Справа № 615/309/16-к
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
25.08.2016 м. Валки

Валківський районний суд Харківської області в складі:

головуючого судді - ОСОБА_1

секретаря - ОСОБА_2 ,

за участю прокурора - ОСОБА_3 ,

обвинуваченого - ОСОБА_4 ,

розглянувши в судовому засіданні в залі суду в м. Валки Харківської області кримінальне провадження № 0000772 про обвинувачення

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Максим Козелецького району Чернігівської області, українця, громадянина України, з повною середньою освітою, не одруженого, що офіційно не працює, судимий:

1) 17.02.1994 року Козелецьким районним судом Чернігівської області за ч.3 ст.140, ч.3 ст.81, ст.42 КК України (в редакції 1960 року) до 3 років 6 місяців позбавлення волі, звільнений 08.08.1997 року на підставі Закону України «Про амністію» від 26.06.1997 року;

2) 31.07.2002 року Харківським районним судом Харківської області за ч.3 ст.185 КК України (в редакції 2001 року) до 4 років позбавлення волі, звільнений 12.07.2005 року згідно ухвали Орджонікідзевського районного суду м. Харкова від 04.07.2005 року на підставі ст.81 КК України умовно-достроково на невідбутий строк покарання 7 місяців 8 днів;

3) 20.10.2011 року Валківським районним судом Харківської області за ч.3 ст.185 КК України (в редакції 2001 року) до 3 років позбавлення волі, звільнений 22.11.2014 року за відбуттям строку покарання,

зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,

у вчиненні злочинів, передбачених ч.3 ст.185, ч.1 ст.162 КК України,

в с т а н о в и в:

ОСОБА_4 , будучи неодноразово засудженим за вчинення корисливих злочинів проти власності, на шлях виправлення та перевиховання не став, потрібних висновків для себе не зробив, та повторно вчинив корисливий злочин за наступних обставин.

В період часу з 01.12.2015 року по 05.12.2015 року, встановити більш точну дату та час не представилося можливим, ОСОБА_4 , маючи умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна, переслідуючи корисливу мету, через не зачинену хвіртку воріт потрапив до двору домоволодіння, що належить ОСОБА_5 за адресою: АДРЕСА_2 , де шляхом поштовху вхідних дверей пошкодив врізний замок та проник до житлового будинку, звідки здійснив крадіжку особистих речей ОСОБА_5 , вартість яких згідно висновку судово-товарознавчої експертизи № 220 від 09.02.2016 року складає: шліфувальної машини «Win tech WAG-125NF» - 341,46 грн., електродрилі «STERN Austria» - 265,60 грн. та три алюмінієві предмети загальною вагою 3 кг, вартість яких згідно висновку судово-товарознавчої експертизи № 5161 від 29.12.2015 року складає 42 грн.

Після цього ОСОБА_4 покинув місце події, розпорядившись викраденим майном на власний розсуд, завдавши ОСОБА_5 матеріальних збитків на загальну 649,06 грн.

Крім того, 06.12.2015 року близько 21-00 год., встановити більш точний час не представилося можливим, ОСОБА_4 , маючи умисел на незаконне проникнення до житла, діючи навмисно, в порушення ст. 30 Конституції України, завідомо знаючи, що в будинку, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_3 , яке належить ОСОБА_6 , останній не мешкає, без дозволу власника житла, шляхом пошкодження навісного замка вхідних дверей

будинку незаконно проник до його середини, чим порушив недоторканість належного ОСОБА_6 житла, де в подальшому був виявлений власником будинку.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 свою вину визнав повністю, щиро розкаявся, підтвердив викладені в обвинувальному акті обставини. Пояснив, що з моменту звільнення з місць позбавлення волі проживає в с. Високопілля та працює по найму у людей, в тому числі у ОСОБА_5 , яка завжди платила за виконану роботу справно. Проте 01.12.2015 року через відсутність коштів на харчування вирішив викрасти з домоволодіння потерпілої речі домашнього вжитку. Зайшовши до будинку, за викладених вище обставин взяв дриль, шуруповерт та запчастини від мотоциклу, що належали потерпілій, які здав ОСОБА_7 як металобрухт. Оскільки і раніше здавав ОСОБА_7 металобрухт, в зв`язку з чим був винен йому 150 грн., за викрадені речі отримав грошові кошти в сумі 150 грн., які витратив на продукти харчування.

Що стосується епізоду незаконного проникнення, зазначив, що 06.12.2015 року йдучи з електрички, проходив повз двір ОСОБА_6 , який ніяким чином не огороджений. Оскільки був випившим, вирішив зайти, так як додому було ще далеко йти, щоб переночувати. При цьому двері в будинку були відкриті, нікого не було. Коли наступного дня прийшов додому, виявив, що загубив ключі, тому знову пішов до будинку ОСОБА_6 . Коли зайшов в приміщення будинку та шукав свої ключі, його спіймав ОСОБА_6 та викликав працівників поліції. Вказав, що в цей день на дверях уже був навісний замок.

Заявив, що усвідомив протиправність своїх вчинків, щиро розкаюється, просить сильно не карати, зобов`язавшись нікуди більше не лізти, не красти. Вказав, що буде працювати тільки, щоб не позбавляли його волі.

Потерпілі ОСОБА_5 та ОСОБА_6 подали клопотання про розгляд кримінального провадження за їх відсутності, підтримавши викладені в обвинувальному акті обставини. При цьому ОСОБА_6 , посилаючись на відсутність претензій, просить суд застосувати до обвинуваченого якомога меншу міру покарання.

Враховуючи, що показання обвинуваченого ОСОБА_4 послідовні, об`єктивні, що він визнав свою вину повністю, щиро розкаявся, правильно розуміючи зміст та значення цих обставин, відмовився від дослідження доказів добровільно, проти чого інші учасники судового провадження не заперечували, дослідження в судовому засіданні інших доказів у кримінальному провадженні на підставі ч.3 ст.349 КПК України визнано недоцільним.

Дії ОСОБА_4 , які виразилися в крадіжці, тобто таємному викраденні чужого майна, що належить ОСОБА_5 , поєднаному з проникненням в житло, вчинене повторно, суд кваліфікує за ч.3 ст.185 КК України. Дії обвинуваченого, які виразились в незаконному проникненню до житла, яке належить ОСОБА_6 , суд кваліфікує за ч.1 ст.162 КК України

Судом досліджені дані про особу обвинуваченого ОСОБА_4 , який має постійне місце проживання, за яким характеризується формально позитивно: від мешканців села скарг та нарікань до сільської ради не надходило, компрометуючими матеріалами відносно ОСОБА_4 сільська рада не володіє. Зі слів, тривалий час перебуває в цивільному шлюбі з ОСОБА_8 , на утриманні нікого не має, офіційно не працює, домашнє господарство не тримає. На обліку лікарів нарколога і психіатра не перебуває, неодноразово судимий за корисливі злочини.

В якості обставин, які пом`якшують покарання, у відповідності до положень ст.66 КК України суд враховує щире каяття у вчиненому, активне сприяння розкриттю злочину.

Обставин, які обтяжують покарання, передбачених ст.67 КК України, судом не виявлено.

При призначенні виду та міри покарання, суд, виходячи з вимог ст.65 КК України, враховує встановлені обставини кримінального провадження, мету і мотиви, якими керувався обвинувачений при вчиненні злочинів, а також дані про його особу, зокрема, будучи неодноразово судимим за корисливі злочини до покарання у виді позбавлення волі, знову вчинив декілька злочинів проти власності, та вважає необхідним призначити ОСОБА_4 за ч.1 ст.162 КК України покарання у виді обмеження волі, а за ч.3 ст.185 КК України - позбавлення волі в межах санкції статті, що буде необхідним і достатнім для його виправлення та попередження нових злочинів.

Враховуючи положення ч.1 ст.70 КК України, суд приходить до висновку про призначення остаточного покарання ОСОБА_4 за сукупністю злочинів шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим.

Цивільний позов у кримінальному провадженні не заявлявся.

Питання щодо речових доказів суд вирішує в порядку ст.100 КПК України.

При вирішенні питання щодо процесуальних витрат суд приймає до уваги тільки ті витрати, які були пов`язані із залученням експерта в межах даного кримінального провадження. Обов`язок по відшкодуванню понесених судових витрат за проведення судово-товарознавчих експертиз № 220 від 09.02.2016 року та № 5161 від 19.12.2015 року, виходячи з положень ст.124 КПК України, суд вважає необхідним покласти на обвинуваченого.

Відповідно до вимог ст.374 КПК України суд зобов`язаний при ухваленні вироку прийняти рішення щодо заходів забезпечення кримінального провадження, в тому числі рішення про запобіжний захід до набрання вироком законної сили.

Враховуючи визначену обвинуваченому ОСОБА_4 міру покарання, його процесуальну поведінку під час судового розгляду кримінального провадження, суд вважає необхідним до набрання вироком законної сили застосувати відносно нього запобіжний захід у виді домашнього арешту.

Керуючись ст.ст. 368, 370, 371, 373-374, 376 КПК України, суд

У Х В А Л И В:

ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні злочинів та призначити йому покарання:

за ч.3 ст.185 КК України - у виді 4 років позбавлення волі;

за ч.1 ст.162 КК України - у виді 2 років обмеження волі.

На підставі ч.1 ст.70 України за сукупністю злочинів, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, остаточно призначити ОСОБА_4 покарання у виді 4 років позбавлення волі.

До набрання вироком законної сили щодо обвинуваченого ОСОБА_4 застосувати запобіжний захід у виді домашнього арешту, що полягає у забороні залишати житло за адресою: АДРЕСА_1 без дозволу слідчого, прокурора, суду з 22-00 год. вечора по 06-00 год. ранку наступного дня.

Строк відбування покарання ОСОБА_4 рахувати з дня його фактичного затримання.

Речові докази: шліфувальна машина «Win tech WAG-125NF», електродриль «STERN Austria», три алюмінієві предмети загальною вагою 3 кг, які передані на зберігання власнику ОСОБА_5 залишити в її розпорядженні.

Стягнути з ОСОБА_4 судові витрати в розмірі 614,40 грн. на р/р 0005, код доходів 24060300, код банку 37999680, МФО 851011, УДСК України в Комінтернівському районі м. Харкова.

Вирок може бути оскаржений до апеляційного суду Харківської області через Валківський районний суд Харківської області протягом 30 днів з дня його проголошення.

Копія вироку негайно після проголошення вручається обвинуваченому і прокурору. Інші учасники судового провадження мають право отримати копію вироку в суді.

Суддя: ОСОБА_1