печерський районний суд міста києва
Справа № 757/1343/16-к
У Х В А Л А
14 січня 2016 року Слідчий суддя Печерського районного суду м. Києва ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , за участю прокурора ОСОБА_3 , розглянувши у закритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві клопотання прокурора військової прокуратури Київського гарнізону підполковника юстиції ОСОБА_3 (м. Київ, вул. Командарма Каменєва 8а, тел.моб. НОМЕР_1 ), про надання дозволу на затримання підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Київ, громадянина України, який проживає за адресою: АДРЕСА_1 , з метою його приводу для участі в розгляді клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, -

В С Т А Н О В И В :
14.01.2016р. прокурор військової прокуратури Київського гарнізону ОСОБА_3 звернувся до слідчого судді з клопотанням, про надання дозволу органу досудового розслідування на затримання підозрюваного, з метою його приводу для участі в розгляді клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.
Клопотання обґрунтовує тим, що військовою прокуратурою Київського гарнізону здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000167 за підозрою ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 407 КК України.
Досудовим розслідуванням встановлено, що солдат ОСОБА_5 призваний на військову службу ІНФОРМАЦІЯ_2 відповідно до Указу Президента України «Про часткову мобілізацію» від 17 березня 2014 року № 303 та 18 березня 2014 року зарахований до списків військового комісаріату на посаду механіка -радіотелефоніста відділення зв`язку та інформатизації наказом військового комісара ІНФОРМАЦІЯ_3 .
Під час проходження військової служби солдат ОСОБА_5 повинен керуватися вимогами ст. 65 Конституції України, ст.ст. 3-6, 11, 16, 216 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, ст.ст. 1, 4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, відповідно до яких захист Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності є обов`язком громадянина України, а військова служба є державною службою особливого характеру, яка полягає в професійній діяльності придатних до неї за станом здоров`я і віком громадян України, кожен військовослужбовець зобов`язаний свято і непорушно додержуватися Конституції України та законів України, віддано служити Українському народові, сумлінно і чесно виконувати військовий обов`язок, бути зразком витримки, берегти військову честь, показувати приклад дисциплінованості, не допускати самому і стримувати інших від негідних вчинків, виконувати службові обов`язки, що визначають обсяг виконання завдань, доручених йому за посадою, про все, що сталося з військовослужбовцем і стосується виконання ним службових обов`язків доповідати своєму безпосередньому начальникові, за дозволом на звільнення з розташування військової частини звертатися до свого безпосереднього начальника, а виїзд офіцерів, які проходять військову службу за контрактом, за межі гарнізону здійснюється лише з дозволу командира військової частини.
Всупереч вищевказаних вимог, солдат ОСОБА_5 порушив встановлений порядок проходження військової служби та не з`явився вчасно на службу без поважних за наступних обставин.
22 вересня 2014 року солдат ОСОБА_5 не вийшов вчасно на службу і без поважних причин до ІНФОРМАЦІЯ_3 за адресою: АДРЕСА_2 . Того ж дня, у ході проведення розшуковик заходів службовими особами ІНФОРМАЦІЯ_3 , встановити місцеперебування солдата ОСОБА_6 не вдалось, останній на телефонні дзвінки не відповідав.
22 вересня 2014 року сержант ОСОБА_7 здійснив виїзд до місця проживання ОСОБА_6 , де дружина останнього - ОСОБА_8 повідомила, що посварилась з чоловіком, після чого, 19 вересня 2014 року, останній пішов з дому та більше не повертався.
До теперішнього часу, солдат ОСОБА_5 до місця проходження військової служби - ІНФОРМАЦІЯ_3 для подальшого її проходження не повернувся, про своє місцезнаходження не повідомив, де перебуває на даний час невідомо.
28.11.2014р. відносно ОСОБА_4 складено повідомлення про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 407 КК України та у зв`язку з тим, що місцезнаходження підозрюваного не відомо його одночасно оголошено в розшук.
На даний час місцезнаходження підозрюваного ОСОБА_4 невідоме, що свідчить про існування ризиків, передбачених п.п. 1, 4 ч. 1 ст. 177 КПК України, оскільки він переховується від органів досудового розслідування та суду.
У судовому засіданні прокурор клопотання підтримав з наведених у ньому підстав.
Заслухавши думку прокурора, вивчивши клопотання та долучені до нього документи, приходжу до наступного висновку.
Судовим розглядом встановлено, що військовою прокуратурою Київського гарнізону здійснюється досудове розслідування кримінального провадження №0000167 від 03 жовтня 2014 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 407 КК України.
28.11.2014 складено письмове повідомлення про підозру ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 407 КК України.
З доводів клопотання та долучених до нього матеріалів слідує, що у період з 28.09.2014 до теперішнього часу місцезнаходження ОСОБА_4 не встановлено.
28.11.2014 підозрюваного ОСОБА_4 оголошено у розшук у зв`язку з не встановленням його місця перебування.
Ухвалою слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 23.03.2015р. надано дозвіл на затримання ОСОБА_4 з метою його приводу для участі в розгляді клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, строк дії якої закінчився 23.09.2015р., але місце знаходження підозрюваного на момент подання клопотання встановити органу досудового розслідування не представилося можливим.
Відповідно до вимог ст. 188 КПК України прокурор, слідчий за погодженням з прокурором має право звернутися до суду із клопотанням про дозвіл на затримання підозрюваного з метою його приводу для участі в розгляді клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.
Одночасно з клопотанням про надання дозволу на затримання, орган досудового розслідування шляхом внесення відповідного клопотання ініціював питання про застосування до підозрюваного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, посилаючись на наявність ризиків того, що підозрюваний, перебуваючи на волі, не буде виконувати покладені на нього процесуальні обов`язки та матиме можливість переховуватись від органів досудового розслідування та суду, перешкоджати повному, всебічному та неупередженому проведенню досудового розслідування.
Слідчий суддя вважає, що прокурором у клопотанні та доданих до клопотання документах доведено наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 407 КК України, а також наявні достатні підстави вважати, що підозрюваний переховується від органів досудового розслідування.
При цьому слідчий суддя не вирішує ті питання, які повинен вирішувати суд під час розгляду кримінального провадження по суті, зокрема, оцінки доказів з точки зору їх достатності і допустимості для визнання особи винною чи невинною у вчиненні кримінального правопорушення, правильності кваліфікації дій підозрюваного, та зазначає, що оцінюючи в сукупності представлені органом досудового розслідування докази, слід визначити, що причетність особи до вчинення кримінального правопорушення є вірогідною та достатньою для застосування щодо неї обмежувального заходу.
Постановою прокурора військової прокуратури Київського гарнізону ОСОБА_3 від 28.11.2014р. досудове розслідування у зазначеному кримінальному провадженні зупинено на підставі п. 2 ч. 1 ст. 280 КПК України.
Відповідно до ч. 5 ст. 280 КПК України після зупинення досудового розслідування проведення слідчих (розшукових) дій не допускається, крім тих, які спрямовані на встановлення місцезнаходження підозрюваного.
Вирішення питання про дозвіл на затримання з метою приводу для участі у розгляді клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою спрямоване саме на встановлення місцезнаходження підозрюваного.
З огляду на викладене, враховуючи, що підозрюваний ОСОБА_4 переховується від органу досудового розслідування, а його участь в розгляді клопотання про застосування запобіжного заходу в силу ст.ст. 187, 193 КПК України є обов`язковою, слідчий суддя приходить до висновку про обґрунтованість клопотання та наявність правових підстав для затримання підозрюваного з метою його приводу для участі в розгляді клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.
Керуючись ст. 29 Конституції України, ст.ст. 177, 188, 189, 190, 309 КПК України, слідчий суддя
У Х В А Л И В :
Клопотання прокурора військової прокуратури Київського гарнізону ОСОБА_3 про дозвіл на затримання з метою приводу підозрюваного для участі в розгляді клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою задовольнити.

Надати дозвіл на затримання ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Київ, громадянина України, з метою його приводу до залу судових засідань Печерського районного суду м. Києва для участі в розгляді клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Затримана на підставі ухвали слідчого судді особа не пізніше 36 годин з моменту затримання повинна бути звільнена або доставлена до слідчого судді, суду, який постановив ухвалу про дозвіл на затримання з метою приводу.

Ухвала діє до 14.07.2016 року включно.

Ухвала про дозвіл на затримання з метою приводу втрачає законної сили з моменту: приводу підозрюваного до суду; закінчення строку дії ухвали, зазначеного в ній; відкликання ухвали прокурором.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1