Центральний районний суд м. Миколаєва
__________________________________________________
Справа № 490/9162/15-к
Провадження № 1-кп/490/616/2015
У Х В А Л А
21 січня 2016 року м.Миколаїв

Центральний районний суд міста Миколаєва

У складі: головуючого судді - ОСОБА_1 ,

при секретарі - ОСОБА_2

за участі прокурора - ОСОБА_3

обвинувачених - ОСОБА_4

ОСОБА_5

захисників - ОСОБА_6

ОСОБА_7

ОСОБА_8

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Миколаєві кримінальне провадження № 0007135 за обвинуваченням:

ОСОБА_9 , яка народилась ІНФОРМАЦІЯ_1 у м. Кривий Ріг Дніпропетровської області, є громадянином України, мешкає за адресою: АДРЕСА_1

у вчиненні злочинів, передбачених частиною 2 статті 307 Кримінального Кодексу України, -

ОСОБА_10 , яка народилась ІНФОРМАЦІЯ_2 у м. Миколаєві, є громадянином України, мешкає за адресою: АДРЕСА_2

у вчиненні злочинів, передбачених частиною 2 статті 307 Кримінального Кодексу України

та

ОСОБА_11 , яка народилась ІНФОРМАЦІЯ_3 у с. Білка Іванівського району Одеської області, є громадянином України, мешкає за адресою: АДРЕСА_3

у вчиненні злочинів, передбачених частиною 2 статті 307, частиною 2 статті 317 Кримінального Кодексу України

В С Т А Н О В И В :
В провадження Центрального районного суду міста Миколаєва надійшов обвинувальний акт у кримінальному провадженні № 0007135 про обвинувачення ОСОБА_9 у вчиненні злочинів, передбачених частиною 2 статті 307 Кримінального Кодексу України, ОСОБА_10 у вчиненні злочину злочинів, передбачених частиною 2 статті 307 Кримінального Кодексу України та ОСОБА_11 у вчиненні злочинів, передбачених частиною 2 статті 307, частиною 2 статті 317 Кримінального Кодексу України.

У судове засідання обвинувачена ОСОБА_12 не з`явилась, про час та місце розгляду справи сповіщалась належним чином, до суду надіслала заяву, у якій повідомила про неможливість прибути до суду через негоду та просила про відкладення розгляду справи.

Під час судового розгляду кримінального провадження прокурор заявила клопотання про продовження строку дій запобіжних заходів, обраних відносно ОСОБА_5 та ОСОБА_4 .

Захисники ОСОБА_7 та ОСОБА_8 під час судового розгляду кримінального провадження вважали розгляд заявлених прокурором клопотань неможливим.

Вони вказували, що у судовому засіданні є відсутньою обвинувачена ОСОБА_12 , яка не з`явилась до суду через поважні причини.

Як вказували далі захисники, стаття 323 КПК України передбачає імперативну та однозначну вимогу щодо відкладення розгляду справи у разі, якщо один з обвинувачених не з`явився у судове засідання.

На думку захисників, відповідно до імперативної вимоги статті 323 КПК України, відкладаючи розгляд справи, суд може лише вжити заходи щодо явки обвинуваченого, який не з`явився, але не може вчиняти інші процесуальні дії.

При цьому захист визнав, що зі змісту статті 331 КПК України вбачається, що дійсно суд має право до сплинення двомісячного строку розглянути питання щодо доцільності подальшого перебування особи під вартою, та таке питання дійсно може бути розглянутим за участі лише особи, якої це стосується, та її захисника, але - не на підставі будь-якого клопотання, а лише за власної ініціативи.

Спираючись про таке, вони просили відкласти судовий розгляд кримінального провадження, не розглядати клопотання прокурора, хоча не заперечували проти того, щоб суд за власної ініціативи розглянув питання про доцільність подальшого перебування під вартою ОСОБА_5 .

Обвинувачені ОСОБА_4 та ОСОБА_5 під час судового розгляду кримінального провадження позицію своїх захисників підтримали.

Захисник ОСОБА_6 під час судового розгляду кримінального провадження позицію інших захисників підтримав. Разом із цим він зауважив, що у разі розгляду клопотання щодо продовження строку дії запобіжних заходів відносно ОСОБА_5 та ОСОБА_4 за відсутності його підзахисної ОСОБА_12 буде порушене право його підзахисної висловлювати свою думку із приводу клопотань, що розглядаються судом.

Прокурор під час судового розгляду кримінального провадження вважала за можливе розгляд справи відкласти, проте до відкладення розгляду справи розглянути клопотання щодо продовження строку дії запобіжних заходів.

Разом із цим, вона не заперечувала проти перенесення розгляду питання про продовження строку дії запобіжного заходу відносно ОСОБА_4 .

Після вислуховування міркувань сторін суд вважає за необхідне розглянути клопотання прокурора про продовження строку дії запобіжного заходу відносно обвинувачених ОСОБА_5 та ОСОБА_4 , після чого розгляд справи відкласти.

Такого висновку суд дійшов з огляду на наступне.

1. Захист вірно зазначає, що у статті 323 КПК України вказується, що у разі, якщо обвинувачений не прибув у судове засідання, суд має відкласти розгляд справи та вжити заходів щодо його прибуття у судове засідання.

Проте, всупереч тверджень захисту, ця норма не є самостійною, але - лише втіленням загальної засади кримінального судочинства - забезпечення обвинуваченому права на захист.
Таке означає, з одного боку, що стаття 323 КПК України захищає особу від розгляду справи щодо неї за її відсутності, але не осіб, які є присутніми під час розгляду справи від розгляду справи за відсутності інших учасників кримінального провадження (про що хибно посилається захист).

З іншого ж боку це означає, що дійсний зміст норми статті 323 КПК України може бути усвідомленим лише у взаємозв`язку із іншими нормами, що мають відношення до забезпечення обвинуваченому права на захист.

2. Такий підхід дозволяє, перш за все, дійти висновку, що внаслідок продовження розгляду справи за відсутності ОСОБА_12 права інших осіб, зокрема ОСОБА_4 та ОСОБА_5 - не порушуються.

Окрім того, у цьому випадку ставиться питання про розгляд за відсутності ОСОБА_12 питання щодо запобіжних заходів відносно інших обвинувачених.

Відповідно до частини 2 статті 331 КПК України таке питання має бути вирішеним в порядку, що передбачений глав0ою 18 цього Кодексу.

Відповідно до статей 173, 174 глави 18 Кримінального Процесуального Кодексу України питання щодо застосування запобіжного заходу розглядаються:

1)за клопотанням сторони кримінального провадження;

2)за участі особи, якої це клопотання стосується, її захисника та прокурора

При цьому участь інших осіб, зокрема інших обвинувачених у цьому ж кримінальному провадженні вказані норми не передбачають.

Отже, розгляд питань щодо запобіжного заходу відносно ОСОБА_5 та ОСОБА_4 за відсутності обвинуваченої ОСОБА_12 на будь-якій стадії кримінального провадження прав обвинувачених ОСОБА_4 та ОСОБА_4 не порушують.

Захист стверджує, ніби розгляд питання щодо запобіжного заходу відносно ОСОБА_5 та ОСОБА_4 робить судовий процес непередбачуваним, та таке порушує права усіх обвинувачених.

Проте, з такими твердженнями захисту погодитись неможливо.

Так, аналогічна ситуація виникла під час попереднього вирішення питання щодо запобіжного заходу відносно цих самих обвинувачених __ - ___ листопада 2015 року, та тоді суд також вирішив це питання за відсутності обвинуваченої ОСОБА_12 , про що __ постановив мотивовану ухвалу, у якій виклав свою позицію з цього приводу.

Ґрунтуючись на цих обставинах, стороною захисту був заявлений відвід головуючому у справі, проте у задоволенні цієї заяви ухвалою суду від __ листопада 2015 року було відмовлено за необґрунтованістю.

Отже, захист мав завбачати, що у разі неявки обвинуваченої ОСОБА_12 питання щодо запобіжного заходу відносно інших обвинувачених судом буде вирішене.

За такого право обвинувачених на передбачуваність судового процесу у разі вирішення питання щодо запобіжного заходу відносно ОСОБА_4 та ОСОБА_5 порушене не було.

3. Системний аналіз норм, що закріплюють право обвинуваченої ОСОБА_12 на захист, призводить до такого.

Відповідно до частини 1 статті 20 Кримінального процесуального Кодексу України право на захист полягає у наданні обвинуваченому можливості:

-надати усні або письмові пояснення із приводу підозри чи обвинувачення;

-збирати і подавати докази,

-користуватись правовою допомогою захисника,

-реалізовувати інші процесуальні права, передбачені цим Кодексом.

-брати особисту участь у кримінальному провадженні,

Право обвинуваченого брати особисту участь у кримінальному провадженні є конкретизованим у статті 42 Кримінального Процесуального Кодексу України, відповідно до якої обвинувачений, беручи участь у судових засіданнях, має право:

-брати участь у допиті свідків обвинувачення або вимагати їхнього допиту, а також вимагати виклику і допиту свідків захисту на тих самих умовах, що й свідків обвинувачення,

-збирати і подавати суду докази,

-висловлювати в судовому засіданні свою думку щодо клопотань інших учасників судового провадження,

-виступати в судових дебатах,

-ознайомлюватись з журналом та звукозаписом судового засідання

-оскаржувати судові рішення у передбачених законом випадках.

Наведене свідчить, що право обвинуваченого брати особисту участь в розгляді кримінального провадження полягає не у самій по собі його присутності у судових засіданнях з розгляду кримінального провадження, але у забезпеченні його можливості вчиняти низьку передбачених законом процесуальних дій.

Таке дозволяє дійти висновку про те, що внаслідок розгляду за відсутності ОСОБА_12 клопотань щодо запобіжного заходу відносно інших обвинувачених права ОСОБА_12 не порушуються.
Так, як вже зазначалось вище, в цьому ж випадку ставиться питання про розгляд за відсутності обвинуваченої ОСОБА_12 клопотань щодо продовження строків дії запобіжних заходів відносно інших обвинувачених.

Таке вочевидь не порушує право ОСОБА_12 на захист.

Так, в цьому випадку судом не обговорюється пред`явлене ОСОБА_12 обвинувачення, отже - її право надати усні або письмові пояснення із приводу пред`явленого їй обвинувачення у разі розгляду самих лише цих клопотань за її відсутності не буде порушене.

Вочевидь не порушується у такому разі й право обвинуваченої ОСОБА_12 збирати та подавати докази, а також брати участь у допитах інших осіб.

До того, у судовому засіданні є присутнім захисник цієї обвинуваченої, який має можливість, діючи в її інтересах, спостерігати за перебігом процесу із тим, щоб права його підзахисної у процесі не порушувались.

Захисник стверджує, ніби в цьому випадку порушуються права ОСОБА_12 висловлювати свою думку із приводу клопотань інших осіб, які беруть участь у справі, зокрема клопотань прокурора.

Проте, зі змісту статті 350 КПК України. яка регулює порядок розгляду клопотань, вбачається, що у цій статті йдеться лише про клопотання щодо дослідження доказів, та таке вимагає змісту принципу змагальності процесу. В цьому ж випадку про дослідження доказів не йдеться взагалі.

З наведених же вище приписів статей 173 174 КПК України вбачається, що правом висловлювати свою думку із приводу запобіжного заходу відносно інших обвинувачених ОСОБА_12 не наділена.

4. Окрім того, суд відзначає, що в цьому випадку через позицію захисту, яка полягає у заявлені необґрунтованих відводів за надуманих підстав та створення інших штучних перепон у розгляді справи, та, зрештою, неявок обвинувачених, суд вже протягом чотирьох місяців є позбавлений можливості здійснювати планомірний розгляд кримінального провадження, а саме досліджувати докази, зокрема, невинуватості обвинувачених, та змушений лише вирішувати питання щодо дії запобіжного заходу.

За такого суд, виходячи з необхідності активізації розгляду справи, з метою уникнення необхідності протягом наступних засідань знов замість розгляду справи по суті вирішувати питання щодо запобіжного заходу, не вбачає за можливе відкласти розгляд справи з тим, щоб у наступному засіданні повернутись до розгляду питання щодо запобіжного заходу.

Керуючись ст. 314 КПК України, суд, -

У Х В А Л И В:
1. Клопотання захисників задовольнити частково.
2. Розглянути у судовому засіданні клопотання про продовження строку дії запобіжного заходу відносно обвинувачених ОСОБА_5 та ОСОБА_4 , після чого розгляд справи відкласти.

Ухвала оскарженню окремо від судового рішення не підлягає.

СУДДЯ = ОСОБА_13 =

24.01.2016