справа №176/728/15-к
провадження №1-кп/176/13/16

В И Р О К
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 серпня 2016 р. м. Жовті Води

Жовтоводський міський суд Дніпропетровської області в складі:

головуючої судді ОСОБА_1

з участю секретаря ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Жовті Води в залі суду кримінальне провадження по обвинуваченню ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Нікополь, Дніпропетровської області, громадянина України, з середньою спеціальною освітою, до затримання офіційно не працюючого, не одруженого, такого, що не має дітей, до затримання проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , за цією ж адресою зареєстрованого, раніше судимого, останній раз засудженого вироком Нікопольського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 05.07.2012 року за ч.2 ст.185, ч.2 ст.186, ч.2 ст.187, ч.1 ст.263 КК України до позбавлення волі строком 8 років з конфіскацією особистого майна,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 391 КК України, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 23 грудня 2014 року за №0001531, -

з участю учасників судового провадження: прокурора Жовтоводської місцевої прокуратури ОСОБА_4 , обвинуваченого ОСОБА_3 , захисника обвинуваченого адвоката ОСОБА_5 , перекладача ОСОБА_6 ,

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_3 , відбуваючи покарання у Жовтоводській виправній колонії (№26), з 14.03.2013 року систематично порушував встановлений режим відбування покарання, не виконував законних вимог представників адміністрації ЖВК №26, на виховні заходи адміністрації ЖВК №26 не реагував, за що станом на 23.12.2014 року до ОСОБА_3 адміністрацією ЖВК №26 застосовано 37 стягнень, з яких: 6 стягнень у вигляді попередження, 14 стягнень у вигляді доган, 3 стягнення у вигляді суворих доган, 12 стягнень у вигляді поміщення до дисциплінарного ізолятора, 2 стягнення у вигляді переведення до приміщення камерного типу (перший раз строком на 3 місяці в період з 23.01.2014 року до 23.04.2014 року, другий раз строком на 2 місяці в період з 16.05.2014 року до 16.07.2014 року).

16.05.2014 року о 17 годині 30 хвилин за порушення засудженим ОСОБА_3 норм, які визначають порядок і умови відбування покарання в установах виконання покарань, що виразилося у відмові 15.05.2014 року засудженого ОСОБА_3 після відбування покарання у дисциплінарному ізоляторі ЖВК №26 слідувати для подальшого відбування покарання у відділення соціально-психологічної служби №1 ЖВК №26, на підставі постанови начальника ЖВК №26 від 16.05.2014 року засуджений ОСОБА_3 переведений до приміщення камерного типу ЖВК №26 строком на 2 місяці.

16.07.2014 року о 17 годині 30 хвилин, засуджений ОСОБА_3 звільнений з приміщення камерного типу ЖВК №26, після чого, того ж дня, 16.07.2014 року, приблизно о 17 год. 35 хв., ОСОБА_3 доставлений в.о. заступника чергового помічника начальника ЖВК №26 старшим прапорщиком внутрішньої служби ОСОБА_7 до міжзонного контрольно-пропускного пункту ЖВК №26.

Одразу після прибуття ОСОБА_3 до міжзонного контрольно-пропускного пункту ЖВК №26, начальник відділення соціально-психологічної служби №1 ЖВК №26 старший лейтенант внутрішньої служби ОСОБА_8 , як представник адміністрації колонії, в присутності в.о. заступника чергового помічника начальника ЖВК №26 старшого прапорщика внутрішньої служби ОСОБА_7 та молодшого інспектора відділу нагляду і безпеки ЖВК №26 сержанта внутрішньої служби ОСОБА_9 , висунув засудженому ОСОБА_3 законну вимогу, а саме прослідувати до відділення соціально-психологічної служби №1 ЖВК №26 для подальшого відбування покарання, в яке засуджений ОСОБА_3 переведений на підставі наказу начальника ЖВК №26 №70 від 06.01.2014 року, на що засуджений ОСОБА_3 відповів категоричною відмовою, мотивуючи це тим, що його не задовольняє суспільно-корисна діяльність, якою займаються засуджені відділенні СПС №1 ЖВК №26, тобто умисно злісно не виконав законні вимоги представника адміністрації ЖВК №26.

Того ж дня, 16.07.2014 року приблизно о 17 год. 40 хвилин, начальник відділення соціально-психологічної служби №1 ЖВК №26 старший лейтенант внутрішньої служби ОСОБА_8 , в присутності в.о. заступника чергового помічника начальника ЖВК №26 старшого прапорщика внутрішньої служби ОСОБА_7 та молодшого інспектора відділу нагляду і безпеки ЖВК №26 сержанта внутрішньої служби ОСОБА_9 , засуджених ОСОБА_10 та ОСОБА_11 , роз`яснив засудженому ОСОБА_3 його обов`язки, передбачені п.1,3 ч.3 ст.107 Кримінально-виконавчого кодексу України та п.п.2.1,2.3 п.29 Правил внутрішнього розпорядку установ виконання покарань, затверджених наказом Державного департаменту України з питань виконання покарань №275 від 25.12.2003 року щодо суворого дотримання норм, які визначають порядок і умови відбування покарання, розпорядку дня колонії, виконання законних вимог персоналу колонії, та повторно висунув засудженому ОСОБА_3 законну вимогу, а саме: прослідувати до відділення соціально-психологічної служби №1 ЖВК №26 для подальшого відбування покарання. Однак, ОСОБА_3 , порушуючи вимоги п.1,3 ч.3 ст.107 Кримінально-виконавчого кодексу України та п.п.2.1,2.3 п.29 Правил внутрішнього розпорядку установ виконання покарань, ігноруючи законну вимогу начальника відділення СПС №1 ЖВК №26 старшого лейтенанту внутрішньої служби ОСОБА_8 , повторно умисно, категорично відмовився прослідувати до відділення соціально-психологічної служби №1 ЖВК №26 для подальшого відбування покарання. Свою відмову ОСОБА_3 мотивував тим, що його не задовольняє суспільно-корисна діяльність, якою займаються засуджені у відділенні СПС №1 ЖВК №26, тобто умисно, злісно, не виконав законні вимоги представника адміністрації ЖВК №26, хоча мав задовільний стан здоров`я, був нагодований, одягнений за сезоном, тобто міг виконати вище вказані законні вимоги представника адміністрації ЖВК №26.

У судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 вину у вчиненні кримінального правопорушення визнав повністю, щиро розкаявся. Суду дав показання про те, що 16.07.2014 року він звільнившись з ПКТ у Жовтоводській виправній колонії №26, відмовився відбувати покарання у СПС №1. Тобто не виконав законну вимогу адміністрації колонії №26. Відмовився відбувати покарання у цьому відділенні за особистими міркуваннями. Просив врахувати, що злочин вчинено ним внаслідок збігу тяжких особистих обставин.

Окрім визнання вини обвинуваченим ОСОБА_3 , його вина у вчиненні кримінального правопорушення підтверджується дослідженими у судовому засіданні доказами, наданими стороною обвинувачення, в тому числі показаннями свідків.

Свідок ОСОБА_7 суду пояснив: 16.07.2014 засудженого ОСОБА_3 , після відбування покарання в приміщенні камерного типу, доставлено в міжзонне КПП з подальшим направленням для відбування покарання в СПС №1. В присутності співробітників колонії Добровольського, молодшого інспектора Живило, засуджених Варави і Воєводи, засуджений ОСОБА_3 відмовився слідувати до відділення №1 для подальшого відбування покарання. Йому було роз`яснено його права відповідно до ст. 107 КВК України та п. 29 ПВР це відмова засудженого виконувати законні вимоги адміністрації колонії. ОСОБА_3 письмово нічого не пояснював, але усно пояснив, що відмовляється виконувати вимоги адміністрації пройти для відбування покарання до відділення №1, оскільки це відділення займається суспільно-корисною працею, а для нього це неприпустимо. Засуджений ОСОБА_3 є злісним порушником режиму відбування покарання, неодноразово поміщявся як в ДІЗО так і в ПКТ. Відеофіксація під час відмови обвинуваченого від роботи на першому відділенні не здійснювалася.

Свідки ОСОБА_9 , ОСОБА_12 дали суду аналогічні показання.

Свідок ОСОБА_8 суду пояснив: 16.07.2014 року приблизно о 17.30 засуджений ОСОБА_3 був доставлений в міжзонне КПП після відбуття покарання в ПКТ, де йому було запропоновано пройти у відділення №1 для подальшого відбування покарання. Однак ОСОБА_13 відмовився, пояснивши це тим, що він не буде виконувати ту роботу, якою займаються засудженні у відділенні №1. Басу були роз`яснені вимоги ст. 391 КК України, п. 29 Правил внутрішнього розпорядку та ст. 107 КВК України. Після цього ним повторно було запропоновано засудженому ОСОБА_3 пройти до відділення №1, однак останній відмовився. Присутніми були черговий ОСОБА_14 , молодший інспектор Живило, помічник начальника колонії ОСОБА_15 та два засуджених Варава та Воєвода. Відеофіксація зазначених обставин не здійснювалась. Засуджений ОСОБА_3 характеризується як систематичний порушник режиму тримання в колонії.

Свідок ОСОБА_16 суду пояснив: точну дату не пам`ятає, але пам`ятає, що в січні 2014 року він підписував постанову про накладення дисциплінарного стягнення на засудженого ОСОБА_3 про поміщення його в ПКТ. Висновок та постанову про накладення стягнення підписував він. В графі бланку постанови де зазначено начальник підпис ставив він, оскільки на той момент виконував обов`язки начальника колонії. Кожне стягнення, яке накладається на засудженого, відображається в матеріалах особової справи на засудженого. Всі особові справи знаходяться в спецчастині колонії. Довідки про стягнення та заохочення складають начальники відділення.

Свідок ОСОБА_17 суду пояснив: в липні 2014 року виконував обов`язки начальника колонії. Він не поміщав обвинуваченого ОСОБА_18 в ПКТ, наскільки пам`ятає поміщав його в ДІЗО. У висновку від 16.07.2014 року стоїть підпис начальника колонії ОСОБА_19 . Постанову про накладення стягнення може підписувати начальник колонії або особа, яка виконує його обов`язки. Рапорти на ім`я начальника або особи, яка виконує його обов`язки, складаються власноруч. У разі вчинення засудженим будь - яких порушень, відповідними працівниками складаються рапорти, які потім вносяться у книгу реєстрації матеріалів, матеріалу присвоюється реєстраційний номер. Довідка про наявність у засудженого стягнення за різні періоди буде відрізняться. Залучення особи до роботи відбувається лише по його заяві.

Свідок ОСОБА_20 суду пояснив, що не був свідком фіксації відмови засудженого ОСОБА_3 від відбування покарання у СПС №1. При повторному допиті свідок пояснив, що був свідком того, яка засуджений ОСОБА_3 відмовився слідувати до відділення №1 для подальшого відбування покарання.

В ході судового розгляду кримінального провадження сторона обвинувачення прокурор відмовився від заявленого раніше клопотання про виклик та допит в судовому засіданні свідка ОСОБА_10 . Прокурор свою відмову мотивував тим, що необхідності у допиті вказаного свідка не має. Аналогічно відмовився в судовому засіданні від заявлених раніше клопотань обвинувачений ОСОБА_3 .

Керуючись вимогами ст.22 КПК України, норми якої визначають, що кримінальне провадження здійснюється на основі змагальності, що передбачає самостійне обстоювання стороною обвинувачення і стороною захисту їхніх правових позицій, прав, свобод і законних інтересів засобами, передбаченими цим Кодексом, з огляду на те, що суд не може перебирати на себе функцію обвинувачення та захисту, а також враховуючи те, що прокурор відмовився від допиту свідка сторони обвинувачення, суд не здійснював допит свідка ОСОБА_10 . Окрім того, суд не здійсниював допит свідків, на які посилався обвинувачений ОСОБА_3 .

Окрім показань свідків, вина обвинуваченого ОСОБА_3 підтверджується письмовими даказами, дослідженими у судовому засіданні, зокрема:

- витягом з Єдиного реєстру досудових розслідувань від 23.12.2014 року, з якого вбачається, що до ЄРДР весені відомості про вчинене кримінальне правопорушення, фабула кримінального правопорушення: 23.12.2014 року до чергової частини Жовтоводського МВ ГУМВС України в Дніпропетровській області надйшло повідомлення від адміністрації Жовтоводської виправної колонії (№26), розташованої в м. Жовті Води провулок Дальній, 11, про те, що засуджений ОСОБА_3 , систематично відмовляється виконувати законні вимоги представника адміністрації Жовтоводської виправної колонії (№26) /а.к.п.1, том 1/;

- копією вироку Нікопольського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 01.04.2011 року, яким ОСОБА_3 засуджений за вчинення злочину, передбаченого за ч.2 ст.186 КК України, до покарання у виді позбавлення волі строком 4 роки, на підставі ст.75 КК України звільнений з випробуванням, з іспитовим строком на 3 роки /а.к.п. 21-24, том 1/;

- копією вироку Нікопольського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 05.07.2012 року, яким ОСОБА_3 засуджений за вчинення злочинів, передбачених за ч.2 ст.185, ч.2 ст.186, ч.2 ст.187, ч.1 ст.263 КК України, із застосуванням ст.ст.70,71 КК України, до остаточного покарання у виді позбавлення волі строком 8 років з конфіскацією особистого майна /а.к.п. 25-30 том 1/;

- постановою начальника ЖВК №26 ОСОБА_21 від 23.01.2014 року про переведення засудженого ОСОБА_3 в приміщення камерного типу строком на 3 місяці, за порушення вимог Правил внутрішнього розпорядку УВП /а.к.п.54-55 том 1/;

- наказом №4 від 22.01.2014 року ЖВК №26, з якого вбачається, що виконання обов`язків начальника установи передано першому заступнику начальника установи заступнику начальника установи з безпеки та оперативної роботи ОСОБА_16 з 22.01.2014 року на час відрядження начальника установи ОСОБА_21 /а.к.п.58 том 1/;

- протоколом засідання профілактичної комісії ЖВК №26 від 23.01.2014 року, з якого вбачається, що комісія установи прийняла рішення перевести ОСОБА_3 до приміщення камерного типу строком на 3 місяці за порушення останнім вимог Правил внутрішнього розпорядку УВП /а.к.п. 60 том 1/. Обставинами, що передували поміщенню ОСОБА_3 до ПКТ є те, що 21.01.2014 року о 18 год. 30 хв. засуджений ОСОБА_3 , який відбував покарання у ДІЗО камера №8, демонстративно наніс собі поверхові подряпини лівого передпліччя уламком скла від електричної лампи, після цього останньому була надана медична допомога;

- висновком, складеним 23.01.2014 року адміністрацією ЖВК №26, за результатами проведеного розслідування за фактом здійснення членоушкодження засудженим ОСОБА_3 , що мало місце 21.01.2014 року /а.к.п.62-63 том 1/;

- рапортом в.о. ЧПНУ капітана ОСОБА_22 від 21.01.2014 року, в якому останній повідомляє про факт вчинення засудженим ОСОБА_3 21.01.2014 року о 18 год. 30 хв. членоушкодження під час перебування в камері №8 ДІЗО, зокрема нанесення собі подряпин лівого передпліччя шматком скла, розбивши електричну лампочку в зазначеній камері, після цього засудженому була надана медична допомога /а.к.п.66 том1/;

- рапортом співробітника ЖВК №26 ОСОБА_23 від 21.01.2014 року, в якому останній повідомляє про факт вчинення засудженим ОСОБА_3 21.01.2014 року о 18 год. 30 хв. членоушкодження під час перебування в камері №8 ДІЗО, зокрема демонстративне нанесення собі подряпин лівого передпліччя шматком скла, розбивши електричну лампочку в зазначеній камері, після цього засудженому була надана медична допомога, надати письмові пояснення засуджений відмовився /а.к.п.68 том 1/;

- рапортом співробітника ЖВК №26 від 21.01.2014 року, в якому останній повідомляє про факт вчинення засудженим ОСОБА_3 21.01.2014 року о 18 год. 30 хв. членоушкодження під час перебування в камері №8 ДІЗО, зокрема демонстративне нанесення собі подряпин лівого передпліччя шматком скла, розбивши електричну лампочку в зазначеній камері, після цього засудженому була надана медична допомога, надати письмові пояснення засуджений відмовився /а.к.п.70 том 1/;

- рапортом співробітника ЖВК №26 ОСОБА_24 від 21.01.2014 року, в якому останній повідомляє про факт вчинення засудженим ОСОБА_3 21.01.2014 року о 18 год. 30 хв. членоушкодження під час перебування в камері №8 ДІЗО, зокрема демонстративне нанесення собі подряпин лівого передпліччя шматком скла, розбивши електричну лампочку в зазначеній камері, після цього засудженому була надана медична допомога, надати письмові пояснення засуджений відмовився /а.к.п.72 том 1/;

- протоколом вилучення від 21.01.2014 року, з якого вбачається, що в камері №8 ДІЗО ЖВК №26, в присутності засуджених ОСОБА_25 та ОСОБА_26 , під час обшуку зазначеної камери було виявлено та вилучено шматок скла від електричної лампочки /а.к.п.74 том 1/;

- актом від 21.01.2014 року, складеного за результатами проведеного відбіркового обшуку камери №8 ДІЗО ЖВК №26 про виявлення та вилучення шматка скла від електричної лампочки /а.к.п.76 том 1/;

- актом від 21.01.2014 року, складеного співробітниками ЖВК №26, о/у ОСОБА_27 , о/у ОСОБА_28 , ст. о/у ОСОБА_29 , про те, що засуджений ОСОБА_3 в категоричній формі відмовився надати письмові пояснення по факту нанесення собі членоушкодження /а.к.п.78 том 1/;

- довідкою начальника медичної частини ЖВК №26, з якої вбачається, що 21.01.2014 року оглянутий засуджений ОСОБА_3 , на тілі якого виявлено п`ять лінейних різаних ран в середній третині лівого передпліччя /а.к.п. 82 том 1/;

- розпискою та актом від 23.01.2014 року, з яких вбачається, що засуджений ОСОБА_3 відмовився проставляти свій підпис на розписці про ознайомлення з правилами утримання в приміщенні камерного типу /а.к.п.95-98 том 1/;

- постановою начальника ЖВК №26 ОСОБА_21 від 16.05.2014 року про переведення засудженого ОСОБА_3 до приміщення камерного типу. Як вбачається з постанови підставою переведення до ПКТ стало те, що 15.05.2014 року о 16 год. 00 хв., після відбування покарання у ДІЗО, на міжзонному КПП, засуджений ОСОБА_3 відмовився слідувати до відділення №1 для подальшого відбування покарання. Постанова оголошена ОСОБА_3 16.05.2014 року /а.к.п.145-147 том 1/;

- протоколом засідання профілактичної комісії Жовтоводської ВК №26 від 16.05.2014 року, з якого вбачається, що комісія установи прийняла рішення перевести ОСОБА_3 до приміщення камерного типу строком на 2 місяці за порушення останнім вимог Правил внутрішнього розпорядку УВП /а.к.п. 149 том 1/. Обставинами, що передували поміщенню ОСОБА_3 до ПКТ є те, що 15.05.2014 року о 16 год. 00 хв., після відбування покарання у ДІЗО, на міжзонному КПП, засуджений ОСОБА_3 відмовився слідувати до відділення №1 для подальшого відбування покарання. В ході розслідування встановлено, що засуджений неодноразово притягувався до дисциплінарної відповідальності за невиконання законних вимог адміністрації установи.

- висновком, складеним 16.05.2014 року адміністрацією ЖВК №26, за результатами проведеного розслідування за фактом порушення засудженим ОСОБА_3 вимог п. 29 Правил внутрішнього розпорядку УВП, зокрема, щодо відмови останнього слідувати до відділення №1 для подальшого відбування покарання, вирішено притягнути засудженого до дисциплінарної відповідальності /а.к.п.151 том 1/;

- рапортом співробітника ЖВК №26 Немічєва від 15.05.2014 року, в якому останній повідомляє про відмову засудженого ОСОБА_3 слідувати до відділення №1 для подальшого відбування покарання, надати письмові пояснення засуджений відмовився /а.к.п.153 том 1/;

- рапортом співробітника ЖВК №26 Зозулі від 15.05.2014 року, в якому останній повідомляє про відмову засудженого ОСОБА_3 слідувати до відділення №1 для подальшого відбування покарання, надати письмові пояснення засуджений відмовився /а.к.п.155 том 1/;

- актом, складеним співробітниками ЖВК №26 ОСОБА_30 , ОСОБА_31 , ОСОБА_12 , ОСОБА_32 про те, що засуджений ОСОБА_3 в категоричній формі відмовився давати пояснення щодо відмови слідувати до відділення №1 для відбування покарання /а.к.п. 157 том 1/;

- характеристикою на засудженого ОСОБА_3 , який станом на 16.05.2014 року характеризувався негативно, заохочень не має, має ряд стягнень, не працевлаштований на виробництві установи. /а.к.п.160 том 1/;

- планом виховної роботи, проведеної адміністрацією колонії із засудженим ОСОБА_3 в період з травня по липень 2014 р. під час перебування в ПКТ /а.к.п. 162 том 1/;

- розпискою засудженого ОСОБА_3 від 16.05.2014 року про ознайомлення з правилами утримання в приміщенні камерного типу /а.к.п.164 том 1/;

- довідкою начальника медичної частини ЖВК №26 про те, що засуджений ОСОБА_3 за станом свого зодоров`я може утримуватися в приміщенні камерного типу /а.к.п.168 том 1/;

- рапортом співробітника ЖВК №26 ОСОБА_33 , в якому останній повідомляє, що 16.07.2014 року о 17 год. 35 хв. засуджений ОСОБА_3 , після відбування покарання в ПКТ, був доставлений до міжзонного КПП, де йому було запропоновано прослідувати до відділення СПС №1, куди останній був переведений наказом начальника колонії від 06.01.2014 року, для подальшого відбування покарання. На що засуджений ОСОБА_3 в категоричній формі відмовився прослідувати до відділення СПС №1. Засудженому ОСОБА_3 було роз`яснено ст.107 КВК України, п.29 ПВР УВП та повторно запропоновано прослідувати до відділення СПС №1, на що засуджений повторно відмовився слідувати до відділення СПС №1. Надати письмові пояснення засуджений ОСОБА_3 відмовився. В усній формі засуджений ОСОБА_3 пояснив, що його не задовольняє суспільно-корисна праця, якою займається загальна маса засудженних зазначеного відділення /а.к.п.209-210 том 1/;

- рапортом співробітника ЖВК №26 ОСОБА_7 , в якому останній аналогічно повідомляє обставини зазначені в рапорті співробітника ЖВК №26 ОСОБА_33 /а.к.п. 213 том 1/;

- актом, складеним співробітниками ЖВК №26 ОСОБА_12 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , про відмову засудженого ОСОБА_3 надати письмові пояснення щодо відмови слідувати до відділення СПС №1 для подальшого відбування покарання /а.к.п.215 том 1/;

- висновком фельдшера МЧ ЖВК №26 про те, що на момент огляду 16.07.2014 року засуджений ОСОБА_3 , за станом здоров`я, може утримуватися в ДІЗО /а.к.п.223 том 1/;

- постановою від 16.07.2014 року про тимчасове поміщення до 24 годин засудженого в приміщення ДІЗО /а.к.п.224 том 1/;

- висновком, складеним 17.07.2014 року адміністрацією ЖВК №26, за результатами проведеного розслідування за фактом відмови засудженого ОСОБА_3 16.07.2014 року прослідувати до відділення СПС №1 для подальшого відбування покарання /а.к.п.226-227 том 1/;

- постановою від 17.07.2014 року про поміщення засудженого ОСОБА_3 до ДІЗО строком на 15 діб за порушення, яке полягає у відмові останнього слідувати до відділення №1 для подальшого відбування покарання /а.к.п. 231 том 1/;

- актом, складеним співробітниками ЖВК №26, про відмову засудженого ОСОБА_3 ставити підпис на постанові про поміщення останнього у ДІЗО /а.к.п.235 том 1/;

- наказом №70 від 06.01.2014 року про переведення, в тому числі засудженого ОСОБА_3 до відділення /а.к.п.237 том 1/.

Таким чином, суд, оцінивши наведені у вироку докази у їх сукупності, вважає, що у судовому засіданні знайшла своє підтвердження вина обвинуваченого ОСОБА_3 у злісній непокорі законним вимогам адміністрації установи виконання покарань особою, яка відбуває покарання у виді позбавлення волі, якщо вона за порушення вимог режиму відбування покарання була піддана протягом року стягненню у виді переведення до приміщення камерного типу, у зв`язку із чим його дії слід кваліфікувати за ст.391 КК України.

Протягом року засуджений ОСОБА_3 за порушення режиму відбування покарання, що полягало у відмові останнього 15.05.2014 року після відбування покарання в ДІЗО ЖВК №26 слідувати для подальшого відбування покарання у відділення СПС №1, був підданий стягненню у виді переведення до приміщення камерного типу строком на 2 місяці, де перебував з 16.05.2014 року по 16.07.2014 року.

Відповідно до Правил внутрішнього розпорядку установ виконання покарань, зареєстрованих в Міністерстві юстиції України 29.12.2014 р. за № 2186/5, засуджений може оскаржити накладене на нього стягнення вищій посадовій особі органу і установи виконання покарань, прокурору або до суду, однак подання скарги не зупиняє виконання стягнення. Посадова особа, яка наклала стягнення, за наявності для того підстав може його скасувати або замінити іншим, більш м`яким стягненням.

Зазначене дисциплінарне стягнення /переведення до приміщення камерного типу/ засуджений ОСОБА_3 не оскаржував, відбув його в повному об`ємі. Також зазначене дисциплінарне стягнення не було предметом розгляду щодо його законності та правомірності накладення.

Адміністрацією ЖВК №26, при призначенні засудженому ОСОБА_3 дисциплінарного стягнення у виді поміщення до приміщення камерного типу, враховано причини, обставини і мотиви вчинення порушення, поведінка останнього до вчинення даного проступку, кількість і характер раніше накладених стягнень. В ході проведення розслідування по факту порушення ОСОБА_3 режиму відбування покарання було встановлено, що засуджений ОСОБА_3 неодноразово притягувався до дисциплінарної відповідальності, має ряд стягнень, в тому числі поміщення раніше до приміщення камерного типу, характеризується з негативної сторони, застосовані раніше стягнення не мали жодного впливу на поведінку засудженого.

При призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_3 суд враховує характер і ступінь суспільної небезпеки вчиненого ним злочину, який, згідно ст. 12 КК України, відноситься до злочину середньої тяжкості; дані про особу винного, який раніше судимий, за місцем відбування покарання характеризується з негативної сторони, у Жовтоводській виправній колонії №26 відбуває покарання з 14.03.2013 року. За час відбування покарання неодноразово допускав порушення режиму, 44 рази притягувався до дисциплінарної відповідальності, з яких 14 разів був поміщений у ДІЗО та 3 рази переведений до ПКТ. Допущені порушення полягали в ухиленні від виконання обов`язків, порушеннями розпорядку дня, у відмові від виконання законних вимог адміністрації колонії, у нетактовній поведінці та створеннями конфліктних ситуацій як із засудженими так і зі співробітниками установи. Заохочень не мав. /а.к.п.136, 138 том 2/

На обліку у лікаря-нарколога та лікаря-психіатра обвинувачений не перебуває /а.к.п.38,40 том 2/.

Обставиною, яка пом`якшує покарання ОСОБА_3 , є щире каяття.

Сторона захисту в судовому засіданні заявила про визнання обвинуваченому обставиною, що пом`якшує останньому покарання, вчинення злочину внаслідок збігу тяжких особистих обставин. Суд не вбачає підстав для визнання такої обставини як такої, що пом`якшує обвинуваченому покарання.

Обставиною, яка обтяжує покарання ОСОБА_3 є рецидив злочинів.

Враховуючи всі обставини справи в їх сукупності, характер та ступінь суспільної небезпеки вчиненого кримінального правопорушення, суд переконаний, що саме покарання у виді позбавлення волі в межах санкції статті, за якою кваліфіковано його дії, буде необхідним та достатнім і досягне мети не лише кари за вчинене, а й буде слугувати для його виправлення та попередження вчинення нових злочинів обвинуваченим. Покарання обвинуваченому слід призначити із застосуванням ст.71 КК України.

Відповідно до ч.4 ст.71 КК України, остаточне покарання за сукупністю вироків має бути більшим від покарання, призначеного за новий злочин, а також невідбутої частини покарання за попереднім вироком.

В рамках даного кримінального провадження запобіжний захід відносно обвинуваченого ОСОБА_3 під час досудового розслідування та судового розгляду не обирався. Інші заходи забезпечення кримінального провадження по справі також не застосовувалися.

На підставі ч.5 ст.72 КК України, час перебування особи, яка відбуває покарання в установах попереднього ув`язнення для проведення слідчих дій або участі у судовому розгляді кримінального провадження включається до строку попереднього ув`язнення.

Станом на 09.08.2016 року невідбутий ОСОБА_3 строк покарання, призначений вироком Нікопольського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 05.07.2012 року, становить 1 рік 8 місяців 27 днів.

Ухвалою Жовтоводського міського суду Дніпропетровської області від 13.05.2015 року обвинуваченого ОСОБА_3 тимчасово переведено з Жовтоводської виправної колонії №26 до Дніпропетровського слідчого ізолятора на період розгляду кримінального провадження.

Згідно довідки ЖВК №26, обвинувачений ОСОБА_3 26.04.2015 року вибув до Дніпропетровського слідчого ізолятора, де перебуває до теперішнього часу. Тому, враховуючи положення ч.5 ст.72 КК України, обвинуваченому ОСОБА_3 в строк покарання за даним вироком слід зарахувати строк попереднього ув`язнення, а саме: перебування в слідчому ізоляторі на час розгляду кримінального провадження з розрахунку один день попереднього ув`язнення два дні позбавлення волі.

Строк попереднього ув`язнення обвинуваченого ОСОБА_3 в рамках даного кримінального провадження становить 1 рік 3 місяці 14 днів.

Окрім того, суд вважає необхідним зарахувати обвинуваченому ОСОБА_3 у строк відбування покарання за цим вироком строк попереднього ув`язнення з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі за вироком Нікопольського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 05.07.2012 року. Як вбачається з матеріалів справи та вироку суду від 05.07.2012 року строк попереднього ув`язнення ОСОБА_3 в рамках розгляду кримінальної справи Нікопольським міськрайонним судом Дніпропетровської області становить: з 17.07.2010 року по 01.04.2011 року, з 21.01.2011 року по 29.01.2013 року. Строк попереднього ув`язнення обвинуваченого ОСОБА_3 в рамках кримінальної справи, що розглядалася Нікопольським міськрайонним судом Дніпропетровської області, становить 2 роки 8 місяців 22 дні.

Згідно із ч.5 ст. 72 КК України, в редакції Закону України " Про внесення зміни до Кримінального кодексу України щодо удосконалення порядку зарахування судом строку попереднього ув"язнення у строк покарання" від 26.11.2015 року № 838-УІІІ , суд має звільнити засудженого від відбування покарання, якщо строк попереднього ув`язнення, відбутий засудженим у межах кримінального провадження, дорівнює або перевищує фактично призначене йому основне покарання, передбачене частиною першою цієї статті.

У разі якщо до винесення вироку строк попереднього ув`язнення, відбутий особою, перевищуватиме співвідношення, визначене абзацом першим цієї частини, максимально можливий строк позбавлення волі, передбачений Особливою частиною цього Кодексу для злочину (злочинів), у якому (яких) підозрюється така особа, така особа має бути негайно звільнена судом з-під варти за ініціативою суду або за ініціативою особи, яка звільняється, або її захисника (законного представника) чи прокурора. Таке звільнення допускається на стадії судового розгляду кримінального провадження і на стадії досудового розслідування такого кримінального провадження".

Витрати на залучення експерта відсутні.

Речові докази відсутні.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 368, 370, 373-376 КПК України, суд, -

У Х В А Л И В:

ОСОБА_3 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст.391 КК України, та призначити йому покарання у виді позбавлення волі строком 1 /один/ рік.

На підставі ч.1 ст.71 КК України, за сукупністю вироків, до призначеного покарання за даним вироком частково приєднати не відбуту частину покарання за вироком Нікопольського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 05.07.2012 року та остаточно визначити ОСОБА_3 покарання у виді позбавлення волі на строк 2 роки з конфіскацією всього належного йому майна.

Відповідно до положень ч.5 ст.72 КК України (в редакції від 26.11.2015 року), зарахувати у строк відбування покарання строк перебування ОСОБА_3 в Дніпропетровському слідчому ізоляторі для участі у судовому розгляді кримінального провадження, за період з 26 квітня 2015 року по день ухвалення вироку суду, з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.

Відповідно до положень ч.5 ст.72 КК України (в редакції від 26.11.2015 року), зарахувати ОСОБА_3 у строк відбування покарання призначенного за цим вироком, строк попереднього ув`язнення за вироком Нікопольського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 05.07.2012 року за період з 17 липня 2010 року по 01 квітня 2011 року та з 21 січня 2011 року по 29 січня 2013 року, з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.

Звільнити обвинуваченого ОСОБА_3 від відбування основного покарання призначеного за даним вироком та вироком суду від 05.07.2012 року, як такого, що відбув покарання повністю та звільнити його з - під варти в залі суду негайно.

Вирок може бути оскаржений в апеляційному порядку до апеляційного суду Дніпропетровської області протягом 30 днів з дня його проголошення шляхом подання апеляційної скарги через Жовтоводський міський суд Дніпропетровської області.

Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому і прокурору.

Суддя