Справа №487/5769/16-к 17.11.2016
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
17 листопада 2016 року м. Миколаїв
Апеляційний суд Миколаївської області у складі:
головуючого ОСОБА_1 ,
суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3
за участю секретаря ОСОБА_4

розглянув у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу захисника ОСОБА_5 в інтересах підозрюваного ОСОБА_6 на ухвалу слідчого судді Заводського районного суду м. Миколаєва від 11 листопада 2016 року, якою задоволення клопотання старшого слідчого СВ Заводського ВП ГУ НП України в Миколаївській області ОСОБА_7 про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою, відносно
ОСОБА_6 , який народився у ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Миколаєва, громадянина України, не працюючого, зареєстрованому за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 ,

- підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України, по кримінальному провадженню № 0005295.

Учасники судового провадження:
прокурор ОСОБА_8
встановив:
Короткий зміст вимог апеляційної скарги.
В апеляційній скарзі захисник ОСОБА_5 в інтересах підозрюваного ОСОБА_6 просить ухвалу слідчого судді скасувати та постановити нову ухвалу, якою застосувати до ОСОБА_6 , запобіжний захід у виді особистого зобов`язання, або домашній арешт.
Короткий зміст ухвали слідчого судді.
Ухвалою слідчого судді Заводського районного суду м. Миколаєва від 11 листопада 2016 року задоволено клопотання старшого слідчого СВ Заводського ВП ГУ НП України в Миколаївській області ОСОБА_7 та застосовано до підозрюваного ОСОБА_6 запобіжний захід у виді тримання під вартою строком на шістдесят днів, терміном до 1 години 10 хвилин 9 січня 2017 року.
Узагальнені доводи апеляційної скарги.
На обґрунтування доводів апеляційної скарги захисник ОСОБА_5
зазначає, що сторона обвинувачення не довела наявність обґрунтованої підозри у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України підозрюваному ОСОБА_6 .
Вказує, що слідчим, прокурором, суду не надано будь яких доказів, які б свідчили, що існують ризики, передбачені ст. 177 КПК України, а саме те, що підозрюваний може переховуватися від органів слідства, впливати на свідків, на думку апелянта це є тільки припущенням.
Крім того, звертає увагу, що підозрюваний має постійне місце проживання, не судимий, характеризується позитивно, має на утриманні малолітню дитину.
Вважає, що тримання під ватою є найбільш суворою запобіжною мірою, в зв`язку з чим застосовується тільки в тому випадку якщо інший запобіжний захід не може забезпечити підозрюваним належного виконання покладеного на нього зобов`язання.
Обставини, встановлені судом першої інстанції.
Згідно ухвали слідчого судді та матеріалів кримінального провадження

ОСОБА_6 підозрюється в тому, що він у невстановлені в ході досудового розслідування дату та час, у невстановленому місці, у невстановленої особи, незаконно придбав гранату Ф-1 разом з підривачем, які в подальшому переніс до місця проживання за адресою: АДРЕСА_2 , де зберігав вказану гранату з підривачем без передбаченого законом дозволу до моменту вилучення співробітниками правоохоронного органу.

Так, корпус гранати Ф-1 разом з підривачем типу УЗРГМ 09.11.2016р. були виявлені та вилучені в ходу проведення санкціонованого обшуку за адресою: АДРЕСА_2 .

Вказані вище дії підозрюваного ОСОБА_6 стороною обвинувачення кваліфіковано за ч. 1 ст. 263 КК України, а саме як незаконне придбання, та зберігання вибухових пристроїв без передбаченого законом дозволу.

10.11.2016 року ОСОБА_6 затриманий за підозрою у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 263 КК України.

10.11.2016 року ОСОБА_6 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 263 КК України.

11.11.2016 року старший слідчий СВ Заводського відділу поліції ГУНП в Миколаївській області ОСОБА_7 , за погодженням з прокурором Заводського відділу Миколаївської місцевої прокуратури №1 ОСОБА_9 , в рамках здійснення кримінального провадження з проведення досудового розслідування кримінального правопорушення, відомості щодо якого 09.11.2016 року внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0005295, звернувся до слідчого судді із клопотанням, в якому просив застосувати до підозрюваного ОСОБА_6 , запобіжний захід у виді тримання під вартою.

Приймаючи рішення про задоволення клопотання старшого слідчого, слідчий суддя вказав, що підозра ОСОБА_6 у вчиненні вказаного злочину є обґрунтованою та підтверджується зокрема доданими до клопотання матеріалами, довідкою про категорію небезпечності виявлених вибухових матеріалів, виданою вибухо-технічним відділом Головного управління національної поліції в Миколаївській області від 09.11.2016 року, протоколом обшуку від 09.11.2016 року, протоколом затримання особи, підозрюваної у вчиненні злочину від 10.11.2016 року, повідомленням про підозру від 10.11.2016 року, поясненнями самого підозрюваного та показаннями свідка ОСОБА_10 , наданими в судовому засіданні.

Обставини, встановлені судом апеляційної інстанції.
Заслухавши доповідь судді, думку прокурора про законність та обґрунтованість ухвали слідчого судді, вивчивши матеріали судового та кримінального провадження, розглянувши апеляційну скаргу в її межах, апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.
Відповідно до вимог ч.1 ст. 194 КПК України, під час розгляду клопотання про обрання запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним кримінального правопорушення, наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, і на які вказує слідчий і прокурор; недостатність підстав для застосування більш м`який запобіжних заходів.
Слідчий суддя при розгляді клопотання слідчого про застосування запобіжного заходу ОСОБА_6 вказаних вимог закону дотримався.

Так, слідчий суддя перевірив надані стороною обвинувачення докази обставин скоєння ОСОБА_6 кримінального правопорушення передбаченого ч.1 ст. 263 КК України та дійшов вірного висновку, що підозра є обґрунтованою, підтверджується доказами, а саме: довідкою про категорію небезпечності виявлених вибухових матеріалів, виданою вибухо-технічним відділом Головного управління національної поліції в Миколаївській області від 09.11.2016 року, протоколом обшуку від 09.11.2016 року, протоколом затримання особи, підозрюваної у вчиненні злочину від 10.11.2016 року, повідомленням про підозру від 10.11.2016 року, поясненнями самого підозрюваного та показаннями свідка ОСОБА_10 , наданими в судовому засіданні. Тому доводи апелянта щодо необґрунтованості підозри є безпідставними.

Посилання захисника на відсутність належних доказів на підтвердження винуватості ОСОБА_6 є неприйнятними, оскільки під час провадження про застосування запобіжного заходу докази з точки зору їх достовірності не перевіряються, що здійснюється під час розгляду кримінального провадження по суті.

Слідчим в клопотанні зазначено про наявність ризиків, передбачених п.п. 1,3,5 ч.1 ст. 177 КПК України, а саме, що підозрюваний може незаконно вливати на свідків, вчинити інше кримінальне правопорушення, ухилитися від слідства та суду.
Із матеріалів кримінального та судового провадження вбачається, що ОСОБА_6 підозрюється у вчиненні умисного, тяжкого злочину, за яке законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк до семи років.
Крім того, ОСОБА_6 за місцем проживання характеризується посередньо, ніде не працює та не має постійного законного джерела отримання доходів, Центральним районним судом м. Миколаєва в даний час розглядається кримінальне провадження за обвинуваченням ОСОБА_6 у вчиненні злочинів, передбачених ст. ст. 307, 309, 313, 317 КК України, відносно нього обраний запобіжний захід у вигляді застави.
За такого, є правильними висновки слідчого судді про існування заявлених ризиків - вчинення іншого кримінального правопорушення, переховуватись від органів досудового розслідування або суду( п.1,5 ч.1 ст.177 КПК України)
Оспорюючи висновки слідчого судді про недостатність застосування ОСОБА_6 для запобігання вказаних ризиків більш м`якого запобіжного заходу ніж тримання під вартою, апелянт не наводить конкретних заперечень в цій частині. Водночас вказує на наявність у підозрюваного постійного місця проживання, утримання ним малолітньої дитини, відсутність судимостей.
Однак слідчим суддею зроблено правильні висновки про те, що наявність у підозрюваного місця проживання, стійких соціальних зв`язків не стримало його від вчинення злочину.
Зокрема слідчий суддя обґрунтовано зазначив, що запобіжний захід у вигляді застави є недоцільним, оскільки підозрюваний не працює та не має законного джерела отримання доходів. Крім того, даний запобіжний захід обирався відносно ОСОБА_11 ухвалою Центрального районного суду м. Миколаєва, який перебуваючи під тягарем вказаного запобіжного заходу, знов вчинив аналогічний злочин. Застосування до підозрюваного запобіжного заходу у вигляді особистої поруки не являється можливим, у зв`язку з відсутністю у ОСОБА_6 міцних соціальних зв`язків з особами, що заслуговують довіру та можуть поручитися за виконання підозрюваним покладених на нього обов`язків і зобов`язуються за необхідністю доставити його до органу досудового розслідування та суду.
Викладені обставини свідчать про наявність ризиків, які дають достатні підстави вважати, що підозрюваний може порушити покладені на нього законом процесуальні обов`язки, тому слідчий суддя прийшов до правильного висновку про те, що більш м`які запобіжні заходи можуть не забезпечити належної поведінки підозрюваного, а тому обґрунтовано обрав щодо нього запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.
Отже, колегія суддів приходить до висновку, що рішення слідчого судді про застосування до ОСОБА_6 запобіжного заходу у виді тримання під вартою є вмотивованим та обґрунтованим і підстави для його скасування відсутні.

Враховуючи викладене, керуючись ст. ст. 405, 407, 422, 424, 532 КПК України, апеляційний суд,
постановив:
Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_5 в інтересах підозрюваного ОСОБА_6 - залишити без задоволення.
Ухвалу слідчого судді Заводського районного суду м. Миколаєва від 11 листопада 2016 року про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою до підозрюваного ОСОБА_6 - без зміни.
Ухвала суду апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту її проголошення й оскарженню в касаційному порядку не підлягає.
Головуючий
Судді