АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 11-кп/774/612/16 Справа № 199/8900/15-к Головуючий у 1 й інстанції - ОСОБА_1 Доповідач - ОСОБА_2

У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

27 квітня 2016 року м. Дніпропетровськ

Колегія суддів судової палати з кримінальних справ апеляційного суду Дніпропетровської області в складі:

Головуючого-судді ОСОБА_2
суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4
за участю:
секретаря ОСОБА_5
прокурора ОСОБА_6
обвинуваченого ОСОБА_7
потерпілого ОСОБА_8
захисника ОСОБА_9
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Дніпропетровську кримінальне провадження за апеляційною скаргою захисника обвинуваченого ОСОБА_7 адвоката ОСОБА_9 на вирок Амур Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 08 лютого 2016 року відносно:

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Жовті Води, Дніпропетровської області, громадянина України, українця, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого:
- 05.04.2002 року Амур-Нижньодніпровським районним судом м. Дніпропетровська за ч.1 ст.309 КК України на 1 рік позбавлення волі, на підставі ст.75 КК України з випробуванням 1 рік;
- 30.01.2003 року Амур-Нижньодніпровським районним судом м. Дніпропетровська за ч.2 ст.309 КК України на 2 роки позбавлення волі, на підставі ст.71 КК України остаточно призначено 2 роки 3 місяці позбавлення волі, звільненого 30.10.2004 року за відбуттям строку покарання;
- 27.03.2007 року Дніпропетровським районним судом м. Дніпропетровська за ч.2 ст.309 КК України на 4 роки позбавлення волі, на підставі ст.75 КК України з випробуванням 3 роки;
- 14.11.2007 року Амур-Нижньодніпровським районним судом м. Дніпропетровська за ч.1 ст.186 КК України на 3 роки позбавлення волі, на підставі ст.71 КК України призначено 4 роки 1 місяць позбавлення волі, звільненого 03.08.2001 року за відбуттям строку покарання,
- 09.10.2012 року Амур-Нижньодніпровським районним судом м. Дніпропетровська за ч.2 ст.309 КК України на 2 роки позбавлення волі, звільненого 19.07.2013 роки по відбуттю строку покарання,
засудженого за ч.1 ст.187 КК України на 5 років позбавлення волі.
В С Т А Н О В И Л А:
Згідно вироку суду ОСОБА_7 визнано винним і засуджено за вчинення злочину за таких обставин.

08.10.2015, близько 14 години 00 хвилин, він прибув до гаражу, розташованого за адресою: АДРЕСА_2 , в якому знаходиться пункт прийому металобрухту, де в нього раптово виник злочинний умисел, спрямований на напад з метою заволодіння чужим майном, поєднаний із застосуванням насильства, небезпечного для життя та здоров`я особи, яка зазнала нападу (розбій).

Того ж дня, тобто 08.10.2015, близько 14 години 00 хвилин, ОСОБА_7 , перебуваючи у вищевказаному гаражі, реалізуючи свій злочинний умисел, спрямований на вчинення розбою, напав на ОСОБА_8 , який в той же час знаходився в приміщенні гаражу та, діючи умисно, усвідомлюючи злочинний, суспільно небезпечний характер своїх посягань, почав обома руками, стиснутими в кулаки, наносити удари в обличчя, область голови та тулубу останнього.

В цей час приймальниця металобрухту - ОСОБА_10 , яка знаходилась у тому ж гаражі, вибігла на вулицю та почала кликати на допомогу.

Після чого ОСОБА_7 , реалізуючи свій єдиний злочинний умисел, напав на приймальницю металобрухту ОСОБА_10 , повалив останню на землю, схопив за шию, став її здавлювати, при цьому вимагав грошові кошти, які могли знаходитися у потерпілої ОСОБА_10 .

В цей час до ОСОБА_7 підійшов ОСОБА_8 , який намагався зупинити його злочинні дії, у відповідь на це ОСОБА_7 повалив ОСОБА_8 на землю, сів йому на груди та став наносити обома руками, стиснутими в кулаки, удари по обличчю та голові, від чого ОСОБА_8 втратив свідомість.

Продовжуючи реалізовувати свій злочинний умисел, спрямований на розбій, ОСОБА_7 побіг за ОСОБА_10 , яка намагалась покликати на допомогу, та, наздогнавши її, діючи умисно, продовжував вимагати від останньої грошові кошти.

Після чого ОСОБА_7 повалив ОСОБА_10 на землю та, доводячи свій злочинний умисел до кінця, подолавши спротив ОСОБА_10 , заволодів грошовими коштами, які знаходились в задній лівій кишені її штанів, в сумі 156 гривень.

В цей час, прийшовши до тями, ОСОБА_8 , знову намагався зупинити злочинні дії ОСОБА_7 , на що останній, усвідомлюючи, що ОСОБА_8 перешкоджає йому у заволодінні чужим майном, повалив його на землю та, сидячи на грудях останнього, почав обома руками, стиснутими в кулаки, наносити удари по голові та обличчю ОСОБА_8 , після чого підвівся та почав хаотично наносити удари потерпілому обома ногами, заподіявши йому згідно висновку судово-медичної експертизи № 5012е від 29.10.2015 тілесні ушкодження у вигляді: закритого поперечного перелому кісток спинки носу, забійної рани в лобній області праворуч (стан після первинної хірургічної обробки) та клінічно встановленого діагнозу: «закрита черепно-мозкова травма, струс головного мозку», які відносяться до легких тілесних ушкоджень, як таких, що спричинили короткочасний розлад здоров`я, тривалістю понад 6 діб, але не більше, як три тижні (21 день), від яких потерпілий: ОСОБА_8 вдруге втратив свідомість.

Після чого, ОСОБА_7 разом зі здобутими злочинним шляхом грошовими коштами намагався зникнути з місця скоєння кримінального правопорушення, але був затриманий співробітниками міліції.

В апеляційній скарзі:

-захисник обвинуваченого ОСОБА_7 адвокат ОСОБА_9 просить змінити вирок суду в частині призначеного покарання та звільнити обвинуваченого від відбування покарання з випробуванням. Вважає, що суд не врахував усіх обставин справи та призначив занадто суворе покарання. Тілесні ушкодження ОСОБА_10 хоча і були завдані, але незначні та вона в судовому засіданні не надала свідчень про звернення до лікаря за допомогою після інциденту та в подальшому. Потерпілі не заявляли вимог про відшкодування їм обвинуваченим ні матеріальної, ні моральної шкоди. ОСОБА_7 приніс щирі вибачення потерпілим, які в свою чергу його пробачили та просили суд при обрані міри покарання не позбавляти його свободи. В даний час обвинувачений не вживає наркотичних засобів, став на шлях виправлення. Проживає цивільним шлюбом та має неповнолітню дочку, крім того, на його утриманні перебувають 4 дітей його цивільної дружини, працює не офіційно, свою вину визнав, щиро розкаявся. Вважає, що ОСОБА_7 необхідно призначити покарання з випробуванням, це дасть можливість виправитися йому та довести, що він може бути гідним членом суспільства.

Заслухавши доповідь судді, думку прокурора, який заперечував проти апеляційної скарги захисника, пояснення обвинуваченого та його захисника, які просили задовольнити апеляційну скаргу, пояснення потерпілого ОСОБА_8 , який просив залишити вирок суду без змін, перевіривши матеріали кримінального провадження, в межах поданої скарги, обговоривши її доводи, колегія суддів приходить до наступного.

Відповідно до ст.404 КПК України суд апеляційної інстанції перевіряє законність та обґрунтованість судового рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Перевіркою матеріалів провадження встановлено, що висновок суду про винність ОСОБА_7 у нападі з метою заволодіння чужим майном, поєднаним із насильством, небезпечним для життя чи здоров`я особи, яка зазнала нападу, підтверджуються зібраними органами досудового розслідування та дослідженими у судовому засіданні доказами, які отримали належну правову оцінку.

Як вбачається з апеляційної скарги, захисник ОСОБА_9 висновок суду про доведеність винуватості ОСОБА_7 у вчиненні зазначеного кримінального правопорушення та правильність кваліфікації його дій за ч.1 ст.187 КК України не оспорює, однак вважає за необхідне пом`якшити покарання обвинуваченому.

Перевіривши матеріали кримінального провадження в межах апеляційних вимог, колегія суддів вважає необґрунтованими доводи захисникаОСОБА_9 в апеляційній скарзі про невідповідність призначеного ОСОБА_7 покарання ступеню тяжкості вчиненого та особі обвинуваченого через суворість.

Відповідно до вимог ст.65 КК України при призначенні покарання суд враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, дані про особу засудженого та обставини, що пом`якшують і обтяжують покарання. Особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів.
При визначенні покарання ОСОБА_7 суд урахував ступінь тяжкості вчиненого злочину, який відносно до ст.12 КК України відноситься до категорії тяжких, дані про особу обвинуваченого, який раніше був неодноразово судимий, на обліку у лікарів нарколога та психіатра не перебуває, офіційно не працевлаштований, за місцем проживання характеризується задовільно, має на утриманні неповнолітню дитину. Обставиною, що пом`якшує покарання обвинуваченому судом визнано його щире каяття у скоєному та перебування на його утриманні неповнолітньої дитини. Обставиною, що обтяжує покарання обвинуваченому ОСОБА_7 визнано судом рецидив злочинів.
Відповідно до ч.2 ст.50 КК України, покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових злочинів, як засудженими, так і іншими особами.
Як вбачається з матеріалів кримінального провадження, обвинувачений ОСОБА_7 раніше був неодноразово судимий, останній раз у 2012 році, але на шлях виправлення не став і знову вчинив злочин, який відноситься до тяжких злочинів, вину свою визнав та щиро розкаявся у скоєному, однак достатніх підстав для пом`якшення призначеного ОСОБА_7 покарання, зокрема, із застосуванням ст.75 КК України, про що йдеться в апеляційній скарзі адвоката ОСОБА_9 , колегією суддів апеляційної інстанції не встановлено.

Ті обставини, які зазначені захисником в апеляційній скарзі про те, що ОСОБА_7 повністю визнав не тільки вчинене ним правопорушення та його наслідки, а й взагалі переосмислив своє життя та його цінності, перебуваючи у слідчому ізоляторі, усвідомив, що таке подальше життя має негативні наслідки не тільки для нього, але й для оточуючих є лише припущенням захисника і нічим не підтверджені. Те, що обвинувачуй має на меті працювати, підтримувати свою родину, виховувати своїх дітей не дає підстав для призначення обвинуваченому більш м`якого покарання, зокрема, із застосуванням ст.75 КК України, ніж це визначив суд.

Даних, які б давали підстави вважати, що суд першої інстанції призначив ОСОБА_7 суворе покарання, перевіркою матеріалів провадження не встановлено і в апеляційній скарзі захисника не наведено. З цих підстав доводи адвоката ОСОБА_9 про невідповідність призначеного судом покарання ступеню тяжкості кримінального правопорушення та особі обвинуваченого через суворість є необґрунтованими.
З огляду на викладене суд, дотримуючись вимог статей 50, 65 КК України, призначив ОСОБА_7 покарання, яке є необхідним і достатнім для його виправлення та попередження нових злочинів.
При перевірці матеріалів кримінального провадження істотних порушень вимог кримінального процесуального закону, які є безумовною підставою для скасування або зміни вироку, колегія суддів не вбачає.

За таких обставин колегія суддів погоджується з рішенням суду першої інстанції, вважає його законним і обґрунтованим, а тому не вбачає підстав для його зміни чи скасування.
На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 404, 405, 407, 409 КПК України, колегія суддів, -

П О С Т А Н О В И Л А:
Апеляційну скаргу захисника обвинуваченого ОСОБА_7 адвоката ОСОБА_9 залишити без задоволення.

ВирокАмур Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 08 лютого 2016 року відносно ОСОБА_7 залишити без змін.

На підставі ч.5 ст.72 КК України зарахувати ОСОБА_7 в строк відбування покарання строк його попереднього ув`язнення з 08 лютого 2016 року по 27 квітня 2016 року, з розрахунку 1 день попереднього ув`язнення за 2 дні позбавлення волі.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення.
Ухвала може бути оскаржена і на неї може бути подана касаційна скарга у Вищий спеціалізований суд України з розгляду цивільних та кримінальних справ протягом трьох місяців з моменту проголошення, засудженому - в той же строк з моменту отримання ним копії вироку.

Судді: