Справа № 645/3040/16-к
Провадження № 1-кс/645/681/16
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
17 червня 2016 року м. Харків

Фрунзенський районний суд м. Харкова у складі:

слідчого судді ОСОБА_1

при секретарі судового засідання ОСОБА_2 ,

за участю прокурора ОСОБА_3 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Харкові клопотання про арешт майна слідчого СВ Фрунзенського відділення поліції Індустріального відділу поліції (м. Харків) Головного управління Національної поліції в Харківській області лейтенанта поліції ОСОБА_4 , погодженого з прокурором Харківської місцевої прокуратури № 3 Харківської області молодшого радника юстиції ОСОБА_3 , по кримінальному провадженню № 0001623 за ознаками складу злочину, передбаченого ч. 1 ст. 190 КК України,-

в с т а н о в и в:
16.06.2016 до Фрунзенського районного суду м. Харкова надійшло клопотання слідчого СВ Фрунзенського відділення поліції Індустріального відділу поліції (м. Харків) Головного управління Національної поліції в Харківській області лейтенанта поліції ОСОБА_4 , погоджене з прокурором Харківської місцевої прокуратури № 3 Харківської області молодшого радника юстиції ОСОБА_3 , про накладення арешту на квартиру АДРЕСА_1 . В обґрунтування клопотання слідчий зазначає, що до Фрунзенського відділення поліції Індустріального відділу поліції (м. Харків) ГУНП в Харківській області надійшла заява ОСОБА_5 про те, що невстановлена особа шахрайським шляхом заволоділа належною їй на праві власності квартирою, яка знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 , та 01.06.2016 року відомості про кримінальне правопорушення внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0001623 за фактом шахрайства, за ознаками складу злочину, передбаченого ч. 1 ст.190 КК України.
В клопотанні зазначено, що в ході досудового розслідування встановлено, що з 25.07.1966 року за адресою: АДРЕСА_2 , прописана та проживає ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Згідно свідоцтва про право власності на житло, реєстраційний номер № НОМЕР_1 , виданого виконавчим комітетом Харківської міської ради 23.04.1999 року, квартира АДРЕСА_1 , зареєстрована у міському бюро технічної інвентаризації на праві спільної (сумісної) власності на підставі свідоцтва про право власності за ОСОБА_6 , та записана у реєстрову книгу за №П-8- 20965 від 24.05.1999 року.
Згідно відомостей з державного реєстру речових прав на нерухоме майно, 06.04.2016 державним реєстратором: приватним нотаріусом ОСОБА_7 (номер свідоцтва про право на зайняття нотаріальною діяльністю № 8300), яка здійснює свою нотаріальну діяльність за адресою: АДРЕСА_3 , зареєстровано договір купівлі-продажу, серія та номер 1368 від 06.04.2016 року, відповідно до якого право власності на квартиру АДРЕСА_1 набув ОСОБА_8 .
Допитана в ході досудового розслідування даного кримінального провадження в якості потерпілого ОСОБА_6 пояснила, що грошей за продаж квартири вона не отримувала, жодних документів власноруч не підписувала, наміру продавати квартиру вона не мала.
Згідно з клопотанням, метою забезпечення недопущення продажу та зміни власника нерухомого майна, яке набуте в результаті вчинення кримінального правопорушення, а саме квартири за адресою: АДРЕСА_2 , до моменту закінчення досудового розслідування та прийняття остаточного рішення по кримінальному провадженню, слідчий просить накласти арешт на квартиру за адресою: АДРЕСА_2 , яка належить на даний час на праві власності, на підставі договору купівлі- продажу від 06.04.2016 року ОСОБА_8 .
Орган досудового розслідування зазначає, що розгляд даного клопотання необхідно проводити без виклику особи, за якою з 06.04.2016 року зареєстровано право власності на вказану квартиру згідно з витягом з державного реєстру речових прав на нерухоме майно.
В судовому засіданні прокурор підтримала клопотання про арешт майна в повному обсязі, та просила його задовольнити.

Оскільки сторона кримінального провадження, яка звернулась з клопотанням, довела наявність достатніх підстав вважати, що вказане майно, а саме квартира АДРЕСА_1 , може бути відчужена, з метою забезпечення арешту майна, відповідно до ч. 2 ст. 172 КПК України, дане клопотання розглядається слідчим суддею без повідомлення ОСОБА_8 , право власності на вказану квартиру за яким зареєстровано з 06.04.2016 року.

Слідчий суддя, вислухавши думку прокурора та дослідивши надані докази, встановив, що Фрунзенським відділом поліції ГУ НП в Харківській області проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0001623 за ознаками складу злочину, передбаченого ч. 1 ст. 190 КК України

Згідно з п. 7 ч. 2 ст. 131 КПК України, заходом забезпечення кримінального провадження є арешт майна. Відповідно до ч. 5 ст. 132 КПК України, під час розгляду питання про застосування заходів забезпечення кримінального провадження сторони кримінального провадження повинні подати слідчому судді докази обставин, на які вони посилаються.

Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження.

За змістом ч. 3 ст. 170 КПК України, у випадку, передбаченому п. 1 ч. 2 цього Кодексу, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у ст. 98 цього Кодексу.

Згідно з ч. 1 ст. 98 КПК України, речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Відповідно до ч. 2 ст. 173 КПК України, при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: 1) правову підставу для арешту майна; 2) можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу).

Згідно з ч. 11 ст. 170 КПК України, заборона на використання майна, а також заборона розпоряджатися таким майном можуть бути застосовані лише у випадках, коли їх незастосування може призвести до зникнення, втрати або пошкодження відповідного майна або настання інших наслідків, які можуть перешкодити кримінальному провадженню.

Слідчий суддя, суд відмовляють у задоволенні клопотання про арешт майна, якщо особа, що його подала, не доведе необхідність такого арешту, а також наявність ризиків, передбачених абзацом другим частини першої статті 170 цього Кодексу (ч. 1 ст. 173 КПК України).

В ході розгляду клопотання про арешт майна прокурором доведено, що вищевказана квартира, має значення для забезпечення даного кримінального провадження, за існування розумних підозр вважати, що це майно є доказом злочину, за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у ст. 98 КПК України.

Квартира АДРЕСА_1 підлягає арешту, оскільки не застосування такого заходу забезпечення кримінального провадження як арешт майна може в подальшому перешкодити кримінальному провадженню. На виконання вимог ч.1 ст.173 КПК України прокурором доведено необхідність арешту майна, а також наявність ризиків, передбачених ч. 1 ст. 170 КПК України.

Враховуючи викладене, слідчий суддя приходить до висновку про наявність правових підстав до арешту майна, враховує можливість використання його як доказу у даному кримінальному провадженні, наслідки арешту майна, розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження, а тому клопотання про арешт майна підлягає задоволенню.

Клопотання про фіксацію процесуальної дії за допомогою технічних засобів під час розгляду питання слідчим суддею від учасників процесуальної дії не надійшло, за ініціативою суду не здійснюється, що відповідає положенням ст.107 КПК України.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 2, 7, 132, 98, 167, 170-173, 309, 372 КПК України, слідчий суддя-

У Х В А Л И В:
Клопотання слідчого СВ Фрунзенського відділення поліції Індустріального відділу поліції (м. Харків) Головного управління Національної поліції в Харківській області лейтенанта поліції ОСОБА_4 , погодженого з прокурором Харківської місцевої прокуратури № 3 Харківської області молодшого радника юстиції ОСОБА_3 , про арешт майна, по кримінальному провадженню № 0001623 за ознаками складу злочину, передбаченого ч. 1 ст. 190 КК України - задовольнити.

Накласти арешт на квартиру АДРЕСА_1 до скасування арешту майна у встановленому нормами КПК України порядку.

Направити для виконання ухвалу суду до Департаменту реєстрації Харківської міської ради за адресою: 61200, м. Харків, пл. Конституції, 7, 6-й поверх.
Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Апеляційного суду Харківської області протягом п`яти днів з дня її проголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1