Ленінський районний суд м.Полтави
Справа № 553/771/16-к
Провадження № 1-в/553/607/2016
У Х В А Л А
Іменем України
16.03.2016м. Полтава

Ленінський районний суд м. Полтави у складі:
головуючого судді ОСОБА_1 ,
при секретарі ОСОБА_2 ,
з участю прокурора ОСОБА_3 ,
представника ПВК ОСОБА_4 ,
засудженого ОСОБА_5
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Полтаві заяву засудженого ОСОБА_5 про умовно-дострокове звільнення, -
ВСТАНОВИВ:
До суду надійшла заява засудженого ОСОБА_5 про його умовно-дострокове звільнення.
В судовому засіданні засуджений ОСОБА_5 просив суд розглянути дане клопотання та задовольнити його посилаючись на те, що він зробив для себе вірні висновки, став на шлях виправлення, одружився та хоче працювати, щоб забезпечувати свою сім`ю.
Представник ПВК в судовому засіданні заперечував щодо задоволення даного клопотання засудженого посилаючись на його безпідставність та необ`єктивність. Зазначив, що засуджений характеризується задовільно, мав дуже багато стягнень, не працював протягом всього часу відбування покарання, що свідчить про те, що він не довів своє виправлення.
Прокурор у судовому засіданні заперечував щодо задоволення даного клопотання засудженого, посилаючись на його безпідставність.
Суд, вислухавши пояснення учасників процесу, дослідивши матеріали клопотання, особової справи засудженого, приходить до висновку, що дана заява не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Згідно ч. 1 ст. 81 КК України до осіб, що відбувають покарання у виді позбавлення волі, може бути застосоване умовно-дострокове звільнення від відбування покарання. Умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосоване, якщо засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення. Умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосоване після фактичного відбуття засудженим не менше двох третин строку покарання, призначеного судом за умисний тяжкий злочин чи необережний особливо тяжкий злочин, а також у разі, якщо особа раніше відбувала покарання у виді позбавлення волі за умисний злочин і до погашення або зняття судимості знову вчинила умисний злочин, за який вона засуджена до позбавлення волі.

Сумлінна поведінка - це не тільки пасивна форма поведінки засудженого під час відбування покарання, а і полягає у стримуванні від порушень режиму, порушень правил внутрішнього розпорядку, вживання алкогольних напоїв, наркотичних засобів, азартних ігор, неухильне додержання загальноприйнятих норм і правил поведінки, активна участь у суспільному житті та сумлінне виконання громадських доручень у процесі відбування покарання, підвищення свого загальноосвітнього рівня, прагнення своєю діяльністю спокутувати вину за вчинений злочин, тощо.

У постанові Пленуму Верховного Суду України № 2 від 26 квітня 2002 року «Про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміну невідбутої частини покарання більш м`яким», вказано, що умовно-дострокове звільнення може бути застосовано лише після повного та всебічного вивчення даних про особу засудженого.

Отже, суд розглядаючи заяву засудженого про умовно-дострокове звільнення, зобов`язаний перевірити сумлінну поведінку та сумлінне ставлення особи за весь період відбування нею покарання, врахувати тяжкість вчиненого злочину та особу засудженого в цілому.

Частина 3 цієї ж статті КК України передбачає, що умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосоване після фактичного відбуття засудженим: 1) не менше половини строку покарання, призначеного судом за злочин невеликої або середньої тяжкості, а також за необережний тяжкий злочин; 2) не менше двох третин строку покарання, призначеного судом за умисний тяжкий злочин чи необережний особливо тяжкий злочин, а також у разі, якщо особа раніше відбувала покарання у виді позбавлення волі за умисний злочин і до погашення або зняття судимості знову вчинила умисний злочин, за який вона засуджена до позбавлення волі; 3) не менше трьох чвертей строку покарання, призначеного судом за умисний особливо тяжкий злочин, а також покарання, призначеного особі, яка раніше звільнялася умовно-достроково і знову вчинила умисний злочин протягом невідбутої частини покарання.

Порядок дострокового звільнення від відбування покарання визначений ч. 3 ст. 154 Кримінально-виконавчого кодексу України. Зокрема, дана норма передбачає, що стосовно засудженого, щодо якого відповідно до статей 81, 82 КК України може бути застосоване умовно-дострокове звільнення від відбування покарання або заміна невідбутої частини покарання більш м`яким, орган або установа виконання покарань надсилає подання до суду у порядку, встановленому кримінальним процесуальним законодавством. Адміністрація органу або установи виконання покарань після відбуття засудженим установленої Кримінальним кодексом України частини строку покарання зобов`язана в місячний термін розглянути питання щодо можливості представлення його до умовно-дострокового звільнення від відбування покарання або до заміни невідбутої частини покарання більш м`яким.

Згідно характеристики затвердженої начальником ПВК УДПТСУ в Полтавській області №64 від 29.02.2016 року з 30.09.2005 року засуджений ОСОБА_5 відбуває покарання в Полтавській виправній колонії УДПтС України в Полтавській області (№ 64), характеризується негативно. За порушення режимних вимог має вісімдесят п`ять стягнень, сорок шість з яких накладені правами начальника установи, в тому числі шістнадцять разів поміщався до ДІЗО та два рази переводився до ПКТ. Заохочень немає.

Станом на 16.03.2016 року відбута частина строку покарання засудженого ОСОБА_5 становить 13 років 1 місяць 14 днів, тобто більше 3/4 призначеного судом покарання, кінець строку покарання 01.02.2017 року.

З характеристики засудженого, наданої начальником відділення СПС ПВК УДПтС України в Полтавській області (№ 64) та затвердженої начальником установи, вбачається, що засуджений ОСОБА_5 за час відбування покарання характеризується негативно. За порушення режимних вимог має вісімдесят п`ять стягнень, сорок шість з яких накладені правами начальника установи, в тому числі шістнадцять разів поміщався до ДІЗО та два рази переводився до ПКТ. Заохочень немає. У відношенні до представників адміністрації установи може проявляти грубість, потребує контролю за виконанням їх законних вимог. За станом здоров`я працездатний. Перебуває на обліку в медичній частині з приводу наявних у нього хвороб. На виробництві установи не працевлаштований з власних міркувань. До праці ставиться негативно. За час відбування покарання реалізована програма диференційованого виховного впливу «Професія», оволодів робочою професією столяра будівельного в Полтавському навчальному центрі №64 при установі. Зарахований до програм диференційованого виховного впливу «Правова просвіта». Заходи виховного характеру відвідує формально, вірні для себе висновки не робить.

За характером спокійний, скритний. Інтелектуально достатньо розвинутий. У відношенні до інших засуджених не конфліктний. Вину у скоєному злочині не визнає. Міру призначеного судом покарання вважає занадто суворою.

Відповідно до виписки з медичної картки (форма №025/У) засудженого ОСОБА_5 наданої начальником медичної частини ПВК УДПтС України в Полтавській області (№64) від 02.03.2016 року на даний час стан здоров`я останнього задовільний.

Питання про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання засудженого ОСОБА_5 вирішувалось останній раз на засіданні комісії ПВК (№ 64) 16.12.2014 та було прийнято рішення про відмову в застосуванні умовно-дострокового звільнення як такому, що не досяг необхідного ступеню виправлення.
Отже, аналізуючи поведінку ОСОБА_5 протягом усього періоду відбування покарання, суд приходить до висновку, що таку поведінку засудженого сумлінною визнати не можна, оскільки засуджений на протязі всього часу відбування покарання мав досить значну кількість стягнень, не працював, не дотримувався вимог режиму відбування покарання. Дані факти не свідчать про виправлення засудженого, тому заява ОСОБА_5 про його умовно-дострокове звільнення задоволенню не підлягає.
Керуючись ст. 81 КК України, ст.ст. 152, 154 КВК України, ст.ст. 537, 539 КПК України, суд, -
У Х В А Л И В:
Відмовити у задоволенні заяви засудженого ОСОБА_5 про його умовно-дострокове звільнення.
На ухвалу протягом семи діб з моменту її проголошення може бути подано апеляцію до Апеляційного суду Полтавської області через Ленінський районний суд м. Полтави.

Суддя Ленінського районного суду м. ПолтавиОСОБА_1