Справа № 640/8787/16-к
н/п 1-кп/640/490/16
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А ЇН И
"11" липня 2016 р. Київський районний суд м. Харкова в складі:
головуючого - судді ОСОБА_1 ,
при секретарі - ОСОБА_2 ,
за участю прокурора ОСОБА_3 , захисника - адвоката ОСОБА_4 ,
законного представника - ОСОБА_5 ,
ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Харкова, громадянина України, з неповною середньою освітою, не одруженого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 ,
за ознаками суспільно небезпечних діянь, передбачених ч.1 ст.296 та ч.1 ст.121 КК України, -
В провадження Київського районного суду м. Харкова надійшло клопотання про застосування примусових заходів медичного характеру відносно ОСОБА_7 .
Згідно клопотання про застосування примусових заходів медичного характеру відносно ОСОБА_7 , що надійшло для розгляду до суду - 21 жовтня 2007 року близько 18 год. 45 хв. ОСОБА_7 , перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, знаходячись в приміщенні торгового залу магазину ТОВ «Лік», розташованого за адресою: м. Харків, вул. Омська, 4, почувши прохання продавця ОСОБА_8 до прибиральниці ОСОБА_9 про видачу пива ОСОБА_7 з холодильника, останній, використовуючи вказану обставину як нікчемний привід, маючи умисел на грубе порушення громадського порядку з мотивів явної неповаги до суспільства, виявляючи своє зневажливе ставлення до існуючих в суспільстві загальноприйнятих правил поведінки, що супроводжувалось особливою зухвалістю, грубо порушуючи громадський порядок і проявляючи явну неповагу до суспільства, став висловлюватися на адресу старшої за віком ОСОБА_9 нецензурною лайкою, принижуючи тим самим її людську гідність. Після чого ОСОБА_9 попросила ОСОБА_7 припинити висловлюватися нецензурною лайкою на її адресу, не заважати роботі магазину і покинути приміщення магазину, а ОСОБА_7 , діючи з особливою зухвалістю, вкусив ОСОБА_9 за палець правої руки, завдаючи їй при цьому фізичний біль. Продовжуючи реалізовувати умисел, спрямований на грубе порушення громадського порядку з мотивів явної неповаги до суспільства, що супроводжувалось особливою зухвалістю, шляхом спричинення тілесних ушкоджень, ОСОБА_7 завдав ОСОБА_9 один удар ногою в область живота і один удар кулаком руки в область носа, заподіявши тим самим, наступні тілесні ушкодження: закриту травму носа у вигляді перелому кісток зі зміщенням уламків; синці вій; синець в області 10-го ребра зліва, які згідно з висновком судово-медичної експертизи №7206 від 02.11.2007 р. відносяться до легких тілесних ушкоджень, що спричинили короткочасний розлад здоров`я. Хуліганські дії ОСОБА_7 тривали близько 15 хвилин, чим був порушений нормальний порядок роботи магазину ТОВ «Лік».
В клопотанні про застосування примусових заходів медичного характеру вказано, що своїми умисними діями ОСОБА_7 , вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч.1 ст.296 КК України - хуліганство, тобто грубе порушення громадського порядку з мотивів явної неповаги до суспільства, що супроводжувалось особливою зухвалістю.
Також в клопотанні про застосування примусових заходів медичного характеру відносно ОСОБА_7 , що надійшло для розгляду до суду, зазначається - що 07 червня 2011 року близько 19 год. 30 хв. ОСОБА_7 , перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння, знаходячись біля будинку №22 по вул. Ростовській в м. Харкові, на ґрунті раптово виниклих неприязних стосунків, в ході раптово виниклої сварки з раніше незнайомою йому ОСОБА_10 , маючи умисел, спрямований на заподіяння останній тяжких тілесних ушкоджень, наніс потерпілій ОСОБА_10 удар кулаком руки в область носа та множинні удари ногами в область голови і живота, де розташовані життєво важливі органи людини, тим самим спричинивши, згідно з висновком судово-медичної експертизи №1164-А від 15.07.2011 - закриту травму живота: розрив 5-го сегмента печінки, що супроводжується внутрішньочеревною кровотечею; закритий перелом кісток носа; забиту рану потиличної області; синці та садна на обличчі і кінцівках, що відносяться до категорії тяжких тілесних ушкоджень за ознакою небезпечності для життя.
В клопотанні про застосування примусових заходів медичного характеру вказано, що своїми умисними діями ОСОБА_7 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч.1 ст.121 КК України - умисне тяжке тілесне ушкодження, тобто умисне тілесне ушкодження, небезпечне для життя в момент заподіяння.
В судовому засіданні під час розгляду клопотання про застосування примусових заходів медичного характеру відносно ОСОБА_7 , законний представник ОСОБА_5 підтримала своє клопотання від 21.06.2016 р., в якому просила розглядати справу як реабілітування хворого на шизофренію ОСОБА_7 , визнаного експертизою неосудним, та звернути уваги на те, що стосовно ОСОБА_7 повинна бути закрити кримінальна справа, так як він є неосудним і не може мати ніякого умислу, який йому незаконно інкримінують.
Суд, вислухавши учасників судового провадження, дослідивши матеріали кримінального провадження, прийшов до наступного.
Згідно ч.1 ст.2 КК України підставою кримінальної відповідальності є вчинення особою суспільно небезпечного діяння, яке містить склад злочину, передбаченого цим Кодексом.
Злочином є передбачене цим Кодексом суспільно небезпечне винне діяння (дія або бездіяльність), вчинене суб`єктом злочину, що встановлено ч.1 ст.11 КК України.
Суб`єктом злочину є фізична осудна особа, яка вчинила злочин у віці, з якого відповідно до цього Кодексу може наставати кримінальна відповідальність (ч.1 ст.18 КК України).
У відповідності до вимог статті 19 КК України, осудною визнається особа, яка під час вчинення злочину могла усвідомлювати свої дії (бездіяльність) і керувати ними.
Не підлягає кримінальній відповідальності особа, яка під час вчинення суспільно небезпечного діяння, передбаченого цим Кодексом, перебувала в стані неосудності, тобто не могла усвідомлювати свої дії (бездіяльність) або керувати ними внаслідок хронічного психічного захворювання, тимчасового розладу психічної діяльності, недоумства або іншого хворобливого стану психіки. До такої особи за рішенням суду можуть бути застосовані примусові заходи медичного характеру.
В ході судового розгляду надано висновок стаціонарної судово-психіатричної експертизи №689 від 26.07.2011 р., згідно якого ОСОБА_7 на момент проведення експертизи виявляє ознаки хронічного психічного захворювання у формі шизофренії параноідної та за своїм психічним станом не може усвідомлювати свої дії та керувати ними. В період інкримінованого йому діяння 07.06.2011 р. ОСОБА_7 знаходився у стані вищезазначеного психічного захворювання, при якому не міг усвідомлювати свої дії та керувати ними. За своїм психічним станом ОСОБА_7 потребує застосування примусових заходів медичного характеру - госпіталізації до психіатричного закладу із суворим наглядом.
Також в ході судового розгляду надано висновок посмертної амбулаторної судово-психіатричної експертизи №243 від 28.03.2016 р., згідно якого ОСОБА_7 при житті виявляв ознаки хронічного психічного захворювання у формі шизофренії параноідної. Згідно наданих даних 21.10.2007 р. та 07.06.2011 р. ОСОБА_7 знаходився у стані вищезазначеного психічного захворювання, при якому не міг усвідомлювати свої дії та керувати ними. Згідно наданих даних 21.10.2007 року та 07.06.2011 року ОСОБА_7 за своїм психічним станом потребував застосування примусових заходів медичного характеру у вигляді госпіталізації до психіатричного закладу із суворим наглядом.
Таким чином, під час вчинення суспільно небезпечного діяння, передбаченого Кримінальним кодексом України, ОСОБА_7 перебував в стані неосудності, оскільки не міг усвідомлювати свої дії та керувати ними внаслідок хронічного психічного захворювання.
До особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння, передбачене Кримінальним кодексом України, перебуваючи в стані неосудності, за рішенням суду можуть бути застосовані примусові заходи медичного характеру (ч.2 ст.19 КК України).
Згідно ст.92 КК України примусовими заходами медичного характеру є надання амбулаторної психіатричної допомоги, поміщення особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого Особливою частиною цього кодексу, в спеціальний лікувальний заклад з метою її обов`язкового лікування, а також запобігання вчиненню нею суспільно небезпечних діянь.
Метою застосування примусових заходів медичного характеру є обов`язкове лікування та запобігання вчиненню особою суспільно небезпечних діянь.
Частиною 4 статті 513 КПК України передбачено, що в разі якщо буде встановлено, що суспільно небезпечне діяння особа вчинила у стані неосудності, а на момент судового розгляду видужала або внаслідок змін у стані її здоров`я відпала потреба в застосуванні примусових заходів медичного характеру, суд постановляє ухвалу про закриття кримінального провадження щодо застосування примусових заходів медичного характеру.
Враховуючи викладене, застосування примусових заходів медичного характеру відносно ОСОБА_7 не можливе в зв`язку з його смертю, а тому кримінальне провадження щодо застосування примусових заходів медичного характеру відносно ОСОБА_7 підлягає закриттю.
Загальні положення закінчення досудового розслідування встановленні ст.283 КПК України, якою передбачено, що прокурор зобов`язаний у найкоротший строк після повідомлення особі про підозру здійснити одну з таких дій: закрити кримінальне провадження; звернутися до суду з клопотанням про звільнення особи від кримінальної відповідальності; звернутися до суду з обвинувальним актом, клопотанням про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру.
Керуючись ст. ст. 283, 284, 503-516 КПК України, ст.ст. 2, 11, 18, 19, 92-95, 96 КК України, суд, -
Закрити кримінальне провадження щодо застосування примусових заходів медичного характеру відносно ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .
Ухвала може бути оскаржена до апеляційного суду Харківської області через Київський районний суд м. Харкова протягом семи днів з дня її оголошення. Якщо ухвалу суду було постановлено без виклику особи, яка її оскаржує, то строк апеляційного оскарження обчислюється з дня отримання копії ухвали.
СУДДЯ -