Центральний районний суд м. Миколаєва
н/п 1-кс/490/3267/2016
У Х В А Л А
08.07.2016р. слідчий суддя Центрального районного суду м. Миколаєва ОСОБА_1 , за участю секретаря ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 розглянувши у відкритому судовому засіданні скаргу ОСОБА_4 на бездіяльність слідчого з приводу не повернення майна

В С Т А Н О В И В:
В провадженні СУ ФР ГУ ДФС в Миколаївської області знаходиться кримінальне провадження №000374, що було виділене з кримінального провадження №000165.

На підставі ухвали слідчого судді від 26.11.2014р. за адресою АДРЕСА_1 був проведений обшук, в ході якого серед іншого були вилучені: ноутбук, 2 флеш-накопичувача та 3 мобільних телефони.

07.07.2016р. ОСОБА_4 звернувся до слідчого судді зі скаргою в якій посилаючись на ст. 170 УПК України вказав, що судом арешт на вказане майно не був накладений, а за такого утримання майна без правових підстав порушує його право вільно розпоряджатися належним йому майном, просив зобов`язати слідчого повернути вказане майно.

Прокурор та слідчий підтвердили що вказане майно було вилучено у ОСОБА_4 , на вказане майно арешт не накладався. Заперечували проти повернення майна скаржникові, посилаючись на те що на даний час провадяться комп`ютерні експертизи, після проведення яких можливо буде вирішити питання щодо повернення техніки.

Заслухавши пояснення учасників процесу, вивчивши скаргу та матеріали кримінального провадження, вважаю за необхідне скаргу задовольнити з наступних підстав.

Відповідно до ст. 41 Конституції України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності, право приватної власності є непорушним, примусове відчуження об`єктів права приватної власності може бути застосоване лише як виняток з мотивів суспільної необхідності, на підставі і в порядку, встановлених законом.

В кримінальному судочинстві таким законом є ст. ст. 100, 167-174, 233-235 КПК України що регламентують можливість відшукання, вилучення майна та його арешт.

Відповідно до ст. 169, 171 ч.5 КПК України клопотання слідчого, прокурора про арешт тимчасово вилученого майна повинно бути подано не пізніше наступного робочого дня після вилучення майна, інакше майно має бути негайно повернуте особі, у якої його було вилучено.

Відповідно до ст. 303 ч.1 п.1 КПК України бездіяльність слідчого, прокурора у неповернені тимчасово вилученого майна згідно з вимогами ст. 169 КПК України може бути оскаржена володільцем тимчасово вилученого майна до слідчого судді.

Оскільки вказані в скарзі телефони, ноутбук та флеш-накопичувачі були тимчасово вилучені у ОСОБА_4 , з клопотанням про накладення арешту слідчий не звертався, то слідчий повинен негайно їх повернути особі, в якої його було вилучено, а в разі відсутності такої особи - власнику.

Той факт що на даний час предмети перебувають у експерта не має ні якого правового значення, оскільки висновок експерта в будь-якому разі судом буде визнаний не допустимим доказом, оскільки був отриманий с суттєвим порушенням норм КПК України та права громадянина, закріпленого в ст. 41 Конституції України.

Керуючись ст. 307, 309 КПК України

У Х В А Л И В:
Скаргу ОСОБА_4 задовольнити.

Зобов`язати слідчого СУ ФР ГУ ДФС в Миколаївської області у кримінальному провадженні №№000374 забезпечити повернення вилучених під час обшуку 12.12.2014р. за адресою АДРЕСА_1 ноутбуку, 2 флеш-накопичувача та 3-х0 мобільних телефонів ОСОБА_4 або особі за дорученням.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1