Провадження № 1-кс/742/622/16
Єдиний унікальний № 742/2963/16-к

11 жовтня 2016 року
ВСТАНОВИВ:
Скаржник зазначає, що 15.09.2016 року постановою прокурора Прилуцької місцевої прокуратури було скасовано постанову слідчого від 21.12.2015 року, тобто, повернуто автомобіль «РОRSE САYЕNNE» державний номерний знак НОМЕР_1 на штраф майданчик Прилуцького ВП ГУНП в Чернігівській області, а свідоцтво про його реєстрацію НОМЕР_2 приєднано до матеріалів кримінального провадження.
Скаржник також вказує, що фактичний власник вищеназваного автомобіля ОСОБА_4 по даному кримінальному провадженню визнаний потерпілим, та в силу тих обставин, що на сьогоднішній день він позбавлений можливості експлуатувати вказаний автомобіль, та для належного його збереження, оскільки стоячи на штраф майданчику Прилуцького ВП ГУНП в Чернігівській області він не може бути належним чином збережений, що може призвести до пошкодження його рухомого майна (автомобіля), що може призвести до витрат з боку ОСОБА_4 для приведення його до належного стану, вважає за можливе вирішити питання про повернення автомобіля та свідоцтва про його реєстрацію ОСОБА_4 до вирішення кримінального провадження по суті судом.
Тому, 26 вересня 2016 року адвокат ОСОБА_3 в інтересах потерпілого ОСОБА_4 і звернувся до слідчого з відповідним клопотанням про повернення вказаного автомобіля власнику ( ОСОБА_4 ), але даний автомобіль не повернуто, а 28 вересня 2016 року отримано постанову слідчого про відмову в задоволенні вищеназваного клопотання.
Скаржник вважає невідповідними нормам діючого кримінально-процесуального законодавства дії слідчого та неправомірною відмов повернути автомобіль, на який не було накладено арешту в силу вимог ст. 170 КПК України, та не виконано в даному випадку вимоги ст.171 КПК України, та судом не розглядалось клопотання слідчого про арешт майна, а тому, просить слідчого суддю зобовязати слідчого негайно повернуто цей автомобіль особі, в якої він був вилучений, тобто - ОСОБА_4 , а також реєстраційне свідоцтво на цей транспортний засіб.
В судовому засіданні адвокат ОСОБА_3 підтримав скаргу та просив її задовольнити, з підстав наведених у ній, а слідчий ОСОБА_5 заперечив проти її задоволення вказуючи на те, що вищеназваний автомобіль та реєстраційне свідоцтво визнані речовими доказами і мають зберігатись відповідно на штраф майданчику Прилуцького ВП ГУНП та в матеріалах даного кримінального провадження. Прокурор не зявився в судове засідання, що не перешкоджає розгляду скарги за правилами ч. 3 ст. 306 КПК України.
Вислухавши пояснення скаржника та слідчого, дослідивши наявні матеріали у кримінальному провадженні, слідчий суддя приходить до висновку частково задовольнити скаргу, з таких підстав.
Згідно п.1 ч.1 ст.303 КПК України, на досудовому провадженні можуть бути оскаржені рішення, дії чи бездіяльність слідчого або прокурора, в т.ч. про неповернення тимчасово вилученого майна.
Постановою слідчого від 28.09.2016 року повністю відмовлено в клопотанні представника потерпілого ОСОБА_3 в поверненні вищеназваного автомобіля потерпілому ОСОБА_4 мотивуючи тим, що цей транспортний засіб визнано речовим доказом та виходячи з того, що для досягнення повноти, всебічності та неупередженості розслідування вищезазначеного факту, зокрема можливість використання автомобіля «РОRSE САYЕNNE» державний номерний знак НОМЕР_1 , як речового доказу, недопущення його приховування чи знищення, оскільки даний автомобіль є знаряддям вчинення злочину, тому його передача ОСОБА_4 чи іншим особам може призвести до втрати речового доказу.
Згідно ч.1 ст.100 КПК України речовий доказ, який був наданий стороні кримінального провадження або нею вилучений, повинен бути якнайшвидше повернутий володільцю, крім випадків, передбачених статтями 160 - 169, 170 - 173 цього Кодексу. Статтями 160-169 КПК України врегульовані питання тимчасового доступу до речей і документів та тимчасового вилучення майна, а статтями 170-173 КПК України встановлені порядок та підстави арешту майна.
Згідно ч 1 ст. 167 КПК України тимчасовим вилученням майна є фактичне позбавлення підозрюваного або осіб, у володінні яких перебуває зазначене у частині другій цієї статті майно, можливості володіти, користуватися та розпоряджатися певним майном до вирішення питання про арешт майна або його повернення.
Як встановлено в судовому засіданні, автомобіль «РОRSE САYЕNNE» д.н.з. НОМЕР_5 був вилучений 14.01.2015 року співробітниками поліції, а у подальшому був визнаний речовим доказом по вказаному кримінальному провадженню, та повторно цей автомобіль було вилучено 15.09.2016 року, тобто, вказаний автомобіль є тимчасово вилученим майном, у розумінні ст.167 КПК України.
Статтею 169 КПК України передбачені підстави повернення тимчасово вилученого майна, згідно яких тимчасово вилучене майно повертається особі, у якої воно було вилучено:
1) за постановою прокурора, якщо він визнає таке вилучення майна безпідставним;
2) за ухвалою слідчого судді чи суду, у разі відмови у задоволенні клопотання прокурора про арешт цього майна;
3) у випадках, передбачених частиною п`ятою статті 171, частиною шостою статті 173 цього Кодексу;
4) у разі скасування арешту.
Згідно ч.5 ст.171 КПК України, клопотання слідчого, прокурора про арешт тимчасово вилученого майна повинно бути подано не пізніше наступного робочого дня після вилучення майна, інакше майно має бути негайно повернуто особі, у якої його було вилучено. А відповідно до ч. 6 ст. 173 КПК України ухвалу про арешт тимчасово вилученого майна слідчий суддя, суд постановляє не пізніше сімдесяти двох годин із дня находження до суду клопотання, інакше таке майно повертається особі, у якої його було вилучено.
Однако, згідно матеріалів кримінального провадження та пояснень слідчого в суді установлено, що слідчий взагалі не звертався до слідчого судді з клопотанням про тимчасовий доступ до речей і документів або арешт майна, а тому вказаний автомобіль «РОRSE САYЕNNE» д.н.з. НОМЕР_1 , який визнаний речовим доказом та є тимчасово вилученим майном, повинен бути негайно повернутий володільцю.
Отже, враховуючи вищенаведене і те, що ОСОБА_4 є добросовісним набувачем автомобіля марки «РОRSE САYЕNNE» дн.з. НОМЕР_1 і не спростовано його набуття в спосіб визначеного для купівлі-продажу автомобіля, що на даний час про кримінальному провадженню нікому не оголошена підозра у вчиненні кримінального правопорушення за ст.290 КК України, а сам ОСОБА_4 (скаржник) визнаний потерпілим у даному кримінальному провадженні, що фактично проведено всі необхідні судові експертизи, слідчі та розшукові дії та відсутні дані про те, що повернення на зберігання потерпілому ОСОБА_4 даного автомобіля може призвести до його зникнення або настання інших наслідків, які можуть перешкодити кримінальному провадженню, що в данному провадженні є потерпіла сторона у особі скаржника ОСОБА_4 , який і зобовязується належним чином зберігати цей речовий доказ у разі його повернення.
Підсумовуючи наведене приходжу до висновку про те, що діями слідчого порушені вимоги КПК України, у зв`язку з чим порушені права скаржника підлягають судовому захисту а скарга задоволенню частково, а саме, в частині повернення автомобіля задовольнити, а в частині повернення реєстраційного свідоцтва відмовити, бо згідно ПДР України даний автомобіль не може використовуватись з підробленими номерами агрегатів та записами у реєстраційному свідоцтві, крім того є дані про реєстрацію іншого автомобіля-двійника, що підлягає подальшій перевірці у межах даного кримінального провадження, а тому речовий доказ (документ) реєстраційне свідоцтво САО 056084 - необхідно залишити на подальшому зберіганні у матеріалах даного кримінального провадження.
Враховуючи наведене та керуючись ст.ст. 100, 160-169, 170-173, 303-307, 309 КПК України, слідчий суддя,-
УХВАЛИВ:
Зобов`язати слідчого Прилуцького ВП ГУНП в Чернігівській області лейтенанта поліції ОСОБА_5 повернути автомобіль «РОRSE САYЕNNE» д.н.з. НОМЕР_1 на відповідальне зберігання ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , мешканцю АДРЕСА_1 , або іншій особі за дорученням.
Ухвала оскарженню не підлягає. Заперечення проти ухвали можуть бути подані під час підготовчого провадження в суді.

Слідчий суддя ОСОБА_1