УКРАЇНА
Апеляційний суд Житомирської області

Справа №279/7960/15-к Головуючий у 1-й інст. ОСОБА_1
Категорія ст. 125 ч.1 КК України Доповідач ОСОБА_2

УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
17 березня 2016 року Апеляційний суд Житомирської області в складі:
головуючого - судді ОСОБА_2 ,
суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
з участю секретаря ОСОБА_5 ,
прокурора ОСОБА_6 ,
обвинуваченої ОСОБА_7
та в її інтересах захисника ОСОБА_8
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Житомирі, кримінальне провадження за апеляційними скаргами прокурора Коростенської місцевої прокуратури ОСОБА_9 , захисника ОСОБА_8 в інтересах обвинуваченої ОСОБА_7 на вирок Коростенського міськрайонного суду Житомирської області від 23 грудня 2015 року,
ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженку м. Коростеня
Житомирської області, громадянку України,
АДРЕСА_1 , не судиму,-
засуджено за ст. 125 ч.1 КК України - до сплати штрафу в сумі 500 (п`ятсот) гривень
Позов ОСОБА_10 задоволено частково.
Стягнуто з ОСОБА_7 на користь ОСОБА_10 500 (п`ятсот) гривень у відшкодування моральної шкоди.
Згідно змісту вироку суду, ОСОБА_7 15.02.2015 року близько 15 год. в приміщенні коридору квартири АДРЕСА_2 , на грунті неприязних відносин нанесла 6 ударів руками по руках потерпілої ОСОБА_10 та заподіяла їй легкі тілесні ушкодження, що не потягли за собою короткочасного розладу здоров`я, у виді подряпин по тильній поверхні лівої кисті, 2-4 пальців лівої кисті, другого п`ясно-фалангового суглобу першого пальця правої кисті, рани по внутрішньому краю нігтьової пластинки середнього пальця лівої кисті, двох синців по зовнішній поверхні середньої частини правого плеча.
Своїми умисними діями, які виразились в умисному легкому тілесному ушкодженні, ОСОБА_7 вчинила кримінальне правопорушення, передбачене ст. 125 ч.1 КК України.
В апеляційній скарзі прокурор просить вирок Коростенського міськрайонного суду від 23 грудня 2015 року скасувати через м`якість призначеного покарання.
Постановити відносно ОСОБА_7 новий вирок, за яким призначити покарання за ст. 125 ч.1 КК України у вигляді 200 годин громадських робіт.
Позовні вимоги потерпілої ОСОБА_10 задовольнити в повному обсязі.
В обґрунтування апеляційної скарги прокурор зазначає, що суд не врахував особу обвинуваченої та її відношення до вчиненого, оскільки ОСОБА_7 свою вину як на досудовому слідстві, так і в ході судового слідства взагалі не визнавала, категорично заперечувала свою причетність до вчинення злочину, видумуючи версію щодо нанесення тілесних ушкоджень потерпілій ОСОБА_10 домашньою кішкою, тим самим намагаючись уникнути кримінальної відповідальності. Тобто ОСОБА_7 у вчиненні кримінального правопорушення взагалі не розкаялася, пробачення у потерпілої не просила та шкоду відшкодовувати відмовилась.
Також судом не враховані обставини, що ОСОБА_7 15.02.2015 року сама прийшла до квартири ОСОБА_10 , спровокувала конфлікт та нанесла останній тілесні ушкодження у потерпілої вдома, незважаючи на те, що в квартирі знаходилися неповнолітні діти.
Крім того, судом, призначаючи ОСОБА_7 покарання у вигляді штрафу не враховано того, що остання є приватним підприємцем і обране покарання не є для неї обтяжуючим, а також необхідним і достатнім для усвідомлення нею вчиненого, її виправлення та попередження у подальшому вчинення нових злочинів.
В апеляційній скарзі захисник ОСОБА_8 в інтересах обвинуваченої ОСОБА_7 просить вирок Коростенського міськрайонного суду Житомирської області від 23.12.2015 року скасувати і призначити новий розгляд у суді першої інстанції.
В обґрунтування апеляційної скарги посилається на те, що вирок суду першої інстанції є незаконним та необґрунтованим.
Апелянт зазначає, що слідчий під час досудового розслідування провів слідчий експеримент тільки з потерпілою і ця слідча дія лягла в основу обвинувального вироку, а ОСОБА_7 ніхто не пропонував зробити такий же слідчий експеримент.
Крім того, при ознайомленні з письмовими доказами, які були надані стороною обвинувачення суду, захисником було встановлено, що ОСОБА_7 слідчим не було надано матеріали кримінального провадження для ознайомлення, тобто вони згідно ст. 290 КПК України не були відкриті, чим було порушено право його підзахисної на захист ( а.п. 88-89), але сторона обвинувачення і суд незаконно засудили її.
Також, на думку апелянта, ні досудовим слідством, ні судом не доведено положення п.1,п.2 ч.1 ст. 91 КПК України, а саме форму вини, мотив і мету ОСОБА_7 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 125 ч.1 КК України, так як ця стаття вказує, що зазначений злочин вчиняється з прямим умислом.
Захисник ОСОБА_8 зазначає, що у вироку вказується, що ОСОБА_7 15.02.2015 року йшла перевідати свого батька, який проживає в одному під`їзді будинку з потерпілою, а також вирішила перевідати свою невістку, яка є рідною сестрою потерпілої і в той час проживала у неї, так як виникли у них сімейні непорозуміння з братом обвинуваченої. Ніякого умислу на скоєння тілесних ушкоджень потерпілій та іншим у неї не було, так як з потерпілою і невісткою у неї були нормальні відносини.
У вироку зазначено, що події відбувалися в коридорі квартири, хоча всі учасники стверджують, що словесна перепалка відбувалась на сходовому майданчику.
Також апелянт стверджує, що суд в порушення ст. 342 КПК України не перевірив повноваження прокурора, так як процесуальним прокурором при розгляді провадження була прокурор ОСОБА_9 , хоча в постанові в.о. прокурора Коростенської міжрайонної прокуратури від 17.02.2015 року про призначення групи процесуальних прокурорів таке прізвище не зазначено, але зазначена особа приймала участь в судових засіданнях 10.09.2015 року, 28.09.2015 року, отже судові засідання проводились за участю не уповноваженої особи.
Адвокат ОСОБА_8 зазначає, що в матеріалах провадження відсутній носій інформації за 23.12.2015 року, де були дебати і оголошення вироку.
Заслухавши доповідача по справі, прокурора, який підтримав подану апеляційну скаргу з наведених мотивів та частково підтримав апеляційну скаргу захисника ОСОБА_8 , обвинувачену ОСОБА_7 та в її інтересах захисника ОСОБА_8 , які підтримали подану ними апеляційну скаргу з наведених мотивів та заперечували проти задоволення апеляційної скарги прокурора, дослідивши матеріали кримінального провадження та обговоривши доводи апеляційної скарги, апеляційний суд вважає, що апеляційні скарги прокурора, захисника ОСОБА_8 в інтересах обвинуваченої ОСОБА_7 підлягають частковому задоволенню з наступних підстав.
Відповідно до вимог ст. 412 ч.1 КПК України, істотними порушеннями вимог кримінального процесуального закону є такі порушення вимог цього Кодексу, які перешкодили чи могли перешкодити суду ухвалити законне та обґрунтоване судове рішення.
Відповідно до вимог ст. 412 ч.2 п.7 КПК України судове рішення у будь-якому разі підлягає скасуванню, якщо у матеріалах провадження відсутній журнал судового засідання або технічній носій інформації, на якому зафіксовано судове провадження в суді першої інстанції.
Як убачається з матеріалів кримінального провадження, у ньому відсутні належний звукозапис судового засідання від 23.12.2015 року, а також не зафіксовано значну частину процесуальних дій, які вчинялися судом першої інстанції під час судового слідства по даному кримінальному провадженню щодо ОСОБА_7 ..
Таким чином, з урахуванням виявлених порушень та приймаючи до уваги порушення вимог кримінально - процесуального закону, ст. 412 ч.2 п.7 КПК України, апеляційний суд позбавлений можливості перевірити доводи, викладені в апеляційній скарзі захисника ОСОБА_8 в інтересах обвинуваченої ОСОБА_7 .
Наявність у матеріалах провадження довідки та акту ( а.п. 138,139) щодо неналежної якості звукозапису судового засідання від 23.12.2015 року також не надає апеляційному суду можливості будь-яким чином усунути наявні порушення вимог ст. 412 КПК України.
А тому, апеляційний суд вважає, що вирок Коростенського міськрайонного суду Житомирської області від 23 грудня 2015 року не може залишатися в силі та підлягає скасуванню, а кримінальне провадження направленню на новий судовий розгляд в суд першої інстанції в іншому складі.
На підставі вищенаведеного та керуючись ст. ст. 404, 407, 408, 412, 418, 419 КПК України, апеляційний суд, -
п о с т а н о в и в:
Апеляційну скаргу прокурора та апеляційну скаргу захисника ОСОБА_8 в інтересах обвинуваченої ОСОБА_7 задовольнити частково
Вирок Коростенського міськрайонного суду Житомирської області від 23 грудня 2015 року щодо ОСОБА_7 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 125 КК України скасувати, а кримінальне провадження направити на новий судовий розгляд в той же суд в іншому складі.
Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді: