Справа № 752/4453/16-к
Провадження №: 1-кп/752/442/16
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
31 травня 2016 року м. Київ

Голосіївський районний суд м. Києва в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участі секретаря ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м. Києві кримінальне провадження, внесене в Єдиний реєстр досудових розслідувань за № 0011739, відносно

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки с. Секретарка, Кривоозерського району, Миколаївської області, громадянки України, з освітою середньою, не одруженої, не працюючої, зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_1 , зі слів тимчасово проживаючої за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимої,

обвинуваченої за ч.5 ст.27, ч.3 ст. 358; ч.4 ст. 358; ч.1 ст. 222 КК України,

з участю сторін кримінального провадження:

прокурора ОСОБА_4 ;

обвинуваченої ОСОБА_5 ;

захисника ОСОБА_6 ,

ВСТАНОВИВ:
ОСОБА_5 , маючи намір на отримання кредиту, з метою подальшого використання кредитних коштів для власних потреб, та розуміючи що не зможе підтвердити власну платоспроможність, оскільки офіційно не була працевлаштованою, в жовтні 2015 року звернулась до невстановленої особи (відомості відносно якої виділені в окреме провадження), та домовилась придбати у останньої підроблену довідку про доходи, з метою одержання кредитних грошових коштів в банківській установі.

З цією метою, ОСОБА_5 перебуваючи у невстановленому місці, надала вищезазначеній невідомій особі (відомості відносно якої виділені в окреме провадження) свої паспортні дані громадянки України та номер ідентифікаційного коду, попередньо домовившись, що в якості оплати за отриману довідку вона передасть зазначеній особі грошові кошти в сумі 1500 гривень.

В жовтні 2015 року, ОСОБА_5 , заздалегідь домовившись з невстановленою слідством особою (відомості відносно якої виділені в окреме провадження), зустрілась з останньою біля ТРЦ «Караван», за адресою: м. Київ, вул. Лугова, 12, отримала від неї підроблену довідку TOB «Друкарня Вольф» №05/4 від 01.12.2015 року, в якій зазначено недостовірні дані, що ОСОБА_5 , нібито, з 03.12.2014 року працює в зазначеному TOВ на посаді головного економіста, та за період часу з червня 2015 року по листопад 2015 року отримала доход в сумі 45 212, 90 гривень, однак на зазначеному підприємстві вона ніколи не працювала, та доходів не отримувала.

07.12.2015 року ОСОБА_5 перебуваючи в приміщенні ПАТ «Банк Михайлівський», яке розташоване за адресою: м. Київ, вул. Саксаганського, 25, маючи умисел направлений на використання завідомо підробленого документа, а саме довідки про власні доходи, переслідуючи мету отримання кредиту, та в зв`язку з цим підтвердження власної платоспроможності, надала працівникам банку підроблену довідку про доходи TOB «Друкарня Вольф» №05/4 від 01.12.2015 року, видану на своє її ім`я, в якій було зазначено, що вона працює у TOB «Друкарня Вульф» на посаді головного економіста, й, нібито, з червня 2015 року по листопад 2015 року отримала доход в сумі 45 212, 90 гривень.

Тобто, ОСОБА_5 визнається винною:

за ч. 5 ст. 27, ч. 3 ст. 358 КК України, а саме у пособництві у підробленні офіційного документа, який видається та посвідчується установою, яка має право видавати чи посвідчувати такі документи, і який надає права з метою використання його підроблювачем чи іншою особою, вчинене за попередньою змовою групою осіб;

за ч.4 ст. 358 КК України, - використанні завідомо підробленого документу;

за ч.1 ст. 222 КК України, - поданні завідомо неправдивої інформації банку, з метою одержання кредитів, за відсутності ознак злочину проти власності.

Обвинувачена ОСОБА_5 , після роз`яснення суті обвинувачення, визнавши себе винною, підтвердила вищезазначені обставини. Пояснила, що немає постійного місця роботи, а вимушена підробляти продавцем в квітковому магазині. Потрібні були гроші на встановлення опалення. Хтось порадив скористатися послугами осіб, які видають підроблені довідки про офіційне працевлаштування та отримання заробітку. Скористалася порадою та зателефонувала за наданим номером. Невідомому надала свої анкетні дані і через певний час з ним зустрілися в обумовленому місці. Чоловік дав її підроблену довідку, що вона нібито працює та отримує заробітну плату ТОВ «Друкарня Вольф», хоча це не відповідало дійсності. За підроблену довідку заплатила 1500 гривень.

Підроблену довідку надала в банк з метою отримання кредиту, який мала намір повертати по можливості.

У вчиненому розкаюється, на даний час уже не працює продавцем, а повертається за місцем реєстрації.

Суд, враховуючи що проти цього не заперечували учасники судового провадження, керуючись вимогами ст. 349 КПК України, після допиту обвинуваченої, визнав недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються. Учасники судового провадження, яким було роз`яснено, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку, правильно розуміють зміст цих обставин, сумнівів у добровільності їх позиції немає.

А тому, крім допиту обвинуваченої, інші докази, за погодженням з учасниками, не досліджувалися, за виключенням документів, які стосуються особи обвинуваченої та характеризуючих даних на неї.

При призначенні покарання, суд враховує тяжкість вчинених злочинів, обставини, які пом`якшують та обтяжують покарання, особу винної, яка раніше не судима, на обліку у лікаря нарколога та психіатра не перебуває.

Обставиною, що пом`якшує покарання, суд визнає щире каяття.

Обставин, що обтяжують покарання, не встановлено.

Аналізуючи результати судового розгляду, суд прийшов до висновку про необхідність призначення покарання ОСОБА_5 , за сукупністю злочинів, у виді обмеження волі, при цьому враховуючи вимоги ч.3 ст. 72 КК України.

Враховуючи обставини вчинення злочинів, особу обвинуваченої, пом`якшуючу та відсутність обтяжуючих покарання обставин, суд, керуючись вимогами ст. 75 КК України, прийшов до висновку про необхідність звільнення ОСОБА_5 від відбування покарання з випробуванням та покладенням обов`язків, визначених ст. 76 КК України.

В той же час, враховуючи, що вчинення ОСОБА_5 злочину передбаченого ч. 1 ст. 222 КК України, не було пов`язане з посадою обвинуваченої або заняттям нею певною діяльністю, відповідно до вимог ст. 55 КК України, не застосовувати додаткове покарання у виді позбавлення права обіймати певні посади або займатися певною діяльністю.

Приймаючи таке рішення, судом також враховуються новели Постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 «Про практику призначення судами кримінального покарання», п.17 якого зазначено, що відповідно до ст. 55 КК позбавлення права обіймати певні посади або займатися певною діяльністю застосовується як додаткове покарання лише в тих випадках, коли вчинення злочину було пов`язане з посадою підсудного або заняттям ним певною діяльністю.

Якщо додаткове покарання у виді позбавлення права обіймати посади або займатися певною діяльністю за санкцією статті є обов`язковим, то воно застосовується лише до тих осіб, які обіймали посади чи займалися діяльністю, з якими було пов`язано. До інших осіб, які були співучасниками злочину, не пов`язаного з їх діяльністю чи займаною посадою, додаткове покарання у виді позбавлення права обіймати певні посади або займатися певною діяльністю не застосовуються з наведенням у вироку відповідних мотивів. У такому випадку посилатися на ст. 69 КК України не потрібно.

Стягнути з обвинуваченої судові витрати за проведення експертизи.

Керуючись ст.ст. 368, 370, 374 КПК України, суд

У Х В А Л И В :
ОСОБА_7 визнати винуватою та призначити покарання:

за ч. 1 ст. 222 КК України у виді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподаткованих мінімумів доходів громадян;

за ч. 5 ст. 27 ч. 3 ст. 358 КК України у виді обмеження волі на строк 1 (один) рік;

за ч.4 ст. 358 КК України у виді штрафу в розмірі 50 (пятдесяти) неоподаткованих мінімумів доходів громадян.

На підставі ст. 70 КК України, за сукупністю злочинів, шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим, призначити ОСОБА_5 остаточне покарання у виді обмеження волі на строк 1 (один) рік.

Відповідно до ст. 75 КК України, ОСОБА_5 звільнити від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком на 1 (один) рік, та згідно ст. 76 КК України, покласти на неї обов`язки повідомляти кримінально-виконавчу інспекцію (КВІ) про зміну місця проживання, роботи та періодично зявлятися для реєстрації в КВІ.
Стягнути з обвинуваченої на користь держави документально підтверджені витрати на залучення експерта в сумі 923 грн. 30 коп.
Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченій та прокурору.

Вирок суду може бути оскаржений до Апеляційного суду м. Києва через Голосіївський районний суд м. Києва протягом 30 діб з дня проголошення.

Суддя ОСОБА_8