У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12.10.2016 року місто Ужгород

Слідчий суддя Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області ОСОБА_1 , при секретарі судового засідання ОСОБА_2 , за участю: слідчого Ужгородського РВП Ужгородського ВП ГУНП в Закарпатській області старшого лейтенанта поліції ОСОБА_3 та власника майна ОСОБА_4 , розглянувши клопотання власника майна ОСОБА_4 про повернення у користування вилученого майна, -
В С Т А Н О В И В:
20.09.2016 року до суду надійшло клопотання від власника майна ОСОБА_4 про повернення у користування вилученого майна, а саме автомобіля марки КАМАЗ 5511, д.н.з. НОМЕР_1 без права відчуження до вирішення кримінального провадження № 0000796 від 02.06.2016 року.

В ході судового розгляду заявник клопотання підтримав та просив його задовольнити.
Слідчий ОСОБА_3 заперечила проти задоволення судом зазначеного клопотання оскільки вважає, що цей транспортний засіб був вилучений на законних підставах за ухвалою суду, був визнаний нею речовим доказом, тому у слідчого судді відсутні правові підстави для його повернення.
Заслухавши пояснення слідчого та власника майна, дослідивши матеріали, долучені до клопотання, слідчий суддя встановив наступне.
За ухвалою від 13.06.2016 року слідчого судді Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області було надано дозвіл на проведення обшуку у приміщенні за адресою: АДРЕСА_1 , яке належить ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , а також у підсобних та підвальних приміщеннях та на території дворогосподарства за вказаною адресою, з метою відшукання та вилучення транспортного засобу КАМАЗ 5511 д.н.з. НОМЕР_2 , номер кузова НОМЕР_3 , предметів, засобів, знарядь вчинення кримінального правопорушення, зокрема пов`язанних з незаконним видобутком корисних копалин загальнодержавного значення, а саме піщано-гравійної суміші та документів, що стосуються видобутку та реалізації піщано-гравійної суміші.

Як вбачається із протоколу обшуку від 08.07.2016 року, органом досудового розслідування був проведений обшук на підставі вищезазначеної ухвали суду в ході якого вилучено транспортний засіб КАМАЗ 5511 д.н.з. НОМЕР_2 , номер кузова НОМЕР_3 , та документи за переліком.

За постановою від 08.07.2016 року вилучений транспортний засіб було визнано речовим доказом в кримінальному провадженні № 0000796.
Відповідно до ч. 7 ст. 236 КПК України при обшуку слідчий, прокурор має право проводити вимірювання, фотографування, звуко- чи відеозапис, складати плани і схеми, виготовляти графічні зображення обшуканого житла чи іншого володіння особи чи окремих речей, виготовляти відбитки та зліпки, оглядати і вилучати документи, тимчасово вилучати речі, які мають значення для кримінального провадження. Предмети, які вилучені законом з обігу, підлягають вилученню незалежно від їх відношення до кримінального провадження. Вилучені речі та документи, які не входять до переліку, щодо якого прямо надано дозвіл на відшукання в ухвалі про дозвіл на проведення обшуку, та не відносяться до предметів, які вилучені законом з обігу, вважаються тимчасово вилученим майном.
Як зазначено у ч. 5 ст. 171 ЦПК України у разі тимчасового вилучення майна під час обшуку, огляду, здійснюваних на підставі ухвали слідчого судді, передбаченої статтею 235 цього Кодексу, клопотання про арешт такого майна повинно бути подано слідчим, прокурором протягом 48 годин після вилучення майна, інакше майно має бути негайно повернуто особі, в якої його було вилучено.
З урахуванням викладеного суд дійшов висновку, що у даному випадку дії слідчого відповідають вимогам закону, оскільки обшук був проведений на підставі ухвали слідчого судді, вилучений транспортний засіб був прямо зазначений у цій ухвалі із вказівкою про необхідність його вилучення, відтак зазначений транспортний засіб не вважається тимчасово вилученим майном, тому відсутні підстави для накладення арешту на це майно, як на тимчасово вилучене.
Відповідно до ч. 1-3 ст. 174 КПК України підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження - судом. Арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано. Клопотання про скасування арешту майна розглядає слідчий суддя, суд не пізніше трьох днів після його надходження до суду. Про час та місце розгляду повідомляється особа, яка заявила клопотання, та особа, за клопотанням якої було арештовано майно.
Відповідно до ч. 1 ст. 100 КПК України речовий доказ, який був наданий стороні кримінального провадження або нею вилучений, повинен бути якнайшвидше повернутий володільцю, крім випадків, передбачених статтями 160 - 166, 170 - 174 цього Кодексу.
Як зазначено у п. 1 ч. 6 цієї ж статті речові докази, що не містять слідів кримінального правопорушення, у вигляді предметів, великих партій товарів, зберігання яких через громіздкість або з інших причин неможливо без зайвих труднощів або витрати по забезпеченню спеціальних умов зберігання яких співмірні з їх вартістю, а також речові докази у вигляді товарів або продукції, що піддаються швидкому псуванню: повертаються власнику (законному володільцю) або передаються йому на відповідальне зберігання, якщо це можливо без шкоди для кримінального провадження.
При цьому, відповідно до ч. 9 цієї ж статті питання про спеціальну конфіскацію та долю речових доказів і документів, які були надані суду, вирішується судом під час ухвалення судового рішення, яким закінчується кримінальне провадження. Такі докази і документи повинні зберігатися до набрання рішенням законної сили. У разі закриття кримінального провадження слідчим або прокурором питання про спеціальну конфіскацію та долю речових доказів і документів вирішується ухвалою суду на підставі відповідного клопотання, яке розглядається згідно із статтями 171 - 174 цього Кодексу.
Проте, у даному випадку, арешт на вилучений транспортний засіб слідчим суддею не накладався, тому відсутні підстави для його скасування та повернення майна, яке не є тимчасово вилученим. Доля ж речових доказів вирішується судом під час ухвалення судового рішення, яким закінчується кримінальне провадження, а не слідчим суддею, тому у задоволенні зазначеного клопотання слід відмовити.
Крім того, власник майна звернувся до суду не в порядку КПК України, а на підставі ст. 20 Закону України «Про звернення громадян», тобто зазначене звернення не підлягає розгляду за правилами КПК слідчим суддею, що також є підставою для відмови у задоволенні клопотання.
Керуючись ст.ст. 236, 309 КПК України, -

У Х В А Л И В:
Відмовити у задоволенні клопотання власника майна ОСОБА_4 про повернення у користування вилученого майна.

Ухвала оскарженню не підлягає.
Повний текст ухвали виготовлений 13.10.2016 року.
Слідчий суддя Ужгородського
міськрайонного суду ОСОБА_1