Апеляційний суд Рівненської області
_______________________________________________________
У Х В А Л А
Іменем України
19 травня 2016 року м. Рівне

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду Рівненської області в складі:

Суддів ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3

Секретаря судового засідання ОСОБА_4

розглянула у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_5 на вирок Млинівського районного суду Рівненської області від 12 лютого 2016 року в кримінальному провадженні № 0000281 відносно ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та жителя АДРЕСА_1 , з середньою освітою, не одруженого, раніше судимого 22.07.2014 року Дубенським міськрайонним судом Рівненської області за ч.3 ст. 185 України на 3 роки позбавлення волі з іспитовим строком один рік, обвинуваченого за ч.2 ст.185 КК України,
-з участю прокурора ОСОБА_6 , захисника адвоката ОСОБА_7
в с т а н о в и л а :

Вироком Млинівського районного суду Рівненської області від 12 лютого 2016 року ОСОБА_5 визнано винуватим та засуджено за ч.2 ст. 185 КК України на 1 рік позбавлення волі.

На підставі ч.1 ст. 71 КК України, за сукупністю вироків, шляхом часткового складання призначених покарань за оскаржуваним вироком та вироком Дубенського міськрайонного суду Рівненської області від 22 липня 2014 року, остаточно призначено покарання у виді 3 років 1 місяця позбавлення волі.

Судом вирішено питання щодо речових доказів.

За вироком суду ОСОБА_5 визнаний винуватим та засуджений за те, що в період іспитового строку 18 травня 2015 року о 00 год. 30 хв. повторно, шляхом вільного доступу, таємно викрав, належні ОСОБА_8 речі загальною вартістю 2439 грн., які знаходились в її сумці на лавці в накритті для весільного застілля, тимчасово розташованого біля господарства ОСОБА_9 по АДРЕСА_2 .

В поданій на вирок суду апеляційній скарзі обвинувачений, не оспорюючи кваліфікації своїх дії та строку призначеного йому покарання, вважає, що вирок суду є незаконним в зв`язку з невідповідність призначеного судом покарання ступені тяжкості кримінального правопорушення та особі обвинуваченого, внаслідок суворості. Доводить, що судом безпідставно не було застосовано ст. 75 КК України.

Просить вирок суду в частині призначеного покарання змінити та призначити йому покарання з застосуванням ст. 75 КК України.

Заслухавши доповідача, доводи захисника на підтримку апеляційних вимог обвинуваченого, думку прокурора про залишення вироку без змін, дослідивши матеріали кримінального провадження та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Розгляд апеляційної скарги визнано за можливе провести у відсутності обвинуваченого ОСОБА_5 , який неодноразово повідомлявся про день та час розгляду апеляційної скарги, про що свідчать копії листів в матеріалах провадження та його особиста розписка в повідомленні про відкладення розгляду справи. В апеляційній скарзі не ставиться питання про погіршення становища обвинуваченого.

Згідно з вимогами ч.1 ст.404 КПК України, вирок суду першої інстанції перевіряється апеляційним судом в межах апеляційної скарги.
Висновки суду про доведеність винуватості ОСОБА_5 у вчиненні інкримінованого йому злочині, за яким його засуджено та кваліфікація дій є вірними і в апеляційній скарзі не оспорюється.

Доводи апеляційної скарги обвинуваченого ОСОБА_5 щодо призначення покарання із застосуванням ст. 75 КК України не заслуговують на увагу, оскільки відповідно до Постанови Пленуму Верховного Суду України від 24.10.2003 року № 7 «Про практику призначення судами кримінального покарання», у разі вчинення особою під час іспитового строку нового злочину суди мають розцінювати це як порушення умов застосування статті 75 КК про звільнення від відбування покарання з випробуванням і призначати покарання за сукупністю вироків на підставі статті 71 КК України, у таких випадках повторне звільнення від відбування покарання з випробуванням є неприпустимим.

Як вбачається з матеріалів кримінального провадження ОСОБА_5 вчинив злочин в період іспитового строку за вироком Дубенського міськрайонного суду Рівненської області від 22.07.2014 року.
Призначаючи покарання обвинуваченому ОСОБА_5 , суд першої інстанції дотримався вимог ст.65 КК України щодо загальних засад призначення покарання і врахував ступінь тяжкості вчиненого злочину, який у відповідності до ст.12 КК України є злочином середньої тяжкості, особу обвинуваченого, зокрема те, що він раніше судимий, вчинив злочин під час іспитового строку та вірно відніс до обставин, які пом`якшують покарання обвинуваченого, активне сприяння розкриттю злочину; добровільне відшкодування збитків. Обставиною, яка обтяжує покарання обвинуваченому, судом визнано рецидив злочину.

За таких обставин, підстав для задоволення апеляційної вимог скарги та скасування чи зміни вироку суду першої інстанції колегія суддів не вбачає.

Керуючись ст.ст.405,407,419 КПК України, колегія суддів,

у х в а л и л а :

Вирок Млинівського районного суду Рівненської області від 12 лютого 2016 року стосовно ОСОБА_5 залишити без змін, а апеляційну скаргу ОСОБА_5 без задоволення.

Строк відбування покарання ОСОБА_5 рахувати з дня взяття його під варту.

Ухвала Апеляційного суду Рівненської області набирає законної сили з моменту її проголошення.

На ухвалу учасниками судового розгляду може бути подана касаційна скарга безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом трьох місяців з дня її проголошення судом апеляційної інстанції, а ОСОБА_5 з моменту отримання ним копії ухвали.

С у д д і :

ОСОБА_10 ОСОБА_3 .