ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 336/781/15-к,
пр.1-кп/336/9/2016
08 червня 2016 м. Запоріжжя
Шевченківський районний суд м.Запоріжжя

в складі головуючого судді : ОСОБА_1 ,

при секретарі : ОСОБА_2 ,

за участю прокурора : ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

захисника обвинуваченого: ОСОБА_5 ,

представника потерпілого ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Запоріжжі кримінальне провадження №0000486 від 10.10.2014 року внесене в Єдиний реєстр досудових розслідувань відносно обвинуваченого:

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець м. Білопілля Білопільського району Сумської області, громадянин України, українець, освіта вища, працює заступником головного технолога ДП «Івченко - Прогрес», одружений, неповнолітніх дітей не має, зареєстрований та мешкає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,
в скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 286 КК України , -

В С Т А Н О В И В :

Так, 10.10.2014 року, приблизно о 13 годині 15 хвилин, водій ОСОБА_7 , керуючи автомобілем «TOYOTA-COROLLA» реєстраційний номер НОМЕР_1 , здійснював рух по проїзній частині вул. Магістральної в м. Запоріжжі з боку автодороги «Харків - Сімферополь» в напрямку вул. Виробничої.

В цей же час, позаду в попутному для водія ОСОБА_7 напрямку по проїзній частині вул. Магістральної, керуючи мотоциклом «HONDA» реєстраційний номер НОМЕР_2 , рухався водій ОСОБА_8 . При цьому ОСОБА_8 , діючи в порушення вимог п.12.4, де вказано: «в населених пунктах рух транспортних засобів дозволяється із швидкістю не більше 60 км./год.», рухався зі швидкістю не менше 75 км/год., яка перевищувала дозволену швидкість руху в населеному пункті 60 км./год.

10.10.2014 року, приблизно о 13 годині 15 хвилин, водій ОСОБА_7 , знаходячись біля будинку № 92 по вул. Магістральній, діючи в порушенні вимог п.10.1, де вказано: «перед початком руху, перестроюванням та будь якою зміною напрямку руху водій повинен переконатися, що це буде безпечним і не створить перешкод або небезпеки іншим учасникам руху», та п.10.4 Правил дорожнього руху, де вказано: «перед поворотом праворуч та ліворуч, в тому числі в напрямку головної дороги, або розворотом водій повинен завчасно зайняти відповідне крайнє положення на проїзній частині, призначеній для руху в цьому напрямку... Водій, що виконує поворот ліворуч або розворот поза перехрестям з відповідного крайнього положення на проїзній частині даного напрямку, повинен дати дорогу зустрічним транспортним засобам, а при виконанні цих маневрів не з крайнього лівого положення на проїзній частині і попутним транспортним засобам», завчасно крайнє ліве положення не зайняв, перевагу в русі водію ОСОБА_8 не надав та став виконувати маневр лівого розвороту з крайнього правого положення.

В результаті порушень зазначених пунктів Правил дорожнього руху України водій ОСОБА_7 , допустив зіткнення передньої лівої частини керованого автомобіля «TOYOTA-COROLLA» з передньою частиною мотоцикла під керуванням ОСОБА_8 .

В результаті даної дорожньо-транспортної пригоди водій ОСОБА_8 , згідно висновку судово-медичної експертизи № 4878 від 13.11.2014 року, отримав тілесні ушкодження:

«Відкритий проникаючий перелом правого наколінника з пошкодженням капсули правого колінного суглобу, сухожилля чотирьохголового м`яза стегна та частковим пошкодженням відвідного м`яза стегна, які в сукупності кваліфікуються як тілесні ушкодження СЕРЕДНЬОГО ступеня тяжкості, не небезпечні для життя, але які потягли за собою тривалий розлад здоров`я, більше 21 дня».

«Переломи головок 3 та 4 пястних кісток правої кисті з задовільним стоянням фрагментів (за даними рентгенологічного дослідження), які кваліфікуються як тілесні ушкодження СЕРЕДНЬОГО ступеня тяжкості, не небезпечні для життя, але які потягли за собою тривалий розлад здоров`я, більше 21 дня».

«Осколковий перелом основи 1 пястної кістки лівої кисті, який кваліфікується як тілесне ушкодження СЕРЕДНЬОГО ступеня тяжкості, не небезпечні для життя, але які потягли за собою тривалий розлад здоров`я, більше 21 дня».

«Рана в області зовнішньої кісточки лівого гомілковостопного суглобу, рана лівої акулової області, які кваліфікуються як ЛЕГКІ тілесні ушкодження, що потягли за собою короткочасний розлад здоров`я».

«Садна в області правого передпліччя, в області правої кисті, які кваліфікуються як ЛЕГКІ тілесні ушкодження».

Згідно висновку експерта від 29.02.2016 року №12919/15-52/14010/15-35/2373/16-52 за результатами проведення комплексної фототехнічної, автотехнічної та транспортно-трасологічної експертизи, в діях водія ОСОБА_7 є невідповідність вимогам п. п. 10.1, 10.4 Правил дорожнього руху України. В діях водія ОСОБА_8 є невідповідність вимогам п. 12.4 Правил дорожнього руху України.

Невідповідність дій водія ОСОБА_7 вимогам п. п. 10.1, 10.4 Правил дорожнього руху України знаходиться в причинному зв`язку з подією дорожньо-транспортної пригоди.

Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_7 вину в інкримінованому йому кримінальному правопорушенні не визнав повністю та вказав, що 10.10.2014 року по вул.Магістральній в м.Запоріжжі їхав додому з траси «Харків - Сімферополь». Побачив позаду жовту китайську машину, загальмував. Вказана машина його не обігнала. Ввімкнув сигнал повороту, повернув голову наліво, та побачив світло мотоцикла. Вважав, що мотоцикл їде 60 км/год., та почав виконувати поворот. Трапилось ДТП. Вказав, що переймався вказаною подією, звертався до лікарні. Приїхавши на місце ДТП, побачив, що його машину вже увозили на евакуаторі. Були свідки вказаної події, це хлопець та дівчина, яких він не знає. Йому казав хлопець та він сам відчував, що потерпілий їхав швидко. Відвідував потерпілого та пропонував йому гроші. Вказав, що він давав 1500 грн. потерпілому, оскільки йому було його жалко. При цьому обвинувачений вказав, що не вважає себе винуватим.

В подальшому при допиті обвинувачений також вказав, що бачив мотоцикл за 150-200 метрів. Просив надати йому відео реєстратор на місці ДТП, однак отримав його за місяць до судового розгляду. Подивившись відео з відео реєстратора, зробив розкадровку. Звертався до слідчого щодо швидкості мотоцикла, та слідчий йому повідомив, що неможливо зробити розкадровку. За власними розрахунками обвинуваченого, потерпілий рухався до моменту удару 170-226 метрів, після удару 35 метрів, швидкість потерпілого 151-160 км/год.

Зазначив, що керує авто з 1985 року, стаж водія складає 30 років. Автомобілем на якому потрапив у ДТП керує 6 років. Також додатково зазначив, що при повороті він упевнився, що потерпілий був на достатній відстані, розвернувся до повороту та світлофору 50 метрів. Бачив фару, звуку не чув. Бачив, що щось їде, но вирішив, що може їхати. Побачив, що це був мотоцикл коли він його перелітав. Бачив схему ДТП, однак в ній наявні невідповідності вихідних даних, на що він вказував слідчому. Також зазначив, що він живе в 6 під`їзді будинку, та там мається «карман», він виконував розворот, а не поворот на зустрічну смугу. Розмежувальна смуга на проїзній частини відсутня. Вину не визнає, вказує, що потерпілий був за 150-200 метрів, та якби потерпілий їхав нормально, нічого б не трапилось. При ознамленні з експертизами він заперечував.

Потерпілий ОСОБА_8 в судовому засіданні вказав, що 10.10.2014 року їхав з траси «Харків - Сімферополь» на мотоциклі «Хонда» до свого брата. Їхав він рівно, притримуючись своєї полоси. За поворотом цієї траси був поворот. Блимав зелений сигнал світлофору. Спереду нього, автомобіль обвинуваченого різко повертав без ввімкнутого повороту. Потерпілий зазначив, що він з метою уникнути зіткнення виїхав на зустрічну полосу, його швидкість була приблизно 75 км/год. В момент повороту авто, потерпілий прибавив газу десь до 80 км/год. Додав, що обвинувачений інколи до нього приїзжав, та пропонував кошти, однак суму яку він пропонував, була малою. Вказує, що на теперішній час не працює. Також додатково зазначив, що поворот у авто не вмикався. Він міг уникнути зіткнення тільки з лівої сторони. Його мотоцикл використовує лише передні гальма, оскільки задні майже не гальмують. Він керує мотоциклами з 2006 року. Мотоциклом на якому сталось ДТП він керує 2 роки. До адміністративної відповідальності за порушення правил дорожнього руху він не притягувався. Йому не надавали для огляду відеозапис події ДТП з відео реєстратора.

Незважаючи на повне не визнання вини в інкримінованому обвинуваченому кримінальному правопорушенні його вина підтверджується доказами, наданими стороною обвинувачення.

Так, свідок ОСОБА_9 показав, що 10.10.2014 року перебував у дворі буд.92 по вул Магістральній в м.Запоріжжі напроти зупинки. Почув звук мотоциклу, та бачив як розвертався автомобіль. Чітко бачив зіткнення. Автомобіль стояв на зупинці а потім почав розворот. Швидкість мотоциклу не знає. Зазначив, що мотоцикл їхав по центру. Вказує, що працює водієм, та в день ДТП у нього був вихідний. Він стояв обличчям до дороги. Бачив як їхав мотоцикл, а потім бачив зіткнення. Він не бачив чи були люди на зупинці. Чітко зазначити полосу на якій сталось ДТП він не може. В подальшому після ДТП він підходив до потерпілого, викликав швидку, потім пішов. Він не бачив щоб обвинувачений підходив до потерпілого. На додаткові питання пояснив, що бачив події за 2-3 сек до ДТП. Автомобіль стояв, не пам`ятає чи був ввімкнений поворот у авто. Обвинувачений перед потерпілим розвернувся.

Свідок ОСОБА_10 в судовому засіданні вказала, що в жовтні 2014 року близько 13.30 години, по вул. Магістральній в напрямку вул.Іванова в м.Запоріжжі їхав мотоцикл по напрямку її руху. Звук та швидкість звертали на себе увагу. Вона дивилась йому в його напрямку. Був удар біля запинки. Потерпілого викинуло. Вона підходила. Вона не бачила чи вмикав обвинувачений поворот. Вона знаходилась на відстані близько 70 метрів він зіткнення. Свідок пояснила, що не бачила щоб мотоцикл намагався зупинитись. Бачила обвинуваченого, однак не пам`ятає, що він робив. В автомобілі була жінка. Зіткнення було ближче до центру дороги. Перед ДТП вона на авто не дивилась. Вважає, що авто було припарковано, а потім намагалось від`їхати. Мотоцикліст не мав можливості уникнути ДТП оскільки машина повернула перед ним.

Свідок ОСОБА_11 в судовомузасіданні вказав, що його родичі проживають в одному під`їзді з обвинуваченим. 10.10.2014 року він стояв розмовляв з дідусем біля під`їзду №6 буд. АДРЕСА_2 . Почув рев, побачив мотоцикл, а потім ДТП. Достав телефон та викликав швидку. Коли їхав мотоцикл, тоді й їхав автомобіль «Тойота» та повернув на ліво. Свідок був в 20-25 метрах від дороги. Бачив безпосередньо ДТП. Близько 1 секунди та хлопок. Він не вважає, що мотоцикліст міг зупиниться. Він також не бачив звідки і куди їхав авто, а лише бачив, що авто повертає та момент зіткнення. В автомобілі бачив жінку. При ньому слідчий фотографував, та щось підписував. Свідок вказав, що бачив 15 метрів дороги, 1 секунду та хлопок. Автомобіль їхав повільно.

Свідок ОСОБА_12 в судовому засіданні вказала, що обвинувачений є її чоловіком. 10.10.2014 року вони їхали з дачі по вул.Магістральній в м.Запоріжжя. Вікна в машині були відкриті, грала трохи музика. Вона не дивилась за руками чоловіка. Потім був різкий удар. Вона бачила летюче тіло в районі пішохідного переходу. Після отриманого відео реєстратора вона почула звук мотоцикла перед ударом, швидкість якого була високою. Вона в подальшому побачила як горіла лампа лівого повороту, після того як пройшов якийсь час вона знаходилась біля обвинуваченого та потерпілого. Коли вона була в машині, вона дивилась вперед и не бачила чи вмикав її чоловік поворот. Були люди на зупинках. Вона не пам`ятає як авто їхало до ДТП, вона в той час думала про свої справи та дивилась вперед. Вони прийняли рішення розвертатись при цьому знизили швидкість. Однак вона не пам`ятає. Вона не пам`ятає де було зіткнення та не пам`ятаєм як був розворот.

Крім того, незважаючи на повне не визнання вини в інкримінованому обвинуваченому злочині, його вина підтверджується наступними доказами, наданими стороною обвинувачення та дослідженими судом в судовому засіданні, а саме:
- висновком експерта №4878 від 06.11.2014 року, відповідно до якого ОСОБА_8 отримав тілесні ушкодження у вигляді:
«Відкритий проникаючий перелом правогонаколінника з пошкодженням капсули правого колінного суглобу, сухожилля чотирьохголового м`яза стегна та частковим пошкодженням відвідного м`яза стегна, які в сукупності кваліфікуються як тілесні ушкодження СЕРЕДНЬОГО ступеня тяжкості, не небезпечні для життя, але які потягли за собою тривалий розлад здоров`я, більше 21 дня».

«Переломи головок 3 та 4 пястних кісток правої кисті з задовільним стоянням фрагментів (за даними рентгенологічного дослідження), які кваліфікуються як тілесні ушкодження СЕРЕДНЬОГО ступеня тяжкості, не небезпечні для життя, але які потягли за собою тривалий розлад здоров`я, більше 21 дня».

«Осколковий перелом основи 1 пястної кістки лівої кисті, який кваліфікується як тілесне ушкодження СЕРЕДНЬОГО ступеня тяжкості, не небезпечні для життя, але які потягли за собою тривалий розлад здоров`я, більше 21 дня».

«Рана в області зовнішньої кісточки лівого гомілковостопного суглобу, рана лівої акулової області, які кваліфікуються як ЛЕГКІ тілесні ушкодження, що потягли за собою короткочасний розлад здоров`я».

«Садна в області правого передпліччя, в області правої кисті, які кваліфікуються як ЛЕГКІ тілесні ушкодження» (т.1, а.с. 137- 140);

- Протоколом огляду місця події від 10.10.2014 року, а саме місцевість біля буд.92 по вул. Магістральній в м.Запоріжжя, в частині встановлення факту ДТП між обвинуваченим та потерпілим, разом з фотознімками без урахування схеми ДТП та вихідних даних. (т.1, а.с. 144-153);
- Протоколом проведення слідчого експерименту від 26.06.2015 року проведеного відповідно до ухвали суду від 17.06.2015 року в порядку ст.333 КПК України за клопотанням захисника обвинуваченого, в результаті якого зі слів як обвинуваченого так і потерпілого було складено 2 схеми ДТП до вказаного протоколу, та отримано додаткові вихідні дані, разом з диском DVD-R на якому було зафіксовано проведення вказаного слідчого експерименту (т.1, а.с.204, 208-212);
- оглянутим диском «CD-R» з відеозаписом обставин ДТП 10.10.2014 року, виконаний відео реєстратором, встановленим на автомобілі «Тойота» д.н. НОМЕР_1 , де зафіксовано зіткнення обвинуваченого з потерпілим (т.1, а.с.117);
- висновком експертів від 29.02.2016 року №12919/15-52/14010/15-35/2373/16-52 за результатами проведення комплексної фототехнічної, автотехнічної та транспортно-трасологічної експертизи, відповідно до яких встановлено, наступне:
- встановити швидкість руху мотоцикла «Хонда» в момент зіткнення із автомобілем «Тойота» на підставі матеріалів справи, пошкоджень на ТЗ та даних, що містяться на відеозаписі реєстратора, експертним шляхом неможливо.

- Відстань, на якій міг знаходитись мотоцикл «Хонда» від місця зіткнення на момент початку виконання водієм автомобіля «Тойота» маневру розвороту (при умовах, викладених в дослідницькій частині):

53 м, при швидкості руху мотоцикла «Хонда» 60 км/год;

62... 66 м, при швидкості руху мотоцикла «Хонда» 70... 75 км/год;

88 м, при швидкості руху мотоцикла «Хонда» 100 км/год;

106 м, при швидкості руху мотоцикла «Хонда» 120 км/год;

-у випадку руху мотоцикла «Хонда» зі швидкістю 60 км/год, в діях водія вбачається невідповідність вимогам п. 12.3 ПДР, оскільки водій даного ТЗ мав технічну можливість уникнути зіткнення із автомобілем «Тойота» шляхом застосування екстреного гальмування керованого ним ТЗ.

-У разі руху мотоцикла «Хонда» зі швидкістю 70...75 км/год; 100 км/год; 120 км/год в діях водія вбачається невідповідність вимогам п. 12.4 ПДР.

-Для варіантів швидкості руху мотоцикла «Хонда» 70...75 км/год; 100 км/год однозначно вирішити питання наявності в діях водія даного ТЗ невідповідностей вимогам п. 12.3 ПДР неможливо з причин отримання близьких за значенням розрахунків в частині наявності/відсутності у водія мотоцикла «Хонда» технічної можливості уникнення зіткнення.

-З огляду на те, що водій автомобіля «Тойота» при виконанні маневру розвороту допустив зіткнення із мотоциклом «Хонда», то з технічної точки зору в його діях вбачається невідповідність вимогам п.п. 10.1 та 10.4 ПДР (т.2, а.с.30-46).

Враховуючи вищенаведене, суд вважає, що позиція сторони обвинуваченого щодо невизнання вини повністю спростовується викладеними вище доказами. Так, суд звертає увагу на той факт, що обвинувачений ОСОБА_7 посилався на власні розрахунки щодо визначення вихідних даних у дорожній пригоді що сталося 10.10.2014 року та робив відповідні висновки щодо оцінки дій учасників вказаної події. В той же час, висновки обвинуваченого ОСОБА_7 щодо наявності або відсутності порушень правил дорожнього руху як в його діях, так і в діях потерпілого, не можуть братися як докази, оскільки останній не має спеціальних знань щодо проведення таких розрахунків та наданні оцінки діям учасникам ДТП, що мало місце 10.10.2014 року. Окрім того, в матеріалах кримінального провадження мається висновки експертів від 29.02.2016 року №12919/15-52/14010/15-35/2373/16-52 за результатами проведення комплексної фототехнічної, автотехнічної та транспортно-трасологічної експертизи, відповідно до якого, експертами надані оцінки діям як потерпілого так і обвинуваченого, а також зроблені відповідні розрахунки та розкадровки. Суд також звертає увагу на те, що експерти були попереджені про кримінальну відповідальність, та їх висновки не викликають сумнівів.
У п.п. 20,21 постанови Пленуму Верховного Суду України від 23.12.2005 р. № 14 ( з наступними змінами і доповненнями ) „Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті зазначено, що при призначенні покарання за відповідною частиною ст.286 КК суди мають враховувати не тільки наслідки, що настали, а й характер та мотиви допущених особою порушень правил безпеки дорожнього руху або експлуатації транспорту, її ставлення до цих порушень та поведінку після вчинення злочину, вину інших причетних до нього осіб (пішоходів, водіїв транспортних засобів, працівників, відповідальних за технічний стан і правильну експлуатацію останніх, тощо), а також обставини, які помякшують і обтяжують покарання, та особу винного.
Суд звертає увагу, на той факт, що й в діях потерпілого була невідповідність вимогам п.12.4 правил дорожнього руху при подіях 10.10.2014 року. Вказане підтверджується його показами в суді, де останній зазначив, що він з метою уникнути зіткнення виїхав на зустрічну полосу, його швидкість була приблизно 75 км/год та в момент повороту автомобіля обвинуваченого потерпілий прибавив газу десь до 80 км/год. Відповідно до висновку експерта від 29.02.2016 року №12919/15-52/14010/15-35/2373/16-52 за результатами проведення комплексної фототехнічної, автотехнічної та транспортно-трасологічної експертизи встановлено, що відстань, на якій міг знаходитись мотоцикл «Хонда» від місця зіткнення на момент початку виконання водієм автомобіля «Тойота» маневру розвороту (при умовах, викладених в дослідницькій частині): 62... 66 м, при швидкості руху мотоцикла «Хонда» 70... 75 км/год; 88 м, при швидкості руху мотоцикла «Хонда» 100 км/год, та зазначено, що у разі руху мотоцикла «Хонда» зі швидкістю 70...75 км/год; 100 км/год; 120 км/год в діях водія вбачається невідповідність вимогам п. 12.4 ПДР. Крім того вказано, що для варіантів швидкості руху мотоцикла «Хонда» 70...75 км/год; 100 км/год однозначно вирішити питання наявності в діях водія даного ТЗ невідповідностей вимогам п. 12.3 ПДР неможливо з причин отримання близьких за значенням розрахунків в частині наявності/відсутності у водія мотоцикла «Хонда» технічної можливості уникнення зіткнення.

Суд звертає увагу на те, що в діях потерпілого вбачається невідповідність вимогам п. 12.4 ПДР у даній дорожній ситуації, однак, такі дії потерпілого, окрім пошкодження транспортного засобу обвинуваченого не потягли інших наслідків. Вказаний факт судом буде враховано при визначенні покарання обвинуваченому.
Що стосується пояснень та акцентування уваги обвинуваченого ОСОБА_7 щодо його дій в частині ввімкнення лівого повороту при виконанні повороту наліво, то оцінка вказаних дій останнього щодо виконання ним відповідно вимог п.9.2, 9.4 ПДД прокурором не проводилась та не вказувалась в обвинувальному акті, не є обсягом та предметом доказування з боку державного обвинувачення, у зв`язку з чим, суд не досліджує та не надає оцінки цим діям, оскільки це буде вихід за рамки пред`явленого обвинувачення.
Суд також звертає увагу на покази обвинуваченого, а саме, на те, що допитаний в судовому засіданні обвинувачений вказував, щопобачив світло мотоцикла. Вважав, що мотоцикл їде 60 км/год., та почав виконувати поворот. В подальшому при допиті обвинувачений також вказав, що бачив мотоцикл за 150-200 метрів. Також додатково зазначив, що при повороті він упевнився, що потерпілий був на достатній відстані, розвернувся до повороту та світлофору 50 метрів. Бачив фару, звуку не чув. Бачив, що щось їде, но вирішив, що може їхати. Вказував, що вину не визнає у зв`язку з тим, що на думку останнього, потерпілий був за 150-200 метрів, та якби потерпілий їхав нормально нічого б не трапилось.

В той же час, враховуючи позицію обвинуваченого, який й не спростовує факт того, що перед поворотом він бачив потерпілого, однак вирішив їхати, суд враховує висновок експертів №12919/15-52/14010/15-35/2373/16-52 від 29.02.2016 року, які чітко встановили, що при обставинах ДТП яке мало місце 10.10.2014 року, обвинувачений діяв в порушенні вимог п.10.1, де вказано: «перед початком руху, перестроюванням та будь якою зміною напрямку руху водій повинен переконатися, що це буде безпечним і не створить перешкод або небезпеки іншим учасникам руху», та п.10.4 Правил дорожнього руху, де вказано: «перед поворотом праворуч та ліворуч, в тому числі в напрямку головної дороги, або розворотом водій повинен завчасно зайняти відповідне крайнє положення на проїзній частині, призначеній для руху в цьому напрямку... Водій, що виконує поворот ліворуч або розворот поза перехрестям з відповідного крайнього положення на проїзній частині даного напрямку, повинен дати дорогу зустрічним транспортним засобам, а при виконанні цих маневрів не з крайнього лівого положення на проїзній частині і попутним транспортним засобам».
З урахуванням викладеного, суд приходить до висновку, що технічна можливість запобігти зіткненню транспортних засобів у обвинуваченого ОСОБА_7 при керуванні ним автомобілем «Тойота Королла» р.н. НОМЕР_1 в даній дорожній ситуації, залежала від виконання ним вимог п. п. 10.1, 10.4 Правил дорожнього руху України, оскільки небезпечна дорожня обстановка на проїзній частині вул.Магістральної в м.Запоріжжі та небезпека для руху потерпілому на мотоциклі «Хонда» була створена діями обвинуваченого ОСОБА_7 , в момент, коли він розпочав виконання маневру лівого повороту. Обвинувачений ОСОБА_7 не повинен був розраховувати на дії інших учасників руху в даному випадку потерпілого ОСОБА_8 по запобіганню можливих наслідків в результаті небезпечної ситації, яку обвинувачений створює, а тому на обвинуваченому повністю лежить відповідальність за забезпечення безпеки руху в процесі всякої зміни напрямку руху. Враховуючи наведене, суд приходить до висновку, що в діях водія ОСОБА_7 є невідповідність вимогам п. п. 10.1, 10.4 Правил дорожнього руху України, що знаходяться в причинному зв`язку з подією дорожньо-транспортної пригоди.

В той же час, необхідним є зазначення того, що сторона обвинуваченого акцентувала увагу на розбіжностях в вихідних даних при огляді місця ДТП та схеми до нього від 10.10.2014 року, а саме місцевість біля буд.92 по вул. Магістральній в м.Запоріжжя, де було встановлено місце зіткнення обвинуваченого та потерпілого разом з фотознімками (т.1, а.с. 144-153), що в подальшому привело до поставленню експертам невірних вихідних даних при проведенні експертиз за результатами яких отримано висновок експерта №728/14 від 13.11.2014 року складений експертом ОСОБА_13 , та висновок експерта №191-14 від 12.12.2014 року складений експертом ОСОБА_14 , що не могло не залишитися поза увагою суду.
Так, з метою усунення вказаних розбіжностей було складено протокол проведення слідчого експерименту від 26.06.2015 року відповідно до ухвали суду від 17.06.2015 року в порядку ст.333 КПК України за клопотанням захисника обвинуваченого, в результаті якого зі слів як обвинуваченого так і потерпілого було складено 2 схеми ДТП до вказаного протоколу, та отримано вихідні дані, разом з диском DVD-R на якому було зафіксовано проведення вказаного слідчого експерименту (т.1, а.с.204, 208-212). В подальшому вищевказані вихідні дані, а також відеозапис з обставин ДТП 10.10.2014 року, виконаний відео реєстратором, встановленим на автомобілі «Тойота» д.н. НОМЕР_1 , де зафіксовано зіткнення обвинуваченого з потерпілим, стали підставою для проведення комплексної фототехнічної, автотехнічної та транспортно-трасологічної експертизи, відповідно до якої встановлено, що в діях водія ОСОБА_7 є невідповідність вимогам п. п. 10.1, 10.4 Правил дорожнього руху України.

Враховуючи викладене, оскільки протокол огляду від 10.10.2014 року місця ДТП, а саме місцевість біля буд.92 по вул. Магістральній в м.Запоріжжя, де було встановлено вихідні дані та складено відповідну схему ДТП, які як було встановлено в судовому засіданні не в повній мірі відповідали дійсності, то суд в цій частині не кладе в основу вироку протокол огляду від 10.10.2014 та схему ДТП до нього, в частині встановлення вихідних даних, та виключає ці відомості з процесуальних документів як докази в даному кримінальному провадженні. Крім того, суд виключає як докази та не кладе їх в основу вироку висновок експерта №728/14 від 13.11.2014 (т.1, а.с.118-124) та висновок експерта №191-14 від 12.12.2014 (т.1, а.с.125-136), оскільки при проведенні вищевказаних експертиз, експертам були надані невірні вихідні дані, та не надано для повного проведення дослідження відеозапис з обставин ДТП 10.10.2014 року, виконаний відео реєстратором, встановленим на автомобілі «Тойота» д.н. НОМЕР_1 . Враховуючи вищенаведене, суд також не приймає до уваги покази в суді експерта ОСОБА_13 який підтвердив складений ним висновок №728/14 від 13.11.2014 року та ОСОБА_14 який підтвердив складений ним висновок експерта №191-14 від 12.12.2014 з урахуванням обставин викладених вище.
В той же час суд повторно звертає увагу, що всі ці вищевказані протиріччя були усунуті протоколом проведення слідчого експерименту від 26.06.2015 року, проведеного відповідно до ухвали суду від 17.06.2015 року в порядку ст.333 КПК України відповідно до клопотання захисника обвинуваченого, в результаті якого зі слів як обвинуваченого так і потерпілого було складено 2 схеми ДТП до вказаного протоколу, та отримано додаткові вихідні дані, разом з диском DVD-R на якому було зафіксовано проведення вказаного слідчого експерименту (т.1, а.с.204, 208-212), та в подальшому зроблено висновок експерта від 29.02.2016 року №12919/15-52/14010/15-35/2373/16-52 за результатами проведення комплексної фототехнічної, автотехнічної та транспортно-трасологічної експертизи, який описано вище (т.2, а.с.30-46).

Враховуючи вищенаведене, судом встановлено склад злочину, передбачений ст.286 КК України в діях обвинуваченого ОСОБА_7 , відповідно до протоколом проведення слідчого експерименту від 26.06.2015 року та висновку експерта від 29.02.2016 року №12919/15-52/14010/15-35/2373/16-52 за результатами проведення комплексної фототехнічної, автотехнічної та транспортно-трасологічної експертизи, у зв`язку з чим, суд кладе в основу вироку вищевказані докази поряд з іншими, не виключеними та дослідженими в ході судового розгляду і описаними вище.

Оцінивши кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності суд приходить до висновку, про достатність досліджених в судовому засіданні доказів в їх сукупності та взаємозв`язку для ухвалення по даному кримінальному провадженню відносно ОСОБА_7 обвинувального вироку.
Суд кваліфікує дії обвинуваченого ОСОБА_7 за ч.1 ст.286 КК України, як порушення правил безпеки дорожнього руху, особою, що керує транспортним засобом, що спричинило потерпілому середньої тяжкості тілесні ушкодження.
При призначенні покарання обвинуваченому, суд враховує характер і ступінь суспільної небезпеки скоєного, особу обвинуваченого, його відношення до скоєного, обставини які пом`якшують та обтяжують відповідальність.
Обставини, які пом`якшують покарання обвинуваченого ОСОБА_7 - відсутні.
Обставини, які обтяжують покарання обвинуваченого ОСОБА_7 відсутні.
З урахуванням обставин справи, характеру та ступеню суспільної небезпечності скоєного злочину, особи обвинуваченого, який скоїв необережний злочин, віднесений законом до категорії невеликої тяжкості, вину у вчиненому не визнав в повному обсязі, раніше не судимий, думку потерпілого щодо міри покарання на розсуд суду, те що останній перебуває в шлюбі та офіційно працює, а також той факт, що в діях потерпілого були також невідповідності вимогам п.12.4 правил дорожнього руху, то суд вважає за необхідне призначити покарання ОСОБА_7 в рамках санкції ч. 1 ст. 286 КК України у вигляді штрафу без позбавлення права керувати транспортними засобами.
Цивільний позов потерпілого про стягнення матеріальної та моральної шкоди з обвинуваченого заявлений ним під час підготовчого судового засідання 27.02.2015 року та прийнятий відповідно до ухвали суду від 27.02.2015 року, в подальшому був залишений без розгляду відповідно до ухвали суду від 06.04.2015 року на підставі заяви потерпілого від 06.04.2015 року (т.1, а.с.40,60,74,85).
З урахуванням вищевикладеного, суд вважає за необхідне роз`яснити потерплому, що він має право звернутися з вказаним позовом в порядку цивільного судочинства.
Долю речових доказів суд вирішує на підставі ст.100 КПК України.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст.100, 370, 371, 374 КПК України, суд -
З А С У Д И В :
ОСОБА_7 визнати винним у скоєнні злочину передбаченого ч.1 ст. 286 КК України та призначити покарання у вигляді 200 (ДВІСТІ) неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 3400 (три тисячі чотириста) гривень без позбавлення права керувати транспортними засобами.
Запобіжний захід ОСОБА_7 у вигляді особистого зобов`язання закінчився та в подальшому не обирався.
Речові докази по справі:
- диск «CD-R» з відеозаписом обставин ДТП 10.10.2014 року, виконаний відео реєстратором, встановленим на автомобілі «Тойота» д.н. НОМЕР_1 , наданий суду для огляду та долучений до матеріалів кримінального провадження - залишити в матеріалах кримінального провадження;
- автомобіль «Тойота Корола» д.н. НОМЕР_1 , переданий на відповідальне зберігання ОСОБА_7 залишити у останнього;
- мотоцикл «Хонда» д.н. НОМЕР_2 , переданий на відповідальне зберігання ОСОБА_8 залишити у останнього.
Цивільний позов не заявлено.
Стягнути з ОСОБА_7 ІНФОРМАЦІЯ_1 , на користь держави в особі НДЕКЦ при ГУ МВС України в Запорізькій обл. судові витрати: за проведення судової автотехнічної експертизи №728 від 13.11.2014 у розмірі 589,68 грн (т.1, а.с.119).
Стягнути з ОСОБА_7 ІНФОРМАЦІЯ_1 , на користь держави в особі Дніпропетровського науково-дослідного інституту судових експертиз (Запорізьке відділення) судові витрати за проведення судової автотехнічної експертизи №191-14 від 12.12.2014 у розмірі 1476,00 грн (т.1 а.с.136).
Стягнути з ОСОБА_7 ІНФОРМАЦІЯ_1 , на користь держави в особі Київського науково-дослідного інституту судових експертиз судові витрати за проведення комплексної фототехнічної, автотехнічної та транспортно-трасологічної експертизи №12919/15-52/14010/15-35/2373/16-52 від 29.02.2016 року у розмірі 8448,00 грн (т.2, а.с.29).
На вирок може бути подана апеляційна скарга до апеляційного суду Запорізької області через Шевченківський районний суд м.Запоріжжя протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Копію вироку після його проголошення негайно видати сторонам по справі.
Суддя ОСОБА_1