Справа № 395/90/16-к
Провадження № 1-кп/395/21/2016
В И Р О К
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Новомиргородський районний суд Кіровоградської області у складі:
головуючого судді ОСОБА_1 ,
із секретарем судового засідання ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
за участю сторін кримінального провадження:
прокурора ОСОБА_4 ,
обвинуваченого ОСОБА_5 ,
захисника адвоката ОСОБА_6 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження, внесене в Єдиний реєстр досудових розслідувань за № 0000273 від 04.11.2015 року, стосовно ОСОБА_5 ,
ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та мешканця АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, освіта вища, не одружений, дітей на утриманні не має, працюючий на посаді старшого державного виконавця відділу ДВС Новомиргородського РУЮ Кіровоградської області, державний службовець 14 рангу 7 категорії, зареєстрований та проживаючий за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимий, не є депутатом,
обвинуваченого у вчиненні злочину, передбаченого ч.3 ст.368 КК України,
в с т а н о в и в :
Суд визнав доведеним, що ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , відповідно до наказу № 431/к від 01.04.2015 переведено на посаду старшого державного виконавця відділу ДВС Новомиргородського РУЮ Кіровоградської області.
Відповідно до посадової інструкції старшого державного виконавця відділу ДВС Новомиргородського РУЮ Кіровоградської області ОСОБА_5 мав наступні повноваження:
-дотримуватись етики поведінки державного службовця, зобов`язаний сумлінно виконувати службові обов`язки, постійно вдосконалювати організацію своєї роботи і підвищувати професійну кваліфікацію, не допускати в своїй діяльності порушення прав громадян та юридичних осіб, гарантованих Конституцією України;
-здійснювати примусове виконання рішень судів, інших органів (посадових осіб) виконання яких, відповідно до законів України, покладено на державну виконавчу службу;
-зобов`язаний вживати заходів примусового виконання рішення, неупереджено, своєчасно, повно вчиняти виконавчі дії, не допускати порушень вимог чинного законодавства про виконавче провадження;
-діяти у межах своїх повноважень визначених діючим законодавством;
-проводити особистий прийом громадян, виконавчі документи яких безпосередньо перебувають на виконанні у зв`язку з відповідним розподілом території обслуговування.
Крім повноважень, передбачених посадовою інструкцією, на державного виконавця, у відповідності із статтею 11 Закону України «Про виконавче провадження», покладено наступні обов`язки і права:
- зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів примусового виконання рішень, неупереджено, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.
- має право накладати арешт на кошти та інші цінності боржника, зокрема на кошти, які перебувають на рахунках і вкладах у банках, інших фінансових установах, на рахунки в цінних паперах, а також опечатувати каси, приміщення і місця зберігання грошей;
- у разі ухилення боржника від виконання зобов`язань, покладених на нього рішенням, звертатися до суду за встановленням тимчасового обмеження у праві виїзду боржника - фізичної особи або керівника боржника - юридичної особи за межі України - до виконання зобов`язань за рішенням.
Таким чином, ОСОБА_5 , перебуваючи на посаді старшого державного виконавця відділу державної виконавчої служби Новомиргородського РУЮ Кіровоградської області, відповідно до п.1 Примітки до ст.364, ч.3 ст. 18 КК України, п.1 ч.1 ст. 3 Закону України «Про запобігання корупції», постійно здійснював функцію представника влади, тобто являється посадовою особою 7 категорії, якій присвоєно 14 ранг державного службовця.
Проте, ОСОБА_5 займаючи вказану посаду, будучи службовою особою, що постійно здійснює функцію представника влади, спонукаємий жадобою до наживи, незаконного збагачення, вирішив умисно одержати неправомірну вигоду.
Так, 26.11.2013 відділом ДВС Новомиргородського РУЮ Кіровоградської області на підставі виконавчого листа № 0511/4623/13-ц 2/224/186/13 від 08.04.2013, виданого Дебальцевським міським судом Донецької області відкрито виконавче провадження № 32/15 номер за ЄДРВП 40960760 відносно боржника ОСОБА_7 про стягнення з останнього аліментів на утримання неповнолітнього сина ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , в сумі 605 грн. щомісячно з 12.12.2012 до досягнення сином повноліття.
У результаті несвоєчасної сплати ОСОБА_7 аліментів, на підставі ухвали Новомиргородського районного суду Кіровоградської області від 18.06.2015, останньому обмежено у праві виїзду з України.
04.10.2015, ОСОБА_7 відряджений до м. Москва Російської Федерації та на митниці України його було примусово висаджено та пояснено, що відносно нього працівниками ДВС обрано обтяження.
05.10.2015 ОСОБА_9 , яка являється тіткою ОСОБА_7 , за проханням останнього прибула до ВДВС Новомиргородського РУЮ, що по вул. Кірова, 52 в м. Новомиргород, вияснити підстави заборони виїзду за кордон ОСОБА_7 , де дізналась, що виконавче провадження відносно її племінника веде старший державний виконавець ОСОБА_5 .
Згідно із статтею 6 Закону України «Про виконавче провадження», державний виконавець зобов`язаний використовувати надані йому права відповідно до закону і не допускати у своїй діяльності порушення прав та законних інтересів фізичних і юридичних осіб.
Статтею 22 Закону України «Про запобігання корупції» державним службовцям заборонено використовувати свої службові повноваження або своє становище та пов`язані з цим можливості з метою одержання неправомірної вигоди для себе чи інших осіб.
09.10.2015 ОСОБА_7 самостійно приїхав до ВДВС Новомиргородського РУЮ, де звернувся до старшого державного виконавця ОСОБА_5 . Останній в коридорі, біля свого кабінету повідомив ОСОБА_7 , що якщо той сплатить особисто йому грошові кошти в сумі 5000 грн., то він у термін два тижні направить лист до Прикордонної служби України про скасування рішення суду про відмову в перетині державного кордону.
Пунктом 12.4. Інструкції з організації примусового виконання рішень, затвердженої наказом Мінюсту України № 512/5 від 02.04.2012, зареєстрованим в Мінюсті України 02.04.2012 № 489/20802, передбачено, що тимчасове обмеження у праві виїзду особи за межі України знімається у разі винесення державним виконавцем постанови про скасування тимчасового обмеження у праві виїзду особи з України у разі належного виконання особою зобов`язань щодо сплати періодичних платежів.
03.11.2015 об 11:23 год. ОСОБА_5 у телефонній розмові повідомив, що він зібрав відносно нього пакет документів, що стосуються заробітної плати і майна та він накладе на них арешт, якщо ОСОБА_7 не передасть 5000 грн.
ОСОБА_7 , розуміючи, що ОСОБА_5 , як державний виконавець може вчинити вказані виконавчі дії, чим позбавить його певних прав, погодився на умови ОСОБА_5 та пообіцяв по отриманню кредиту в банку передати обумовлену ним раніше суму грошових коштів.
05.11.2015 близько 15 год. ОСОБА_9 за проханням ОСОБА_7 пішла до ОСОБА_5 аби поцікавитись чи не передав він документи по накладенню арешту на банківські рахунки та чи їх домовленість з ОСОБА_7 ще в силі. В спілкуванні ОСОБА_5 пояснив ОСОБА_9 , що він підготує постанову для Державної прикордонної служби України та коли приїде до нього ОСОБА_7 він йому її передасть для відправки поштою на адресу Прикордонної служби і тоді ОСОБА_7 зможе виїжджати за кордон. Крім цього повідомив, що рахунки він не блокував та майно не арештовував, та вказав, що йому необхідно передати 5000 грн. та 300 грн. на витрати. ОСОБА_9 повідомила, що вона готова передати визначену ним суму грошових коштів, оскільки ОСОБА_7 перебував у відрядженні. Після цього, ОСОБА_5 домовився про зустріч з ОСОБА_9 на 06.11.2015.
В обумовлений час, 06.11.2015 близько 11:45 год. ОСОБА_9 за попередньою домовленістю з ОСОБА_5 прибула до відділу ДВС Новомиргородського РУЮ, розташованого за адресою: м. Новомиргород, вул. Кірова, 52, де передала останньому грошові кошти в сумі 5 000 грн. в якості неправомірної вигоди.
Вказані обставини підтверджуються наданими в судовому засіданні показаннями свідків ОСОБА_9 , ОСОБА_7 .
В судовому засіданні ОСОБА_5 свою вину у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.368 КК України, не визнав та пояснив, що за попередньою домовленістю з ОСОБА_7 він взяв через ОСОБА_9 грошові кошти в сумі 5000 грн. для внесення на депозитний рахунок ВДВС з метою погашення наявної заборгованості зі сплати аліментів боржника ОСОБА_7 , щодо якого відкрито виконавче провадження № 32/15 номер за ЄДРВП НОМЕР_1 про стягнення з останнього аліментів на утримання неповнолітнього сина ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_3 .
Після отримання грошових коштів, ОСОБА_5 затримано працівниками міліції на місці злочину та проведено огляд місця події, під час якого у лівій зовнішній кишені штанів ОСОБА_5 виявлено та вилучено грошові кошти в сумі 5 000 грн. Вказані обставини підтверджуються наданими в судовому засіданні показаннями свідків ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , які 06.11.2015 року були очевидцями процесуальних дій стосовно ОСОБА_5 огляду місця події, освідування особи, затримання особи та обшуку особи.
Органи досудового розслідування обвинувачують ОСОБА_5 у тому, що ОСОБА_5 , будучи службовою особою (старшим державним виконавцем ВДВС Новомиргородського РУЮ), що постійно здійснює функцію представника влади, спонукаємий жадобою до наживи, незаконного збагачення, погрожуючи накладенням арешту на рахунки та майно ОСОБА_7 , не скасовуючи у законний спосіб тимчасове обмеження у праві виїзду ОСОБА_7 за кордон, не передаючи виконавчий лист на виконання за місцем роботи ОСОБА_7 для утримання заборгованості по аліментах із заробітної плати, створив умови за яких ОСОБА_7 вимушений був надати неправомірну вигоду. Таким чином ОСОБА_5 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 3 ст. 368 КК України, тобто одержання службовою особою неправомірної вигоди для себе за вчинення в інтересах того, хто надає неправомірну вигоду будь-якої дії з використанням наданої їй влади чи службового становища, поєднане з вимаганням неправомірної вигоди:
05.10.2015 року ОСОБА_5 повідомив ОСОБА_9 , що зняття заборони на виїзд за кордон щодо її племінника можливе лише за умови передачі йому неправомірної вигоди в розмірі 5 000 грн., що у разі передачі йому вказаної суми грошових коштів він також не буде вживати заходи виконавчого характеру відносно ОСОБА_7 . ОСОБА_9 , усвідомлюючи, що у тому разі якщо вона не передасть ОСОБА_5 грошові кошти в сумі 5 000 грн. у якості неправомірної вигоди, то її племінник не зможе виїжджати за кордон, що призведе до його звільнення з роботи, оскільки він працює провідником пасажирських вагонів, тому погодилася на вимоги ОСОБА_5 ;
09.10.2015 ОСОБА_7 самостійно приїхав до ВДВС Новомиргородського РУЮ, де звернувся до старшого державного виконавця ОСОБА_5 . Останній в коридорі, біля свого кабінету повідомив ОСОБА_7 , що якщо той сплатить особисто йому грошові кошти в сумі 5000 грн., то він у термін два тижні направить лист до прикордонної служби України про скасування рішення суду про відмову в перетині державного кордону, та зауважив, якщо ОСОБА_7 не виконає його умов, то він накладе арешт на все його майно та на банківські рахунки.
За правилами ч.ч. 1-3 ст. 62 Конституції України особа вважається невинуватою у вчиненні злочину і не може бути піддана кримінальному покаранню, доки її вину не буде доведено в законному порядку і встановлено обвинувальним вироком суду.
Ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні злочину.
Обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.
Відповідно до положень ч. 3 ст. 373 КПК України обвинувальний вирок не може ґрунтуватися на припущеннях і ухвалюється лише за умови доведення у ході судового розгляду винуватості особи у вчиненні кримінального правопорушення.
В судовому засіданні ОСОБА_5 свою вину у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.368 КК України, не визнав та пояснив, що за попередньою домовленістю з ОСОБА_7 він взяв через ОСОБА_9 грошові кошти в сумі 5000 грн. для внесення на депозитний рахунок ВДВС з метою погашення наявної заборгованості зі сплати аліментів боржника ОСОБА_7 , щодо якого відкрито виконавче провадження № 32/15 номер за ЄДРВП НОМЕР_1 про стягнення з останнього аліментів на утримання неповнолітнього сина ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , що дало б в подальшому можливість у разі належного виконання боржником зобов`язань щодо сплати періодичних платежів зняти тимчасове обмеження у праві виїзду особи за межі України шляхом винесення державним виконавцем постанови про скасування тимчасового обмеження у праві виїзду особи з України.Однак оформити документально факт вилучення ним готівкою грошових коштів для зарахування на депозитний рахунок органу ДВС в рахунок погашення заборгованості по аліментам він не встиг, оскільки через декілька секунд був затриманий правоохоронцями.
Заперечення обвинуваченого в частині розміру наявної на 06.11.2015 року заборгованості по сплаті аліментів, здійснення ним запитів в ЄДРВП про місце роботи, отримання пенсії та відкритих рахунків доходів пенсії та рахунків боржника, відсутності на вказану дату законних підстав для направлення виконавчого листа за належністю до територіального відділу за місцем роботи боржника, підтверджуються зібраними стороною захисту у справі доказами:
- листом начальника ВДВС Новомиргородського РУЮ від 11.01.2016 № 15 у відповідь на адвокатський запит захисника ОСОБА_6 згідно з яким згідно розрахунку по сплаті аліментів станом на 06.11.2015 р. з урахуванням всіх квитанцій, які знаходяться в провадженні, заборгованість станове 5579 грн. 58 коп. ( а.с. 72 т.2);
- довідками розрахунками про наявну заборгованість в виконавчому провадженні № 32/15 станом на 06.11.2015 року та станом на 01.01.2016 року (а.с.73-74 т.2);
- листом начальника ВДВС Новомиргородського РУЮ від 11.11.2015 № 6404 у відповідь на адвокатський запит захисника ОСОБА_6 ( а.с. 76-77 т.2);
- копією адвокатського запиту від 12.04.2016 року, копією повідомлення начальника ВДВС Новомиргородського РУЮ № 1668 від 13.04.2016 з додатками на 5 аркушах та письмовим підтвердженням прокурора від 22.04.2016 про факт надання йому доступу до вказаних додаткових матеріалів сторони захисту (а.с. 172 178 т. 3).
Однак ці докази не спростовують встановлених судом вище фактів доведеності обвинувачення.
Разом з цим, не знайшли підтвердження в судовому засіданні факти того, що:
05.10.2015 року ОСОБА_5 повідомив ОСОБА_9 , що зняття заборони на виїзд за кордон щодо її племінника можливе лише за умови передачі йому неправомірної вигоди в розмірі 5 000 грн. та, що у разі передачі йому вказаної суми грошових коштів він також не буде вживати заходи виконавчого характеру відносно ОСОБА_7 , оскільки свідок ОСОБА_9 в судовому засіданні показала, що 05.10.2015 року коли вона прийшла до відділу ДВС Новомиргородського РУЮ Кіровоградської області: державний виконавець ОСОБА_12 повідомив їй, що виконавче провадження стосовно ОСОБА_7 перебуває на виконанні у ОСОБА_5 і що все можна буду вирішити, але не безкоштовно; під час її розмови з ОСОБА_5 останній повідомив їй про наявність у ОСОБА_7 заборгованості зі сплати аліментів у розмірі, який вона точно не пам`ятає,про надходження до відділу ДВС Новомиргородського РУЮ Кіровоградської області інформаційної довідки від Державної прикордонної служби України стосовно зняття з потягу ОСОБА_7 через наявність заборони йому виїзду за кордон, що копію вказаної Інформаційної довідки він зможе надати особисто ОСОБА_7 , при цьому він не казав яку суму слід заплатити, не говорив, що передайте мені особисто кошти.
Тому наданий прокурором у якості доказу обвинувачення документ - заява ОСОБА_9 від 04.11.2016 про кримінальне правопорушення, передбачене ч. 3 ст. 368 КК України (а.с. 7 т.1)., в якій заявник вказує, що ОСОБА_5 вимагає в неї грошові кошти в сумі 5000 грн., не підтверджує пред`явлене обвинувачення;
09.10.2015 старший державний виконавець ОСОБА_5 в коридорі, біля свого кабінету повідомив ОСОБА_7 , що якщо той не сплатить особисто йому грошові кошти в сумі 5000 грн., то він накладе арешт на все його майно та на банківські рахунки, оскільки свідок ОСОБА_7 в судовому засіданні показав, що 09.10.2015 року, коли він прийшов до відділу ДВС Новомиргородського РУЮ Кіровоградської області: ОСОБА_5 в коридорі, біля свого кабінету повідомив ОСОБА_7 , що якщо той сплатить особисто йому грошові кошти в сумі 5000 грн., то з нього буде знята заборона в перетині державного кордону, коли на наступний день він прийшов до вказаного ВДВС задля отримання копії інформаційної довідки від Державної прикордонної служби України стосовно зняття з потягу його через наявність заборони йому виїзду за кордон ОСОБА_5 йому повідомив, що усе зробить, щоб відкрити йому виїзд за кордон, якщо ОСОБА_7 сплатить йому грошові кошти в сумі 5000 грн. Таким чином з показань свідка ОСОБА_7 не вбачається, що 09.10.2015 ОСОБА_5 погрожував ОСОБА_7 , що якщо той не сплатить особисто йому грошові кошти в сумі 5000 грн., то він накладе арешт на все його майно та на банківські рахунки.
Відповідно до примітки 5 до статті 354 КК України, у статтях 354, 368, 368-3 і 368-4 цього Кодексу під вимаганням неправомірної вигоди слід розуміти вимогу щодо надання неправомірної вигоди з погрозою вчинення дій або бездіяльності з використанням свого становища, наданих повноважень, влади, службового становища стосовно особи, яка надає неправомірну вигоду, або умисне створення умов, за яких особа вимушена надати неправомірну вигоду з метою запобігання шкідливим наслідкам щодо своїх прав і законних інтересів.
Із законодавчого визначення та судової практики випливає, що така ознака, як вимагання неправомірної вигоди може бути поставлена за провину за наявності трьох основних чинників: 1) ініціатором давання (одержання) неправомірної вигоди є службова особа хабароодержувач; 2) пропозиція про давання (одержання) неправомірної вигоди має характер вимоги (примусу), що підкріплюється: або а) відкритою погрозою, або б) створенням таких умов, які переконують хабародавця в наявності реальної небезпеки його правам та законним інтересам, що змушує його погодитися з такою вимогою; 3) дії, виконанням (невиконанням) яких погрожує вимагач, зумовлені його службовим становищем, і, головне, мають протиправний характер або спрямовані на заподіяння шкоди правам та законним інтересам хабародавця.
Водночас, вимагання неправомірної вигоди може бути поставлене за провину лише в тому випадку, якщо винна особа з метою одержання неправомірної вигоди погрожує вчиненням або не вчиненням дій, які можуть завдати шкоди, що є визначальним, правам чи законним інтересам того, хто дає неправомірну вигоду, або створює такі умови, за яких особа не повинна була, а вимушена дати неправомірну вигоду із метою запобігання шкідливим наслідкам законним інтересам. Тобто законність прав та інтересів, які вигододавець захищає шляхом давання вигоди, має бути однією із основних і обов`язкових ознак вимагання. На відміну цьому, у разі якщо вигододавець зацікавлений у незаконній, неправомірній поведінці службової особи, прагне обійти закон, домогтися своїх незаконних інтересів тощо, то вимагання неправомірної вигоди виключається.
Як убачається з показань свідків ОСОБА_7 та ОСОБА_9 , вони були зацікавлені у незаконній, неправомірній поведінці службової особи, прагнули обійти закон прагнули домагтися незаконних інтересів ОСОБА_7 , оскільки, незважаючи на наявність заборгованості зі сплати аліментів, прагнули зняти з ОСОБА_7 заборону виїзду за кордон та забезпечити невжиття державним виконавцем заходів виконавчого характеру відносно ОСОБА_7 (накладення арешту на його майно та заробітну плату).При цьому, за наявності у ОСОБА_7 заборгованості зі сплати аліментів, дії, виконанням яких (зверненням до суду з поданням про накладення арешту на майно на кошти ОСОБА_14 ) погрожував ОСОБА_5 , були зумовлені його службовим становищем, і, головне, не мали протиправний характер.
Верховний Суд України раніше неодноразово висловлював свою правову позицію з приводу правильного розуміння законодавчого визначення вимагання хабара і констатував, якщо хабародавець зацікавлений у незаконній, неправомірній поведінці службової особи, прагне обійти закон, установлену процедуру вирішення того чи іншого питання, досягти задоволення своїх незаконних інтересів, уникнути заслуженої відповідальності, одержати незаконні пільги або переваги тощо, то вимагання хабара виключається (постанови Судової палати у кримінальних справах Верховного Суду України: № 5-14кс12 від 4 жовтня 2012 року, № 5-13кс13 від 23 травня 2013 року, № 5-14кс13 від 30 травня 2013 року, № 5-28кс13 від 5 вересня 2013 року, № 5-47кс13 від 12 грудня 2013 року, № 5-42кс13 від 7 листопада 2013 року, № 5-43кс13 від 26 грудня 2013 року, № 5-20кс14 від 13 листопада 2014 року, № 5-19кс14 від 26 червня 2014 року).
Таким чином, такі дії за своїми ознаками не утворюють вимагання неправомірної вигоди.
Відповідно до ч. 3 ст. 337 КПК України, з метою ухвалення справедливого судового рішення та захисту прав людини і її основоположних свобод суд має право вийти за межі висунутого обвинувачення, зазначеного в обвинувальному акті, лише в частині зміни правової кваліфікації кримінального правопорушення, якщо це покращує становище особи, стосовно якої здійснюється кримінальне провадження.
За таких обставин потрібно виключити із обвинувачення посилання на дії обвинуваченого ОСОБА_5 , пов`язані зі вимаганням неправомірної вигоди, бо у судовому засіданні така кваліфікуюча ознака не знайшла підтвердження.
Аналіз вищевикладеного безсумнівно переконує суд у тому, що обвинуваченим ОСОБА_5 було вчинено кримінальне правопорушення, передбачене ч.1 ст.368 КК України, а саме: одержання службовою особою неправомірної вигоди для себе за вчинення в інтересах того, хто надає неправомірну вигоду будь-якої дії з використанням наданої їй влади чи службового становища.
Висновки суду про винуватість обвинуваченого у вчиненні інкримінованого злочину ґрунтуються на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до ст. 94 КПК України.
Окрім показань обвинуваченого ОСОБА_5 , свідків ОСОБА_9 , ОСОБА_7 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , причетність обвинуваченого до скоєного також підтверджується належними та допустими доказами -документами, речовими доказами та висновками експертів у справі:
- повідомленням Управління СБУ в Кіровоградській області слідчому від 05.11.2015 року № 61/к/1743/нт (а.с.31 т.1);
- протоколом огляду місця події від 06.11.2015 року, згідно якого за участю працівників УСБ України, начальника ВР ЗССДСУ УМВС ОСОБА_15 в присутності понятих, вилучено грошові кошти в сумі 5000 грн., грошові кошти в сумі 184 грн., мобільний телефон марки «SamsungDuos», виконавче провадження №32/15, сухі та вологі змиви з обох долонь рук ОСОБА_5 , сухий змив з лівої передньої кишені штанів ОСОБА_5 (а.с. 32-37 т.1);
- протоколом освідування особи від 06.11.2015 року, згідно якого за участю працівників УСБ в області, старшого слідчого ОСОБА_16 та начальника ВР ЗССДСУ УМВС ОСОБА_15 в присутності понятих, встановлено, що на долонях обох рук ОСОБА_5 виявлено сліди спеціальної хімічної речовини, яка при освітлені світлом ультрафіолетової лампи світиться характерним світло-зеленим кольором. Аналогічні сліди спеціальної хімічної речовини виявлено на зовнішній поверхні передньої лівої та задньої лівої кишені ОСОБА_5 (а.с. 41 т.1);
- протоколом про застосування заздалегідь ідентифікованих (помічених) засобів від 06.11.2015 року, згідно з яким в приміщенні за адресою: АДРЕСА_2 в період з 11 год.05 хв. до 11 год. 20 хв. за участі заявника ОСОБА_9 , понятих ОСОБА_17 та ОСОБА_13 були оглянуті та помічені за допомогою спеціального невидимого препарату «Промінь 1» з обох сторін купюри номіналом 200 (двісті) гривень у кількості 25 (двадцять п`ять) штук після чого вручені ОСОБА_9 для участі у проведенні контролю за вчиненням злочину у формі імітування обстановки злочину а.с.52-61 т.1).
Суд відкидає заперечення сторони захисту щодо наявності у цьому документі неправдивих даних щодо проведення слідчої дії в м.Новомиргород, оскільки свідок ОСОБА_13 під час дослідження судом вказаного документу повідомив, що насправді ідентифікація коштів була у м. Новомиргород, а не як він повідомив під час допиту, що у м. Кіровограді, оскільки під час допиту він переплутав;
- протоколом про проведення аудіо- та відеоконтролю стосовно старшого державного виконавця ВДВС Новомиргородського РУЮ у Кіровоградській області ОСОБА_5 від 06.11.2015 року, згідно якого отримано аудіо- та відеозапис тривалістю 05 хв. 36 сек., що знаходиться на матеріальному носії інформації DVD- R диску реєстр. №574 т, на яких зафіксовано факт зустрічі та розмови ОСОБА_5 (Н) з гр. ОСОБА_9 ( ОСОБА_18 ), яка відбулася 05.11.2015 року, приблизно в 15 год. 50 хв. (а.с. 63-64 т.1);
- протоколом проведення негласних слідчих (розшукових дій) від 06.11.2015 року у вигляді спостереження 05 та 06 листопада 2015 року за особою ОСОБА_5 (а.с. 66 т.1);
- протоколом про проведення негласних слідчих (розшукових) дій від 06.11.2015 року, згідно якого отримано аудіо- та відеозапис тривалістю 04 хв. 05 сек., що знаходиться на матеріальному носії інформації DVD- R диску реєстр. № 575 т, на яких зафіксовано факт зустрічі та розмови ОСОБА_5 (Н) з гр. ОСОБА_9 ( ОСОБА_18 ), яка відбулася 06.11.2015 року, приблизно в 11 год. 43 хв. (а.с. 67-69 т.1);
- протоколом про результати контролю за вчиненням злочину у формі спеціального слідчого експерименту від 06.11.2015 року (а.с. 70-71);
- листом Держприкордонслужби України вих. № 0.64-8448/0/18-15 від 16.07.2015 року (а.с. 86 т.1);
- рішенням тво начальника 4-го відділення ІПС впс «Конотоп» лейтенанта ОСОБА_19 про відмову в перетинанні державного кордону України громадянину України, який досяг 16-річного віку ОСОБА_20 (а.с. 87 т.1);
- копіями матеріалів виконавчого провадження № 32/15 номер за ЄДРВП НОМЕР_1 (а.с.113-134 т. 1);
- висновком судової експертизи № 2/1875 від 04.12.2015 року, в якому зазначено, що:
?на двадцяти п`яти купюрах номіналом 200 грн. кожна за №: КЙ3235776; КЙ3235773; ЕЦ7218303; ЕВ218303; ЕВ3428467; КЙ3235781; ЄЧ9457310; КЙ3235777; КЙ5331310; КЙ3235771; ЄЖ0337686; ЕФ5104193; КЙ5104193; КЙ3235778; КЙ3235770; ЕД3862273; ЗЕ1477264; ЄГ6656746; ЕИ4238796; КЙ3235782; ЗЄ1797234; ПЄ6071609; ЗБ8679492; ЗД7776440; КЙ3235772; КЕ1693487; КЙ3235774 виявлено нашарування спеціальної хімічної речовини, яка має люмінесценцію жовтого кольору. Крім того на вказаних купюрах виявлено напис «ХАБАР СБУ», який має в УФпроменях люмінесценцію блакитного кольору;
?на тампоні, яким проводили змиви з рук гр. ОСОБА_5 , який наданий на експертизу, виявлено нашарування спеціальної хімічної речовини, яка має люмінесценцію жовтого кольору;
?на тампоні, яким проводили змиви з кишені штанів гр. ОСОБА_5 , який наданий на експертизу, виявлено нашарування спеціальної хімічної речовини, яка має люмінесценцію жовтого кольору;
?спеціальні хімічні речовини, які мають люмінесценцію жовтого кольору виявлені на тампоні, яким проводили змиви з рук гр. ОСОБА_5 , тампоні, яким проводили змиви з кишені штанів гр. ОСОБА_5 , на двадцяти п`яти купюрах номіналом 200 грн. кожна за №: КЙ3235776; КЙ3235773; ЕЦ7218303; ЕВ218303; ЕВ3428467; КЙ3235781; ЄЧ9457310; КЙ3235777; КЙ5331310; КЙ3235771; ЄЖ0337686; ЕФ5104193; КЙ5104193; КЙ3235778; КЙ3235770; ЕД3862273; ЗЕ1477264; ЄГ6656746; ЕИ4238796; КЙ3235782; ЗЄ1797234; ПЄ6071609; ЗБ8679492; ЗД7776440; КЙ3235772; КЕ1693487; КЙ3235774 мають спільну родову належність зі спеціальної хімічною речовиною, яка надана на експертизу в якості порівняльного зразка на марлевому тампоні (а.с.155-161 т.1).
Суд відкидає заперечення сторони захисту про недопустимість цього доказу з причини, що згідно ч.5 ст.101 КПК України висновок експерта не може ґрунтуватися на доказах, які визнані судом недопустимими, оскільки судом визнані допустимими докази, на яких ґрунтується цей висновок експерта;
висновком експерта №2258 судово-технічної експертизи документів за матеріалами
кримінальної справи №0000273 від 18.01.2016 року, в якому зазначено, що:
?представлені на експертизу: 25 (двадцять п`ять) купюр номінальною вартістю по 200 (двісті) гривень України кожна, з серіями та номерами, відповідно: КЙ3235776; КЙ3235773; ЕЦ7218303; ЕВ218303; ЕВ3428467; КЙ3235781; ЄЧ9457310; КЙ3235777; КЙ5331310; КЙ3235771; ЄЖ0337686; ЕФ5104193; КЙ5104193; КЙ3235778; КЙ3235770; ЕД3862273; ЗЕ1477264; ЄГ6656746; ЕИ4238796; КЙ3235782; ЗЄ1797234; ПЄ6071609; ЗБ8679492; ЗД7776440; КЙ3235772; КЕ1693487; КЙ3235774 виготовлені на підприємстві, що здійснює випуск державних грошових знаків і цінних паперів Україну і є банкнотами Національного банку Україна;
?представлені на експертизу: 25 (двадцять п`ять) купюр номінальною вартістю по 200 (двісті) гривень України кожна, з серіями та номерами, відповідно: КЙ3235776; КЙ3235773; ЕЦ7218303; ЕВ218303; ЕВ3428467; КЙ3235781; ЄЧ9457310; КЙ3235777; КЙ5331310; КЙ3235771; ЄЖ0337686; ЕФ5104193; КЙ5104193; КЙ3235778; КЙ3235770; ЕД3862273; ЗЕ1477264; ЄГ6656746; ЕИ4238796; КЙ3235782; ЗЄ1797234; ПЄ6071609; ЗБ8679492; ЗД7776440; КЙ3235772; КЕ1693487; КЙ3235774 крім люмінісценції тих ознак, що повинні бути на банкнотах, було виявлено люмінісцентне свічення невідомого походження, фарбою речовиною зеленого кольору з обох сторін всіх купюр також було виявлено люмінесцентне свічення невідомого походження, фарбою речовиною синьо-фіолетового кольору з рукописним написом «ХАБАР СБУ» з лицевої сторони наданих на дослідження купюр (а.с.167-170 т.1).
Суд відкидає заперечення сторони захисту про недопустимість цього доказу з причини, що згідно ч.5 ст.101 КПК України висновок експерта не може ґрунтуватися на доказах, які визнані судом недопустимими, оскільки судом визнані допустимими докази, на яких ґрунтується цей висновок експерта;
- протоколом затримання особи, підозрюваної у вчиненні злочину від 06.11.2015 року згідно з яким 06.11.2015 року о 11:50 год. в приміщенні службового кабінету ВДВС Новомиргородського РУЮ у Кіровоградській області затримано особу, підозрювану у скоєнні злочину, - ОСОБА_5 (а.с.177 - 182 т.1);
- копією наказу про переведення ОСОБА_5 на посаду старшого державного виконавця № 431/к від 01.04.2015 року (а.с.19 т.2);
- копією наказу про присвоєння рангу державного службовця Нетребі № 1473/к від 05.11.2015 року (а.с.20 т.2);
- копією посадової інструкції старшого державного виконавця ВДВС Новомиргородського РУЮ (а.с. 21-23 т.2);
- копією акта про проведення службового розслідування відносно старшого державного виконавця ВДВС Новомиргородського РУЮ ОСОБА_5 від 22.12.2015 року (а.с. 33-38 т. 2);
- копією Доповідної записки начальника ВДВС Новомиргородського РУЮ від 06.11.2015 року № 6355, згідно якої працівниками СБУ було вилучено виконавче провадження за номером ЄДРВП 40960760 без жодного рішення суду (а.с.39 т.2);
- копією постанови про результати перевірки законності виконавчого провадження від 01.12.2015 року згідно з якою визнано дії державного виконавця по примусовому виконанню виконавчого провадження № 40960760 такими, що не відповідають вимогам ст.ст. 11, 32, 52, 68, 74 Закону України «Про виконавче провадження» (а.с. 46-47 т.2);
- протоколом про надання доступу до матеріалів досудового розслідування від 27.01.2016 року (а.с. 68-69 т.2);
- постановою прокурора про проведення контролю за вчиненням злочину від 06.11.2015 року, постановою прокурора про використання зазделегідь ідентифікованих (помічених) засобів від 06.11.2015 року з письмовим підтвердженням сторони захисту від 30.06.2016 року про факт надання їй доступу до вказаних додаткових матеріалів сторони обвинувачення (а.с. 218 224 т.3);
- ухвалою слідчого судді апеляційного суду Кіровоградської області від 05.11.2015 №1957т. з письмовим підтвердженням сторони захисту від 01.08.2016 року про факт надання їй доступу до вказаних додаткових матеріалів сторони обвинувачення;
- аудіо- та відеозаписами тривалістю 05 хв. 36 сек., що знаходиться на матеріальному носії інформації DVD- R диску реєстр. № 574 т., на яких зафіксовано факт зустрічі та розмови ОСОБА_5 (Н) з гр. ОСОБА_9 ( ОСОБА_18 ), яка відбулася 05.11.2015 року, приблизно в 15 год. 50 хв.;
- аудіо- та відеозаписом тривалістю 04 хв. 05 сек., що знаходиться на матеріальному носії інформації DVD- R диску реєстр. № 575 т, на яких зафіксовано факт зустрічі та розмови ОСОБА_5 (Н) з гр. ОСОБА_9 ( ОСОБА_18 ), яка відбулася 06.11.2015 року, приблизно в 11 год. 43 хв.;
- відеозаписом огляду місця події та освідування особи від 06.11.2015 року;
- речовими доказами - заздалегідь поміченими грошовими коштами у сумі 5000 грн., сухими та вологими змивами з долоні рук ОСОБА_5 , змивом з лівої передньої кишені;
- іншими матеріалами кримінального провадження.
Суд відкидає заперечення сторони захисту щодо недопустимості доказів через невідкриття стороні захисту під час досудового розслідування документів, що були підставою для вчинення таких слідчих дій - протоколу застосування заздалегідь ідентифікованих (помічених) засобів від 06.11.2015 року (а.с.52-62); протоколу про проведення негласних слідчих (розшукових) дій, а саме спостереження за особою від 06.11.2015 року ( а.с. 66); протоколу про проведення негласних слідчих (розшукових) дій, а саме аудіо-, відео контролю особи від 06.11.2015 року (а.с. 67-69); протоколу про результати контролю за вчиненням злочину у формі спеціального слідчого експерименту від 06.11.2015 року ( а.с. 70-71); речових доказів, а саме: заздалегідь помічених грошових коштів в сумі 5000 грн, сухих та вологих змивів з долоні рук ОСОБА_5 , змив з лівої передньої кишені, оскільки в судовому засіданні були досліджені документи, на підставі яких вказані слідчі дії здійснювались та докази отримувались - постанова прокурора про проведення контролю за вчиненням злочину від 06.11.2015 року, постанова прокурора про використання зазделегідь ідентифікованих (помічених) засобів від 06.11.2015 року з письмовим підтвердженням сторони захисту від 30.06.2016 року про факт надання їй доступу до вказаних додаткових матеріалів сторони обвинувачення (а.с. 218 224 т.3), ухвала слідчого судді апеляційного суду Кіровоградської області від 05.11.2015 №1957 т. з письмовим підтвердженням сторони захисту від 01.08.2016 року про факт надання їй доступу до вказаних додаткових матеріалів сторони обвинувачення.
Обставини, що пом`якшують покарання ОСОБА_5 , судом не встановлені.
Обставини, що обтяжують покарання ОСОБА_5 , судом не встановлені.
Прокурор просив суд визнати ОСОБА_5 винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 368 КК України та призначити покарання у виді 6-ти років позбавлення волі з позбавленням права обіймати посади, пов`язані з виконанням організаційно-правових чи адміністративно-господарських функцій, строком на 3 роки з конфіскацією майна. Враховуючи, що обвинуваченим (підсудним) ОСОБА_5 вчинено тяжкий злочин у сфері службової діяльності, керуючись ст. 54 КК України застосувати додаткове покарання у виді позбавлення 14 рангу державного службовця.
Обвинувачений і захисник просили суд за результатами розгляду ухвалити виправдувальний вирок.
За правилами ч. 2 ст. 4 КК України злочинність і караність, а також інші кримінально-правові наслідки діяння визначаються законом про кримінальну відповідальність, що діяв на час вчинення цього діяння. Так згідно з ч.1 статті 368 КК України (чинною на момент вчинення злочину) передбачений цією нормою злочин карається штрафом від однієї тисячі до тисячі п`ятсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або арештом на строк від трьох до шести місяців, або позбавленням волі на строк від двох до чотирьох років, з позбавленням права обіймати певні посади чи займатися певною діяльністю на строк до трьох років та зі спеціальною конфіскацією.
При призначенні обвинуваченому ОСОБА_5 покарання суд, згідно з вимогами ст.ст. 65, 68 КК України враховує ступінь тяжкості вчиненого обвинуваченим злочину, який є злочином середньої тяжкості, дані про особу винного, який позитивно характеризується за місцем проживання згідно характеристики, виданої виконавчим комітетом Новомиргородської міської ради Кіровоградської області (а.с.15 т.2), за період роботи показав себе дисциплінованим, сумлінним, кваліфікованим працівником з творчим підходом до виконання доручених завдань згідно службової характеристики від 06.11.2015 року №6356 (а.с.25 т.2), на диспансерному обліку в КЗ «Обласний наркологічний диспансер» не значиться (а.с.7 т.2), на диспансерному обліку в КЗ «Кіровоградська обласна психіатрична лікарня» не перебуває (а.с.9 т.2), не одружений, дітей на утриманні не має, працюючий на посаді старшого державного виконавця відділу ДВС Новомиргородського РУЮ Кіровоградської області, державний службовець 14 рангу 7 категорії, відсутність обтяжуючих обставин, суд дійшов висновку про можливість виправлення обвинуваченого у разі призначення йому у межах визначених КК України строків основного покарання у виді арешту та додаткового покарання у виді позбавлення права обіймати посади, пов`язані з виконанням організаційно-правових чи адміністративно-господарських функцій.
З огляду на те, що кваліфікуюча ознака «вимагання неправомірної вигоди» під час судового розгляду не знайшла підтвердження і суд дійшов висновку про необхідність вийти за межі висунутого обвинувачення, зазначеного в обвинувальному акті, лише в частині зміни правової кваліфікації кримінального правопорушення з ч.3 ст. 368 на ч.1 ст. 368 КК України, оскільки це покращує становище особи, стосовно якої здійснюється кримінальне провадження, судом не можуть бути застосовані додаткові покарання у виді позбавлення 14 рангу державного службовця, оскільки за правилами ст. 54 КК України таке покарання може бути призначене судом у разі засудження особи за тяжкий чи особливо тяжкий злочин, та у виді конфіскації майна, оскільки згідно ч. 2 ст. 59 КК України конфіскація майна встановлюється за тяжкі та особливо тяжкі корисливі злочини, а також за злочини проти основ національної безпеки України та громадської безпеки незалежно від ступеня їх тяжкості і може бути призначена лише у випадках, спеціально передбачених в Особливій частині цього Кодексу.
Матеріалами кримінального провадження підтверджується, що 06.11.2015 року ОСОБА_5 затримано старшим слідчим СУ УМВС України в Кіровоградській області ОСОБА_16 в порядку ст. 208 КПК України за підозрою у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 368 КК України, а в період з 07.11.2015 року по 01.04.2016 року ОСОБА_5 перебував під вартою на підставі ухвал слідчого судді Ленінського районного суду м. Кіровограда ОСОБА_21 від 07.11.2015 року, від 29.12.2015, ухвали Новомиргородського районного суду Кіровоградської області ОСОБА_1 від 02.02.2016.
Відповідно до абзацу 3 частини 5 статті 72 КК України, при призначенні основного покарання, не зазначеного в частині першій цієї статті, суд зобов`язаний повністю звільнити засудженого від відбування такого основного покарання.
Враховуючи вимоги закону щодо зарахування строку попереднього ув`язнення, обвинуваченого ОСОБА_5 необхідно повністю звільнити від відбування основного покарання у виді арешту, виконавши самостійно додаткове покарання.
У ході досудового розслідування державою було понесено витрати на проведення експертиз: №2/1875 від 04.12.2015 р. на загальну суму 461 гривень 65 копійок, що підтверджується довідкою про витрати на проведення експертизи в кримінальному провадженні № 0000273 (а.с. 154 т.1) та №2258 від 18.01.2016 року на загальну суму 984 гривні 00 копійок, що підтверджується актом №2258 здачі-приймання висновку судового експерта (спеціаліста) №2258 по кримінальній справі № 0000273 (а.с. 171 т.1). У зв`язку з чим на суд відповідно до частини другої статті 124 КПК України покладено обов`язок у разі ухвалення обвинувального вироку стягнути з обвинуваченого на користь держави документально підтверджені витрати на залучення експерта.
Тому з обвинуваченого потрібно стягнути процесуальні витрати у розмірі 1445 гривень 65 копійок у зв`язку із залученням експерта.
Під час судового розгляду суд за клопотанням сторони обвинувачення або захисту має право своєю ухвалою змінити, скасувати або обрати запобіжний захід щодо обвинуваченого (ч. 1 ст. 331 КПК України).
Оскільки прокурором було заявлено клопотання про зміну щодо обвинуваченого ОСОБА_5 міри запобіжного заходу з домашнього арешту на взяття під варту до набрання вироком законної сили та, оскільки суд визнав обвинуваченого винуватим у скоєнні злочину, передбаченого ч.1 ст.368 КК України, наявні достатні підстави вважати, що існує ризик, передбачений статтею 177 КПК України, що обвинувачений може переховуватися від суду.
Тому до набрання вироком законної сили стосовно ОСОБА_5 слід змінити запобіжний захід з домашнього арешту на особисте зобов`язання.
Крім того, суд вважає за необхідне з урахуванням ролі обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення стягнути з обвинуваченого ОСОБА_5 судові витрати у справі за проведення судової експертизи у розмірі 1445,65 гривень на користь держави.
Питання про спеціальну конфіскацію та долю речових доказів у провадженні судом вирішується у відповідності з вимогами ч.5 ст. 96 2 КК України, п.9 ст.100 КПК України.
На підставі наведеного, за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись ст. ст. 4, 12, 50 - 52,55, 60, 65, 96-1, 96 2, 368 ч.1 КК України, ст.ст. 351, 357-359, 368-371, 373-374, 376, 392-393, 395 КПК України, суд
у х в а л и в :
ОСОБА_5 визнати винним у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.368 КК України, та призначити йому покарання у виді 5 (п`ять) місяців арешту з позбавлення права обіймати посади, пов`язані з виконанням організаційно-правових чи адміністративно-господарських функцій, строком на один рік.
На підставі частини 5 статті 72 КК України засудженого ОСОБА_5 повністю звільнити від відбування основного покарання у виді арешту строком на 5 (п`ять) місяців.
Додаткове покарання у виді позбавленням права обіймати посади, пов`язані з виконанням організаційно-правових чи адміністративно-господарських функцій строком на 1 (один) рік - виконати самостійно.
Строк додаткового покарання у виді позбавлення права обіймати посади, пов`язані з виконанням організаційно-правових чи адміністративно-господарських функцій, обчислюється з моменту набрання законної сили вироком.
Змінити запобіжний захід з домашнього арешту щодо ОСОБА_5 на особисте зобов`язання до вступу вироку в законну силу, але не більше, ніж строком на 60 днів, тобто до 11 години 50 хвилин 02 жовтня 2016 року включно.
Покласти на ОСОБА_5 на період дії запобіжного заходу у вигляді особистого зобов`язання такі обов`язки:
1) прибувати за кожною вимогою до суду;
2) не відлучатися за межі м. Новомиргород Кіровоградської області без дозволу суду;
3) повідомляти суд про зміну місця свого проживання.
Після набрання вироком законної сили речові докази та документи:
- виконавче провадження №3-32/15, що передане на збереження начальнику ВДВС Новомиргородського РУЮ у Кіровоградській області - залишити зазначеному володільцеві;
- що знаходяться в камері зберігання речових доказів Кіровоградського ВП ГУ Національної поліції в Кіровоградській області, а саме:
мобільний телефон марки «SamsungDuos C 52212» IMEI 1: НОМЕР_2 ; IMEI 2: НОМЕР_3 повернути власнику ОСОБА_5 ;
сухі та вологі змиви з долонь рук ОСОБА_5 , змив з лівої передньої кишені штанів ОСОБА_5 - знищити;
зразок спеціальної речовини - знищити;
- грошові кошти в сумі 5000 грн., що знаходяться на зберіганні в касі УФЗБО ГУНП у Кіровоградській області, повернути УСБУ в Кіровоградській області;
- грошові кошти в сумі 184 грн., що знаходяться на зберіганні на депозитному рахунку УФЗБО ГУНП в Кіровоградській області, - повернути їх власнику ОСОБА_5 ;
- матеріальний носій інформації DVD-R диск реєстр. № 574 т. з аудіо- та відеозаписами тривалістю 05 хв. 36 сек., на яких зафіксовано факт зустрічі та розмови ОСОБА_5 (Н) з гр. ОСОБА_9 ( ОСОБА_18 ), яка відбулася 05.11.2015 року, приблизно в 15 год. 50 хв. залишити в матеріалах кримінального провадження протягом усього часу їх зберігання;
- матеріальний носій інформації DVD- R диск реєстр. № 575 т. з аудіо- та відеозаписом тривалістю 04 хв. 05 сек., на яких зафіксовано факт зустрічі та розмови ОСОБА_5 (Н) з гр. ОСОБА_9 ( ОСОБА_18 ), яка відбулася 06.11.2015 року, приблизно в 11 год. 43 хв. залишити в матеріалах кримінального провадження протягом усього часу їх зберігання;
- матеріальний носій інформації DVD + R диск «Artex» 4,7 gb/120min з відеозаписом проведених 06.11.2015 року слідчих дій: огляду місця події та освідування особи залишити в матеріалах кримінального провадження протягом усього часу їх зберігання.
Стягнути з ОСОБА_5 судові витрати у справі за проведення судових експертиз у розмірі 1445,65 гривень на користь держави.
Вирок може бути оскаржений в апеляційному порядку до апеляційного суду Кіровоградської області протягом 30 днів з дня його проголошення шляхом подання апеляційної скарги через Новомиргородський районний суд Кіровоградської області.
Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.
Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.
Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.
Копію вироку не пізніше наступного дня після ухвалення надіслати учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні.
Головуючий:
суддя ОСОБА_1