Справа № 477/1793/15-к
Провадження № 1-кп/477/15/16
В И Р О К
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
02 березня 2016 року м. Миколаїв
Колегія суддів Жовтневого районного суду Миколаївської області в складі:
головуючої судді ОСОБА_1 ,
суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
з секретарем судових засідань ОСОБА_4 ,
ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Засілля Жовтневого району Миколаївської області, громадянина України, з базовою середньою освітою, не працюючого, не одруженого, на утриманні неповнолітніх дітей не маючого, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,
-обвинуваченого у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст. 15, ч.1 ст. 115 КК України,
за участю сторін кримінального провадження:
прокурора ОСОБА_6 , ОСОБА_7 ,
обвинуваченого ОСОБА_5 ,
захисника обвинуваченого адвоката ОСОБА_8 ,
потерпілого ОСОБА_9 ,
представника потерпілого ОСОБА_10 ,
09.05.2015 о 21.00 годині ОСОБА_5 , будучи у стані алкогольного сп`яніння, прийшов до місця мешкання свого родича ОСОБА_9 , який мешкає за адресою: АДРЕСА_1 , маючи при собі малокаліберну гвинтівку, яку він раніше знайшов за місцем своєї роботи. Пройшовши на подвір`я будинку, ОСОБА_5 , не передбачаючи можливість настання суспільно небезпечних наслідків свого діяння, хоча повинен був та міг їх передбачити, здійснив два постріли з принесеної з собою гвинтівки в бік господарчої споруди туалету, де в цей час перебував неповнолітній ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . Від здійсненого пострілу куля влучила в дерев`яні двері туалету та, пробивши двері, спричинила потерпілому тілесні ушкодження. Після чого, ОСОБА_5 з місця вчинення правопорушення зник. Відповідно до висновку експерта № 874 від 22.06.2015 року, наскрізне поранення правої кисті та сліпе вогнепальне поранення передньої черевної стінки за ступенем тяжкості відноситься до категорії тілесних ушкоджень середньої тяжкості та легких тілесних ушкоджень, що спричинили короткочасний розлад здоров`я відповідно.
Відповідальність за дії, вчинені ОСОБА_5 , передбачена ст. 128 КК України.
В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_5 визнав вину у спричиненні потерпілому тілесних ушкоджень та пояснив, що він працював за наймом на полі біля с. Новоселівка Жовтневого району Миколаївської області. 09 травня 2015 року в господарській будівлі за місцем роботи він знайшов гвинтівку та набої. Вони з іншим працівником постріляли по стовпам, а ввечері, після вживання спиртних напоїв, він зі своєю знайомою вирішив піти до тітки в с. Новоселівка, щоб познайомити її з родичами та постріляти з цієї гвинтівки зі своїм двоюрідним братом ОСОБА_9 . Дорогою він також здійснював постріли з цієї гвинтівки в повітря. Коли вони прийшли до місця проживання потерпілого, було вже темно. Його знайома залишилась біля двору, а він зайшов у двір та погукав тітку, а потім двічі вистрілив в сторону туалету. Чи був хтось в туалеті, не бачив, оскільки він не освітлювався та був розташований збоку від житлового будинку, поруч з сараєм, де була худоба. Він часто був у тітки та знав, що за туалетом, через город, є занедбаний будинок, в якому ніхто не жив, тому він і стріляв у той бік, спеціально нікуди не цілився. Скільки раз він влучив у туалет, не знає. Після першого пострілу він почув, як щось заскрипіло чи зашкреблось в тій стороні, де розташовані туалет та сарай, перезарядив рушницю та здійснив ще один постріл. Жодних криків він не чув, крім того, від першого пострілу йому заклало у вухах. Він не знав, що хтось є в туалеті. В будинку тітки проживають шестеро осіб і він думав, що всі знаходяться в будинку. Після другого пострілу з туалету вийшов потерпілий, він побачив у нього кров, злякався та втік. Відносини з родичами у нього були добрі, неприязних відносин ні з ким не було.
Вина обвинуваченого підтверджується поясненнями потерпілого та свідка.
Так, неповнолітній потерпілий ОСОБА_9 , допитаний в присутності законного представника - ОСОБА_10 , в судовому засіданні пояснив, що обвинувачений його двоюрідний брат. Стосунки між ними хороші. Він проживає з мамою, сестрою та ще з трьома братами. 09 травня 2015 року ввечері він знаходився в туалеті, розташованому на подвір`ї за місцем його проживання. Світла в туалеті не було, лише біля будинку світив ліхтар. Перебуваючи в туалеті, він спочатку грався з мобільним телефоном, а потім його відключив. Через щілини в дверях він бачив, як у двір зайшов обвинувачений з рушницею на кшталт «воздушки». Потім він почув хлопок та спитав: «Що ти робиш?». Але ОСОБА_5 , мабуть, не почув, бо спитав він не дуже голосно, та вистрілив знову і попав йому в руку та живіт. Після цього він вийшов з туалету та закричав: «Що ти робиш?», після чого ОСОБА_5 утік.
Свідок ОСОБА_11 в судовому засіданні пояснила, що знайома з обвинуваченим, вони разом працювали на полях. Неприязних відносин у нього ні з ким не було. 09 травня 2015року ввечері вони з ОСОБА_5 вживали спиртні напої, випили приблизно по 100-200гр. горілки. Приблизно через пів-години, за пропозицією ОСОБА_5 вони пішли до його тітки, щоб познайомитись. ОСОБА_5 взяв з собою рушницю, яку вона бачила раніше на полі, щоб похизуватись перед родичами. Дорогою ОСОБА_5 двічі вистрілив з цієї рушниці та ще двічі вистрілив в селі, стріляв вгору. Коли вони прийшли до будинку тітки, вона залишилась біля двору на вулиці, бо боялась собак, а ОСОБА_5 зайшов у двір. Вона бачила, що ОСОБА_5 підійшов спочатку до дверей будинку, а потім пішов в сторону городу, після чого почула постріли. Згодом до неї підійшов потерпілий, в якого вона побачила кров на руці та животі, він хотів затримати ОСОБА_5 , але останній утік.
Також вина ОСОБА_5 підтверджується іншими, дослідженими в судовому засіданні доказами, а саме:
заявою ОСОБА_10 про спричинення ОСОБА_5 тілесних ушкоджень її синові ОСОБА_12 (а.с. 39);
даними протоколу огляду місця події від 09.05.2015 року, під час якого оглянуте домоволодіння за адресою: АДРЕСА_1 , у вхідних дверях туалету виявлений наскрізний отвір округлої форми, а також виявлено та вилучено дві гільзи, слід низу підошви, фрагмент дверей з отвором округлої форми,з фототаблицею та план-схемою ( а.с. 40-59);
даними протоколу огляду предмета від 27.05.2015р., згідно якого оглянута дрібнокаліберна гвинтівка, добровільно видана ОСОБА_13 ( а.с. 62-63);
висновком експерта № 756 від 15.07.2015 року за результатом проведення судово-балістичної експертизи, згідно якого гвинтівка, надана на експертизу, є вогнепальною зброєю 5,6-мм спортивно-мисливською гвинтівкою моделі «ТОЗ-8», № НОМЕР_1 , 1935 року випуску, придатна до стрільби; дві гільзи до боєприпасів не відносяться а є стріляними гільзами 5,6-мм мисливських гвинтівкових патронів кільцевого запалення та стріляні з 5,6 мм спортивно мисливської гвинтівки моделі «ТОЗ-8», № НОМЕР_1 , 1935 р.в. ( а.с.65-72);
висновком експерта № 874 від 22.06.2015 року за результатом проведення судово-медичної експертизи медичних документів на ім`я ОСОБА_9 , згідно з яким у потерпілого ОСОБА_9 виявлено тілесні ушкодження у вигляді наскрізного поранення правої кисті з переривчастим рановим каналом, що розпочинається у тильної поверхні основної фаланги 2-го пальця правої кисті в області 2-го між пальцевого проміжку, с рановим каналом, що переходить в м`які тканини кисті з переламом основи основної фаланги 2-го пальця правої кисті, та що закінчується вихідним отвором в області піднесення 1-го пальця правої кисті по долонній поверхні сліпого поранення передньої черевної стінки з пошкодженням м`яких тканин, та що закінчується кулею в області апоневрозу прямої м`язи живота. Вказані тілесні ушкодження виникли внаслідок дії тупих твердих предметів з обмеженою контактуючою поверхнею, що мають велику кінетичну енергію (можливо, від дії кулі при пострілі). Враховуючи характер пошкоджень в області правої кисті під час поранення, ймовірніше всього долоня була зжата в кулак. За ступенем тяжкості наскрізне поранення правої кисті з переривчастим рановим каналом, що розпочинається у тильної поверхні основної фаланги 2-го пальця правої кисті в області 2-го між пальцевого проміжку, з рановим каналом, що переходить в м`які тканини кисті з переламом основи основної фаланги 2-го пальця правої кисті, та що закінчується вихідним отвором в області піднесення 1-го пальця правої кисті відноситься до категорії середньої тяжкості тілесних ушкоджень за ступенем тривалого розладу здоров`я, сліпе вогнепальне поранення передньої черевної стінки за ступенем тяжкості відноситься до категорії легких тілесних ушкоджень, що спричинили короткочасний розлад здоров`я ( а.с73-74);
даними протоколу проведення слідчого експерименту від 19.06.2015року за участю потерпілого, та відеозапису проведення зазначеної слідчої дії, під час якого останній розповів та продемонстрував обставини вчиненого ( а.с. 75-79,124);
даними протоколу проведення слідчого експерименту від 19.06.2015року за участю обвинуваченого, та відеозапису проведення зазначеної слідчої дії, під час якого останній розповів та продемонстрував обставини вчиненого ( а.с. 80-85, 124);
рапортом помічника начальника-оперативного чергового Жовтневого РВ УМВС України в Миколаївській області від 10.05 2015 року про те, що 10 травня о 01.05год. до Миколаївської обласної дитячої лікарні доставлено ОСОБА_9 з вогнепальним пораненням (а.с. 99);
повідомленням Миколаївської обласної дитячої лікарні від 31.07.2015р. про тривалість та вартість лікування потерпілого ( а.с.88);
Що стосується визнання недопустимим в якості доказу слідчого експерименту, проведеного за участю обвинуваченого, про що заявляв захисник, судова колегія приходить до наступного висновку. Підстави визнання доказів недопустимими визначені ст. 87 КПК України. Як вбачається з протоколу проведення слідчого експерименту та дослідженого відеозапису зазначеної слідчої дії, ОСОБА_5 роз`яснювались його права, в тому числі і право на захист, слідчий експеримент проводився у присутності двох понятих, перед виходом на місце ОСОБА_5 надав пояснення про обставини вчиненого в довільній формі, які суттєво не відрізняються від пояснень, наданих ним на місці пригоди та в судовому засіданні. Що стосується «підказок» слідчого, то судова колегія звертає увагу, що вони містили в собі обставини, викладені обвинуваченим раніше в довільній формі, обвинувачений проти цього не заперечував та їх не спростовував. З урахуванням викладеного, судова колегія приходить до висновку про відсутність підстав для визнання зазначеного доказу недопустимим.
Органами досудового слідства ОСОБА_5 обвинувачувався у вчиненні злочину, передбаченому ч.2 ст. 15, ч.1 ст. 115 КК України, тобто закінченому замаху на вбивство.
Частина 1 ст. 115 КК України передбачає відповідальність за вбивство, тобто умисне протиправне заподіяння смерті іншій людині. Відповідно ч.2 ст. 15 КК України, замах на вчинення злочину є закінченим, якщо особа виконала всі дії, які вважала необхідними для доведення злочину до кінця, але злочин не було закінчено з причин, які не залежали від її волі.
При цьому, при замаху на злочин особа усвідомлює суспільно-небезпечний характер свого діяння, передбачає його суспільно небезпечні наслідки і бажає доведення початого нею злочину до кінця та настання зазначених наслідків. Замах на вбивство може бути вчинено лише з прямим умислом, коли винний передбачав настання смерті потерпілого і бажав цього, але такі наслідки не настали з незалежних від його волі обставин. Відповідальність за замах на злочин можлива лише при наявності умислу на вчинення певного конкретного злочину. При невизначеному умислі дії винного кваліфікуються залежно від наслідків, що настали.
Як встановлено в судовому засіданні з пояснень обвинуваченого, потерпілого, представника потерпілого та свідка, неприязних відносин між обвинуваченим та будь-ким з його родичів не було. До будинку потерпілого він йшов з метою познайомити свою знайому свідка ОСОБА_11 зі своєю тіткою та постріляти з братом з гвинтівки. З гвинтівки обвинувачений стріляв не лише у подвір`ї потерпілого, а і в полі, а також по дорозі в село і в самому селі. Сім`я потерпілого складається з шістьох осіб, зручності у будинку відсутні, туалет знаходиться у дворі, а відтак, у будь-який час в приміщенні туалету міг перебувати будь-хто з сім`ї потерпілого. З двох пострілів, які здійснив обвинувачений в сторону туалету, лише одна куля потрапила у двері. Після того, як з туалету вийшов потерпілий та повідомив про поранення, обвинувачений будь-яких дій стосовно потерпілого не вчиняв, хоча мав таку можливість, а втік з місця події. Як зазначив обвинувачений, світла в туалеті він не бачив, після першого пострілу він почув якийсь скрип чи звук, але що то було, не зрозумів, оскільки біля туалету розташовані господарські будівлі зі свійськими тваринами, крім того, він перебував у стані алкогольного сп`яніння. Його пояснення узгоджуються з поясненнями потерпілого, який в судовому засіданні пояснив, що вимкнув мобільний телефон та після першого пострілу звернувся до обвинуваченого, але не голосно, та вважає, що останній його не чув, а також поясненнями свідка про те, що крику у дворі вона не чула. Зазначені пояснення узгоджуються і з поясненнями обвинуваченого, наданими під час проведення слідчого експерименту, згідно яких він після першого пострілу почув якусь «усмішку». Враховуючи зазначені обставини, колегія суддів приходить до висновку про відсутність у обвинуваченого умислу на вбивство потерпілого, а відтак, і відсутності замаху на вбивство.
Аналізуючи досліджені у справі докази, колегія суддів приходить до висновку про наявність в діях ОСОБА_5 ознак злочину, передбаченого ст. 128 КК України, тобто, в необережному спричиненні тілесних ушкоджень середнього ступеню тяжкості, оскільки обвинувачений, здійснюючи постріли в напрямку туалету, не передбачав можливості настання суспільно небезпечних наслідків свого діяння, хоча повинен був та міг передбачити, що в туалеті в будь-який час може знаходитись будь-хто з родини його тітки, оскільки за поясненнями самого обвинуваченого, він тривалий час проживав у будинку тітки, сім`я якої складається з шістьох осіб, зручності в будинку відсутні, туалет знаходиться у дворі.
Враховуючи викладене, колегія суддів прийшла до висновку про необхідність перекваліфікувати дії обвинуваченого з ч.2 ст. 15, ч.1 ст. 115 КК України на ст. 128 КК України, тобто необережне середньої тяжкості тілесне ушкодження.
Обираючи вид та міру покарання обвинуваченому, судова колегія враховує, що він вчинив злочин невеликої тяжкості, з застосуванням вогнепальної зброї, не працює, характеризується формально, на підставі положень ст. 89 КК України вважається таким, що не має судимості, раніше притягувався до кримінальної відповідальності, на обліку у лікаря-нарколога або лікаря-психіатра не перебуває. Під час розгляду цієї справи йому висунуте обвинувачення у вчиненні нового злочину, справа відносно якого перебуває на розгляді у суді.
Обставинами, які обтяжують покарання, судовою колегією визнається вчинення злочину у стані алкогольного сп`яніння.
Обставин, які пом`якшують покарання, судовою колегією не встановлено.
Враховуючи обставини вчинення злочину, дані про особу обвинуваченого, судова колегія приходить до висновку про призначення обвинуваченому покарання у виді обмеження волі в межах санкції ст. 128 КК України, вважаючи такий вид покарання необхідним та достатнім для виправлення обвинуваченого та попередження вчинення ним нових злочинів.
Ухвалою Ленінського районного суд м. Миколаєва від 28.05.2015року відносно ОСОБА_5 обрано запобіжний захід у виді тримання під вартою строком на 60 днів, з 28.05.2015р. по 26.07.2015р., з подальшим продовженням зазначеного запобіжного заходу: до 19.08.2015р. на підставі ухвали Ленінського районного суду м. Миколаєва від 21 липня 2015року та до 16.10.2015р. на підставі ухвали Жовтневого районного суду Миколаївської області від 07 серпня 2015р. Ухвалою Жовтневого районного суду Миколаївської області від 24 вересня 2015 року запобіжний захід відносно ОСОБА_5 змінений з тримання під вартою на домашній арешт.
Таким чином, в межах даного кримінального провадження ОСОБА_5 перебував під вартою в період з 28.05.2015р. по 24 вересня 2015 року, тобто 120 днів.
Відповідно до ч.5 ст. 72 КК України, у разі призначення судом іншого покарання, ніж позбавлення волі, зарахування строку попереднього ув`язнення в межах того самого кримінального провадження здійснюється в такому порядку: строк попереднього ув`язнення переводиться у строк позбавлення волі відповідно до співвідношення, визначеного абзацом першим цієї частини; визначений відповідно до п.1 цієї частини строк позбавлення волі переводиться в інший призначений вид покарання відповідно до співвідношення, визначеного частиною першою цієї статті. Абзацом першим ч.5 ст. 72 КК України передбачено зарахування судом строку попереднього ув`язнення у разі засудження до позбавлення волі в межах того самого кримінального провадження, у межах якого до особи було застосовано попереднє ув`язнення, з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі. Відповідно до ч.1 ст. 72 КК України, одному дню позбавлення волі відповідає два дні обмеження волі. Таким чином, до зарахування в строк покарання ОСОБА_5 підлягає 480 днів.
На підставі ст. 100 КПК України, речові докази по справі: свинцеву кулю, дві гільзи з дрібнокаліберної гвинтівки, слід низу підошви взуття, фрагмент деревини з кульовим отвором, дрібнокаліберну гвинтівку, передані на зберігання до камери речових доказів Жовтневого РВ УМВС України в Миколаївській області, необхідно знищити.
Цивільний позов прокурора в інтересах держави в особі департаменту фінансів Миколаївської міської ради підлягає задоволенню та з обвинуваченого підлягає стягненню вартість лікування потерпілого в сумі 2510 грн. 75 коп., оскільки доведено, що саме діями обвинуваченого потерпілому спричинені тілесні ушкодження.
На підставі ст.124 КПК України, з обвинуваченого підлягає стягненню на користь держави вартість проведених експертиз у справі в сумі 613грн.80коп.
Керуючись ст. ст. 366, 367-369, 374 КПК України,
ОСОБА_5 визнати винним у вчиненні злочину, передбаченого ст. 128 КК України, і призначити йому покарання у виді обмеження волі строком на 2 (два) роки.
В строк відбування покарання зарахувати строк перебування під вартою 480 днів.
Речові докази по справі: свинцеву кулю, дві гільзи з дрібнокаліберної гвинтівки, слід низу підошви взуття, фрагмент деревини з кульовим отвором, дрібнокаліберну гвинтівку, передані на зберігання до камери речових доказів Жовтневого РВ УМВС України в Миколаївській області, знищити.
Стягнути з обвинуваченого ОСОБА_5 на користь держави витрати на проведення експертизи в сумі 613 (шістсот тринадцять) грн. 80коп.
На вирок суду може бути подана апеляція до апеляційного суду Миколаївської області через Жовтневий районний суд на протязі 30 днів з дня його проголошення.
Копію вироку негайно вручити обвинуваченому та прокурору.
Головуюча: ОСОБА_1
Судді: ОСОБА_2
ОСОБА_3