридичною особою приватного права, зловживаючи своїми повноваженнями, з метою одержання неправомірної вигоди для себе, всупереч інтересам юридичної особи, що виразилось в протиставленні інтересам держави, в порушення вимог ст.ст.125, 126, 168, 207 Земельного кодексу України, ст. 18 Кодексу України про Надра та пункту 4 розпорядження Вінницької облдержадміністрації від 03.08.2011 року № 399, протягом 2014-2015 років самовільно займав на території Вахнівської сільської ради Липовецького району Вінницької області земельну ділянку державної форми власності площею 2,7467 га., на якій незаконно, без сплати втрат сільськогосподарського виробництва видобував корисну копалину місцевого значення пісок. Згідно довідки відділу Держземагенства у Липовецькому районі Вінницької області від 13.05.2015 року №01-07/377, вказана ділянка відноситься до земель запасу Вахнівської сільської ради сільськогосподарського призначення та знаходиться на відстані 1,7 км. на південний захід від південної околиці с. Журава Липовецького району Вінницької області.

На даній ділянці головою ФГ "Скала" ОСОБА_4 , без спеціального дозволу проведено зняття родючого шару ґрунту, чим державі відповідно до Акту перевірки від 28.04.2015 року № 15/15, який складено Державною інспекцією сільського господарства у Вінницькій області, заподіяно шкоду в розмірі 58 936,85 грн.

Розмір втрат сільськогосподарського виробництва, спричинених вилученням головою ФГ "Скала" ОСОБА_4 сільськогосподарських угідь площею 2,7467 га., згідно розрахунку, проведеного спеціалістами ДП "Вінницький науково-дослідний та проектний інститут землеустрою", складає 24 614,83 грн.

Крім цього, голова ФГ "Скала" ОСОБА_4 на самовільно зайнятій земельній ділянці, в порушення встановленого законодавством порядку, протягом 2014 року провів видобуток корисної копалини місцевого значення піску в кількості 23,5 тис. м? вагою 30 785 тон, ринкова вартість якого, згідно висновку експерта за результатами проведення судово-товарознавчої експертизи № 2387/15-21 від 24.12.2015 року складає 1 416 110 грн.

Внаслідок зловживання своїми повноваженнями головою ФГ "Скала" ОСОБА_4 , бюджету с. Вахнівка, Липовецького району Вінницької області, Липовецькому районному та Вінницькому обласному бюджетам заподіяно шкоду в особливо великих розмірах на загальну суму 1 499 724 грн.

Також, досудовим розслідуванням встановлено, що ОСОБА_4 , будучи засновником та головою Фермерського господарства "Скала" з 20.01.1994 року (місцезнаходження: Вінницька область, Липовецький район, с. Вахнівка, вул. Ворошилова 14), в порушення вимог ст. 125, 126 Земельного кодексу України, ст. 1 Закону України "Про державний контроль за використанням та охороною земель", використав земельні частки (паї), що розташовані в полі № НОМЕР_1 на території Вахнівської сільської ради за межами населеного пункту с. Вахнівка в розмірі 52,7456 га., які знаходяться в оренді СФГ "Поділля" (місцезнаходження: Вінницька область, Липовецький район, с. Нова Прилука, вул. К.Маркса 23).

Так, 04.05.2015 року ОСОБА_4 , достовірно знаючи про відсутність відповідного рішення органу виконавчої влади чи органу місцевого самоврядування про передачу йому та ФГ "Скала" у власність або надання у користування (оренду) земельної ділянки, за відсутності вчинення ним та ФГ "Скала" будь-якого правочину щодо неї, усвідомлюючи, що визначені законодавством підстави для використання земельних ділянок у нього відсутні, створюючи видимість законності власних дій, будучи посадовою особою, яка наділена адміністративно - розпорядчими функціями, надав вказівку ОСОБА_7 та ОСОБА_8 здійснити за допомогою сільськогосподарської техніки, яка є в його користуванні, культивування землі та проведення посівів сільськогосподарської культури - сої на полі № 14, загальною площею 52,7456 га., яке на законних підставах орендує СФГ "Поділля", після чого останні, не усвідомлюючи, що ОСОБА_4 немає жодних правових підстав користуватись даною земельною ділянкою, здійснили її культивування та провели на ній посів сільськогосподарської культури. При цьому, ОСОБА_4 також особисто за допомогою спецтехніки здійснював культивування та посів сільськогосподарської культури на вказаній ділянці.

Таким чином, ОСОБА_4 , діючи умисно, з корисливих мотивів, достовірно знаючи, що будь-які правовстановлюючі документи на вищевказану земельну ділянку відсутні, а також те, що зазначені земельні ділянки у встановленому законом порядку йому не надавались у володіння чи користування, здійснив самовільне захоплення земельних ділянок сільськогосподарського призначення.

Згідно розрахунку Державної інспекції сільського господарства у Вінницькій області, який було проведеного відповідно до постанови Кабінету Міністрів України № 963 від 25.07.2007 року, розмір шкоди заподіяної внаслідок самовільного зайняття земельної ділянки становить 75 496,04 грн., що у 100 і більше разів перевищує неоподаткований мінімум доходів громадян, чим завдано СФГ "Поділля" майнову шкоду на вказану суму.

З огляду на зазначене, ОСОБА_4 підозрюється у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ст. 191 ч.5, 1971 ч.1 КК України, тобто умисному заволодінні чужим майном шляхом зловживання службовою особою своїм службовим становищем, за кваліфікуючою ознакою вчиненні в особливо великих розмірах та самовільному зайнятті земельної ділянки, чим завдано значної шкоди власнику.

Вина підозрюваного у вчинені кримінальних правопорушень, передбачених ст.191 ч.5, 1971 ч.1 КК України підтверджується зібраними у кримінальному провадженню доказами, зокрема: висновками товарознавчої експертизи, протоколами допиту свідків, актами Державної інспекції сільського господарства у Вінницькій області, розрахунком ДП "Вінницький науково-дослідний та проектний інститут землеустрою".

Враховуючи зазначене вище, в досудового слідства є підстави вважати, що ОСОБА_4 вчинив злочин невеликої тяжкості, який відповідно ст. 1971 ч.1 КК України карається арештом до 6 місяців, а також особливо тяжкий злочин, що передбачений ст. 191 ч.5 КК України, санкція якого передбачає покарання у виді позбавлення волі на строк від 7 до 12 років.

Відповідно до вимог ст. 184 ч.1 п.4 КПК України під час досудового слідства встановлено наявність ризиків, передбачених у ст. 177 ч.1 пп. 1, 3, 4, 5 КПК України. В обґрунтування застосування запобіжного заходу щодо ОСОБА_4 покладається необхідність запобігання спробам переховуватися від органів досудового розслідування та суду, незаконного впливу на свідків, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, а також вчинення іншого кримінального правопорушення, тому слідчий просив суд обрати стосовно підозрюваного запобіжний захід у вигляді застави в розмірі 300 мінімальних заробітних плат, а також покласти на підозрюваного обов`язки: 1) прибувати до заступника керівника Немирівської місцевої прокуратури ОСОБА_9 , прокурора Немирівської місцевої прокуратури ОСОБА_3 , начальника СВ Липовецького ВП Немирівського ВП ГУНП у Вінницькій області ОСОБА_10 , слідчого СВ Липовецького ВП Немирівського ВП ГУНП у Вінницькій області ОСОБА_6 за першою вимогою;

2) не відлучатися з Липовецького району без дозволу слідчого, прокурора або суду. Застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризикам, які вказані в клопотанні слідчий вважає неможливим.

Підставами вважати, що існують вищевказані ризики вчинення підозрюваним таких діянь, слідчий вказує те, що ОСОБА_4 вчинив особливо тяжкий злочин. З метою уникнення відповідальності за вчинений злочин, за який йому загрожує покарання виключно у вигляді позбавлення волі, перебуваючи на волі ОСОБА_4 може переховуватися від слідства і суду, здійснюватиме тиск на свідків, а також перешкоджатиме кримінальному провадженню іншим чином.

Фіксування процесу технічними засобами, відповідно до положень ст. 107 КПК не здійснювалось.

В судовому засіданні прокурор клопотання підтримав, просив суд обрати ОСОБА_4 запобіжний захід, який вказаний в клопотанні.

Підозрюваний ОСОБА_4 проти обрання стосовно нього запобіжного заходу у виді застави заперечив пояснивши суду, що злочину не вчиняв. Враховуючи відсутність в його діях складу злочинів за якими йому пред`явлено підозру, він вважає, що підстав для обрання відносно нього запобіжного заходу не має.

В судовому засіданні захисник підозрюваного проти задоволення клопотання заперечив, вказавши на необґрунтованість підозри, яка до того ж була вручена ОСОБА_4 неповноважною особою.

Перевіривши надані слідчим СВ Липовецького ВП Немирівського ВП Головного управління НП у Вінницькій області матеріали, які додані до клопотання, заслухавши думку прокурора, підозрюваного та його захисника, суд дійшов висновку, що з наданих стороною обвинувачення доказів, а саме витягу з кримінального провадження № 0000090 про внесення відомостей до ЄРДР, висновку експерта № 2387/15-21 від 24.12.2015 року, яким визначено ринкову вартість кар`єрного піску для будівельних робіт, а також протоколу допиту підозрюваного від 23.03.2016 року, який на підставі ст. 63 Конституції України відмовився від дачі показів, неможливо зробити обґрунтоване припущення щодо вчинення саме ОСОБА_4 кримінальних правопорушень, передбачених ст.191 ч.5, 1971 ч.1 КК України.

Доводи прокурора про наявність ризиків, передбачених у пп. 1, 3, 4, 5 ч.1 ст.177 КПК України, з підстав тяжкості покарання, передбаченого санкцією ст. 191 ч.5 КК України, суд вважає необґрунтованими та такими, що протирічать правовій позиції викладеній в пункті 33 рішення Європейського суду з прав людини "W. проти Швейцарії" від 26.01.1993 року де зазначено, що ризик ухилення особи від правосуддя не може оцінюватися виключно на тяжкості можливого покарання.

Також, суд вважає невмотивованими доводи прокурора про наявність достатніх підстав вважати, що підозрюваний ОСОБА_4 , з метою уникнення відповідальності може залишити місце проживання та переховуватиметься від слідства та суду, здійснюватиме тиск на свідків, а також перешкоджатиме кримінальному провадженню іншим чином.

Згідно з вимогами ч.1 ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Відповідно до частини другої статті 194 КПК України, слідчий суддя зобов`язаний постановити ухвалу про відмову в застосуванні запобіжного заходу, якщо під час розгляду клопотання прокурор не доведе наявність всіх обставин, передбачених частиною першої цієї статті.

Враховуючи те, що доказів, які підтверджують наявність обставин, передбачених пп. 1, 2, 3 ч. 1 ст.194 КПК України, суду надано не було, суд дійшов висновку, що прокурор не довів наявність обставин, які передбачені частиною першої цієї статті, з огляду на що в задоволенні клопотання слід відмовити.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 132, 176-178, 182, 184, 193, 194 КПК України, слідчий суддя -

ПОСТАНОВИВ:
Відмовити в задоволенні клопотання слідчого СВ Липовецького ВП Немирівського ВП Головного управління НП у Вінницькій області ОСОБА_6 , яке погоджене з прокурором Немирівської місцевої прокуратури ОСОБА_3 , про застосування запобіжного заходу у вигляді застави відносно ОСОБА_4 .

Ухвала оскарженню не підлягає. Заперечення на ухвалу слідчого судді можуть бути подані під час підготовчого провадження в суді.

Слідчий суддя ОСОБА_1