йСправа № 304/559/16-к Провадження № 1-кп/304/79/2016
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
09 листопада 2016 року м. Перечин

Перечинський районний суд Закарпатської області у складі:
головуючого - судді ОСОБА_1 ,
при секретарі ОСОБА_2 ,
за участю прокурора ОСОБА_3 ,
потерпілої ОСОБА_4 ,
її представника адвоката ОСОБА_5 ,
обвинуваченої ОСОБА_6 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду кримінальне провадження №0000052 по обвинуваченню
ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки м. Ужгород Закарпатської області, мешканки АДРЕСА_1 , з середньою освітою, непрацюючої, розлученої (має на утриманні малолітню дитину), українки, громадянки України, раніше не судимої,
у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України, -
В С Т А Н О В И В :

02 липня 2015 року близько 08.30 год. обвинувачена ОСОБА_6 знаходячись в будинку АДРЕСА_2 , зайшла до кухонної кімнати, де з тумби, умисно, таємно, з корисливих спонукань, з метою заволодіння чужим майном, викрала золоті ювелірні вироби, а саме: обручку, вагою 4,39 г, вартістю 1 756 грн.; ланцюжок, вагою 2,76 г, вартістю 2 454,40 грн.; підвіску, вагою 1,25 г, вартістю 1 125 грн. та підвіску, вагою 0,6 г, вартістю 534 грн., які належали ОСОБА_4 , чим спричинила потерпілій матеріальну шкоду на загальну суму 5 871,40 грн., за що кримінальна відповідальність передбачена ч. 1 ст. 185 КК України.

У судовому засіданні обвинувачена ОСОБА_6 свою вину у вчиненому злочині визнала повністю, щиро розкаялася та показала, що зранку 02 липня 2015 року їй зателефонували та повідомили про те, що необхідно сплатити 4 000 грн. за труби для парового опалення будинку, які вона попередньо замовляла. Тоді, знаходячись у будинку потерпілої, оскільки є її колишньою невісткою, зайшла до її кімнати і забрала з тумби золоті прикраси ланцюжок, підвіску, хрестик та обручку. Після того, вона пішла на роботу, а викрадене здала до ломбарду, за що виручила приблизно 3 400 грн., які цього ж дня сплатила за труби на опалення. Просила суворо її не карати, оскільки про вчинене щиро жалкує, викрала, так як хотіла продати вироби та виручити гроші, необхідні для облаштування будинку паровим опаленням. Цивільний позов в частині відшкодування майнової шкоди не визнала взагалі, а в частині моральної погодилася відшкодувати 10 000 грн.

Крім показів обвинуваченої її вина у вчиненому стверджується також іншими дослідженими та перевіреними у судовому засіданні доказами, зокрема:

- показаннями потерпілої ОСОБА_4 , яка в судовому засіданні показала, що виявила крадіжку через декілька днів, коли збиралася до церкви та хотіла одягнути прикраси. Вона запитала у сина, чи він не знає де її прикраси, а він у невістки, але вони сказали, що не брали їх. Тоді вона звернулася в міліцію із заявою про злочин та повідомила про викрадення золотих прикрас каблучки, ланцюжка та кулонів. Через тиждень працівники міліції з`ясували, куди все зникло та хто вчинив крадіжку;

- висновком експерта № 11/193 від 12 квітня 2016 року з якого вбачається, що залишкова вартість ювелірних виробів (обручки, ланцюжка, медальйону (ладанки) та хрестика), виготовлених із золота, бувших у використанні, з врахуванням ознак зносу, станом цін на липень 2015 року може становити 5 871,40 грн., в тому числі: обручка 1 756 грн., ланцюжок 2 454,40 грн., підвіска (медальйон) 1 125 грн., підвіска 534 грн.

З урахуванням обсягу доказів, які досліджувались у судовому засіданні у відповідності до ч. 3 ст. 349 КПК України, суд вважає доведеною вину обвинуваченої ОСОБА_6 в інкримінованому їй злочині і кваліфікує її дії за ч. 1 ст. 185 КК України, як таємне викрадення чужого майна (крадіжка).

При призначенні покарання обвинуваченій, суд враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винної і обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Згідно ст. 12 КК України обвинувачена ОСОБА_6 вчинила злочин середньої тяжкості.

Як особа ОСОБА_6 за місцем проживання характеризується позитивно, на обліках у лікарів нарколога і психіатра не перебуває.

Відповідно до ст. 66 КК України обставинами, які пом`якшують покарання обвинуваченій, суд визнає щире каяття, активне сприяння розкриттю злочину та наявність на утриманні малолітньої дитини.

Обставиною, яка відповідно до ст. 67 КК України обтяжує покарання обвинуваченій, суд визнає вчинення злочину щодо особи похилого віку.

З урахуванням зазначених обставин, відповідно до вимог кримінального закону і передбаченої цим законом санкції, обвинуваченій ОСОБА_6 для її виправлення і попередження нових злочинів слід призначити покарання у виді громадських робіт в межах санкції статті, за якою кваліфіковано її дії.

Запобіжний захід відносно обвинуваченої ОСОБА_6 під час досудового розслідування не обирався.

Вирішуючи питання про заявлений потерпілою ОСОБА_4 цивільний позов про відшкодування матеріальної шкоди в розмірі 5 871,40 грн. та моральної шкоди в розмірі 50 000 грн., суд приходить до наступного.

Статтею 55 Конституції України закріплене право на судовий захист від протиправних посягань. Згідно ч. 1 ст. 128 КПК України особа, якій кримінальним правопорушенням або іншим суспільно небезпечним діянням завдано майнової та/або моральної шкоди, має право під час кримінального провадження до початку судового розгляду пред`явити цивільний позов до підозрюваного, обвинуваченого або до фізичної чи юридичної особи, яка за законом несе цивільну відповідальність за шкоду, завдану діяннями підозрюваного, обвинуваченого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння.

Відповідно до ч. 1 ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Як встановлено у судовому засіданні обвинувачена ОСОБА_6 02 липня 2015 року викрала від потерпілої ОСОБА_4 золоті ювелірні вироби на загальну суму 5 871,40 грн., на момент ухвалення вироку такі не повернула, їх вартість не відшкодувала, а тому суд вважає, що з обвинуваченої слід стягнути на користь ОСОБА_4 5 871,40 грн. шкоди.

Що стосується позовної вимоги про стягнення моральної шкоди, то суд приходить до наступного висновку.

Відповідно до ч. ч. 1, 2, 4 ст. 23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає, зокрема, у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я. Моральна шкода відшкодовується незалежно від майнової шкоди, яка підлягає відшкодуванню, та не пов`язана з розміром цього відшкодування.

Як роз`яснено в п. 5 постанови Пленуму Верховного суду України № 4 «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» від 31 березня 1995 року відповідно до загальних підстав цивільно-правової відповідальності обов`язковому з`ясуванню при вирішенні спору про відшкодування моральної (немайнової) шкоди підлягають: наявність такої шкоди, протиправність діяння її заподіювача, наявність причинного зв`язку між шкодою і протиправним діянням заподіювача та вини останнього в її заподіянні. Суд, зокрема, повинен з`ясувати, чим підтверджується факт заподіяння позивачеві моральних чи фізичних страждань або втрат немайнового характеру, за яких обставин чи якими діями (бездіяльністю) вони заподіяні, в якій грошовій сумі чи в якій матеріальній формі позивач оцінює заподіяну йому шкоду та з чого він при цьому виходить, а також інші обставини, що мають значення для вирішення спору.

Отже, визначаючи розмір відшкодування моральної шкоди, суд, враховуючи характер та обсяг фізичних страждань, які були спричинені потерпілій в результаті вчиненого ОСОБА_6 злочину, оскільки викрадене мало для неї особливу цінність, так як обручка була весільною, а решта прикрас подаровані дітьми на честь ювілею; а також вимушеність змін у її життєвих стосунках з обвинуваченою, оскільки така на момент вчинення злочину була її невісткою, зусилля направлені потерпілою для відновлення попереднього стану, та наступну поведінку ОСОБА_6 , яка після вчинення злочину, завдавши психологічні страждання потерпілій, тривалий час не бажає хоч частково відшкодувати моральні страждання в добровільному порядку, приходить до висновку, що розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди з урахуванням позиції обвинуваченої про часткове визнання позову (10 000 грн.), слід визначити в сумі 12 000 грн.

Питання процесуальних витрат вирішуватиметься в порядку ст. 124 КПК України.

Речових доказів у даному кримінальному провадженні немає.

На підставі наведеного та керуючись ст. 368, ч. 2 ст. 373, ст. 374 КПК України, с у д, -
У Х В А Л И В :
ОСОБА_6 визнати винною у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України і призначити їй покарання у виді громадських робіт строком на 160 (сто шістдесят) годин.

Цивільний позов ОСОБА_4 до ОСОБА_6 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_6 на користь ОСОБА_4 5 871 (п`ять тисяч вісімсот сімдесят одну) грн. 40 коп. заподіяної майнової шкоди та 12 000 (дванадцять тисяч) грн. в якості відшкодування моральної шкоди.

У задоволенні решти позову відмовити.

Процесуальні витрати по справі за проведення судової товарознавчої експертизи №11/193 від 14 квітня 2016 року у розмірі 439 (чотириста тридцять дев`ять) грн. 80 коп. стягнути з ОСОБА_6 на користь держави.

Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

На вирок суду може бути подана апеляція до апеляційного суду Закарпатської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Копію вироку суду сторони кримінального провадження можуть отримати в Перечинському районному суді Закарпатської області в порядку, передбаченому ч. 6 ст. 376 КПК України.

Головуючий: ОСОБА_1