Справа № 183/4514/16
№ 1-кп/183/815/16
В И Р О К
іменем України
28 вересня 2016 року Новомосковський міськрайонний суд Дніпропетровської області у складі:
головуючого судді ОСОБА_1 ,
за участю:
секретаря ОСОБА_2 ,
прокурора ОСОБА_3 ,
обвинуваченого ОСОБА_4 ,
розглянув у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області кримінальне провадженні № 0001590 відносно:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Новомосковська Дніпропетровської області, громадянина України, з середньою спеціальною освітою, не працюючого, не одруженого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше судимого:
- 03.04.2006 року Новомосковським міськрайонним судом Дніпропетровської області за ч.1 ст.185 КК України, вид покарання - позбавлення волі строком на 1 рік. На підставі ст.75 КК України від відбуття покарання звільнений з іспитовим строком на 1 рік;
- 06.03.2007 року Новомосковським міськрайонним судом Дніпропетровської області за ч.4 ст.296, ч.2 ст.190, ч.2 ст.309, ч.1 ст.70 КК України, вид покарання - позбавлення волі строком на 3 роки. На підставі ст.71 КК України частково приєднано невідбутий термін 3 місяці за вироком Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 03.04.2006 року, до відбуття призначено покарання у вигляді 3 років 3 місяців позбавлення волі. Звільнений 26.01.2010 року з Криворіжської виправної колонії Дніпропетровської області №80 у зв`язку з відбуттям покарання;
- 22.11.2010 року Новомосковським міськрайонним судом Дніпропетровської області за ч.3 ст.185, ст.75 КК України,вид покарання - позбавлення волі строком на 4 роки. На підставі ст.75 КК України від відбуття покарання звільнений з іспитовим строком на 3 роки;
- 03.09.2012 року Новомосковським міськрайонним судом Дніпропетровської області за ч.2 ст.185, ч.2 ст.186, ч.1 ст.70 КК України, вид покарання - позбавлення волі строком на 4 роки. На підставі ст.71 КК України частково приєднано невідбутий термін 1 місяць за вироком Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 22.11.2010 року, до відбуття призначено покарання у вигляді 4 років 1 місяця позбавлення волі. Із зарахуванням тримання під вартою з 01.03.2012 року по 03.09.2012 року.
Звільнений 03.01.2015 року за ухвалою Самарського районного суду м. Дніпропетровська від 26.12.2014 року умовно-достроково на підставі ст.81 КК України, не відбутий термін 1 рік 2 місяці 20 днів,

обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України, -

в с т а н о в и в:
22 квітня 2016 року о 23 годині 43 хвилини ОСОБА_4 разом із малознайомим ОСОБА_5 знаходилися в приміщенні «Ломбарду «Онікс» Анохіна, Яценко», розташованому по вул. Сучкова, 15 в м. Новомосковську Дніпропетровської області. Де у ОСОБА_4 раптово виник злочинний умисел спрямований на відкрите викрадення чужого майна (грабіж).
Реалізуючи свій злочинний умисел, ОСОБА_4 , діючи умисно, повторно, передбачаючи та бажаючи настання суспільно небезпечних наслідків, з корисливих мотивів, лівою рукою через ліве плече потерпілого ОСОБА_5 відкрито схватив з прилавку ломбарду мобільний телефон марки «Nokia 5310», іmeі: НОМЕР_1 , вартістю 442 грн., після чого утримуючи його в руках, з місця скоєння злочину зник, побігши у невідомому напрямку, чим завдав потерпілому ОСОБА_5 матеріальну шкоду на загальну суму 442,00 грн.
Таким чином, своїми умисними діями ОСОБА_4 вчинив злочин передбачений ч. 2 ст. 186 КК України, тобто відкрите викрадення чужого майна (грабіж), вчинене повторно.
В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 вину свою визнав повністю та показав, що обставини викладені в обвинувальному акті не оспорює та повністю визнає себе винним у пред`явленому обвинуваченні. Від давання показань відмовився, зазначивши, що визнає себе винним, повністю визнає обставини, зазначені прокурором в обвинувальному акті. Щиро розкаюється у вчиненому, шкодує, що вчинив злочини.
В судовому засіданні у відповідності до ч. 3 ст. 349 КПК України судом було з`ясовано, що учасники судового провадження правильно розуміють зміст вищенаведених обставин, а також встановлено відсутність сумнівів у добровільності їх позиції.
Оскільки учасники судового провадження, в тому числі обвинувачений, не оспорювали в судовому засіданні обставини, при яких обвинуваченим ОСОБА_4 скоєно злочин, суд вважає недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються, і учасники судового процесу проти цього не заперечували.
Також в судовому засіданні суд роз`яснив учасникам судового процесу вимоги ч. 3 ст. 349 КПК України щодо позбавлення права оскарження обставин, які ніким не оспорюються, в апеляційному порядку.
Отже, суд, дослідивши докази в межах пред`явленої підозри, не виходячи за межі пред`явленого обвинувачення, яке прокурор підтримав в судовому засіданні, приходить до однозначного висновку про те, що вина обвинуваченого ОСОБА_4 у відкритому викраденні чужого майна (грабіж), вчиненому повторно, доведена у повному обсязі і його умисні дії вірно кваліфіковані органом досудового слідства за ч. 2 ст. 186 КК України, як відкрите викрадення чужого майна (грабіж), вчинене повторно.
При призначенні виду та розміру покарання обвинуваченому суд керується ст. 65 КК України, враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, дані про особу обвинуваченого, сукупність усіх обставин у справі.
Суд враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, а саме те, що вчинений ОСОБА_4 злочин є тяжким, дані про особу обвинуваченого, який має непогашену судимість.

Обставиною, яка обтяжує покарання, суд визнає рецидив злочинів.
Однак, обставинами, які пом`якшують покарання суд, визнає щире каяття, яке ґрунтується на належній критичній оцінці ОСОБА_4 своєї протиправної поведінки, визнання вини та готовністю підлягати кримінальній відповідальності; активне сприяння розкриттю злочину, яке полягає у тому, що обвинувачений на протязі досудового і судового розгляду не змінював своїх показань; а також добровільне відшкодування завданого збитку.
Таким чином, суд, враховуючи те, що обвинувачений свою вину визнав повністю, розкаявся у вчиненому, за місцем проживання характеризується позитивно, потерпілий претензій до обвинуваченого не має, та не просив суворо покарати останнього, приходить до висновку про можливість призначення ОСОБА_4 покарання у виді позбавлення волі строком на чотири роки, та на підставі ст. 75 КК України звільнення його від відбування покарання з випробувальним терміном, тривалістю два роки, оскільки саме таке покарання буде повністю відповідати ступеню тяжкості вчиненого злочину, конкретним його обставинам, обставинам, що пом`якшують покарання та обтяжують його, даним про особу обвинуваченого.

Призначаючи покарання як кару суд, виходячи з вимог ст. 50 КК України, враховує, що призначення покарання у вигляді позбавленням волі на вказаний вище строк з випробуванням буде необхідним та достатнім для виправлення засудженого і запобігання вчинення ним нових злочинів.
З цих же підстав суд не вбачає необхідності призначення ОСОБА_4 покарання в межах найбільшої санкції ч. 2 ст. 186 КК України.
Вирішуючи долю речових доказів, відповідно до ст. ст. 100, 374 КПК України, суд вважає, що договір про надання фінансового кредиту № 9.5627/0 від 22.04.2016 року та DVD диск, з відеозаписами з камер відео спостереження «Ломбарду «Онікс» Анохіна, ОСОБА_6 », що розташований по вул. Сучкова, 15 в м. Новомосковську, за період 22.04.2016 року в період часу з 23:43:04 до 23:51:00, за 22.04.2016 року в період часу з 23:44:16 до 23:45:00 необхідно залишити при справі.
На підставі викладеного, враховуючи ступінь тяжкості скоєного кримінального правопорушення, особу обвинуваченого, а також усі обставини по справі, керуючись ст. ст. 370, 371, 374 КПК України, суд,-
у х в а л и в :
ОСОБА_4 визнати винним у пред`явленому обвинуваченні за ч. 2 ст. 186 КК України та призначити йому покарання чотири роки позбавлення волі.
На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбування призначеного йому покарання з випробуванням строком на два роки.
На підставі ст. 76 КК України покласти на ОСОБА_4 обов`язки періодично з`являтися для реєстрації до кримінально виконавчої інспекції у встановлені ними дні, не виїжджати без їх дозволу за межі України на постійне проживання, повідомляти їх про зміну місця свого проживання.
Речові докази, а саме договір про надання фінансового кредиту № 9.5627/0 від 22.04.2016 року та DVD диск, з відеозаписами з камер відео спостереження «Ломбарду «Онікс» Анохіна, ОСОБА_6 », що розташований по АДРЕСА_3 , за період 22.04.2016 року в період часу з 23:43:04 до 23:51:00, за 22.04.2016 року в період часу з 23:44:16 до 23:45:00 залишити при справі.
Копію вироку вручити засудженому негайно.

Апеляційна скарга на вирок може бути подана до апеляційного суду Дніпропетровської області, через Новомосковський міськрайонний суд Дніпропетровської області - протягом тридцяти днів з дня його проголошення, а ОСОБА_4 в той же строк з моменту вручення копії вироку.

Суддя ОСОБА_1