АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД м. КИЄВА
У Х В А Л А
Іменем України

21 квітня 2016 року м. Київ

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду м. Києва у складі:

головуючого судді ОСОБА_1

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3

при секретарі судового засідання ОСОБА_4 ,

переглянувши в приміщенні суду у відкритому судовому засіданні матеріали судового провадження за апеляційною скаргою захисника ОСОБА_5 , який діє в інтересах підозрюваної ОСОБА_6 , на ухвалу слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва від 11 квітня 2016 року,

за участю прокурора ОСОБА_7

підозрюваної ОСОБА_6 ,

у с т а н о в и л а:

Ухвалою слідчого судді Шевченківського районного суду міста Києва від 11 квітня 2016 року в кримінальному провадженні №0000041, внесеному 29.02.2016 року до ЄРДР, задоволено клопотання прокурора відділу процесуального керівництва досудовим розслідуванням і підтримання державного обвинувачення управління нагляду за додержанням законів органами Служби безпеки України, Державної митної служби та Державної прикордонної служби України Департаменту нагляду у кримінальному провадженні Генеральної прокуратури України ОСОБА_8 про продовження строку дії застосуваннязапобіжного заходу у вигляді домашнього арешту щодо:

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянки України, яка народилась в м. Тернопіль, зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 ; фактично проживає за адресою: АДРЕСА_2 , несудима,

якій повідомлена підозра у вчиненні кримінального правопорушення злочину, передбаченого ч. 2 ст. 28, ч. 1 ст. 263 КК України.

Продовжено підозрюваній ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , строк тримання під домашнім арештом, заборонивши залишати місце фактичного проживання за адресою: АДРЕСА_2 , в період часу з 22:00 години до 06:00 години наступної доби, терміном дії до 11 червня 2016 року включно.

Також продовжено до 11 червня 2016 року включно строк виконання покладених ухвалою слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва від 1.03.2016 року на підозрювану ОСОБА_6 обов`язків, а саме:

- прибувати до слідчого, прокурора, слідчого судді або суду в даному кримінальному провадженні;
- не відлучатися з місця фактичного проживання без дозволу слідчого, прокурора або суду.

Мотивуючи ухвалу слідчий суддя вказав, що на даний час стороною обвинувачення доведено наявність обставин, передбачених п. п. 1-3, ч. 1 ст. 194, ст. 199 КПК України, а саме те, що заявлені при обранні запобіжного заходу ризики не зменшились та у кримінальному провадженні наявні обставини, які перешкоджають завершенню досудового розслідування до закінчення дії попередньої ухвали слідчого судді, на підставі чого задовольнив клопотання прокурора про продовження підозрюваній ОСОБА_6 строку тримання під домашнім арештом в межах строку досудового розслідування.

Не погоджуючись з прийнятим рішенням слідчого судді, захисник ОСОБА_5 , діючи в інтересах підозрюваної ОСОБА_6 , подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати ухвалу слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва від 11 квітня 2016 р.

В мотивування поданої апеляційної скарги зазначає, що прокурором був пропущений строк на подання клопотання про продовження строку дії запобіжного заходу, оскільки подано клопотання в порушення вимог ч. 1 ст. 199 КПК України.

Вказує, що слідчим суддею грубо порушено принцип презумпції невинуватості, оскільки відповідно до ч. 5 ст. 199 КПК України саме прокурор має довести наявність обставин, які свідчать про те, що заявлені ризики не зменшились або з`явилися нові ризики, які виправдовують тримання особи під вартою та існують обставин, які перешкоджають завершенню досудового розслідування до закінчення дії попередньої ухвали про тримання особи під вартою, однак слідчим суддею в оскаржуваній ухвалі зазначено, що сторонами не надано доказів, які б вказували на зменшення ризиків, заявлених у попередньому рішенні про обрання запобіжного заходу щодо підозрюваної, чим перекладено тягар доказування на сторону захисту, що є неприпустимим.

Також захисник зазначає, що слідчий суддя належним чином не дослідив наявні у судовому провадженні докази, які свідчать про наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, а тому вважає, що відсутні посилання на докази, на підставі яких суд дійшов висновку про те, що інші більш м`які запобіжні заходи не зможуть забезпечити належну процесуальну поведінку підозрюваної.

Заслухавши доповідь судді, доводи підозрюваної, яка підтримала апеляційну скаргу захисника з викладених у ній доводів, позицію прокурора про законність ухвали слідчого судді та необхідність залишення її без змін, вивчивши матеріали судового провадження за клопотанням прокурора, обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга захисника ОСОБА_5 , в інтересах підозрюваної ОСОБА_6 , задоволенню не підлягає, з наступних підстав.

Відповідно до частини 6 статті 181 КПК України у разі необхідності строк тримання особи під домашнім арештом може бути продовжений за клопотанням прокурора в межах строку досудового розслідування в порядку, передбаченому статтею 199 КПК України.

Розглядаючи клопотання прокурора про продовження строку під домашнім арештом для прийняття законного і обґрунтованого рішення, слідчий суддя повинен з`ясувати всі обставини, з якими пов`язана можливість застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту та умови, за яких таке продовження можливе.

Колегією суддів встановлено, що зазначені вимоги закону слідчим суддею дотримані.

Як вбачається з ухвали слідчого судді та наданих до апеляційного суду матеріалів судової справи, в провадженні Головного слідчого управління СБ України перебувають матеріали кримінального провадження, внесені до ЄРДР під №0000041 від 29.02.2016 року за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 28, ч. 1 ст. 263, ч. 1 ст. 14, ч. 2 ст. 258 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що восени 2013 р. за невстановлених досудовим розслідуванням обставин ОСОБА_9 , керуючись особистими переконаннями, політичними поглядами та корисливими мотивами, вступив у злочинну змову з громадянином Російської Федерації ОСОБА_10 , який офіційно виступав представником іноземної організації комісаром руху «НАШІ» (загальноросійської громадянської організації сприяння розвитку суверенної демократії) та іншими невстановленими особами, з метою надання сприяння та допомоги в проведенні підривної діяльності на території України. Переслідуючи свій злочинний умисел, ОСОБА_9 залучив до протиправної діяльності свою співмешканку гр. України ОСОБА_6 .

28.02.2016 р. ОСОБА_11 було затримано в порядку ст. ст. 207-211 КПК України та в той же день повідомлено про підозру у незаконному носінні, зберіганні, передачі вибухових речовин та вибухових пристроїв без передбаченого законом дозволу, за попередньою змовою групою осіб, тобто у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 28, ч. 1 ст. 263 КК України.

01.03.2016 року до підозрюваної ОСОБА_6 ухвалою слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва застосовано запобіжний захід у вигляді домашнього арешту заборонивши залишати місце проживання за адресою:АДРЕСА_2 , в період часу з 22:00 години до 06:00 години, строком до 15.04.2016 року, з покладенням відповідних обов`язків.

За загальним правилом, визначеним ч. 1 ст. 219 КПК України, досудове розслідування повинно бути закінчено протягом двох місяців з дня повідомлення особі про підозру у вчиненні злочину.

Разом з тим, постановою виконувача обов`язків Генерального прокурора України від 07.04.2016 року строк досудового розслідування у кримінальному провадженні №0000041 від 29.02.2016 року продовжено до чотирьох місяців, а саме до 28.06.2016 року.

11.04.2016 р. прокурор відділу процесуального керівництва досудовим розслідуванням і підтримання державного обвинувачення управління нагляду за додержанням законів органами Служби безпеки України, Державної митної служби та Державної прикордонної служби України Департаменту нагляду у кримінальному провадженні Генеральної прокуратури України ОСОБА_8 , звернувся до Шевченківського районного суду міста Києва з клопотанням про продовження дії запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту щодо підозрюваної ОСОБА_6 посилаючись на обґрунтованість підозри у вчиненні ОСОБА_6 злочину, передбаченого ч. 2 ст. 28, ч. 1 ст. 263 КК України, тяжкість покарання, що може загрожувати підозрюваній у разі визнання її винуватою у вчиненні злочину, дані про особу підозрюваної, необхідність виконання ряду необхідних слідчих (розшукових) дій та процесуальних заходів, які неможливо закінчити в межах строку попереднього судового рішення про тримання підозрюваної ОСОБА_6 під домашнім арештом та встановлені на час обрання запобіжного заходу ризики, які не зменшились та продовжують існувати.

11.04.2016 р. ухвалою слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва вказане клопотання прокурора задоволено та продовжено підозрюваній ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , строк тримання під домашнім арештом, заборонивши залишати місце фактичного проживання за адресою: АДРЕСА_2 , в період часу з 22:00 години до 06:00 години наступної доби, терміном дії до 11 червня 2016 року включно.

Розглядаючи клопотання прокурора, слідчий суддя суду першої інстанції належно дослідив наведені в ньому доводи щодо обставин, які перешкоджають завершенню досудового розслідування до закінчення дії попереднього судового рішення про тримання підозрюваної ОСОБА_6 під домашнім арештом та встановив, що для завершення розслідування у справі необхідно провести ряд процесуальних дій. Також судом з`ясовано ті обставини, що для проведення зазначених процесуальних дій, строк досудового розслідування в.о. Генерального прокурора України продовжено до чотирьох місяців, тобто до 28.06.2016 року.

При вирішенні питання про продовження строку тримання ОСОБА_6 під домашнім арештом слідчим суддею також перевірені доводи клопотання прокурора щодо наявності ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України, та встановлено, що заявлені у клопотанні ризики не зменшились та існують на даний час, а саме ризики того, що підозрювана усвідомлюючи тяжкість вчиненого кримінального правопорушення може переховуватися від органів досудового розслідування та суду, іншим чином перешкоджати кримінальному провадженню.

Крім того, як вбачається з матеріалів судової справи, наведені у клопотанні дані свідчать про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_6 злочину, передбаченого ч. 2 ст. 28, ч. 1 ст. 263 КК України, виклад обставин, що дають підстави підозрювати ОСОБА_6 зроблено з посиланням на матеріали кримінального провадження, що їх підтверджують.

Отже, на думку колегії суддів, суд першої інстанції обґрунтовано задовольнив клопотання органу досудового розслідування, оскільки вирішив клопотання згідно вимог чинного законодавства, з урахуванням конкретних обставин кримінального провадження, з дотриманням вимог ст. 178 КПК України та у підсумку вірно встановив відсутність підстав, які б переконували суд, що менш суворі запобіжні заходи здатні запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 КПК України.

Доводи, на які послався в апеляційній скарзі захисник ОСОБА_5 в інтересах підозрюваної ОСОБА_6 , а саме ті, що прокурором порушено строк на подання клопотання та в оскаржуваному рішенні фактично не було проаналізовано наявність реальних ризиків неправомірної поведінки підозрюваної і не доведено неможливість застосування більш м`яких запобіжних заходів, не знайшли свого підтвердження під час апеляційного розгляду та не можуть бути безумовними підставами для скасування судового рішення, оскільки судом при прийнятті рішення були враховані відповідні вимоги закону, в зв`язку з чим до підозрюваної застосовано наступний за суворістю запобіжний захід, який на думку колегії суддів співмірний з існуючими ризиками, особою підозрюваної, тяжкістю злочину та його наслідками, і підстав вважати його занадто суворим немає.

Істотних порушень норм КПК України, які б тягнули за собою скасування ухвали слідчого судді при апеляційному розгляді не встановлено.

З урахуванням зазначеного, колегія суддів погоджується з рішенням місцевого суду щодо необхідності задовольнити клопотання прокурора, оскільки він в повному обсязі довів суду обставини, за якими закон пов`язує можливість продовження запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту.

На підставі викладеного рішення слідчого судді є законним, оскільки ухвалене згідно з дотриманням вимог кримінального процесуального закону та обґрунтованим, оскільки ухвалене на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені достатніми даними, дослідженими та оціненими судом, а тому апеляційна скарга захисника, з викладених в ній доводів, задоволенню не підлягає.

Керуючись ст. ст. 176, 177, 178, 181, 193, 194, 199, 309, 404, 405, 407 ч. 3 п. 1, 418 ч. 1, 422 КПК України, колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду м. Києва

п о с т а н о в и л а:

Ухвалу слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва від 11 квітня 2016 року в кримінальному провадженні №0000041, внесеному 29.02.2016 року до ЄРДР, якою задоволено клопотання прокурора відділу процесуального керівництва досудовим розслідуванням і підтримання державного обвинувачення управління нагляду за додержанням законів органами Служби безпеки України, Державної митної служби та Державної прикордонної служби України Департаменту нагляду у кримінальному провадженні Генеральної прокуратури України ОСОБА_8 та продовжено підозрюваній ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , строк тримання під домашнім арештом, заборонивши залишати місце фактичного проживання за адресою: АДРЕСА_2 , в період часу з 22:00 години до 06:00 години наступної доби, терміном дії до 11 червня 2016 року включно, а також покладених процесуальних обов`язків, залишити без змін.

Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_5 , подану ним в інтересах підозрюваної ОСОБА_6 , залишити без задоволення.

Ухвала апеляційного суду відповідно до правил, визначених ч. 4 ст. 424 КПК України, є остаточною й оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

С У Д Д І:

ОСОБА_12 а ш е в и ч