Сторожинецький районний суд Чернівецької області
Справа № 723/943/15-к
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
21 квітня 2016 року м.Сторожинець

Сторожинецький районний суд в складі:

головуючого судді ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Сторожинець кримінальне провадження за № 0000034 від 18.01.2015 року та 0000173 від 14.04.2015 року щодо

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та мешканця АДРЕСА_1 , громадянина України, українця, з повною середньою освітою,розлученого, не працюючого, раніше не судимого в силу ст..89 КК України
обвинуваченого у вчиненні кримінальних правопорушень , передбачених ст. 289 ч. 1 та ст.186 ч.1 КК України, -

за участю сторін кримінального провадження :

прокурора ОСОБА_4

обвинуваченого ОСОБА_5

В С Т А Н О В И В:

13 квітня 2015 року 18 годині 27 хв. ОСОБА_5 , перебуваючи у приміщенні бару «Браво», що по вул.. Грушевського 2 в м.Сторожинець, переслідуючи умисну корисливу мету , направлену на відкрите викрадення майна громадянки ОСОБА_6 , діючи умисно, шляхом вільного доступу, відкрито у присутності власниці ОСОБА_6 та свідка ОСОБА_7 , заволодів майном потерпілої, а саме жіночою сумочкою чорного кольору, вартістю 350 гр.,, у якій знаходились: мобільний телефон марки «Нокіа 3600», вартістю 400 гр. із сім картою оператора мобільного зв`язку «Київстар» № НОМЕР_1 вартістю 20 гр., на рахунку якої знаходились грошові кошти в сумі 30 гр., мобільний телефон марки «Нокіа 2220» вартістю 200 гр. із сім картою оператора мобільного зв`язку «МТС Україна» № НОМЕР_2 вартістю 100 гр., тіні для очей «МАХС ФАКТОР» вартістю 55 гр.,сухий дезодорант «Нівеа» вартістю 40 гр.,крем «Балет 2000» вартістю 19 гр., пилочка для нігтів «Зінгер» вартістю 20 гр., губна помада вартістю 85 гр.,щітка для волосся вартістю 15 гр., та грошові кошти в сумі 200 гр., після чого разом з викраденим з місця вчинення злочину зник, розпорядившись ним на власний розсуд, заподіявши потерпілій ОСОБА_6 матеріальну шкоду на загальну суму 1554 грн.

За таких обставин, суд вважає що вказане діяння містить склад кримінального правопорушення передбаченого ст..186 ч.1 КК України відкрите викрадення чужого майна (грабіж).

Окрім того ОСОБА_5 органами досудового розслідування обвинувачується в тому, що 17.01.2015 року приблизно о 19 год. 30 хв. в с. Нижні Петрівці, Сторожинецького району, Чернівецької області, знаходячись на території господарства ОСОБА_8 , побачив автомобіль марки «ВАЗ -21013» реєстраційний номер НОМЕР_3 , що перебуває у фактичному володінні ОСОБА_9 вирішив незаконно заволодіти, з метою використання даного транспортного засобу у власних цілях.
З даною метою, ОСОБА_5 , умисно, протиправно, всупереч волі ОСОБА_9 , таємно від останнього, підійшов до дверей даного автомобіля, які не були закриті на ключ, відкрив їх та сів у салон, де за допомогою ключа, який знаходився у замку запалення, запустив двигун автомобіля та реалізуючи свій злочинний замисел, направлений на незаконне заволодіння транспортним засобом, виїхав з території господарства ОСОБА_10 . В подальшому ОСОБА_5 , керуючи автомобілем марки «ВАЗ21013» реєстраційний номер НОМЕР_3 ,яким незаконно заволодів у ОСОБА_9 поїхав у напрямку м.Сторожинець, однак на виїзді з с.Нижні Петрівці Сторожинецького району Чернівецької області в зазначеному транспорті закінчилось пальне, у зв`язку з чим ОСОБА_5 залишив його на узбіччі проїзної частини та з метою уникнення кримінальної відповідальності за вчинений ним злочин скрився у невідомому напрямку.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_5 вину в пред`вленому йому обвинуваченні не визнав та пояснив, що 17 січня 2015 року він разом зі своєю знайомою ОСОБА_11 ( ОСОБА_12 ), яка проживає в м.Сторожинець поїхали в с.Нижні Петрівці Сторожинецького району до родичів ОСОБА_13 . Приїхали туди після 10 години ранку. Там були три чоловіки і три жінки, ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , ОСОБА_16 , ОСОБА_17 . На капоті машини вони розпили горілку. Туди він приїхав за наркотичним засобом маком. Тому залишив 150 гр. на горілку, а сам пішов з жінкою, яка там була, в село взяти мак. Однак жінка пішла, залишивши його на вулиці і більше не повернулась. Після цього він повернувся до будинку ОСОБА_18 . Там був тільки малий хлопчик і інвалід ОСОБА_19 . Він їх запитав де ОСОБА_20 , яка з ним приїхала. ОСОБА_21 сказав, що в іншому будинку та повів його туди . Коли він прийшов туди, то ОСОБА_20 була роздягнута , плакала. Він їй сказав, що передзвонить ОСОБА_22 , яка приїде та їх забере. Але його вивели, та сказали, що ОСОБА_20 їхня родичка і вони самі з нею розберуться. Ріта залишилась. Дружина не хотіла її чекати. Дружина ОСОБА_23 привезла його додому біля 17-18 години., а сама поїхала. Коли він прийшов додому, то побачив, що немає телефону мобільного. Пішов його шукати і знайшов на дорозі. Через більше як годину до нього зателефонували і сказали, що він викрав машину. На наступний день до нього приїхали ОСОБА_14 , ОСОБА_15 і ОСОБА_16 та сказали, щоб він переговорив з ОСОБА_11 , щоб нікуди в міліцію не ходила і що гроші 150 гр. йому повернуть. Він повідомив, що говорити з ОСОБА_11 не буде. Сказали зачекати і йому через деякий час повернуть гроші. Через тиждень йому сказав інвалід ОСОБА_18 , що ОСОБА_24 побили та згвалтували і що вона їм родичка, сказав, що потерпілий сам відігнав машину, оскільки, щоб він не говорив, що вони згвалтували ОСОБА_24 . В його присутності потерпілий і його дружина говорили, що машина була закрита і що він зламав замок. Він тоді не пив. В автомобіль потерпілого не сідав і не виїхав.

13 квітня 2015 року він, ОСОБА_25 , ОСОБА_26 сиділи у бесідці по вул.. Грушевського в м.Сторожинець. Прийшла ОСОБА_27 , купила пиво і сіла за столик. Вона пила з братом ОСОБА_28 пиво. Потім пішли в бар «Браво» він, ОСОБА_29 . Де був брат з ОСОБА_30 не знає. Йому стало погано, тому він пішов за ОСОБА_31 і його не було хвилин 10. Коли повернувся то ОСОБА_27 в барі не було. Тоді він зателефонував на її мобільний телефон, телефон був у сумці. Потім набирав брата, він не брав трубку. У нього сів телефон і він пішов додому. По дорозі зайшов до дітей своєї співмешканки. Він співмешканці сказав, що це сумка ОСОБА_32 , вона її не знала. Він пояснив хто ОСОБА_29 і сказав, щоб вона віддала їй. Через 20 хвилин зателефонувала мама ОСОБА_32 на її телефон, співмешканка домовилась зустрітись і віддала їй сумку. А в цей час ОСОБА_29 пішла в міліцію. Чому взяв сумку не знає. Трішки помне, а трішки ні. Вона залишила і просила приглянути за сумкою. За ОСОБА_31 він ходив з сумкою ОСОБА_29 . Коли вернувся через 10 хвилин, то ОСОБА_29 не було. Коли він йшов за Універмаг з сумкою, то йому ніхто нічого не говорив і не кричав верни сумку. Чому він взяв сумку з собою за ОСОБА_31 не пам`ятає.

Не зважаючи на невизнання ОСОБА_5 своєї вини в пред`явленому обвинуваченні, що судом розцінюється як спосіб захисту, вина ОСОБА_5 у відкритому заволодінні чужого майна (грабежі) доведена.

Так потерпіла ОСОБА_6 в судовому засіданні дала покази, що 13 квітня 2015 року вона у « ОСОБА_33 » купила пиво, сіла за столик де був ОСОБА_34 , ОСОБА_28 , ОСОБА_35 , попила пиво і пішла. Коли доходила до бару «Браво» зустріла ОСОБА_36 і просила передати чоловікові в Росії сумку. Тому щоб домовитись про передачу зайшли в «Браво» взяли по каві і сіли за столик. В цей час прийшов ОСОБА_34 , почав ходити по барі. Потім підійшов взяв її сумку, яка була біля неї, тобто він присів біля її сумки, взяв сумку і побіг з бару. Це бачили ОСОБА_37 , офіціант і музикант. ОСОБА_38 не зрозумів куди вона бігла.

Вона бігла за ним і просила, щоб він віддав сумку, але він біг дальше через дорогу і скрився. По дорозі сумки не було. Потім вона зустріла ОСОБА_39 і просила щоб зателефонував до брата ОСОБА_40 , щоб ОСОБА_34 віддав їй сумку. ОСОБА_28 по телефону сказав, що якщо вона хоче отримати сумку, то хай іде в міліцію з заявою і таким чином отримає сумку. Вона зустріла маму, яка до неї телефонувала, та питалася чому вона не бере слухавку і вона їй повідомила, що в неї вкрали сумку. І вона разом з мамою пішли в міліцію. Коли були в міліції на мамин телефон передзвонили і сказали, що чекають біля моста, щоб повернути сумку. Відеокамера є біля банкомата, що біля бару «Браво». Міліція дивилась і було зафіксовано, як ОСОБА_41 іде- тікає з сумкою, а вона за ним бігла. Мама пішла і мамі повернули її сумку. В сумці все було на місці, окрім 200 гр. У неї претензій до ОСОБА_42 немає. 200 гр. він їй не повернув, але вона від нього нічого не хоче.

Свідок ОСОБА_43 в судовому засіданні дала покази, що вона обвинуваченого не знає взагалі. Був такий випадок, що її донька ОСОБА_44 прибігла до неї на роботу і розповіла, що у неї в барі украли сумку. Вона з нею пішла в райвідділ міліції та написали заяву. ОСОБА_45 говорила, що вона доганяла після крадіжки злодія, але не догнала. У сумці у доньки був її мобільний телефон. Потім зателефонували на мобільний телефон свідка і сказали, щоб прийти та забрати сумку доньки. Вона пішла біля залізної дороги куди прийшов якийсь хлопчик та приніс ОСОБА_46 сумку.

Свідок ОСОБА_47 в судовому засіданні дала покази, що вона працює барменом у барі «Браво». Вона не бачила як сумка ОСОБА_29 була викрадена. Коли слідчий робив опис та огляд бару вона була при цьому як понята і підписала протокол. В даний час вона не пам`ятає чи в той день заходили до бару ОСОБА_48 та потерпіла, оскільки це було давно та багато людей буває в барі.

Вина обвинуваченого у скоєнні кримінального правопорушення підтверджується дослідженими матеріалами кримінального провадження.

Так, при перегляді «СД-Р» диску ( що в конверті на ар.пров.45) із відеозаписом , було встановлено, що відеокамера зафіксувала, як 13 квітня 2015 року ОСОБА_5 , вийшов з бару «Браво» з сумкою темного кольору в руках і швидкою ходою почав віддалятися від бару, за ним йшла ОСОБА_27 та махаючи рукою щось говорила.

На ар.пр.9-12 протоколом огляду місця події з фото таблицями до нього зафіксовано місце події бар «Браво» що по вул. Грушшевського в м.Сторожинець., протоколом огляду речового доказу на ар.провад.25-28: сумки чорного кольору та речей які знаходились в ній: мобільний телефон марки «Нокіа 3600», вартістю 400 гр. із сім картою оператора мобільного зв`язку «Київстар» № НОМЕР_1 вартістю 20 гр., на рахунку якої знаходились грошові кошти в сумі 30 гр., мобільний телефон марки «Нокіа 2220» вартістю 200 гр. із сім картою оператора мобільного зв`язку «МТС Україна» № НОМЕР_2 вартістю 100 гр., тіні для очей «МАХС ФАКТОР» вартістю 55 гр.,сухий дезодорант «Нівеа» вартістю 40 гр.,крем «Балет 2000» вартістю 19 гр., пилочка для нігтів «Зінгер» вартістю 20 гр., губна помада вартістю 85 гр.,щітка для волосся вартістю 15 гр.; підтвердились покази потерпілої. На ар.провад.30-31 накладною та довідкою про середньо ринкові ціни встановлена вартість відкритого викрадення майна на загальну суму 1554 гр.

По епізоду обвинуваченню ОСОБА_5 по ст. 289 ч.1 КК України судом встановлено наступне.
Так, потерпілий ОСОБА_9 в судовому засіданні надав покази, що 17 січня 2015 року до них зателефонував його дядя інвалід ОСОБА_18 і сказав, щоб він прийшов до нього зробити порядок. Він приїхав до нього зі своєю дружиною ОСОБА_49 . Через 5-10 хв. після них приїхав ОСОБА_5 з однією дівчиною і почав кричати на ОСОБА_18 . Він поцікавився, чого ОСОБА_34 кричить. ОСОБА_50 сказав, що він хоче маку, але маку немає. Він запитав, чи виганяти ОСОБА_51 з будинку, але дядя сказав не зв`язуватися з наркоманом. Його дружина ОСОБА_52 виштовхнула ОСОБА_51 з будинку, він вийшов , сів в його машину та поїхав. Він не бачив, як ОСОБА_34 виходив з будинку та сідав в машину, оскільки він пішов за цигарками. Магазин був за 400 м., тому він пішов пішки. Коли йшов в магазин, то в будинку залишались дядя ОСОБА_18 , малий хлопчик, його дружина та ОСОБА_34 з ОСОБА_11 . Коли повернувся, то побачив, що машини немає. В будинку був дядя ОСОБА_18 , його дружина та малий хлопчик. Ріта і ОСОБА_16 вже пішли були до ОСОБА_53 пити спиртне. Він запитав у дружини і вона та малий хлопчик, який теж тоді був у дяді пояснили йому, що ОСОБА_34 вийшов, сів в його машину і поїхав. Після цього він звернувся до працівників міліції. ОСОБА_54 була у дворі і в ній мало було бензину. Машину він не закривав на ключ. Ключ лишив у замку запалення. Він не думав, що з двору заберуть його машину. Йому всі говорили, що ОСОБА_34 сів за кермо і поїхав. Машину знайшли за 3-4 км. від будинку ОСОБА_18 . Машину йому повернули.

Було таке, що пили спиртне на капоті машини ОСОБА_34 , ОСОБА_20 , ОСОБА_16 , ОСОБА_17 , ОСОБА_18 ОСОБА_15 і ОСОБА_55 , але то було на дядевій машині. Горілку приніс ОСОБА_56 . Пили до того, як він йшов за цигарками. Що там було з ОСОБА_11 в будинку ОСОБА_53 не знає, оскільки займався пропажею машини та був з міліцією. Не знає, чи ОСОБА_48 був у будинку ОСОБА_53 , може і був коли він виходив в магазин. Він тоді в будинку ОСОБА_53 не був. Такого випадку не було, що він не хотів давати машину на експертизу. Йому міліція не говорила про це.

Свідок ОСОБА_57 в судовому засіданні дала покази суду, що 17 січня 2015 року вона була з чоловіком потерпілим ОСОБА_9 у дяді чоловіка, а свого діда інваліда ОСОБА_18 і допомагала по господарству. Прийшов ОСОБА_34 і говорив з дідом, кричав на нього. Коли ОСОБА_48 прийшов до них, вдома були вона, її чоловік, дід, малий хлопчик, а також сусід ОСОБА_58 з дружиною ОСОБА_16 . Ваня та ОСОБА_16 пішли додому після того як прийшов ОСОБА_34 . Вона питала діда, хто це такий, а дід відповів, що це наркоман і хоче маку, але дід сказав що немає. Тоді вона його виштовхнула на двір. Бічер вийшов, вона відразу почула звук машини, зразу вийшла та побачила, що ОСОБА_34 сів в автомобіль чоловіка, завів і поїхав. Вона бачила машину за 1,5 метра, вона стояла передом до хати і візуально бачила саме ОСОБА_51 в машині, що він виїхав на ній з подвір`я. Це бачив малий хлопчик. Він біг за машиною і кричав, вона теж кричала, але ОСОБА_34 не зупинився. Чоловік перед цим пішов в магазин за цигарками. Ключі були в замку запалення. Ріта, яка приїхала з ОСОБА_59 залишилась у них, а він викрав машину і поїхав. Машину знайшли на 4 км. Замок запалення було зламано, двері відкриті.

Свідок ОСОБА_60 в судовому засіданні дав покази, що потерпілий ОСОБА_9 є його племінником. 17 січня 2015 року у нього вдома були потерпілий ОСОБА_61 з своєю дружиною , внук ОСОБА_62 , ОСОБА_16 . Потім вони пішли до будинку його доньки. Вони всі були п`яні. Туди прийшла і ОСОБА_20 , його родичка, яка живе в м. Сторожинець . До нього до хати ОСОБА_20 заходила, вона приходила, щоб запитати де живе його донька, яка поїхала в Італію. Вона не говорила з ким приїхала, вона була п`яна. Коли ОСОБА_20 зайшла до нього в будинок, то ОСОБА_9 потягнув її до будинку його доньки, який знаходиться неподалік будинку свідка.. За ними пішов і Бічер, а також дружина ОСОБА_9 . Це він знає зі слів онука ОСОБА_63 туди теж побіг, і коли прийшов, то розповів, що ОСОБА_9 згвалтував ОСОБА_24 . Свідок був у хаті і нікого не бачив. Онук сказав, що ОСОБА_24 ще гвалтували ОСОБА_64 та ОСОБА_65 брат дружини потерпілого ОСОБА_9 . Чілімок ОСОБА_15 це пасинок свідка. Потім до нього прийшов потерпілий ОСОБА_9 і сказав, що іде додому, а через годину повернувся і сказав, що бензин закінчився. ОСОБА_9 побив свою дружину ОСОБА_66 , щоб вона сказала, що машину викрали. Він поїхав туди де застряла машина і дав бензин. Йому ніхто не говорив, що ОСОБА_34 викрав машину.

Потерпілий ОСОБА_9 з дружиною до 17 січня 2015 року жили у нього і машина їхня була у дворі. Десь о 20 годині вечора 17 січня 2015 року він чув як машина заводилась, але він не бачив хто поїхав, думає, що ОСОБА_9 . 17 січня 2015 року він ОСОБА_67 не бачив і онук ОСОБА_68 теж про нього не говорив.

У нього є машина «Жигулі» і ОСОБА_64 зняв з неї запасні колеса і кинув у машину ОСОБА_69 , який йому за це дав 0,5 літра горілки і пачку цигарок. Він цього не бачив, але йому про це повідомили. Це було 17 січня, а він дізнався про це наступного дня.

Свідок ОСОБА_70 в судовому засіданні дав покази, що проживає з дідом ОСОБА_71 в с.В.Петрівці. Обвинуваченого ОСОБА_72 не бачив ніколи. 17 січня 2015 року він був вдома, до них ніхто не приходив, крім ОСОБА_73 та його дружини. Вони робили в хаті порядок. Вони живуть в с.В.Петрівці. Після того , як зробили порядок в хаті, ОСОБА_74 ремонтував свою машину. З дідової машини ОСОБА_61 взяв чотири колеса і поклав до багажника. Він дивився телевізор, а ОСОБА_74 пішов до сусіда ОСОБА_53 , дружина ОСОБА_69 теж туди пішла. Він показував ОСОБА_75 де живе ОСОБА_15 . Бачив, як ОСОБА_48 йшов до ОСОБА_53 разом з Рітою Він ходив туди дивитись, що вони там роблять, вони всі були п`яні. Там були дружина ОСОБА_76 Віолета, дружина ОСОБА_69 ОСОБА_52 і ще одна жінка - Ріта. Він бачив, як ОСОБА_20 і ще декілька чоловіків лежали в ліжку. Він зрозумів, що вони зґвалтували ОСОБА_24 . ОСОБА_72 в хаті тоді не було, де він був він не знає. ОСОБА_77 стояла під вікном і спостерігала через вікно, що робиться в хаті. Вона під вікном пила і курила, а потім зайшла і побила ОСОБА_24 . Віолета спала в стодолі, п`яна була. Через 5 хвилин, відколи він спостерігав за п`яними, він пішов до діда, за ним прийшли ОСОБА_61 з дружиною та ще один п`яниця, а потім прийшов ОСОБА_64 і кричав на діда. ОСОБА_74 зразу як прийшов до діда побачив, що його машини немає, взяв дідову машину і поїхав. Коли він йшов до сусіда то машина ОСОБА_69 була, а коли повернувся ,то її не було. Він сів разом з ОСОБА_78 шукати машину. До цього ОСОБА_61 телефонував напевне в міліцію та заявив про крадіжку машини. Побачили його машину біля мосту, залили бензин і повернулись додому до діда. Він говорив потерпілому, що не знає хто викрав машину. Потерпілий ОСОБА_9 його заставляв говорити, що ОСОБА_48 викрав його машину, і за це він купить йому шоколадку.

Свідок ОСОБА_79 в судовому засіданні дала покази, що обвинувачений ОСОБА_48 її колишній чоловік. 17 січня 2015 року вона ОСОБА_72 та ОСОБА_24 з с .В.Петрівці не забирала і туди його не возила. Вона вже сім років не живе з ОСОБА_80 і ніяких стосунків з ним не має. Вона дуже рідко бачиться з бувшим чоловіком. 17 січня 2015 року вона спілкувалась з ним. Був такий випадок, що він їй телефонував, щоб вона його забрала, але вона не погодилась і не забирала.

Як вбачається із вищезазначених показів потерпілого ОСОБА_9 , його автомобілем ВАЗ-21013 17.01.2015 року заволоділи, і це вчинив ОСОБА_81 . Про те , що автомобілем заволодів ОСОБА_48 йому відомо зі слів його дружини ОСОБА_82 та ОСОБА_83 . Сам він цього факту не бачив, але стверджував, що саме ОСОБА_48 заволодів транспортом, оскільки це бачили свідки ОСОБА_84 та ОСОБА_68 . Таке твердження потерпілого спростовано в суді показами свідка ОСОБА_85 , який ствердив, що коли йшов до будинку ОСОБА_53 автомобіль стояв у дворі, а через п`ять хвилин коли повертався, автомобіля не було. Вказав, що сам потерпілий ОСОБА_74 заставляв його говорити, що ОСОБА_34 викрав машину, а за це він купить йому шоколад. Тобто свідок ОСОБА_70 в судовому засіданні не підтвердив той факт, що автомобілем заволодів саме ОСОБА_5 .

Даючи оцінку показам свідка ОСОБА_86 суд приймає до уваги те, що вона є дружиною потерпілого і зацікавлена в розгляді даного кримінального провадження. Окрім цього її покази спростовуються показами свідків ОСОБА_85 та ОСОБА_87 . Так свідок ОСОБА_70 не підтвердив в судовому засіданні той факт, що він разом з ОСОБА_66 бачив у салоні автомобіля ОСОБА_72 за кермом та ще й біг за автомобілелем. Із пояснення свідка вбачається, що і ОСОБА_57 не могла бачити особу, яка заволоділа автомобілем, оскільки вона в цей час стояла біля будинку ОСОБА_53 , пила і через вікно спостерігала, що робиться в будинку, оскільки коли свідок повернувся від будинку ОСОБА_53 то автомобіля ОСОБА_69 вже не будо. Свідок ОСОБА_65 в суді ствердив, що потерпілий ОСОБА_9 побив свою дружину ОСОБА_88 щоб вона говорила, що машину викрали.

Протоколи впізнання , на які посилається державний обвинувач не можуть лягти в основу обвинувачення, оскільки не доведено, що ОСОБА_5 бачили за кермом в салоні автомобіля ОСОБА_9 .

Загалом слід констатувати, що обов`язок доказування обставин за обвинуваченням, належності та допустимості доказів покладається в даному випадку на слідчого, прокурора й не може перекладатись на обвинуваченого.
З ч.1, 2, ст.9 КПК України під час кримінального провадження суд, слідчий суддя, прокурор, керівник органу досудового розслідування, слідчий, інші службові особи органів державної влади зобов`язані неухильно додержуватися вимог Конституції України, цього Кодексу, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, вимог інших актів законодавства.
Прокурор, керівник органу досудового розслідування, слідчий зобов`язані всебічно, повно і неупереджено дослідити обставини кримінального провадження, виявити як ті обставини, що викривають, так і ті, що виправдовують підозрюваного, обвинуваченого, а також обставини, що пом`якшують чи обтяжують його покарання, надати їм належну правову оцінку та забезпечити прийняття законних і неупереджених процесуальних рішень.
Як вбачається з матеріалів справи органом досудового розслідування не було проведено належного огляду автомобіля «ВАЗ-21013» з н.з. НОМЕР_3 для виявлення відбитків пальців, залишення ворсинок чи інших слідів, по яких би проводилась експертиза та встановлювалась причетність особи до скоєння кримінального правопорушення.
Застосовуючи положення закону та судову практику суд виходить з такого.
Згідно ст. 62 Конституції України обвинувачення не може ґрунтуватися на припущеннях, усі сумніви стосовно доведеності вини особи тлумачаться на її користь.
Статтею 7 КПК України закріплені загальні засади кримінального провадження, серед яких є верховенство права, презумпція невинуватості та забезпечення доведеності вини.
За ч.1, 2 ст. 8 КПК України кримінальне провадження здійснюється з додержанням принципу верховенства права, відповідно до якого людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави. Принцип верховенства права у кримінальному провадженні застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини.
Кримінальне процесуальне законодавство України застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини.
Частинами 2, 3,4 ст. 17 КПК України передбачено, що ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні кримінального правопорушення і має бути виправданим, якщо сторона обвинувачення не доведе винуватість особи поза розумним сумнівом.
Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на користь такої особи.
З ч. 1 ст. 91 КПК України вбачається, що у кримінальному провадженні підлягають доказуванню, серед іншого, подія кримінального правопорушення (час, місце, спосіб та інші обставини вчинення кримінального правопорушення), винуватість обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, форма вини, мотив і мета вчинення кримінального правопорушення.
Згідно ч. 1, 2 ст. 92 КПК України, обов`язок доказування обставин, передбачених ст. 91 цього Кодексу, за винятком випадків, передбачених частиною другою цієї статті, покладається на слідчого, прокурора. Обов`язок доказування належності та допустимості доказів покладається на сторону, що їх подає.
В пунктах 12, 21, постанови Пленуму Верховного Суду України від 29 червня 1990 року № 5 «Про виконання судами України законодавства і постанов Пленуму Верховного Суду України з питань судового розгляду кримінальних справ і постановлення вироку»пленум роз`яснив, вказавши судам, що тільки після розгляду всіх доказів, як тих, що є в справі, так і поданих в судовому засіданні учасниками судового розгляду, головуючий повинен опитати учасників судового розгляду, чи бажають вони доповнити судове слідство і чим саме. Доповнення судового слідства може полягати, зокрема, в постановці додаткових запитань підсудному, потерпілому, свідкам, поданні і оголошенні документів, яких не було в справі, та виконанні інших, передбачених законом судово-слідчих дій.
Обов`язок суду щодо забезпечення презумпції невинуватості і права на справедливий судовий розгляд, які передбачені ст. 62 Конституції України, поєднуються з такими ж положеннями ч. 2 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод1950 року, яка відповідно до вимог ч. 1 ст. 9 Конституції України, ратифікована 17 липня 1997 року Законом України «Про ратифікацію Конвенції про захист прав і основних свобод людини 1950 року, Першого протоколу та протоколів № 2, 4, 7 та 11 до Конвенції».
Статтею 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського Суду з прав людини» передбачено, що «при розгляді справ суди застосовують Конвенцію та практику Суду як джерело права». Так, у справі «Barberа, Messegu and Jabardo v. Spain» від 6 грудня 1998 р. (п.146) Європейський Суд з прав людини встановив, що «принцип презумпції невинуватості вимагає, серед іншого, щоб, виконуючи свої обов`язки, судді не розпочинали розгляд справи з упередженої думки, що підсудний вчинив злочин, який йому ставиться в вину, обов`язок доказування лежить на обвинуваченні, і будь-який сумнів має тлумачитися на користь підсудного.
Враховуючи вищевикладене, оцінюючи в сукупності досліджені під час судового розгляду докази з точки зору достатності та взаємозв`язку, і приймаючи до уваги, що інших доказів, які б беззаперечно, без сумніву доводили вину обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч.1 ст.289 КК України стороною обвинувачення після опитування щодо бажання доповнити судовий розгляд надано не було, суд вважає, що пред`явлене ОСОБА_5 дане обвинувачення не доведено в судовому засіданні, а усі припущення й сумніви стосовно доведеності вини обвинуваченого слід тлумачити на його користь.
На підставі наведено суд дійшов висновку, що ОСОБА_5 підлягає виправданню по ст..289 ч.1 КК України за недоведеністю вини обвинуваченого.

Пом`якшуючих покарання обвинуваченого обставин не має.

Обтяжуючих покарання обвинуваченого обставин немає.

При визначенні виду і міри покарання обвинуваченому, суд враховує, ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, яке відноситься до злочинів середньої тяжкості, особу винного, а саме, раніше притягався до кримінальної відповідальності і судимість погашена, характеристика по місцю проживання посередня, з 2014 року знаходиться на обліку у лікаря нарколога, потерпіла ОСОБА_27 до обвинуваченого претензій немає.

З врахуванням всіх встановлених обставин по кримінальному провадженню та особи винного, суд дійшов висновку, що виправлення та перевиховання ОСОБА_5 не можливе без ізоляції від суспільства.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст.ст.7,8,9,84,91,92,95,99,368, 369,370,371,373,374,376,395 КПК України, Постановою Пленуму Верховного суду України № 10 від 06.11.2009 р. «Про судову практику у справах про злочини проти власності», постановою Пленуму Верховного Суду України від 29 червня 1990 року № 5 «Про виконання судами України законодавства і постанов Пленуму Верховного Суду України з питань судового розгляду кримінальних справ і постановлення вироку» , Конвенцією про захист прав людини і основоположних свобод1950 року, Законом України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського Суду з прав людини», суд

З А С У Д И В :

ОСОБА_3 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 286 ч.1 КК України і за його вчинення призначити йому покарання два роки позбавлення волі.

ОСОБА_89 по ст..289 ч.1 КК України виправдати у зв`язку з не встановленням достатніх доказів для доведення винуватості останнього в суді.
Міру запобіжного заходу ОСОБА_90 до вступу вироку в законну силу обрати домашній арешт.

Речові докази: диск «СД-Р» зберігати в матеріалах кримінального провадження; жіночу сумочку чорного кольору із речами повернути потерпілій ОСОБА_6 ; автомобіль «ВАЗ-21013» р.н. НОМЕР_3 , жовтого кольору 1978 року випуску повернути потерпілому ОСОБА_9 .

На вирок суду може бути подана апеляція до апеляційного суду Чернівецької області через Сторожинецький районний суд протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Суддя