АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
Справа № 11кп/796385/2016 Головуючий в суді першої інстанції ОСОБА_1
Категорія ч.2 ст.15, ч.2 ст.185 КК України Доповідач ОСОБА_2

В И Р О К
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 квітня 2016 року м. Київ

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду м. Києва в складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,
суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
при секретарі ОСОБА_5 ,

розглянувши в приміщенні суду у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу заступника прокурора м. Києва ОСОБА_6 на вирок Оболонського районного суду м. Києва від 02 лютого 2015 року за обвинуваченням

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Києва, неодруженого, непрацюючого, з середньою освітою, без відповідного місця реєстрації, який проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого:
- вироком Шевченківського районного суду м. Києва від 28.05.2001 р. за ч.1 ст.229-6 КК України на 1 рік позбавлення волі (звільнений на підставі ст.6 ЗУ «Про амністію» від 05.07.2001р.;

- вироком Оболонського районного суду м. Києва від 2 грудня 2002 року за ч.3 ст.186 КК України на 4 роки і 6 місяців позбавлення волі; (20.02.2007 року звільнений по відбуттю строку покарання);
- вироком Шевченківського районного суду м. Києва від 16 квітня 2008 року за ч.2 ст.190 , ч.1 ст.358, ст.70 КК України на 2 роки позбавлення волі; (16.11.2009 року звільнений по відбуттю строку покарання);
- вироком Дніпровського районного суду м. Києва від 14.05.2010 р. за ч.2 ст.185 КК України на 2 роки позбавлення волі; (17.02.2012 р. звільнений по відбуттю строку покарання);

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.15, ч.2 ст.185 КК України,

за участю прокурора ОСОБА_8 ,
захисника ОСОБА_9 ,
обвинуваченого ОСОБА_7 ,

В С Т А Н О В И Л А :

Вироком Оболонського районного суду м. Києва від 02 лютого 2015 року, ОСОБА_7 визнано винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.15, ч.2 ст.185 КК України та призначено йому покарання у виді позбавлення волі строком на 1 рік і 6 місяців.
На підставі ст.75 КК України звільнено ОСОБА_7 від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком 1 рік,
Згідно з вироком суду першої інстанції, 25 грудня 2014 приблизно о 15 год. 20 хв., ОСОБА_7 , маючи злочинний умисел направлений на повторне таємне викрадення чужого майна, перебуваючи в торгівельному залі магазину "Епіцентр", який розташований за адресою: м. Київ, вул. Полярна, 20д, шляхом вільного доступу, умисно, з корисливих мотивів, задля власного збагачення, впевнившись в тому, що за його діями ніхто із сторонніх осіб не спостерігає, намагався таємно повторно викрасти картридж марки "Gillete FUSION 4 шт." артикул 51313079 у кількості 2 шт., загальною вартістю (без ПДВ) 426 грн. 17 коп., змінні касети д/г марки "FUSION PROGLIDE 4 шт." артикул 51313193 у кількості 2 шт., загальною вартістю (без ПДВ) 485 грн. 42 коп., а всього на загальну суму 911 грн. 59 коп., які належали ТОВ "Епіцентр-К7", які поклав у свій саморобний конверт з монтованою фольгою, та, не розплатившись за товари, вийшовши за лінії кас, направився до виходу з магазину, однак свій злочинний умисел до кінця не довів з причин, які не залежали від його волі, так, як був затриманий співробітником служби безпеки вказаного магазину.

На вказаний вирок суду, заступник прокурора міста Києва ОСОБА_6 , подав апеляційну скаргу, в якій не оспорюючи фактичні обставини вчинення кримінального правопорушення, доведеність вини ОСОБА_7 та кваліфікацію його дій, просить вирок Оболонського районного суду м. Києва від 02.02.2015 скасувати в частині призначеного ОСОБА_7 покарання у зв`язку з неправильним застосуванням закону України про кримінальну відповідальність та невідповідністю призначеного покарання тяжкості кримінального правопорушення та особі обвинуваченого через м`якість, ухвалити новий вирок, за яким ОСОБА_7 призначити покарання за ч.2 ст.15, ч.2 ст.185 КК України у виді 1 року і 6 місяців позбавлення волі, в іншій частині вирок залишити без змін. При цьому зазначає, що суд першої інстанції дійшов до помилкового висновку, що виправлення обвинуваченого можливе без ізоляції від суспільства, незаконно призначив йому невиправдано м`яке покарання у виді позбавлення волі та звільнив від його відбування з випробуванням. Призначене покарання у виді позбавлення волі з випробуванням з іспитовим строком є у будь-якому випадку м`яким порівняно з покаранням у виді позбавлення волі, відбування якого пов`язане з ізоляцією особи від суспільства. Крім того, суд фактично не надав належної і достатньої оцінки обставинам кримінального правопорушення, даним про особу обвинуваченого, який раніше неодноразово судимий за вчинення корисливих злочинів проти власності та відбував реальне покарання у місцях позбавлення волі, тобто скоєння інкримінованого кримінального правопорушення повторно, свідчить, що він на шлях виправлення не став та належні висновки не зробив.

Заслухавши доповідь судді, доводи прокурора, який підтримав апеляційну скаргу прокурора з наведених у ній доводів та підстав, пояснення обвинуваченого ОСОБА_7 та його захисника, які частково підтримали апеляційну скаргу прокурора, перевіривши матеріали кримінального провадження, обговоривши доводи апеляційної скарги, провівши судові дебати та надавши обвинуваченому останнє слово, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга прокурора підлягає частковому задоволенню, виходячи з наступних підстав.

Висновок суду про доведеність вини ОСОБА_7 у вчиненні кримінального правопорушення, ґрунтується на доказах, перевірених судом, у порядку, передбаченому ч.3 ст.349 КПК України та не заперечується в апеляційній скарзі прокурора, як і висновок про правильність кваліфікації дій за ч.2 ст.15, ч.2 ст.185 КК України.

При призначенні покарання ОСОБА_7 ,суд врахував ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винного, обставину, яка пом`якшує покарання, суд визнав щире каяття обвинуваченого та обставиною, яка обтяжує покарання рецидив злочину і обґрунтовано призначив покарання у виді позбавлення волі в межах санкції ч.2 ст.15, ч.2 ст.185 КК України.

В апеляційній скарзі прокурор не заперечуючи висновки суду в частині призначення покарання ОСОБА_7 , просить скасувати вирок суду в частині призначеного покарання, та одночасно просить апеляційну інстанцію призначити за видом і розміром таке ж покарання, яке було призначено судом першої інстанції.

Отже, підстав для скасування вироку, щодо ОСОБА_7 ,в частині призначеного покарання немає, тому апеляційна скарга прокурора не може бути задоволена у повному об`ємі.
При цьому, апеляційна скарга прокурора підлягає задоволенню в частині необґрунтованого застосування до ОСОБА_7 вимог ст. 75 КК України, а вирок суду підлягає скасуванню в частині звільнення обвинуваченого від відбування покарання на підставі ст. 75 КК України з мотивів, наведених у апеляційній скарзі прокурора.

Приймаючи рішення про звільнення ОСОБА_7 від відбування покарання на підставі ст. 75 КК України, суд послався на аналогічні обставини, що і при призначенні покарання.
Відповідно до вимог ч.1 ст. 75 КК України при вирішенні питання про можливість виправлення засудженого від відбування покарання з випробуванням, суду належить врахувати не лише тяжкість злочину, особу винного, а й інші обставини, які дають підстави вважати, що виправлення винної особи буде можливим без реального позбавлення волі.
Разом з тим, у вироку суду не наведені обставини, які відповідно до вимог ст. 75 КК України могли бути підставами для висновку про можливість виправлення обвинуваченого без відбування покарання.
Колегія суддів вважає, що при вирішенні питання про застосування до ОСОБА_7 вимог ст.75 КК України суду належало врахувати тяжкість вчиненого кримінального правопорушення та його наслідки, дані про особу обвинуваченого, який є неодноразово судимим за вчинення корисливих злочинів проти власності, наявність обставини, що обтяжує покарання рецидив злочинів.
Ці обставини дають підстави вважати, що доводи апеляційної скарги прокурора, про те, що зазначені вище обставини не давали суду першої інстанції підстав для висновку про можливість виправлення та попередження нових злочинів ОСОБА_7 без відбування покарання у виді позбавлення волі.
Тому, відповідно до положень наведених у ст.50 КК України, а саме мети покарання, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції дійшов хибного висновку про можливість виправлення ОСОБА_7 без ізоляції від суспільства та при призначенні покарання безпідставно застосував вимоги ст. 75 КК України.
Отже, колегія суддів приходить до висновку про відсутність підстав для його звільнення від відбування покарання з випробуванням, а тому апеляційна скарга прокурора, в цій частині, є обґрунтованою та підлягає задоволенню із скасуванням вироку суду першої інстанції та постановленням апеляційним судом нового вироку, за яким засуджений має реально відбувати призначене йому покарання за вироком суду першої інстанції

Строк відбуття покарання ОСОБА_7 слід рахувати з моменту приведення до виконання вироку апеляційного суду.

На підставі викладеного та керуючись ст.404, 407, 420 КПК України, колегія суддів,-
З А С У Д И Л А :

Апеляційну скаргу заступника прокурора міста Києва ОСОБА_6 задовольнити частково.

Вирок Оболонського районного суду м. Києва від 02 лютого 2015 року, щодо ОСОБА_7 скасувати, в частині звільнення його від відбування покарання, на підставі ст. 75 КК України - скасувати.
Вважати ОСОБА_7 засудженим за ч.2 ст.15, ч.2 ст.185 КК України на 1 (один) рік і 6 (шість) місяців позбавлення волі.

В решті вирок суду першої інстанції, щодо ОСОБА_7 залишити без змін.

Строк відбування покарання ОСОБА_7 рахувати з моменту приведення вироку апеляційного суду до виконання.
На вирок може бути подана касаційна скарга до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом трьох місяців з дня проголошення вироку, а засудженим, який тримається під вартою, в той самий строк з дня вручення йому копії вироку.

С У Д Д І:

_________________ ________________ _________________
ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4