Справа № 522/2565/16-к
Провадження № 1-«кс»/522/6683/16
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
08 квітня 2016 року м. Одеса

Слідчий суддя Приморського районного суду м. Одеси ОСОБА_1 ,

при секретарі - ОСОБА_2 ,

за участю прокурора - ОСОБА_3 ,

слідчого - ОСОБА_4 ,

адвоката - ОСОБА_5 ,
розглянувши у судовому засіданні клопотання слідчого СВ Приморського ВП в м. Одесі ГУНП в Одеській області, погоджене з прокурором Одеської місцевої прокуратури №3, про продовження строку тримання під вартою відносно
ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Білгород-Дністровськ, Одеської області, громадянина України, українця за національністю, з середньою освіту, студента ОНПУ, не одруженого, офіційно не працевлаштованого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого, підозрюваного у кримінальному провадженні № 0001232 від 12.02.2016 р., за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 296 КК України, -
ВСТАНОВИВ:
Згідно клопотання 12.02.2016 р. до ЄРДР зареєстровано кримінальне провадження за №0001232 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.296 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що близько 03 год. 15 хв. 12.02.2016 р. ОСОБА_6 , спільно з ОСОБА_7 , та групою невстановлених осіб в кількості п`яти чоловік з метою вчинення хуліганських дій відносно осіб з якими у них виник малозначний конфлікт в барі « ІНФОРМАЦІЯ_2 », прибули до ярмарку, розташованого за адресою м. Одеса, вул. Дерибасівська, 25, яка є громадським місцем.

Приступивши до реалізації свого злочинного умислу ОСОБА_6 спільно з групою невстановлених осіб вступив у бійку з ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 та ОСОБА_11 .

Під час реалізації свого злочинного умислу ОСОБА_6 з особливою зухвалістю, із застосуванням предмета заздалегідь заготовленого для нанесення тілесних ушкоджень, а саме металевого кийка, наніс ОСОБА_8 декілька ударів по різних частинах тіла, внаслідок чого заподіяв тілесні ушкодження у вигляді обширного поранення з випадінням оболонок лівого ока, що відноситься до особливо важких травм ока.

Продовжуючи реалізацію свого злочинного умислу ОСОБА_12 спільно з ОСОБА_7 та групою невстановлених осіб, продовжив наносити удари заздалегідь заготовленими предметами, ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , та ОСОБА_11 .

Після завершення реалізації свого злочинного умислу ОСОБА_12 спільно з ОСОБА_7 та групою невстановлених осіб втекли з місця події.

12.02.2016 р. ОСОБА_6 був затриманий працівниками поліції в порядку ст. 208 КПК України.
13.02.2016 р. ОСОБА_6 , повідомлено про підозру у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст. 296 КК України.
13.02.2016 р. ухвалою слідчого судді Приморського районного суду м. Одеси відносно підозрюваного ОСОБА_6 обрано міру запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Строк досудового розслідування у кримінальному провадженні №0001232 від 12.02.2016 р., керівником Одеської місцевої прокуратури №3, 04.04.2016 р. продовжено до 3 (трьох) місяців.

05.04.2016 р. слідчий, звернувся до суду з клопотаннямпро продовження строку тримання під вартою відносно ОСОБА_6 до 11.05.2016 р., який закінчується 11.04.2016 р.

Закінчити досудове розслідування у вказаний термін неможливо, оскільки необхідно провести ряд слідчих дії, виконати вимоги ст.ст. 283, 290 КПК України, скласти обвинувальний акт та реєстр матеріалів досудового розслідування.

Крім того, прокурором зазначено, щоризики передбачені ст. 177 КПК України, які були враховані судом при обранні міри запобіжного заходу ОСОБА_6 , не відпали.

Розглянувши клопотання, вивчивши матеріали які обґрунтовують його доводи, заслухав думку прокурора, слідчого, які просили його задовольнити, підозрюваного ОСОБА_6 , його захисника, які заперечували проти задоволення клопотання та зазначили, що у кримінальному провадженні виконано майже всі слідчі дії, ОСОБА_6 раніше не судимий, позитивно характеризується, є студентом ОНПУ, потребує лікування, та просили обрати йому міру запобіжного заходу не пов`язану з позбавленням волі, суд вважає, у задоволенні клопотання слід відмовити та застосувати до ОСОБА_6 запобіжний захід у вигляді домашнього арешту, виходячи з наступного.

З наданих матеріалів досудового розслідування вбачається, що ОСОБА_6 підозрюється у скоєні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст. 296 КК України.

Проте, в судовому засіданні прокурор не довів наявність обставин, передбачених пунктом 3 частини першої ст.194 КПК України, які свідчать про недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризиків, зазначених у клопотанні.

Одна лише тяжкість кримінального правопорушення не може являтися підставою для застосування найсуворішого запобіжного заходу у вигляді тримання особи під вартою.

При обґрунтуванні рішення про продовження строків тримання під вартою слід враховувати вимоги ст. 199 КПК України, статей 5, 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод (далі Конвенція) та положень, встановлених у рішеннях Європейського суду з прав людини щодо необхідності дотримання розумних строків тримання особи під вартою.

Відповідно до ст. 199 КПК України, розглядаючи клопотання про продовження строків тримання під вартою слідчий суддя повинен з`ясувати конкретні причинили тривалого тримання особи під вартою, чи недопущеного безпідставного тривалого розслідування, інші обставини, що свідчать про невиправдано тривале тримання під вартою, чи не з`явилися причини, що дозволяють скасувати тримання під вартою та застосувати альтернативний запобіжний захід.

У цьому контексті необхідно зазначити, що підхід Європейського суду з прав людини до розгляду доцільності продовження строків тримання особи під вартою впродовж досудового розслідування ґрунтується на презумпції, що з перебігом ефективного розслідування справи зменшуються ризики, які стали підставою для взяття особи під варту на початковій стадії розслідування.

Відповідно, кожне наступне клопотання про продовження строку тримання під вартою має містити детальне обґрунтування ризиків, що залишаються, та їх аналіз як підстави подальшого втручання у право особи на свободу.

У справі «Гавули проти України» Європейський суд з прав людини висловив думку, що хоча спочатку взяття заявника під варту могло бути виправдано серйозністю висунутих проти нього обвинувачень, а також ймовірністю його втечі і перешкоджанні розслідуванню, «з плином певного часу суди зобов`язані були дати більш чіткі причини триваючого тримання під вартою», «в дійсності ...вони неодноразово покладалися на ті ж самі підстави, без надання конкретних деталей і без аналізу того, чи були зміни у ситуації заявника».

У справі «Самойлович проти України» Європейський суд з прав людини висловив позицію щодо обґрунтування тривалого попереднього ув`язнення заявника, який не мав судимостей в минулому і обвинувачувався у вчиненні одного епізоду пограбування: «у випадку особливої тривалості тримання під вартою заявника підстави для цього мали б бути виключно серйозними» і визнав недостатність підстав для виправдання утримання заявника під вартою.

При цьому, у клопотанні слідчий не навів обґрунтування того, що ризики, які існували на момент затримання підозрюваного, не зменшилися та існують на даний час, а послався виключно на первісні підстави взяття підозрюваного під варту.

Відповідно до ч.1 ст.183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не може запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 КПК України.

Відповідно до ч.2 ст. 177 КПК України, підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.
При цьому, в клопотанні лише формально зазначено на те, що ОСОБА_6 може переховуватись від органів досудового розслідування та суду; незаконно впливати на потерпілих та свідків, вчинити інше кримінальне правопорушення.

Однак, такі посилання в порушення ч.3 ст. 184 КПК України, нічім не обґрунтовані, так як жодних документів які б підтверджували такі обставини до клопотання надано не було.

Слідчим проведено ряд слідчих дій для встановлення обставин скоєння злочину, в зв`язку з чим посилання на те, що ОСОБА_6 може вчинити інше кримінальне правопорушення, є необґрунтованим, оскільки майже всі необхідні слідчі дії завершено.

Також, слід зазначити, що доводи про те, що підозрюваний може впливати на потерпілих є безпідставними, оскільки згідно заяв потерпілих ОСОБА_8 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , останні матеріальних та моральних претензій до ОСОБА_6 не мають.

Крім того, підозрюваний ОСОБА_6 , раніше не судимий, має постійне місце проживання в м. Одесі, позитивно характеризується, є студентом ОНПУ.

З урахуванням вищевикладеного, на підставі наданих матеріалів, оцінюючи всі встановлені під час розгляду клопотання обставини, суд приходить до висновку, що запобіжний захід у вигляді домашнього арешту зможе забезпечити належну поведінку підозрюваного ОСОБА_6 під час досудового розслідування.

Керуючись ст. ст. 176, 177, 178, 183, 186, 193, 196, 197, КПК України, -

УХВАЛИВ:
В задоволені клопотання слідчого СУ ГУНП в Одеській області, про продовження строку тримання під вартою відносно ОСОБА_6 - відмовити.

Обрати підозрюваному ОСОБА_6 , запобіжний захід у вигляді домашнього арешту цілодобово, за адресою: АДРЕСА_2 .

Покласти на підозрюваного ОСОБА_6 обов`язки, передбачені ч. 5 ст. 194 КПК України:

- прибувати за кожною вимогою до слідчого, прокурора, слідчого судді, суду;

- повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання або місця роботи;

- утримуватися від спілкування з потерпілим та свідками у кримінальному провадженні.

Звільнити ОСОБА_6 ,з під варти в залі суду негайно.

Строк дії ухвали слідчого судді обчислюється з моменту оголошення ухвали, тобто з 14 год. 45 хв. 08.04.2016 р. Ухвала слідчого судді припиняє свою дію о 14 год. 45 хв. 11.05.2016 р.

Апеляційна скарга, на ухвалу слідчого судді, може бути подана протягом п`яти днів з дня її оголошення. Для особи, яка перебуває під вартою, строк подачі апеляційної скарги обчислюється з моменту вручення їй копії судового рішення.

Подання апеляційної скарги на ухвалу слідчого судді зупиняє набрання нею законної сили, але не зупиняє її виконання.

Слідчий суддя: