Справа № 752/4366/16-к
Провадження № 1-кп/752/436/16
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
13.04.2016 року м. Київ

Голосіївський районний суд м. Києва в складі:
головуючого судді ОСОБА_1
при секретарі ОСОБА_2
за участю прокурора ОСОБА_3
потерпілого ОСОБА_4
обвинуваченого ОСОБА_5 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м. Києві кримінальне провадження відносно
ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця міста Києва, громадянина України, освіта середня, не працюючого, не одруженого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,
обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 15 ч. 2, 185 ч. 1 КК України, -
ВСТАНОВИВ:
Обвинувачений ОСОБА_5 27.05.2015 року приблизно о 13 год. 00 хв., перебуваючи поблизу будинку №2 по проспекту Глушкова в м. Києві, реалізуючи свій злочинний умисел, вчинив замах на таємне викрадення чужого майна, що належить потерпілому ОСОБА_4 , а саме - скориставшись тим, що за його діями ніхто не спостерігає, розбив скло передньої лівої дверці автомобіля марки "NISSAN X-TRAIL" державний номерний знак НОМЕР_1 та схопив відеореєстратор чорного кольору марки "tenex" S/N вартістю 600 грн. 00 коп., що належить потерпілому ОСОБА_4 , та намагався залишити місце вчинення злочину, однак не довів свій злочинний умисел до кінця з причин, що не залежали від його волі, оскільки був затриманий громадянами на місці вчинення злочину.
Обвинувачений ОСОБА_5 свою вину у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення визнав повністю та показав суду про те, що дійсно 27.05.2015 року, перебуваючи поблизу будинку №2 по проспекту Глушкова в м. Києві, підійшов до передньої лівої дверці автомобіля марки "NISSAN X-TRAIL" та ключем від вхідних дверей своєї квартири розбив скло зазначеного автомобіля, схопив відеореєстратор та намагався залишити місце вчинення злочину, однак був затриманий громадянами на місці вчинення злочину.
Щиро розкаявся у вчиненому.
Відповідно до ст. 349 ч. 3 КПК України за згодою сторін судом було визнано недоцільним дослідження доказів щодо таких обставин, які ніким не оспорюються, оскільки учасники судового розгляду правильно розуміють зміст цих обставин, немає сумнівів у добровільності та істинності їх позиції.
В зв`язку з викладеним суд обмежив дослідження фактичних обставин справи допитом обвинуваченого та дослідженням таких матеріалів кримінального провадження, що характеризують його особу, та надійшов до висновку про те, що дії ОСОБА_5 за ст. 15 ч. 2, 185 ч. 1 КК України кваліфіковані правильно як замах на таємне викрадення чужого майна крадіжка, але не доведена до кінця з причин, що не залежали від його волі.
При обранні покарання ОСОБА_5 суд враховує:
- здійснення обвинуваченим злочинного наміру на вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ст. 185 ч. 1 КК України, яке віднесене кримінальним законом до категорії злочинів середньої тяжкості, а також причини, внаслідок яких кримінальне правопорушення не було доведено до кінця;
- особу обвинуваченого, який за місцем реєстрації та проживання характеризується задовільно, на обліку у лікарів нарколога та психіатра не перебуває, раніше до кримінальної та адміністративної відповідальності не притягався.
Обставиною, що пом`якшує покарання ОСОБА_5 згідно ст. 66 КК України, є щире каяття.
Обставин, що обтяжують покарання ОСОБА_5 згідно ст. 67 КК України, судом не встановлено.
На підставі викладеного суд надходить до висновку про те, що перевиховання та виправлення винного можливо без ізоляції від суспільства, а тому необхідно призначити йому покарання за ст. 15 ч. 2, 185 ч. 1 КК України у виді громадських робіт, вважаючи таке покарання необхідним і достатнім для виправлення винного та попередження вчинення ним нових кримінальних правопорушень.
Цивільний позов, заявлений потерпілим ОСОБА_4 про відшкодування матеріальних збитків, завданих внаслідок вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ст. 15 ч. 2, 185 ч. 1 КК України, в сумі 4000 грн. 00 коп., що складається з вартості скла передньої лівої дверці в розмірі 3200 грн. 00 коп. та вартості встановлення зазначеного скла в розмірі 800 грн. 00 коп., згідно вимог ст. 1177 ч. 1 ЦК України підлягають задоволенню.
Долю речових доказів слід вирішити відповідно до вимог ст. 100 КПК України.
Згідно ст. 124 ч. 2 КПК України з ОСОБА_5 підлягають стягненню процесуальні витрати по кримінальному провадженню вартість проведеної Науково-дослідним експертно-криміналістичним центром при ГУМВС України в м. Києві дактилоскопічної експертизи №687 від 14.07.2015 року у розмірі 491 грн. 04 коп.
Запобіжний захід ОСОБА_5 до вступу вироку в законну силу не обирати, оскільки клопотання щодо застосування відносно нього запобіжного заходу від представника державного обвинувачення не надходило.
Керуючись ст. ст. 368, 374 КПК України, -
ЗАСУДИВ:
ОСОБА_5 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 15 ч. 2, 185 ч. 1 КК України, та призначити йому покарання - 80 (вісімдесят) годин громадських робіт.
Цивільний позов потерпілого ОСОБА_4 задовольнити.
Стягнути з ОСОБА_5 (ідентифікаційний номер платника податку НОМЕР_2 ) на користь ОСОБА_4 майнову шкоду в сумі 4000 (чотири тисячі) грн.
Речовий доказ у кримінальному провадженні відеореєстратор чорного кольору марки "tenex" S/N , який зберігається у потерпілого ОСОБА_4 , залишити йому ж за належністю.
Стягнути з ОСОБА_5 процесуальні витрати по кримінальному провадженню вартість проведеної Науково-дослідним експертно-криміналістичним центром при ГУМВС України в м. Києві дактилоскопічної експертизи №687 від 14.07.2015 року в сумі 491 (чотириста дев`яносто одна) грн. 04 коп. в дохід держави.
Запобіжний захід ОСОБА_5 до вступу вироку в законну силу не обирати.
Вирок може бути оскаржений до Апеляційного суду м. Києва через Голосіївський районний суд м. Києва протягом 30 діб з дня його проголошення.
Суддя ОСОБА_1