Справа № 761/8685/16-к
Провадження №1-кп/761/675/2016
В И Р О К
іменем України
31 березня 2016 року місто Київ

Шевченківський районний суд м. Києва в складі: головуючого судді ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , за участю прокурора ОСОБА_3 , обвинуваченого ОСОБА_4 , захисника ОСОБА_5 , потерпілої ОСОБА_6 , в приміщенні суду під час відкритого судового розгляду кримінального провадження (внесено в Єдиний реєстр досудових розслідувань за № 0001293 від 02.02.2016 р.) по обвинуваченню

ОСОБА_7 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Житомир, українця, громадянина України, з середньою освітою, неодруженого, який офіційно не працює, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , без постійного місця проживання, раніше судимого: 26 липня 2001 року Корольовським районним судом м. Житомир за ч. 2 ст. 141 КК України до покарання у виді двох років позбавлення волі та штрафу в сумі 680 гривень, і на підставі ст. 46-1 КК України, відстрочено виконання вироку на два роки; 14 липня 2003 року Корольовським районним судом м. Житомир за ч. 2 ст. 186 КК України, із застосуванням ст. 69, ст. 70, ст. 71 КК України, - на три роки позбавлення волі; 6 серпня 2007 року Печерським районним судом м. Києва за ч. 2 ст. 186 КК України - на чотири роки позбавлення волі; 8 вересня 2008 року Богунським районним судом м. Житомир за ч. 2 ст. 185 КК України, із застосуванням ст. 70 КК України, на чотири роки два місяці позбавлення волі; 17 лютого 2012 року Корольовським районним судом м. Житомир за ч. 2 ст. 190, ч. 2 ст. 185 КК України, із застосуванням ст. 70 КК України, - на три роки шість місяців позбавлення волі; 3 квітня 2015 року Богунським районним судом м. Житомир за ч. 2 ст. 185 КК України - на три роки позбавлення волі, із застосуванням ст. 75 КК України, звільнений від відбування покарання з іспитовим строком два роки; 25 червня 2015 року Корольовським районним судом м. Житомир за ч. 2 ст. 190 КК України - на три роки позбавлення волі, із застосуванням ст. 75 КК України звільнений від відбування покарання з іспитовим строком два роки;
у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України,

В С Т А Н О В И В:
30 січня 2016 року, о 2 годині 30 хвилин, обвинувачений ОСОБА_4 , будучи особою, раніше судимою за вчинення злочину, передбаченого ч. 2 ст. 190 КК України, отже діючи повторно, знаходячись в салоні автобусу на зупинці громадського транспорту «станція метро Нивки» (м. Київ, вул. Щербакова, 1), маючи на меті особисте збагачення шляхом таємного викрадення чужого майна, діючи непомітно та скориставшись тим, що потерпіла ОСОБА_6 , яка також знаходилась в салоні автобусу, не спостерігала за своїми речами, таємно викрав з її сумки мобільний телефон марки «NokiaX (RM-980) DualSim», вартістю 1 000 гривень, після чого з викраденим майном з місця вчинення кримінального правопорушення зник, розпорядившись викраденим майном на власний розсуд.

Допитаний у судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 свою вину у пред`явленому обвинуваченні визнав повністю, щиро розкаявся, підтвердивши зазначені обставини вчинення злочину, і при цьому пояснив, що 30 січня 2016 року, близько 2 годині 30 хвилин, він, перебуваючи разом з потерпілою ОСОБА_6 в салоні автобусу, який стояв на зупинці по вул. Щербакова, 1 в м. Києві, скориставшись тим, що остання відвернула увагу від своїх речей, зокрема і сумки, діючи непомітно для оточуючих, витягнув з вказаної сумки мобільний телефон, після чого розпорядився ним на власний розсуд.

Оскільки учасники судового провадження вважали недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорювалися, і судом встановлено, що вони правильно розуміють зміст цих обставин, немає сумнівів у добровільності їх позиції, судовий розгляд кримінального провадження було проведено у відповідності до вимог ч.3 ст.349 КПК України. При цьому судом їм було роз`яснено, що в цьому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.

Таким чином, оскільки обвинувачений ОСОБА_4 повторно вчинив таємне викрадення чужого майна, то такі його дії суд кваліфікує за ч. 2 ст. 185 КК України.

При призначенні покарання ОСОБА_4 , суд бере до уваги і визнає обставинами, які пом`якшують покарання - його щире каяття та активне сприяння розкриттю злочину.

Також, призначаючи покарання обвинуваченому ОСОБА_4 , суд враховує те, що він на даний час на наркологічному та психіатричному обліках не перебуває, за місцем проживання скарг не отримував, в судовому засіданні негативно оцінив власну протиправну поведінку, частково відшкодував шкоду, завдану потерпілій ОСОБА_6 , тому на думку суду, є можливість обмежитись йому мінімальними розміром обраного покарання.

В той же час, беручи до уваги, що ОСОБА_4 незважаючи на обізнаність щодо правових наслідків повторного вчинення злочину, про що сам заявив в суді, вчинив умисні дії протиправного характеру, при цьому за минулі періоди має численні факти притягнення до кримінальної відповідальності з відбуванням реальних покарань, що певним чином, на переконання суду, свідчить про його схильність до таких проявів, а тому при визначенні відповідного виду покарання, суд вважає необхідним обрати найбільш суворий вид покарання, передбачений ч. 2 ст. 185 КК України.

Крім того, враховуючи те, що ОСОБА_4 не відбув покарання, призначене вироком Корольовського районного суду м. Житомир від 25 червня 2015 року у виді трьох років позбавлення волі, відповідно до ст. 71 КК України, суд вважає необхідним частково приєднати невідбуту ним частину покарання за вказаним вироком, а саме два роки і шість місяців.

Речові докази по справі, які передані на зберігання ОСОБА_6 необхідно вважати повернутими законному володільцю, інші речові докази - слід зберігати в матеріалах кримінального провадження.
Судові витрати, пов`язані з проведенням експертизи вартістю 306,90 грн., підлягають стягненню з ОСОБА_4 на користь держави.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 349, 368, 370, 374, 376 КПК України, суд

З А С У Д И В:
ОСОБА_7 визнати винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України, за якою призначити йому покарання у виді одного року позбавлення волі.

Відповідно до ст.ст. 71, 72 КК України, частково приєднати ОСОБА_8 невідбуте покарання за вироком Корольовського районного суду м. Житомир від 25 червня 2015 року і остаточно призначити ОСОБА_8 покарання у виді трьох років і шести місяців позбавлення волі.

Строк відбування покарання ОСОБА_8 рахувати з моменту приведення вироку до виконання.

Судові витрати, пов`язані з проведенням експертизи вартістю 306,90 грн. - стягнути з ОСОБА_4 на користь держави.

Після набрання вироком законної сили, речові докази по справі, які передані на зберігання ОСОБА_6 вважати повернутими законному володільцю, інші речові докази - зберігати в матеріалах кримінального провадження.
До набрання вироком законної сили, запобіжний захід, обраний ОСОБА_4 , у вигляді особистого зобов`язання залишити без змін.

Вирок може бути оскаржений в апеляційному порядку до Апеляційного суду м. Києва через Шевченківський районний суд м. Києва протягом 30 днів з дня його оголошення.

Суддя ОСОБА_1