Справа №592/2284/16-к Головуючий у суді у 1 інстанції - ОСОБА_1
Номер провадження 11-сс/788/102/16 Суддя-доповідач - ОСОБА_2
Категорія - Клопотання слідчого, прокурора, сторони кримінального провадження
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
17 березня 2016 року колегія суддів з розгляду справ та матеріалів кримінального судочинства Апеляційного суду Сумської області в складі:

судді-доповідача - ОСОБА_2 ,

суддів - ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

та секретаря судового засідання ОСОБА_5

розглянула у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Суми кримінальне провадження № 592/2284/16-к за апеляційною скаргою прокурора Сумської місцевої прокуратури Сумської області у кримінальному провадженні ОСОБА_6 на ухвалу слідчого судді Ковпаківського районного суду м. Суми від 04 березня 2016 року, якою відмовлено у задоволенні клопотання старшого слідчого Сумського ВП ГУНП у Сумській області ОСОБА_7 про накладення арешту на майно,

з участю прокурора ОСОБА_8

представника володільця майна адвоката ОСОБА_9 ,

ВСТАНОВИЛА:
В поданій апеляційній скарзі прокурор Сумської місцевої прокуратури Сумської області у кримінальному провадженні ОСОБА_6 просить скасувати ухвалу слідчого судді і постановити нову ухвалу, якою задовольнити клопотання слідчого про накладення арешту на майно, оскільки за допомогою вилученого автомобіля особи, на яких вказує свідок, могли пересуватися по місту та перевозити у ньому знаряддя вчинення кримінального правопорушення, а правовою підставою для арешту майна є кримінальне провадження, відомості про яке були внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.185 КК України.

04.03.2016 р. до Ковпаківського районного суду м. Суми з клопотанням про арешт майна, погодженим з прокурором Сумської місцевої прокуратури Сумської області у кримінальному провадженні ОСОБА_8 , звернувся старший слідчий Сумського ВП ГУНП в Сумській області ОСОБА_7 , яке обґрунтував тим, що у зв`язку з розслідуванням кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.185 КК України, під час огляду місця події були вилучені металева «фомка», автомобіль ВАЗ 21099 д.н. НОМЕР_1 та свідоцтво про його реєстрацію, а також металеву «биту», які можуть бути знаряддям вчинення кримінального правопорушення та нести на собі сліди його вчинення.

Оскільки зазначене вилучене майно має значення для розслідування кримінального провадження в якості доказів, то слідчий просив накласти на нього арешт.

Ухвалою слідчого судді Ковпаківського районного суду м. Суми від 04.03.2016 р. у задоволенні вказаного клопотання слідчого було відмовлено. Своє рішення слідчий суддя вмотивував тим, що фактично огляд автомобіля вже був проведений та у денний час доби, даний транспортний засіб був вилучений 24.02.2016 р., станом на час розгляду клопотання слідчого ні ОСОБА_10 , ні іншим особам не було повідомлено про підозру, в матеріалах кримінального провадження відсутні відомості про визнання предметів речовими доказами, при цьому, в судовому засіданні прокурор не змогла пояснити яким чином відбитки пальців саме на вилучених предметах можуть бути використані як доказ вчинення кримінального правопорушення, а тому відсутні законні та обґрунтовані підстави для накладення арешту на майно.

Вислухавши суддю-доповідача про зміст оскарженого судового рішення, доводи прокурора ОСОБА_8 , яка підтримала свою апеляційну скаргу, просила скасувати ухвалу слідчого судді і постановити нову ухвалу, доводи представника володільця майна ОСОБА_9 про залишення ухвали слідчого судді без змін, перевіривши матеріали кримінального провадження та обговоривши доводи поданої апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга прокурора у кримінальному провадженні ОСОБА_8 задоволенню не підлягає з таких підстав.

Розглянувши клопотання старшого слідчого Сумського ВП ГУНП в Сумській області про накладення арешту на майно, слідчий суддя, на думку колегії суддів, цілком вірно дійшов висновку про його необґрунтованість та вмотивовано відмовив у його задоволенні, оскільки клопотання було подано слідчим з порушення вимог кримінального процесуального закону, а викладені у ньому обставини, з`ясування яких має істотне значення при вирішення даного питання, свідчать про відсутність законних підстав для накладення арешту на майно.

При вирішенні зазначеного вище питання слідчий суддя в повній мірі дотримався вимог ст.ст.170-173 КПК України, з`ясував і дослідив всі ті обставини, з якими кримінальний процесуальний закон пов`язує можливість накладення арешту на майно, а саме правову підставу для арешту майна, можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні тощо.

Зокрема, відповідно до ч.5 ст.171 КПК України, клопотання слідчого про арешт тимчасово вилученого майна повинно бути подано не пізніше наступного робочого дня після вилучення майна, інакше майно має бути негайно повернуто особі, у якої його було вилучено.

З матеріалів кримінального провадження вбачається, що автомобіль, свідоцтво про його реєстрацію та металеві інструменти були вилучені (тимчасово вилучені) фактично 24.02.2016 р., а з відповідним клопотанням про арешт цього майна слідчий звернувся лише 04.03.2016 р., тобто із суттєвим пропуском встановленого законом строку. При цьому, клопотання слідчим було подано до Ковпаківського районного суду м. Суми вже після того, як за результатами розгляду скарги представника володільця майна на бездіяльність слідчого щодо неповернення тимчасово вилученого майна, ухвалою слідчого судді від 04.03.2016 р. було зобов`язано певну службову особу органу досудового слідства повернути ОСОБА_10 вказане вище майно. Крім того, в матеріалах кримінального провадження відсутні будь-які процесуальні рішення слідчого чи прокурора про визнання майна, на яке слідчий просив накласти арешт, речовими доказами, в той час як наявність чітко визначеного правового статусу вилучених речей також має істотне значення для кримінального провадження та впливає на можливість використання майна як доказів у ньому.

Колегія суддів погоджується з мотивацією у рішення слідчого судді про те, що станом на час розгляду клопотання ані ОСОБА_10 , ані іншим причетним до кримінального правопорушення особам (за версією досудового слідства), не було вручено повідомлення про підозру, оскільки таке повідомлення у сукупності з усіма іншими вказаними вище обставинами має значення при розгляді клопотання про арешт майна, хоча з моменту внесення відомостей до ЄРДР минув значний проміжок часу.

Є обґрунтованими і висновки слідчого судді про відсутність таких законних підстав, з метою забезпечення яких допускається арешт майна, а саме відсутність у санкції ч.1 ст.185 КК України додаткового покарання у виді конфіскації майна, та даних про цивільний позов.

Доводи апеляційної скарги прокурора про те, що існують правові підстави для арешту майна, а саме за допомогою вилученого автомобіля особи, на яких вказує свідок, могли пересуватися по місту та перевозити у ньому знаряддя вчинення кримінального правопорушення, колегія суддів вважає необґрунтованими, оскільки вони не підтверджені наданими слідчим матеріалами провадження, а тому, як зазначалося вище, і відсутні законні та обґрунтовані підстави для накладення арешту на майно.

У зв`язку з цим, ухвалу слідчого судді про відмову у задоволенні клопотання слідчого про накладення арешту на майно, колегія суддів вважає законною, обґрунтованою та належним чином вмотивованою, внаслідок чого вона підлягає залишенню без змін, а апеляційна скарга прокурора без задоволення.

Керуючись ст.ст.404, 405, 407, 419 і 422 КПК України, колегія суддів,

ПОСТАНОВИЛА:
Ухвалу слідчого судді Ковпаківського районного суду м. Суми від 04 березня 2016 року щодо відмови у задоволенні клопотання старшого слідчого Сумського ВП ГУНП у Сумській області ОСОБА_7 про накладення арешту на майно залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її оголошення та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

СУДДІ:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4