справа № 208/3861/16-к
№ провадження 1-кс/208/1497/16
УХВАЛА
Іменем України

21 листопада 2016 р. м. Кам`янське
Заводський районний суд м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області у складі: судді ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , за участю слідчого СВ Кам`янського ВП ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_3 , розглянув у судовому засіданні клопотання про арешт майна,-
Слідчий СВ Кам`янського ВП ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_3 звернувся до суду із клопотанням про арешт майна.
У своєму клопотанні слідчий просить суд накласти арешт на системні блоки, вилучені в нежитловому приміщенні ігрового залу на першому поверсі будинку за адресою АДРЕСА_1 .
В судовому засіданні слідчий підтримав клопотання, посилався на обставини викладені в ньому.
Суд, вислухавши слідчого, вивчивши надані суду матеріали клопотання, вважає, що клопотання не підлягає задоволенню з наступних підстав.
Як вбачається з матеріалів справи, досудовим розслідуванням встановлено, що що невстановлені особи умисно порушують вимоги ЗУ «Про заборону грального бізнесу в Україні», незаконно надають послуги із доступу до азартних ігор на гральних автоматах, комп`ютерних симуляторах та у букмекерських конторах на території м. Кам`янське (колишнє Дніпродзержинськ) в гральному залі за адресою: АДРЕСА_1 .
В ході досудового розслідування встановлено, що в нежитловому приміщенні ТО «Фантом» за вищевказаною адресою, з правої сторони будівлі функціонує гральний клуб в якому знаходяться комп`ютери за допомогою яких відвідувачам незаконно надаються послуги азартних ігор шляхом попередньої сплати грошових коштів клієнтами до каси закладу.
Допитаний в якості свідка гр. ОСОБА_4 вказав, що у приміщенні, що розташовано ліворуч від стоматології за адресою АДРЕСА_1 , здійснюється надання доступу до віртуального казино, шляхом попередньої сплати грошових коштів клієнтами до каси закладу.
В діях невстановлених осіб вбачаються ознаки кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст_203-2 КК України.
Згідно до вимог ч.ч.1,2 ст. 170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існують достатні підстави вважати, що воно є предметом, засобом чи знаряддям вчинення злочину, доказом злочину, набуте злочинним шляхом, доходом від вчиненого злочину, отримане за рахунок доходів від вчиненого злочину або може бути конфісковане у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого чи юридичної особи, до якої може бути застосовано заходи кримінально-правового характеру, або може підлягати спеціальній конфіскації щодо третіх осіб, юридичної особи або для забезпечення цивільного позову. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.
Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.
Арешт майна допускається з метою забезпечення: збереження речових доказів; спеціальної конфіскації; конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди. Арештованим може бути майно, яким володіє, користується чи розпоряджається підозрюваний, обвинувачений, засуджений, треті особи, юридична особа, до якої може бути застосовано заходи кримінально-правового характеру за рішенням, ухвалою суду, слідчого судді.
Підставою арешту майна є наявність ухвали слідчого судді чи суду за наявності сукупності підстав чи розумних підозр вважати, що майно є предметом, доказом злочину, засобом чи знаряддям його вчинення, набуте злочинним шляхом, є доходом від вчиненого злочину або отримане за рахунок доходів від вчиненого злочину.
Відповідно до вимог ч.2 ст. 171 КПК України, у клопотанні слідчого, прокурора про арешт майна повинно бути зазначено: підстави і мету відповідно до положень статті 170 цього Кодексу та відповідне обґрунтування необхідності арешту майна; перелік і види майна, що належить арештувати; документи, які підтверджують право власності на майно, що належить арештувати, або конкретні факти і докази, що свідчать про володіння, користування чи розпорядження підозрюваним, обвинуваченим, засудженим, третіми особами таким майном; розмір шкоди, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою, у разі подання клопотання відповідно до частини четвертої статті 170 цього Кодексу.
До клопотання також мають бути додані оригінали або копії документів та інших матеріалів, якими слідчий, прокурор обґрунтовує доводи клопотання.
Як вбачається з матеріалів клопотання про накладенні арешту, воно обґрунтовується тим, що незастосування цього заходу спричинить можливість подальшого його приховання, пошкодження чи знищення, та втрату речових доказів які мають суттєве значення для кримінального провадження..
Але, до клопотання не додані копії документів та інших матеріалів, якими слідчий обґрунтовує доводи, зазначенні в клопотанні, не доданий документ, який посвідчує право власності на зазначене майно на момент розгляду справи, відсутня вартість майна, що належить арештувати.
Відповідно до ч. 1 ст. 173 КПК України слідчий суддя, суд відмовляють у задоволенні клопотання про арешт майна, якщо особа, яка його подала, не доведе необхідність такого арешту.
Керуючись ст. ст.170-175 КПК України:
В задоволенні клопотання слідчого СВ Кам`янського ВП ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_3 - відмовити.
Ухвала може бути оскаржена до Апеляційного суду Дніпропетровської області протягом пяти днів з моменту її проголошення.

Суддя ОСОБА_1