Тальнівський районний суд Черкаської області
_____________________________________________________________________________________________________________________________________________________________
У Х В А Л А
Єдиний унікальний номер: 704/1104/16-к
03.10.2016 Слідчий суддя Тальнівського районного суду Черкаської області ОСОБА_1 при секретарі ОСОБА_2 , за участю прокурора ОСОБА_3 , адвоката ОСОБА_4 , розглянув скаргу ОСОБА_5 про оскарження дій слідчого СВ Звенигородського відділу Тальнівського відділення ГУНП України в Черкаській області, старшого лейтенанта поліції ОСОБА_6 ,
ВСТАНОВИВ:
Представник Заявниці скаргу підтримав, просив суд її задовольнити з підстав викладених у скарзі.
Прокурор в судовому засіданні заперечив проти задоволення скарги.
Суддя, перевіривши матеріали скарги, дійшов висновку, що скарга не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.
Дане кримінальне провадження внесено до ЄРДР за ознаками злочину передбаченого ч. 2 ст. 382 КК України, кваліфікуючими ознаками якого є умисне невиконання вироку, рішення, ухвали, постанови суду, що набрали законної сили, або перешкоджання їх виконанню. Безумовність виконання рішень та ухвал суду закріплено ст. 14 ЦПК України. Тому умисне невиконання або перешкоджання виконанню судових актів є злочином проти правосуддя.
Предметом злочину за частиною 2 ст. 382 КК є судовий акт органів правосуддя (рішення, вирок, ухвала, постанова), який постановлений: а) судом будь-якої юрисдикції (загальної чи спеціалізованої); б) судом будь-якої інстанції (першої, апеляційної чи касаційної); в) судом із будь-якої категорії судових справ (цивільних, господарських, адміністративних, кримінальних) і г) набрав законної сили.
Об`єктивна сторона злочину за ч. 2 ст. 382 КК полягає в одному із таких, альтернативно зазначених у диспозиції діянь, як: а) невиконання (ухилення від виконання) вироку, рішення ухвали, постанови суду або б) перешкоджання їх виконанню.
За частиною 2 ст. 382 КК склад злочину є формальним, бо його об`єктивна сторона вичерпується вчиненням одного із зазначених у законі діянь - дії (перешкоджання) чи бездіяльності (невиконання), і саме з цього моменту злочин визнається закінченим та набуває триваючого характеру.
Невиконання судового акта - це бездіяльність, що полягає у незастосуванні передбачених законом і судовим актом заходів, необхідних для його виконання, за умови, якщо суб`єкт був зобов`язаний і мав реальну можливість виконати судовий акт.
Перешкоджання виконанню судового акта - це активні дії, які становлять протидію реалізації вимог, що містяться в цьому акті, вчинювану з метою недопущення його виконання.
Положеннями ст. 55 КПК України передбачено, що потерпілою вважається особа, якій кримінальним правопорушенням завдано моральної, фізичної або майнової шкоди. За наявності очевидних та достатніх підстав вважати, що заява, повідомлення про кримінальне правопорушення або заява про залучення до провадження як потерпілого подана особою, якій не завдано шкоди, зазначеної у частині першій цієї статті, слідчий або прокурор виносить вмотивовану постанову про відмову у визнанні потерпілим.
Твердження представника Заявниці про те, що Заявниці заподіяно збитків через неотримання доходів від здачі в оренду або від ведення нею власної господарської діяльності з використанням земельної ділянки, яка могла б бути отримана Заявницею у власність в разі виконання рішення суду є припущенням і не може вважатися обґрунтованими доказами наявності заподіяної шкоди.
Крім того, як вбачається з тексту скарги, ОСОБА_5 вважає, що питання використання нерухомого майна комунальної власності стосується прав та інтересів територіальної громади. Разом з тим, докази делегування або представництва інтересів громади (тобто діяти від імені громади, як суб`єкта правовідносин) в матеріалах скарги відсутні.
З огляду на положення ст. 55 КПК України та диспозицію ст. 382 КК України, суд зазначає, що заявник у заяві про визнання його потерпілим має навести обґрунтовані доводи щодо завдання йому шкоди, ким саме та в чому вона виразилась.
Оскільки з матеріалів кримінального провадження та постанови слідчого вбачається, що вказаних доводів заявником не наведено, слід визнати безпідставними вимоги заявника щодо скасування постанови як незаконної.
Зважаючи на те, що досудове розслідування у вказаному провадженні здійснюється за ч. 2 ст. 382 КК України, де об`єктом протиправного посягання є встановлений законом порядок здійснення правосуддя, а не майно, що є власністю Заявника, крім того, представником заявника не надано жодного доказу, що підтверджує сам факт, а також розмір майнової шкоди, яка на його думку спричинена Заявниці, за матеріалами кримінального провадження не вбачається достатніх даних, які вказують на вид спричиненої Заявниці шкоди моральної, фізичної, чи матеріальної, в чому конкретно вона полягає, за таких обставин суд дійшов висновку про те, що вимога Заявниці про визнання її потерпілою в даному кримінальному провадженні є безпідставною, а тому задоволенню не підлягає.
На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 2, 9, 214, 303, 306, 307, 369, 371, 372 КПК України, слідчий суддя,
УХВАЛИВ:
У задоволенні скарги ОСОБА_5 про оскарження дій слідчого СВ Звенигородського відділу Тальнівського відділення ГУНП України в Черкаській області, старшого лейтенанта поліції ОСОБА_6 , відмовити.
Ухвала слідчого судді оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1