Провадження №1-КП/359/66/2016
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
«21» липня 2016 р. м.Бориспіль
Бориспільський міськрайонний суд Київської області у складі:
головуючого судді ОСОБА_1 ,
прокурора ОСОБА_2 ,
обвинуваченого ОСОБА_3 ,
адвоката ОСОБА_4 ,
при секретарі ОСОБА_5 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду кримінальне провадження по обвинуваченню:
ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець м. Бровари, Київської області, українець, громадянин України, не депутат, не інвалід, на утриманні має малолітню дитину, раніше судимий: 08.07.2002 року за ст.ст. 187 ч. 2, 69 КК України до міри покарання у вигляді позбавлення волі строком на 3 роки 6 місяців; 30.07.2008 року за ст.ст. 289 ч. 2, 69 КК України до міри покарання у вигляді позбавлення волі строком на 2 роки; 10.12.2008 року за ст. 15, ч. 2 ст. 289, ст. 289 ч. 2, ст. 185 ч. 3, ст. 70, ст. 71 КК України до міри покарання у вигляді позбавлення волі строком на 5 років 6 місяців, проживаючий за адресою: АДРЕСА_1 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2 , у скоєнні кримінальних правопорушень (злочинів) передбачених ч. 2 ст. 185, ч. 3 ст. 185 КК України, -
В С Т А Н О В И В :
ОСОБА_3 будучи неодноразово судимим за скоєння корисливих злочинів, останній раз Броварським міськрайонним судом Київської області 10.12.2008 за ст. 15, ч. 2 ст. 289, ч. 3 ст. 185, ст. 70, ст. 71 КК України до покарання у виді позбавлення волі строком на 5 років 6 місяців, маючи не зняту та непогашену в установленому законом порядку судимість, на шлях виправлення не став, належних висновків для себе не зробив та повторно вчинив кримінальні правопорушення при наступних обставинах.
Так, 31.12.14р., біля 19 години, ОСОБА_3 перебуваючи в с. Семиполки, Броварського району, Київської області, вирішив зайти до свого знайомого ОСОБА_7 , який проживає в квартирі АДРЕСА_3 . Підійшовши до вказаної квартири він виявив, що вхідні дівері відчиненні, та пошкоджена їх серцевина замку. Коли ОСОБА_3 переконався, що в квартирі нікого не має, то у нього, з корисливих мотивів, виник злочинний умисел на таємне викрадення чужого майна, а саме телевізору марки «SAMSUNG» UE42F5020AK, який належить ОСОБА_7 . Реалізуючи свій злочинний умисел, діючи умисно, таємно та з корисливих мотивів, усвідомлюючи протиправність своїх дій, та впевнившись що за його діями ніхто не спостерігає, ОСОБА_3 , через вхідні двері проник до квартири АДРЕСА_3 , де проживає ОСОБА_7 , та діючи умисно, таємно і повторно, перебуваючи в кімнаті даної квартири, таємно викрав телевізор марки «SAMSUNG» UE42F5020AK, залишкова вартість якого, з урахуванням комплектації, могла становити 7718 грн. 72 коп.
Після чого з викраденим телевізором ОСОБА_3 з місця вчинення кримінального правопорушення зник, викраденим майном розпорядився на власний розсуд, чим спричинив потерпілому ОСОБА_7 матеріальної шкоди, суму 7718 грн. 72 коп.
Також, 27.05.2015, біля 06 год. 00 хв., перебуваючи за адресою: АДРЕСА_4 , ОСОБА_3 , намагався зустрітися зі своїм знайомим, квартира якого знаходиться на 12 поверсі вказаного будинку, проте останній двері не відчинив. В цей час, ОСОБА_3 , знаходячись на 12 поверсі зазначеного будинку, побачив велосипед марки ARDIS, моделі FITNЕSS MTB, рама НОМЕР_1 , який знаходився поблизу вхідних дверей квартири АДРЕСА_5 , який вирішив викрасти.
Реалізуючи свій злочинний умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна, діючи умисно, таємно, з корисливих мотивів, переконавшись, що за ним ніхто не спостерігає, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій, передбачаючи суспільно-небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, ОСОБА_3 умисно, таємно, повторно, викрав велосипед марки ARDIS, моделі FITNЕSS MTB, рама 777, спустивши його сходами на перший поверх будинку, минувши консьєржа, який не знав та не міг знати про належність велосипеда іншому власнику, вигнав викрадений велосипед на вулицю.
Після цього, ОСОБА_3 разом із вказаним велосипедом залишив місце скоєння крадіжки та розпорядився ним, шляхом його продажу до ПТ «Найкращий Ломбард», який знаходиться за адресою: Київська область, м. Бровари, вул. Гагаріна, 14, чим заподіяв потерпілому ОСОБА_8 майнову шкоду у розмірі 3 625,48 грн.
Крім цього, 18.06.2015, біля 16 год. 30 хв., ОСОБА_3 , проводячи свій вільний час разом з особою, матеріали щодо якої виділено в окреме кримінальне провадження, перебував неподалік від буд. АДРЕСА_6 , де у них виник умисел на крадіжку майна, що знаходилось у вказаному будинку.
Розподіливши між собою ролі для здійснення кримінального правопорушення, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій, передбачаючи суспільно-небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, особа, матеріали щодо якої виділено в окреме кримінальне провадження, залишилась біля даного будинку та спостерігала за обстановкою поблизу, щоб не з`явились сторонні особи та не викрили їх, а ОСОБА_3 умисно, таємно, проник на територію домоволодіння, що належить ОСОБА_9 , відчинивши незамкнені вхідні двері буд. АДРЕСА_6 , в такий спосіб проник до даного будинку.
Продовжуючи свою злочинну діяльність, ОСОБА_3 , 22.10.2015, діючи спільно та за попередньою змовою із особою, матеріали щодо якої виділено в окреме кримінальне провадження, з метою вчинення крадіжки, біля 09 год. 00 хв., прибули за адресою: АДРЕСА_6 , до домоволодіння ОСОБА_11 .
Даним кримінальним правопорушенням ОСОБА_3 спільно із особою, матеріали щодо якої виділено в окреме кримінальне провадження, спричинили потерпілим ОСОБА_11 та його дружині ОСОБА_12 майнову шкоду у розмірі 30 963 грн.
Обвинувачений в судовому засіданні вину у пред`явленому обвинуваченні визнав у повному обсязі і пояснив, що він у повному обсязі визнає свою вину по пред`явленому обвинуваченню. Раніше вину визнавав частково через те, що його під час затримання побив потерпілий. Тепер він вирішив казати правду. Всі обставини зазначені у обвинувальному акті відповідають дійсності. Цивільний позов потерпілого він визнає частково, оскільки не брав годинник і 500 доларів США. Зазначені речі в пред`явленому обвинуваченні також відсутні. Він просить суд суворо його не карати, щиро розкаюється у скоєному, вибачається перед потерпілими.
Враховуючи ту обставину, що обвинувачений у повному обсязі визнав свою вину та підтвердив дійсність обставин викладених у обвинувальному акті, а також ту обставину, що відносно цього не заперечують інші учасники судового провадження, суд, відповідно до вимог ч.3 ст.349 КПК України, з`ясувавши правильність розуміння учасниками судового провадження змісту цих обставин, впевнившись у добровільності їх позиції, та роз`яснивши їм, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку, визнав недоцільним дослідження тих обставин, які ніким не оспорені, а саме обставин скоєння обвинуваченим інкримінованих йому дій, та після допиту обвинуваченого дослідив приєднані сторонами матеріали, що характеризують його особу.
Враховуючи викладене суд дійшов висновку, що дійсно, 31.12.14р., біля 19 години, ОСОБА_3 умисно, таємно, повторно, проник до квартири АДРЕСА_3 що належить ОСОБА_7 та викрав звідти телевізор марки «SAMSUNG» UE42F5020AK, чим спричинив потерпілому ОСОБА_7 матеріальної шкоди, суму 7718 грн. 72 коп.
Крім того, 27.05.2015, біля 06 год. 00 хв., перебуваючи за адресою: вул. Короленка, 74, м. Бровари, Київська область, ОСОБА_3 , умисно, таємно повторно, викрав велосипед марки ARDIS, моделі FITNЕSS MTB, рама 777, чим заподіяв потерпілому ОСОБА_8 майнову шкоду у розмірі 3 625,48 грн.
Своїми умисними діями, що виразились у таємному викраденні чужого майна (крадіжка), вчиненому повторно, поєднаному з проникненням у житло та інше приміщення, ОСОБА_13 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 3 ст. 185 КК України.
Своїми умисними діями, що виразились у таємному викраденні чужого майна (крадіжка), вчиненому повторно, ОСОБА_13 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 185 КК України.
Своїми умисними діями, що виразились у таємному викраденні чужого майна (крадіжка), вчиненому повторно, поєднаному з проникненням у житло та інше приміщення, за попередньою змовою групою осіб, ОСОБА_13 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 3 ст. 185 КК України.
Своїми умисними діями, що виразились у таємному викраденні чужого майна (крадіжка), вчиненому повторно, поєднаному з проникненням у житло та інше приміщення, за попередньою змовою групою осіб, ОСОБА_13 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 3 ст. 185 КК України.
Суд вважає ОСОБА_6 винним у скоєнні зазначених кримінальних правопорушень (злочинів).
Суд вважає, що ОСОБА_13 підлягає покаранню за вчинені ним кримінальні правопорушення (злочини), оскільки доказів іншого учасниками судового провадження суду надано не було.
При обранні обвинуваченому виду і міри покарання суд враховує характер, ступінь суспільної небезпеки та тяжкість скоєних кримінальних правопорушень (злочинів), особу винного.
Обвинувачений скоїв тяжкі злочини та злочин середньої тяжкості, однак тяжких наслідків від цього не настало.
Обвинувачений раніше неодноразово судимий за скоєння злочинів проти власності, скоїв новий злочин після повного відбуття покарання за попередні злочини, має постійне місце проживання де характеризується посередньо, не працює, одружений, має на утриманні малолітню дитину, не перебуває на обліку у лікарів нарколога і психіатра, шкода заподіяна потерпілим частково відшкодована шляхом повернення викраденого майна, цивільний позов до себе визнав частково в частині відновлення порушених прав потерпілого та відшкодування вартості викраденого майна визначеного у обвинувальному акті.
Обвинувачений у судовому засіданні вину свою визнав повністю, у скоєному щиро розкаявся, що згідно до вимог ст.66 КК України є обставиною, яка пом`якшує покарання обвинуваченого.
Обставин, що згідно ст.67 КК України обтяжують покарання обвинуваченого судом не встановлено.
Суд не визнає обставиною, що обтяжує покарання обвинуваченого, згідно вимог ст..67 КК України рецидив злочинів, оскільки кваліфікуючою ознакою вказаних кримінальних правопорушень є повторність, що і зазначено в обвинувальному акті, тому на думку суду, рецидив злочинів у цьому випадку відсутній.
Згідно до вимог ч.2 ст.50 КК України, покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових злочинів, як засудженим, так і іншими особами.
На підставі наведеного суд вважає, що виправлення і перевиховання обвинуваченого не можливе без ізоляції від суспільства і єдиним достатнім покаранням для нього буде покарання у виді позбавлення волі на певний строк.
Речові докази, повернути власникам.
Крім того, з обвинуваченого слід стягнути на користь Держави витрати на проведення експертиз під час досудового слідства.
У стягненні судових витрат у розмірі 196, 56 грн. за проведення експертизи слід відмовити, оскільки з поданої прокурором довідки вбачається, що зазначені судові витрати були понесені по іншому кримінальному провадженню, ніж те, що розглядається судом.
На підставі наведеного, керуючись ст.ст.368, 370, 374 КПК України, Суд
З А С У Д И В :
ОСОБА_6 визнати винним у пред`явленому обвинуваченні за ст.185 ч.2 КК України.
ОСОБА_6 визнати винним у пред`явленому обвинуваченні за ст.185 ч.3 КК України.
ОСОБА_14 призначити покарання за ст.185 ч.2 КК України у виді 2 (двох) років позбавлення волі.
ОСОБА_14 призначити покарання за ст.185 ч.3 КК України у виді 4 (чотирьох) років позбавлення волі.
На підставі ст..70 ч.1 КК України, остаточно призначити покарання ОСОБА_14 шляхом повного поглинання менш суворого покарання більш суворим у виді 4 (чотирьох) років позбавлення волі.
До набрання чинності вироком суду запобіжний захід ОСОБА_14 залишити попередній утримання під вартою, та утримувати його в СІЗО ДПС в м.Києві та Київській області, рахуючи строк відбуття покарання з 22.10.2015р.
На підставі ст..72 ч.5 КК України, додатково зарахувати ОСОБА_14 у строк відбутого покарання строк перебування під вартою в умовах СІЗО під час проведення досудового слідства і судового розгляду в період з 22.10.2015р. по 21.07.2016р., а всього 8 місяців 29 днів.
Цивільний позов задовольнити частково.
Речові докази, повернути власникам.
Стягнути з на користь Держави судові витрати на проведення експертиз у загальній сумі 921 (дев`ятсот двадцять одну) грн.
У стягненні судових витрат у розмірі 196 грн. 56 коп. відмовити.
На вирок може бути принесено апеляцію до Апеляційного суду Київської області через Бориспільський міськрайонний суд Київської області на протязі 30 (тридцяти) днів з моменту проголошення.
Після закінчення строку на апеляційне оскарження вирок набирає законної сили.
Копія вироку вручається прокурору і засудженому негайно, після оголошення.
Суддя ОСОБА_1