Справа № 520/1213/13- к
Провадження № 1-кп/520/2/15
УХВАЛА
16.10.2015 року м.Одеса

Київський районний суд м.Одеси у складі:
головуючого ОСОБА_1 , суддів ОСОБА_2 та ОСОБА_3
при секретарі ОСОБА_4
за участю прокурора відділу прокуратури Одеської області ОСОБА_5 ,
обвинуваченого ОСОБА_6 і його захисника адвоката ОСОБА_7 ,
обвинуваченого ОСОБА_8 і його захисника адвоката ОСОБА_9 ,
обвинуваченого ОСОБА_10 і його захисника адвоката ОСОБА_11 ,
обвинуваченого ОСОБА_12 і його захисника адвоката ОСОБА_13 ,
обвинуваченого ОСОБА_14 і його захисника адвоката ОСОБА_15
обвинувачених ОСОБА_16 і його захисника адвоката ОСОБА_17 ,
та захисника ОСОБА_18 адвоката ОСОБА_19 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщені суду питання доцільності продовження тримання під вартою обвинуваченим ОСОБА_6 , ОСОБА_8 , ОСОБА_10 , ОСОБА_14 у об`єднаних кримінальних провадженнях:
№0000044, внесеному до ЄРДР 22.11.2012р., за обвинуваченням:
ОСОБА_20 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Одеси, українця, громадянин України, офіційно не працевлаштований, не одружений, який мешкає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше засудженому:
?09.10.2001 року Суворовським районним судом м.Одеси за ст.206 ч.2, ст.101 ч.1, ст.42 КК України до 2 років позбавлення волі, звільнився 19.07.2002 року умовно-достроково, не відбутий термін покарання 5 місяців 9 днів;
?20.04.2005 року Суворовським районним судом м.Одеси за ст.186 ч.2 КК України до 4 років 9 місяців позбавлення волі, звільнився 05.07.2007 по відбуттю строку покарання;
?08.12.2008 року Шевченківським районним судом м.Києва за ст.186 ч.2 КК України до 4 років позбавлення волі, звільнився 02.06.2011 року умовно-достроково, не відбутий термін покарання 4 місяці 24 дня,
у скоєнні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.296, ч.4 ст.187, ч.2 ст.121 КК України;
ОСОБА_21 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця с.Серпневе Тарутинського району Одеської області, громадянин України, українець, з середньою освітою, офіційно не працевлаштований, не одружений, зареєстрований та мешкає за адресою: АДРЕСА_2 , який проживає за адресою: АДРЕСА_3 , не судимий,
у скоєнні кримінальних правопорушень, передбачених ч.4 ст.187, ч.2 ст.121 КК України;
ОСОБА_22 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , уродженець м.Арциз Одеської області, громадянин України, українець, з неповною середньою освітою, офіційно не працевлаштований, не одружений, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_4 , мешкає за адресою: АДРЕСА_5 , раніше засудженому:
?28.05.2001 року Арцизьким районним судом Одеської області за ст.142 ч.3, ст.145 ч.1, ст.42 КК України до 7 років позбавлення волі з конфіскацією майна, звільнився умовно-достроково 29.04.2005 року не відбутий термін покарання 1 рік 8 місяців 13 днів;
?25.07.2007 року Коломийським міським судом Івано-Франківської області за ст.307 ч.2 КК України до 5 років позбавлення волі, звільнився умовно-достроково 29.09.2010р., не відбутий термін покарання 1 рік 6 місяців 23 дня,
у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.187 КК України;

? ОСОБА_23 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , уродженець с.Конельська Попівка Жашківського району Черкаської області, громадянин України, українуць, з середньою спеціальною освітою, офіційно не працевлаштований, одружений, зареєстрований та мешкає за адресою: АДРЕСА_6 , в силу ст.89 КК України не має судимості,
у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч.5 ст.27, ч.4 ст.187 КК України;
ОСОБА_24 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , уродженець Черкаської області Жашківського району с.Конельська Попівка, українець, громадянин України, з середньою освітою, офіційно не працевлаштований, який мешкає за адресою: АДРЕСА_7 , раніше засудженому:
?07.06.2006 року Печерським районним судом м.Києва за ст.186 ч.2, ст.69 КК України до 1 року позбавлення волі, звільнився 03.04.2007 року по відбуттю строку покарання;
?04.09.2008 року Тернопільським міським судом за ст.187 ч.4, ст.69, ст.263 ч.1, ст.70 КК України до 4 років позбавлення волі з конфіскацією майна, звільнився 02.12.2011 року по відбуттю строку покарання;
?07.03.2012 року Жашківським районним судом Черкаської області за ст.395 ч.1 КК України до 1 місяця арешту, звільнився 07.04.2012 року,-
у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.296 КК України;

№0000083, внесеному до ЄРДР 10.01.2013р., за обвинуваченням:
ОСОБА_25 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , уродженця м. Одеси, українця, громадянина України, з середньою освітою, не працюючого, одруженого, який має неповнолітню дитину 2008 року народження, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_8 , раніше не судимого,-
у скоєнні кримінальних правопорушень, передбачених ч.4 ст.187, ч.2 ст.187 КК України;
ОСОБА_26 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , уродженця Одеської області Тарутінського району с. Серпневе, українця, громадянина України, з середньою освітою, не працюючого, не одруженого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_9 , раніше не судимого,-
у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.187 КК України,

ВСТАНОВИВ:

Судом продовжується розгляд об`єднаних кримінальних проваджень щодо обвинувачених ОСОБА_6 , ОСОБА_8 , ОСОБА_10 , ОСОБА_12 , ОСОБА_16 , ОСОБА_14 та ОСОБА_18 , які обвинувачується у вчиненні вказаних кримінальних правопорушень.
Відповідно до ч.3 ст.331 КПК України суд зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою. За наслідками розгляду цього питання суд може продовжити строк дії раніше обраного запобіжного заходу на строк, що не може перевищувати двох місяців.
В теперішній час виникла необхідність у вирішенні питання про доцільність подальшого тримання під вартою обвинувачених ОСОБА_6 , ОСОБА_8 , ОСОБА_10 , ОСОБА_14 , оскільки строк дії запобіжного заходу у виді тримання під вартою закінчується 24 жовтня 2015 року, а до цієї дати, через зайнятість адвокатів і суддів в інших кримінальних провадженнях, узгодити дату судового засідання не виявляється можливим.
Прокурор вважає за необхідне продовжити строки тримання під вартою обвинувачених ОСОБА_6 , ОСОБА_8 , ОСОБА_10 , ОСОБА_14 , мотивуючи таку необхідність тяжкістю висунутого їм обвинувачення, тяжкістю міри покарання, яка загрожує у випадку визнання обвинувачених винними у вчиненні інкримінованих їм злочинів, а також наявністю ризиків того, що обвинувачені зможуть переховуватися від суду, незаконно впливати на свідків, які ще не допитані, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином.
Інші учасники кримінального провадження заперечили проти подальшого тримання під вартою обвинувачених ОСОБА_6 , ОСОБА_8 , ОСОБА_10 , ОСОБА_14 , а їх захисники, крім того, клопотали про зміну обраного щодо їх підзахисних запобіжного заходу на домашній арешт, мотивуючи клопотання тим, що ризиків чи обставин, передбачених ст.ст.177, 178 КПК України прокурором не доведено, а доказів вини обвинувачених у вчинені інкримінованих злочинів не надано, обвинувачення ґрунтується на припущеннях.
Прокурор заперечила проти задоволення клопотань адвокатів про зміну запобіжних заходів, оскільки на даний час, навіть після зменшення обсягу обвинувачення у справі, відсутні для цього законні підстави.
Вислухавши думку сторін, суд вважає, що тримання під вартою щодо обвинувачених ОСОБА_6 , ОСОБА_8 , ОСОБА_10 , ОСОБА_14 необхідно продовжити з наступних підстав.
З матеріалів кримінального провадження та на підставі досліджених на даний момент доказів видно, що ОСОБА_6 , ОСОБА_8 , ОСОБА_10 , ОСОБА_14 обґрунтовано обвинувачуються у пред`явленому їм обвинувачені, а санкції статей передбачають покарання у виді позбавлення волі понад сім років.
Судом встановлено, що ОСОБА_14 обвинувачується по п`яти епізодах як організатор вчинення тяжких і особливо тяжких злочинів, фактично перебував у розшуку, ОСОБА_6 неодноразово судимий за вчинення корисних злочинів і обвинувачується у вчиненні інших умисних злочинів в період строку погашення судимості, тим паче, у складі організованої групи, обвинувачується по п`яти епізодах, ОСОБА_8 обвинувачується по чотирьох епізодах вчинення особливо тяжкого злочину, ОСОБА_10 , маючи судимість за корисний злочин, обвинувачується по двох епізодах вчинення інших корисних злочинів.
Суд, обговоривши з учасниками кримінального провадження можливість застосування інших, альтернативних триманню під вартою, заходів, враховуючи доведені ризики, обставини кримінального провадження, його суспільний інтерес, данні про особи обвинувачених, дійшов висновку про те, що інші, альтернативні триманню під вартою, заходи, не зможуть забезпечити мети, досягнення якої вимагається Національним законодавством (Рішення ЄСПЛ «Амбрушкевич проти Польщі»).

Суд вважає, що завдяки превентивній мірі - запобіжному заходу у виді тримання під вартою, у обвинувачених не має можливості продовжувати злочинну діяльність, ухилитися від суду або незаконно впливати на ще не допитаних свідків у справі.
Враховуючи наведені дані про обвинувачених, характер і обсяг висунутого обвинувачення у вчиненні злочинів у складі організованої групи, роль кожного з обвинувачених в злочинній діяльності групи, тривалість і географію злочинної діяльності цієї групи, обставини і характер вчинення злочинів, наслідки злочинів у настанні смерті потерпілого ОСОБА_27 , тілесних ушкоджень інших потерпілих, відсутність в обвинувачених офіційного джерела прибутку, тривалість покарання, яка загрожує їм у випадку доведеності вини, відсутність каяття у вчиненому - і є тими ризиками в сукупності, які дають суду всі підстави вважати, що обвинувачені зможуть ухилитися від суду, перешкоджати кримінальному провадженню в інший спосіб, або продовжити злочинну діяльність, що свідчить про доцільність подальшого тримання обвинувачених ОСОБА_6 , ОСОБА_8 , ОСОБА_10 , ОСОБА_14 під вартою.
Наведені ризики існували і продовжують існувати, на даний час не втратили свою вагомість, навіть після зміни обвинувачення в суді, а позитивні дані про особистості обвинувачених існували до обрання щодо них найсуворішого запобіжного заходу і продовжують існувати тепер. На підставі наведених ризиків суд вважає, що менш суворий запобіжний захід, ніж тримання під вартою, не зможе забезпечити реалізацію мети запобіжного заходу, передбаченої ч.1 ст.177 КПК України.
Отже, викладені обставини, тяжкість злочину, обставин вчинення і характер цих злочинів, пов`язаних із застосуванням фізичного насильства до потерпілих в трьох областях України, свідчать про суспільний інтерес у триманні обвинувачених під вартою, навіть тривалий строк, незважаючи на презумпцію невинуватості, переважає над принципом поваги до свободи особистості (рішення ЄСПЛ від 10.02.2011 року справа «Харченко проти України», рішення ЄСПЛ від 06.04.2000 року справа «Лабіта проти Італії»).
Тому на даний час суд не вбачає законних підстав для задоволення заявлених захисниками клопотань про зміну запобіжного заходу їх підзахисним на домашній арешт.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст.331, 183, 194, 369-372 КПК України, ст.29 Конституції України, ст.5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, суд -
УХВАЛИВ:

Продовжити строки тримання під вартою щодо обвинувачених ОСОБА_6 , ОСОБА_8 , ОСОБА_10 , ОСОБА_14 до двох місяців, тобто до 15 грудня 2015 року.
Відмовити в задоволенні клопотань захисників адвокатів ОСОБА_7 , ОСОБА_9 , ОСОБА_11 , ОСОБА_15 про заміну запобіжного заходу їх підзахисним.
Копію ухвали після її оголошення негайно вручити обвинуваченим та прокурору. Інші учасники судового провадження мають право отримати в суді копію ухвали. Копію ухвали щодо кожного обвинуваченого відправити до Одеського слідчого ізолятору для виконання.
Суддя ОСОБА_1

ОСОБА_2

ОСОБА_3