Справа № 684/906/14-к
УХВАЛА
29 жовтня 2014 року
Слідчий суддя Старосинявського районного суду Хмельницької області ОСОБА_1 , за участю секретаря ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , підозрюваного ОСОБА_4 , розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання старшого прокурора прокуратури Старосинявського району ОСОБА_3 про арешт майна за матеріалами кримінального провадження №0000194, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань 10.08.2014 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.286 КК України, -

в с т а н о в и в:
Старший прокурор прокуратури Старосинявського району ОСОБА_3 в рамках кримінального провадження №0000194, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань 10.08.2014 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.286 КК України, звернувся до Старосинявського районного суду Хмельницької області із клопотанням про накладення арешту на майно підозрюваного ОСОБА_4 , а саме транспортні засоби марки ВАЗ-2105, номерний знак НОМЕР_1 , та ПВ 01Б, номерний знак НОМЕР_2 , мотивуючи тим, що необхідно накласти арешт з метою забезпечення цивільного позову, пред`явленого прокурором в інтересах держави в особі департаменту охорони здоров`я Хмельницької ОДА та Хмельницької обласної лікарні про стягнення витрат на стаціонарне лікування потерпілого від злочину.

Як вбачається з клопотання, 10.08.2014, близько 5 годин 30 хвилин, водій ОСОБА_4 , керуючи автомобілем «ГАЗ 53 цистерна харчова», реєстраційний номер НОМЕР_3 , рухаючись по автодорозі сполученням с. Пилява - с. Миколаївка Старосинявського району при в`їзді в с. Миколаївка при виникненні небезпеки, а саме велосипедиста ОСОБА_5 , який рухався автодорогою в зустрічному для автомобіля напрямку посередині проїзної частини, не вжив заходів для зменшення швидкості аж до зупинки керованого ним автомобіля. В подальшому, ОСОБА_4 , під час зустрічного роз`їзду не дотримався безпечного інтервалу, щоб не створювати небезпеки для дорожнього руху, продовжуючи рух, перед зміною напрямку руху не переконався, що це буде безпечним і не створить перешкод або небезпеки іншим учасниками руху, змінив напрямок руху, виїхавши на зустрічний напрямок руху та на ліве узбіччя, де допустив, передньою частиною автомобіля, наїзд на велосипедиста ОСОБА_5 , який, в свою чергу, при зустрічному роз`їзді з автомобілем повернувся на свій напрямок руху та на праве по ходу його руху узбіччя і в результаті наїзду потрапив під транспортний засіб.

Внаслідок ДТП велосипедист ОСОБА_5 отримав тілесні ушкодження у вигляді струсу головного мозку, ран шкіри правої скроневої ділянки голови, нижньої третини лівої гомілки, забою серця, легень, лівобічного гемотораксу, переломів 3,4,5,7,8,9,10 ребер зліва, перелому лівого гомілково-ступневого суглобу, які, згідно висновку судово-медичної експертизи відносяться до середньої тяжкості тілесних ушкоджень, що призвели до тривалого розладу здоров`я і утворились від травмуючої дії виступаючих конструктивних частин кузова автомобіля.

Своїми діями ОСОБА_4 порушив вимоги п.п. 1.10, 10.1, 11.1, 11.3, 12.3, 13.1, 13.3 Правил дорожнього руху України, які перебувають в прямому причинному зв`язку з дорожньо-транспортною пригодою та її наслідками - спричиненням потерпілому ОСОБА_5 середньої тяжкості тілесних ушкоджень.

Відомості про дане кримінальне правопорушення були внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000194 10.08.2014 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.286 КК України.

13 жовтня 2014 року ОСОБА_4 було повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 286 КК України.

23 жовтня 2014 року старшим прокурором прокуратури Старосинявського району ОСОБА_3 у вказаному кримінальному провадженні було заявлено цивільний позов про стягнення з ОСОБА_4 витрат на стаціонарне лікування потерпілого від злочину ОСОБА_5 у розмірі 4504,32 грн.

Старший прокурор прокуратури Старосинявського району ОСОБА_3 клопотання підтримав з мотивів, наведених у ньому та просить його задовольнити.

Підозрюваний ОСОБА_4 у судовому засіданні заперечив відносно задоволення клопотання, пояснивши, що витрати на стаціонарне лікування потерпілого від злочину ОСОБА_5 у розмірі 4504,32 грн. він відшкодував добровільно, про що надав квитанцію, а також сплатив потерпілому 15 000 грн. на лікування.

Вивчивши клопотання та додані до нього копії документів, якими обґрунтовується клопотання, вважаю, що дане клопотання не підлягає задоволенню.

Так, згідно ст.170 КПК України арешт може бути накладено на нерухоме і рухоме майно, майнові права інтелектуальної власності, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковому вигляді, цінні папери, корпоративні права, які перебувають у власності підозрюваного, обвинуваченого або осіб, які в силу закону несуть цивільну відповідальність за шкоду, завдану діями підозрюваного, обвинуваченого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння і перебувають у нього або інших фізичних або юридичних осіб з метою можливої конфіскації майна або цивільного позову.

Вартість майна, яке належить арештувати з метою забезпечення позову, повинна бути співмірною із розміром шкоди, завданої кримінальним правопорушенням (ч.4 ст.171 КПК).

Відповідно до ч. 2 ст. 173 КПК України при вирішенні питання про арешт майна суд повинен враховувати: 1) правову підставу для арешту майна; 2) достатність доказів, що вказують на вчинення особою кримінального правопорушення; 3) розмір можливої конфіскації майна, можливий розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, та цивільного позову; 4) наслідки арешту майна для інших осіб; 5) розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження.

В даному кримінальному провадженні 23 жовтня 2014 року старшим прокурором прокуратури Старосинявського району ОСОБА_3 заявлено цивільний позов до ОСОБА_4 про стягнення витрат на стаціонарне лікування потерпілого від злочину ОСОБА_5 у розмірі 4504,32 грн., однак на час розгляду клопотання дані витрати добровільно відшкодовані підозрюваним, про що надано квитанцію.

Судом встановлено, що потерпілим в кримінальному провадженні цивільний позов до ОСОБА_4 не заявлявся, з матеріалів клопотання не вбачається розміру шкоди, завданої кримінальним правопорушенням.

Згідно вимог ч.1 ст. 173 КПК України слідчий суддя відмовляє у задоволенні клопотання про арешт майна, якщо особа, яка його подала не доведе необхідність такого арешту.

Таким чином, в врахуванням викладених вище обставин, слідчий суддя приходить до висновку про відсутність підстав для накладення арешту на майно ОСОБА_4 з метою забезпечення цивільного позову.

На підставі наведеного та керуючись ст.ст.170, 171, 172,173 КПК України, -

у х в а л и в:
У задоволенні клопотання старшого прокурора прокуратури Старосинявського району ОСОБА_3 про арешт майна відмовити.

Апеляційна скарга на ухвалу слідчого судді може бути подана безпосередньо до апеляційного суду Хмельницької області протягом п`яти днів з дня її оголошення

Слідчий суддя ОСОБА_1