В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
Справа № 348/1926/15-к

Провадження № 1-кп/348/26/16

28 вересня 2016 року м. Надвірна
Надвірнянський районний суд Івано-Франківської області

в складі: головуючого-судді: ОСОБА_1

секретаря: ОСОБА_2

з участю прокурора: ОСОБА_3

потерпілої: ОСОБА_4

представника потерпілого

адвоката: ОСОБА_5

обвинувачених: ОСОБА_6 , ОСОБА_7

захисника : ОСОБА_8

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Надвірна кримінальне провадження внесене до Єдиного реєстру досудови розслідувань за № 0000322 за обвинувальним актом від 28.09.2015р.щодо обвинувачення:

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та жителя АДРЕСА_1 , одруженого, на утриманні двоє дітей, з повною загальною середньою освітою,не працюючого, несудимого, громадянина України,-

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця та мешканця АДРЕСА_2 , неодруженого, з повною загальною середньою освітою, не працюючого, згідно ст. 89 КК України несудимого, громадянина України, -

у вчиненні злочину, передбаченого ч 1 ст. 125 КК України,

ВСТАНОВИВ:
Обвинувачені ОСОБА_6 та ОСОБА_7 умисно спричинили легкі тілесні ушкодження потерпілому ОСОБА_9 .

Злочин ними вчинено при наступних обставинах.

14.06.2014р. біля 10 год. обвинувачені ОСОБА_6 та ОСОБА_7 знаходячись на межі господарств ОСОБА_9 та ОСОБА_10 , що по АДРЕСА_1 , де на грунті тривалих неприязних відносин, в тому числі з приводу існуючих конфліктних ситуацій між ОСОБА_9 , та ОСОБА_10 , діючи умисно, усвідомлюючи суспільно-небезпечний і протиправний характер своїх дій, передбачаючи їх шкідливі наслідки і свідомо бажаючи настання таких наслідків, нанесли руками та ногами , а також предметом схожим на палицю декілька ударів по голові, спині та тілу потерпілого ОСОБА_9 , унаслідок чого спричинили останньому тілесні ушкодження у вигляді травми м`яких тканин волосистої частини голови з синцем та травматичним набряком в лівій потиличній ділянці, травми лівого очного яблука з підкон`юктивальним крововиливом, травми м`яких тканин навколо лівого ока з синцями обох повік, травми м`яких тканин навколо правого ока з синцями обох повік, травми м`яких тканин спинки носа з садном, травми м`яких тканин в ділянці спини з садном, що згідно висновку експерта № 034 від 14.05.2015 відносяться до легких тілесних ушкоджень, що не спричинили короткочасного розладу здоров`я.

Допитаний в судовому засіданні в якості обвинуваченого ОСОБА_6 свою вину у вчиненні злочину при обставинах, викладених в обвинувальному акті не визнав та суду пояснив, що він проживає в АДРЕСА_1 разом з дружиною та двома малолітніми дітьми, а також матір`ю ОСОБА_10 яка здійснює догляд за його рідним братом інвалідом першої групи. Потерпілий ОСОБА_9 є його сусідом та з яким у нього та його матері тривалі неприязні стосунки саме з приводу постійних конфліктів, скарг ОСОБА_9 щодо тримання його матері свиней.

14.06. 2014р. з 09 год до 11 год. він знаходився по місцю проживання та допомагав братові робити ванні процедури. Біля 9 год. 40 хв. до них прийшла його мати ОСОБА_10 та ОСОБА_7 та розповіли про побиття їх ОСОБА_9 . Він не відреагував так як конфлікти з ОСОБА_9 були неодноразові. Стверджує, що потерпілого ОСОБА_9 в той день він не бачив, будь- яких тілесних ушкоджень йому не наносив. Тілесні ушкодження йому були спричинені його матір`ю, яка захищаючись від неправомірних дій ОСОБА_9 наносила віником побої у та яка даного факту не заперечує.

Вважає, що свідки ОСОБА_11 та ОСОБА_12 дали суду завідомо неправдиві показання, так як вони перебувають у неприязних стосунках з його матір`ю.Просить його виправдати в зв`язку відсутністю події злочину, цивільний позов не визнає.

Допитаний в судовому засіданні в якості обвинуваченого ОСОБА_7 свою вину у вчиненні злочину при обставинах, викладених в обвинувальному акті не визнав, суд пояснив, що він напротязі тривалого часу допомагає по господарству ОСОБА_10

14.06. 2016 р. він з 06 год. порався по господарству біля сараю,так як мав приїхати ветлікар стерилізувати поросят. Пізніше біля 9 год. 40 хв. між сараєм та гаражем побачив як ОСОБА_9 б`є ОСОБА_10 . На його крики про припинення неправомірних дій останнній залишив ОСОБА_10 та став наносити йому удари в область голови під око та вухо. При цьому ОСОБА_10 стала відганяти ОСОБА_9 наносячи удари віником. Після чого ОСОБА_9 їх залишив та пішов додому, а він та ОСОБА_10 пішли до помешкання останньої. Про конфлікт вони розповіли ОСОБА_6 , який викликав швидку допомогу. Будь- яких тілесних ушкоджень в той день він не спричиняв ОСОБА_9 . Просить його виправдати , цивільний позов не визнає.

Незважаючи на те, що обвинувачені ОСОБА_6 та ОСОБА_7 не визнають своєї вини у вчиненні злочину суд, допитавши потерпілого, свідків, дослідивши письмові документи по кримінальному провадженню вважає, що винуватість обвинувачених ОСОБА_6 та ОСОБА_7 в інкримінованому їм злочині повністю доведена сукупністю всіх доказів зібраних по справі, перевірених і досліджених судом в судовому засіданні.

Зокрема винуватість обвинувачених у вчиненні злочину підтверджується показаннями потерпілого та свідків:

Так, будучи допитаний в судовому засіданні в якості потерпілого ОСОБА_9 суду підтвердив, що проживає по сусідству з ОСОБА_6 та його матір`ю ОСОБА_10 з якими в нього неприязні відносини напротязі тривалого часу через антисанітарний стан спричинений внаслідок вирощування свиней ОСОБА_13

14.06.2014 р. біля 10 год він побачивши кури ОСОБА_10 які зайшли на межу його городу, став їх виганяти. ОСОБА_7 в цей час знаходився біля стайні ОСОБА_10 та порався по господарству. На його крики ОСОБА_7 підійшов до нього та між ними почалася штовханина. Під час якої він почув нецензурну лайку та замітив ОСОБА_6 який підходив до нього зі спини та відчув удар з-заді по потилиці зліва. Від якого він впав на землю та втратив свідомість. Прийшов до себе від ударів ногами в обличчя, по голові по спині, тілу. Ударів було декілька та їх наносили ОСОБА_6 та ОСОБА_7 . На його крики про допомогу обвинувачені його залишили та побігли до свого помешкання, а до нього підійшов син ОСОБА_14 та відвів додому. Після чого він звернувся за медичною допомогою.

Внаслідок неправомірних дій обвинувачених ОСОБА_6 та ОСОБА_7 йому спричинена моральна шкода, яка полягає у душевних стражданнях з приводу неправомірної поведінки щодо нього, пережитому стресі, фізичному болі, погіршення стану здоровя, зміну свого звичного способу життя, яку він оцінює в сумі 50000 грн. Просить покарати обвинувачених по закону та задоволити цивільний позов в повному обємі.

Він заперечує повністю конфлікт між ним та ОСОБА_10 та ОСОБА_7 14.06.2014 р. біля 9 год. 40 хв. тому в цій частині не підтримує обвинувачення.

Допитаний в якості свідка в судовому засіданні ОСОБА_15 , суду показав, що є перебуває зі сторонами у нормальних сусідських відносинах, неприязних відносин не має.

14.06.2014 р. біля 8 год. він пішов на пасовисько до коней, коли повертався біля 10 год. проходячи повз господарства обвинувачених та потерпілого він бачив суперечку між потерпілим ОСОБА_9 та ОСОБА_16 . Потерпілий ОСОБА_9 стояв спиною до помешкання ОСОБА_6 . Під час спору між ОСОБА_9 та ОСОБА_7 з хати вибіг обвинувачений ОСОБА_6 та підбіг до них та наніс удар ззаді по потилиці ОСОБА_9 предметом схожим на палицю. Від удару потерпілий впав на землю на бік, а обвинувачені двоє наносили удари по ньому ногами. Після чого залишили його, а до потепілого прибіг його син та забрав його. Обвинувачених ОСОБА_6 та ОСОБА_17 пізнав по обличчю, будові тіла.

Свідок ОСОБА_18 в судовому засіданні показав, що 14.06.2014 р. біля 10 год. він повертався від ОСОБА_19 та почув крики між хатою та городом ОСОБА_9 . Підійшовши ближче побачив, що потерпілий ОСОБА_9 лежить на землі на боці, а йому наносять удари ногами ОСОБА_6 та ОСОБА_17 . Потерпілий закривав голову руками та кричав про допомогу. Побиття тривало 2-3 хв., так як надбіг син потепілого ОСОБА_20 , тоді обвинувачені швидкимим темпом пішли додому, а потерпілого син підняв та забрав додому. Він знаходився на відстані 50 м. від місця події, трава була скошена, тому добре міг бачити.

Допитаний в якості свідка ОСОБА_21 син потерпілого суду пояснив, що 14.06.2014 р. вийшовши на подвір`я біля 10 год. побачив, що калітка на город відкрита, підійшов щоб закрити їх почув крики та побачив, що його батько ОСОБА_9 лежить на землі, а ОСОБА_7 та ОСОБА_6 наносять йому удари. Побачивши його обвинувачені втекли до свого помешкання. А він підняв батька та відвів додому. В нього обличчя було в крові та були сліди побоїв на голові та спині.

Свідок ОСОБА_22 дружина потерпілого в судовому засіданні підтвердила, що 14.06.2014 р. біля 10 год. її син ОСОБА_20 , вийшовши на подвір`я, почув крики на городі. Побіг та привів чоловіка, обличчя якого було в крові, були сліди побоїв на голові та спині. Зі слів чоловіка його побили обвинувачені.

Крім того вина обвинувачених ОСОБА_6 та ОСОБА_7 доводиться письмовими доказами:

- даними висновку експерта за № 034 від 14.05.2015 р., згідно якого у потерпілого ОСОБА_9 виявлені такі тілесні ушкодженння: вигляді травми м`яких тканин волосистої частини голови з синцем та травматичним набряком в лівій потиличній ділянці, травми лівого очного яблука з підкон`юктивальним крововиливом, травми м`яких тканин навколо лівого ока з синцями обох повік, травми м`яких тканин навколо правого ока з синцями обох повік, травми м`яких тканин спинки носа з садном, травми м`яких тканин в ділянці спини з садном, що згідно висновку експерта № 034 від 14.05.2015 відносяться до легких тілесних ушкоджень.Зважаючи на характер тілесних ушкоджень вони могли утворитися: синці, крововилив від ударної дії тупих твердих предметів; Садно від ударно-дотичної чи ковзної дії тупого твердого предмету; Травматичні набряки - являються складовими постравматичних змін. Зважаючи на кількість тілесних ушкоджень слід вважати що в даному випадку мало місце не менше 5-6 точок прикладення травмуючої сили

- даними протоколу прийняття заяви про вчинення кримінального правопорушення від 14.06. 2014 р., згідно якого потерпілий ОСОБА_9 повідомив про спричинення йому тілесних ушкодженнь ОСОБА_6 та ОСОБА_7

- даними протоколу місця події від 25.09.2015 р., де місцем огляду є територія господарства ОСОБА_23 , де перебував свідок ОСОБА_12 та бачив конфлікт між сторонами.

- Даними проколу проведення слідчого експеримену від 18.12. 2014р від за участю свідка ОСОБА_15 та відеозаписом слідчого експерименті, згідно якого свідок чітко вказав на місце вчинення злочину, вказав на обвинувачених як на осіб, які спричиняли тілесні ушкодження потерпілому та підтвердив обставини злочину осіб які спричиняли тілесні.

Зазначені докази по справі зібрані відповідно до вимог кримінально - процесуального закону, вони є допустимими, та такими, що в їх сукупності безпосередньо вказують на вчинення обвинуваченими злочину, інкримінованого їй стороною обвинувачення, відповідають показанням потерпілих, свідків, письмовим доказам по справі.

Показання обвинувачених ОСОБА_6 та ОСОБА_7 в частині не визнання ними своє вини у спричиненні умисних легких тілесних ушкоджень потерпілому ОСОБА_9 , спростовуються і їх винуватість у вчиненні злочину повністю доведена дослідженими в сукупності та належно оціненими в судовому засіданні докази, які узгоджується між собою, відповідають судово - медичним даним, показанням потерпілого, свідків, а тому відповідають фактичним обставинам справи.

Твердження обвинувачених та сторони захисту про те, що обвинувачені не спричиняли умисних легких тілесних ушкоджень потерпілому, а останній отримав тілесні ушкодження від дій ОСОБА_10 є безпідставним, неправдивими, не відповідають фактичним обставинам справи і дані ними з метою уникнення від кримінальної відповідальності за вчинене діяння. Крім того розглядаються судом лише, як версія захисту, котра беззаперечно спростовується дослідженими судом доказами.

Так допитаний в судовому засіданння в якості свідка ОСОБА_24 пояснив, що 14.06.2014 р. біля 9 год. знаходився по місцю проживання ОСОБА_6 та проводив кастрацію поросят, йому допомагала дружина ОСОБА_6 . Попрацювавши 20-30 хв. він побачив, як повз двері пробіг ОСОБА_9 . Він вийшов із стайні та побачив як ОСОБА_9 тримав вниз головою ОСОБА_25 , а ОСОБА_10 наносила віником удари ОСОБА_9 . Бійка тривала до хвилини після чого ОСОБА_10 забрала ОСОБА_7 до свого помешкання, а ОСОБА_9 пішов до свого подвір`я. Після чого він повернувся до роботи яка тривала приблизно до11 год.

З показань свідка вбачається що дані події мали місце в період часу - 9 год. 30 хв.

З показань свідка ОСОБА_26 , яка є дружиною обвинуваченого ОСОБА_6 вбачається, що вона 14.06.2014 р. біля 9 год. допомагала ОСОБА_24 в стайні. Черерз 20-30 хв. почалися крики і вона вийшла з ОСОБА_24 зі стайні. Побачила ОСОБА_7 , який тримався за груди, а ОСОБА_10 повела його до хати. Вказує час події 9 год. 30 хв. Після чого вони працювали до 11 год.

Допитана в судовому засіданні ОСОБА_10 ствердила, що 14.06.2014 р. біля 9 год. 30 хв. ОСОБА_9 спричинив їй тілесні ушкодження, а також побив ОСОБА_7 . Під час побиття ОСОБА_7 вона взявши віника нанесла декілька ударів потерпілому.

Суд не бере до уваги показання вказаних свідків так як вони не були очевидцями подій які мали місце біля 10 год. -10 год. 30 хв.

Безпіставними на думку суду є твердженння обвинувачених щодо утворення тілесних ушкоджень від ударів віником ОСОБА_10 , оскільки не відповідають механізму утворення тілесних ушкоджень, на який вказує потерпілий, суперечать характеру та локалізації виявлених у потерпілого ушкоджень, що підтверджується висновком експерта за № 034 від 14.05.2015 р.

Також суд вважає безпідставним твердження обвинуваченого ОСОБА_6 про виключення з обвинувачення мотиву помсти, оскільки в судовому засіданні достовірно встановлено що між сторонами існують тривалі неприязні відносини, в тому числі з приводу існуючих конфліктних ситуацій між ОСОБА_9 , та ОСОБА_10 . Вказані факти не заперечують ні обвинувачені ні потерпілий.

Крім того показання свідка ОСОБА_27 про те, що дружина потерпілого ОСОБА_9 14.06.2014 р. біля 9 год. 30 хв. приносила їй соцільну допомогу а отже не могла бути по місцю проживанння на думку суду є недостовірними та спростовуються повідомленням центру поштового зв`язку від 24.12.2014 р., згідно якого виплата допомоги по догляду за дитиною до 3 років ОСОБА_28 виплачена 12.06.2014 р.

Доводи обвинувачених щодо неправдивих показань свідків ОСОБА_11 та ОСОБА_12 так як вони перебувають у неприязних віносинах є голослівними та не підтвердженими об`активними даними.

Доводи сторони захисту про те що свідок ОСОБА_11 був на достатньо великий відстані від місця і не міг бачити обставин злочину через наявність високих трав та насаджень не є слушними, оскільки грнутються на припущеннях, не підтверджені об`єктивними даними, зокрема спростовуються протоколом огляду місця подій від 25.09.2015 р.

У відповідності до ст.ст. 84, 85, 86 КПК України, доказами в кримінальному провадженні є фактичні дані, отримані у передбаченому цим Кодексом порядку... Належними доказами є докази, які прямо чи непрямо підтверджують існування чи відсутність обставин, що підлягають доказуванню у кримінальному провадженню... Доказ визнається допустимим, якщо він отриманий у порядку, втановленому цим Кодексом.

Надані стороною захисту фото місця події від 14.06.2016 р., які отримані через 2 роки після вказаних подій суд вважає недопустимими доказами так як отримані у спосіб не передбачений нормами КПК та грунтується на припущеннях.

Крім того надані суду обвинуваченим ОСОБА_7 фото є зображенням тілесних ушкоджень ОСОБА_10 та ОСОБА_7 суд вважає недопустими доказами так як отримані у спосіб не передбачений нормами КПК.

Також суд вважає необгрунтованим посилання сторони захисту на неправдивість свідка ОСОБА_11 з посиланням на те, що під час слідчого експерименту останній не впізнав обвинуваченого, так як слідчий експеримент проводився в інших погодніх умовах з особами максимально подібними по зросту та по одягу та явним тиском на свідка з боку ОСОБА_10 , що також пітверджується відеозаписом.

Суд не приймає до уваги твердження сторони захисту, що обвинувачений ОСОБА_17 внаслідок спричинення йому перелому ребер не міг спричинити тілесні ушкодження, оскільки не підтверджені об`єктивними даними та є сумінівними з огляду на те, що обвинувачений ОСОБА_7 в судовому засіданні підтвердив, що звернувся за медичною допомогою через сім днів після подій та продовжував працювати.

Разом з тим суд зазначає, що вирішення питання про притягнення інших осіб до відповідальності, як на цьому наголошують обвинувачені, є неможливим, оскільки судовий розгляд проводиться лише стосовно осіб, яким висунуте обвинувачення і лише в межах обвинувачення відповідно до обвинувального акту, крім випадків, передбачених ч.ч. 2 і 3 ст. 337 КПК України (котрі у даному випадку відсутні). З метою ухвалення справедливого судового рішення та захисту прав людини і її основоположних свобод суд має право вийти за межі висунутого обвинувачення, зазначеного в обвинувальному акті, лише в частині зміни правової кваліфікації кримінального правопорушення, якщо це покращує становище особи, стосовно якої здійснюється кримінальне провадження.

Виходячи з положень ст. 337 КПК України меж судового розгляду суд не бере до уваги заперечення потерпілого про конфлікт між ним та ОСОБА_10 , та долучені стороною захисту висновки експерта про виявлені тілесні ушкодження ОСОБА_10 та ОСОБА_7 , так як дані обставини є предметом кримінального проваджені за № 0000334 за обвинувальним актом про обвинувачення ОСОБА_9 у вчиненні злочину передбаченогост.ст. 125 ч. 1, 122 ч. 1 КК України, яке знаходиться на розгляді Надвірнянського районного суду.

Показанння обвинувачених повністю спростовуються показаннями потерпілого ОСОБА_9 , свідків ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_29 , які послідовні і логічні і не викликають сумнівів у суда в їх правдивості, свідки чітко вказують на обвинувачених ОСОБА_6 та ОСОБА_17 , як на осіб які наносили удари потерпілому, а також вказують механізм утворення тілесних ушкоджень, що узгоджується з даними висновку експерта.

Потерпілий в судовому засіданні дав суду послідовні показання, які відповідають фактичним обставинам справи, конкретизував їх, наполягає на них.

Показання потерпілого про характер, локалізацію та механізм утворення тілесних ушкодження час і місце спричинення тілесних ушкоджень узгоджуються із висновком судово-медичних експертиз.

Таким чином, оцінюючи в сукупності здобуті докази, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до ст. 94 КПК України суд прийшов до висновку про доведеність винуватості обвинувачених ОСОБА_6 та ОСОБА_30 у вчиненні злочину.

Дії обвинувачених ОСОБА_6 та ОСОБА_7 вірно кваліфіковані за ч. 1 ст. 125 КК України, оскільки вони умисно спричинили легкі тілесні ушкодження потерпілому ОСОБА_9 .

При призначенні покарання обвинуваченим ОСОБА_6 та ОСОБА_7 суд врахував ступінь тяжкості вчиненого ними злочину, який відповідно до норм КПК є невеликої тяжкості, особу винних, зокрема те, що обвинувачений ОСОБА_6 вперше притягується до кримінальної відповідальності, має на утриманні двох неповнолітніх дітей, незадовільний стан його здоров`я, на обліу в нарколога та психіатра не перебуває, а також те що обвинувачний ОСОБА_7 згідно ст. 89 КК України не судимий, хворіє, на обліку в нарколога та психіатра не перебуває.

Обставини, що помякшують та обтяжують покарання судом не встановлено.

По місцю проживання обвинувачені ОСОБА_6 та ОСОБА_7 характеризується позитивно.

Враховуючи наведене, беручи до уваги думку потерпілого відносно покарання який просить покарати обвинувачених по закону, особу винних, суд прийшов до висновку, що обвинуваченим слід обрати покарання необхідне і достатнє для їх виправлення та попередження нових злочинів в межах санкції статті за цей вид злочину, передбаченого Особливою частиною КК України.

Відповідно до ч. 5 ст.74 КК України особа може бути звільнена від покарання на підставах, передбачених статтею 49 КК України.

Згідно п. 1 ч. 1 ст. 49 КК Україниособа звільняється від кримінальної відповідальності, якщо з дня вчинення нею злочину і до набрання вироком законної сили минуло два роки - в разі вчинення злочину невеликої тяжкості, за який передбачене покарання менш суворе ніж обмеження волі.

Відповідно до ст.12 КК Українизлочин, передбачений ч. 1 ст.125 КК України, є злочином невеликої тяжкості, за який передбачена максимальна міра покарання у вигляді виправних робіт до 1 року.

Згідно з роз`ясненнями, які містяться в п. п. 8, 14Постанови Пленуму Верховного Суду України від 23.12.2005 року № 12 "Про практику застосування судами законодавства про звільнення особи від кримінальної відповідальності"особа підлягає звільненню від кримінальної відповідальності за ст.49 КК, якщо з дня вчинення нею злочину до набрання вироком законної сили минули певні строки давності і вона не ухилялася від слідства або суду та не вчинила нового злочину середньої тяжкості, тяжкого чи особливо тяжкого.

З матеріалів справи вбачається, що злочин вчинений ОСОБА_6 та ОСОБА_7 мав місце 14.06.2014 р. Тобто, від дня вчинення злочину, минуло більше 2 років, тому суд вважає, що ОСОБА_6 та ОСОБА_7 підлягають звільненню від кримінальної відповідальності у звязку із закінченням строків давності.

Цивільний позов потерпілого ОСОБА_9 про стягнення моральної шкоди в сумі 50000 грн. підлягає до часткового задоволення з таких підстав.

Згідно ст. 1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності вини.

Згідно пунктів 6, 7, 9 Постанови Пленуму Верховного Суду України за №4 від 31.03.1995 року Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди із змінами та доповненнями, обов`язковому з`ясуванню при вирішенні спору про відшкодування моральної (немайнової) шкоди підлягають: наявність такої шкоди, протиправність діяння її заподіювача, наявність причинного зв`язку між шкодою і протиправним діянням заподіювача та вини останнього в її заподіянні. Суд, зокрема, повинен з`ясувати, чим підтверджується факт заподіяння позивачеві моральних чи фізичних страждань або втрат немайнового характеру, за яких обставин чи якими діями (бездіяльністю) вони заподіяні, в якій грошовій сумі чи в якій матеріальній формі позивач оцінює заподіяну йому шкоду та з чого він при цьому виходить, а також інші обставини, що мають значення для вирішення спору. Розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд визначає залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних тощо), яких зазнав позивач, характеру немайнових втрат (їх тривалості, можливості відновлення тощо) та з урахуванням інших обставин.

Суд враховує, що потерпілим ОСОБА_9 перенесено фізичну біль, душевні страждання, переживання за своє здоров`я, вимушені зміни у життєвих планах і стосунках. Визначаючи розмір відшкодування моральної шкоди в даному випадку суд керується засадами розумності, виваженості та справедливості, і також враховує майновий стан обвинувачених ОСОБА_6 та ОСОБА_7 , який не працює, доходів немає. Наведене свідчить про неспроможність обвинувачених відшкодувати заявлену потерпілим всю суму моральної шкоди, а тому суд вважає за можливе зменшити заявлену потерпілим суму моральної шкоди та стягнути з обвинувачених на користь потерпілого по 1500 грн. з кожного моральної шкоди. В частині понесених потерпілих судових витрат по справі слід відмовити так як такі не підтверджені належними доказами.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 373, 374 КПК України, суд

ЗАСУДИВ:
ОСОБА_6 визнати винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст.125 КК України та призначити покарання у виді сто годин громадських робіт.

На підставі ч.5 ст.74, п.1 ч.1 ст.49 КК України звільнити ОСОБА_6 від кримінальної відповідальності у зв"язку із закінченням строків давності притягнення особи до кримінальної відповідальності.

ОСОБА_7 визнати винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст.125 КК України та призначити покарання у виді сто годин громадських робіт.

На підставі ч.5 ст.74, п.1 ч.1 ст.49 КК України звільнити ОСОБА_7 від кримінальної відповідальності у зв"язку із закінченням строків давності притягнення особи до кримінальної відповідальності.

Цивільний позов задоволити частково.

Стягнути з ОСОБА_6 на користь ОСОБА_9 1500 грн. (тисячу п`ятсот гривень) в якості відшкодування моральної шкоди.

Стягнути з ОСОБА_7 на користь ОСОБА_9 1500 грн. (тисячу п`ятсот гривень) в якості відшкодування моральної шкоди.

Вирок суду може бути оскаржений до Апеляційного суду Івано-Франківської області через Надвірнянський районний суд Івано-Франківської області протягом 30 днів з дня його проголошення.

Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Суддя ОСОБА_1