Справа № 444/4580/12
У Х В А Л А
08 серпня 2016 року Центрально-Міський районний суд м.Кривого Рогу
в складі: головуючого судді - ОСОБА_1
за участю секретаря - ОСОБА_2
прокурора - ОСОБА_3
захисника - ОСОБА_4
засудженої - ОСОБА_5
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі Центрально-Міського районного суду м. Кривого Рогу заяву ОСОБА_5 про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами,-
ВСТАНОВИВ:
21.04.2015 р. та уточнено 09.09.2015 р., 22.10.2015 р. засуджена ОСОБА_5 звернулася до суду з заявою про перегляд за нововиявленими обставинами вироку Центрально-Міського районного суду м.Кривого Рогу від 27.05.2013 р., яким вона засуджена за ст.121 ч.1 КК України до покарання у вигляді восьми років позбавлення волі.
В обґрунтування заяви ОСОБА_5 вказує, що під час розгляду справи головуючим суддею ОСОБА_6 навмисно залишені поза увагою її показання, в яких вона зазначала, що в ході досудового розслідування до неї застосовувалися заходи фізичного та морально-психологічного впливу зі сторони працівників Центрально-Міського РВ КМУ ГУМВС України в Дніпропетровській області, зокрема ОСОБА_7 , та іншими його співробітниками, в зв`язку з чим вона вимушена була оговорити себе, оскільки іншого способу захисту в неї не було. Свідок ОСОБА_8 під впливом морального, фізичного та психологічного впливу, на досудовому розслідуванні також давав завідомо неправдиві показання, зокрема пояснював, що не бачив як ОСОБА_9 наніс потерпілому ззаду удар ножем, в судовому засіданні він вказав на дійсні обставини, однак суддею його показання до уваги не були взяті. Також судом не було надано оцінки показанням потерпілого ОСОБА_10 , де він пояснював, що не бачив хто наносив йому удар ножем, а також не бачив в неї ножа. Злочин за який вона засуджена вчинив ОСОБА_9 , який після вчинення злочину, вимив рукоятку ножа та зберігав на вулиці де проживає, поки не видав працівникам міліції. Під час досудового розслідування він змінював показання, посилався на погану пам`ять. Встановлений судом мотив не відповідає дійсності, так як істинним мотивом була сварка між потерпілим та ОСОБА_9 . Крім того, головуючим суддею під час розгляду справи було взято за основу те, що вона була раніше судимою ст.101 ч.1 КК України, 1960 року. Разом з тим, 28.03.2015 р. в телефонному режимі ОСОБА_11 їй повідомила, що тій сказав її співмешканець ОСОБА_8 , що ножову рану ОСОБА_10 наніс ОСОБА_9 , в чому останній зізнався.
В судовому засіданні засуджена підтримала заяву, пояснила, що їй точно невідоме прізвище ОСОБА_12 , яка їй телефонувала. Просить скасувати вирок суду за яким вона незаконно засуджена. Разом з тим просить суд перерахувати в силу ст.72 КК України строк перебування її в Криворізькій УВП УДПтСУ у Дніпропетровській області №3 в період з 28.07.2015 р. по 29.11.2015 р., з 29.02.2016 р. по теперішній час, під час розгляду заяви про перегляд рішення за нововиявленими обставинами.
Захисник засудженої ОСОБА_4 підтримав заяву засудженої, просить суд її задовольнити.
Прокурор вважає, що заява ОСОБА_5 є необґрунтованою, не знайшла свого підтвердження та підлягає залишенню без задоволення. Що стосується перерахунку строку перебування ОСОБА_5 в Криворізькій УВП УДПтСУ у Дніпропетровській області №3 в строк відбуття покарання, просить суд відмовити, оскільки вимоги обвинуваченої не ґрунтуються на нормах ст.72 КК України та суперечать Закону України «Про попереднє ув`язнення».
В судовому засіданні за клопотанням засудженої допитана в якості свідка ОСОБА_13 , яка суду пояснила, що зі слів свого співмешканця ОСОБА_8 вона дізналася, що ОСОБА_14 засуджена за те, що нанесла ножову рану своєму чоловікові, ОСОБА_8 сказав, що « ОСОБА_15 », в той день він був в стані алкогольного сп`яніння, бачив як потерпілий йшов в туалет, тримався за бочок, самого моменту нанесення удару той не бачив.
Суд, заслухавши пояснення заявника, захисника, думку прокурора, перевіривши заяву та вивчивши надані матеріали, вважає, що заява ОСОБА_5 підлягає залишенню без задоволення.
Відповідно п. 5 ч. 2 ст. 459 КПК України судове рішення, що набрало законної сили, може бути переглянуте за обставинами, які не були відомі суду на час судового розгляду при ухваленні судового рішення, та які самі по собі або разом із раніше виявленими обставинами доводять неправильність вироку чи ухвали, що належить переглянути.
Відповідно до ч.2 ст. 459 КПК України нововиявленими обставинами визнаються:
1) штучне створення або підроблення доказів, неправильність перекладу висновку і пояснень експерта, завідомо неправдиві показання свідка, потерпілого, підозрюваного, обвинуваченого, на яких ґрунтується вирок;
2) зловживання слідчого, прокурора, слідчого судді чи суду під час кримінального провадження;
3) скасування судового рішення, яке стало підставою для ухвалення вироку чи постановлення ухвали, що належить переглянути;
4) визнання Конституційним Судом України неконституційності закону, іншого правового акта чи їх окремого положення, застосованого судом;
5) інші обставини, які не були відомі суду на час судового розгляду при ухваленні судового рішення і які самі по собі або разом із раніше виявленими обставинами доводять неправильність вироку чи ухвали, що належить переглянути.
Отже, згідно закону, під нововиявленими обставинами розуміють встановлені розслідуванням або вироком суду, що набрав законної сили, і викладені у заяві учасників судового провадження юридичні факти, які знаходяться в органічному зв`язку з елементами предмета доказування у кримінальній справі і спростовують їх через невідомість та істотність висновків, що містяться у вироку, як такі, що не відповідають об`єктивній дійсності.
За змістом наведених вище норм процесуального закону роль суду при перегляді судового рішення за нововиявленими обставинами зводиться лише до встановлення наявності таких обставин, оцінки їх з точки зору істотності для даної конкретної справи, їх дослідження та прийняття відповідного рішення.
Судом під час оцінки зазначених засудженою нововиявлених обставин встановлено, що постановою старшого слідчого прокуратури м.Кривого Рогу Дніпропетровської області від 16.11.2012 р. відмовлено в порушенні кримінальної справи відносно працівників Центрально-Міського РВ КМУ ГУМВС України в Дніпропетровській області за ознаками злочинів передбачених ст.ст.373, 365 КК України щодо застосування незаконних методів слідства до ОСОБА_5 а.с.26-27, т.2. Крім того, згідно пояснень ОСОБА_5 від 15.04.2012 р., травми тіла (рук, ніг, гематома лівого ока) отриманні нею за місцем мешкання від співмешканця ОСОБА_10 , претензій до працівників ізолятора тимчасового тримання вона немає, що підтверджується журналом пояснень осіб, що вміщуються в ізоляторі тимчасового тримання а.с.127-128, т.3.
Посилання засудженої на дачу завідомо неправдивих показань під час судового засідання свідком ОСОБА_8 , який пояснював, що бачив як ОСОБА_16 наніс удар ножем потерпілому, а також показання потерпілого, який вказував, що не бачив хто йому наносив удар ножем, не може слугувати нововиявленими обставинами, оскільки не знаходять свого підтвердження та суперечать обставинам встановленим вироком суду першої інстанції, за якими свідок ОСОБА_8 пояснював, що за столом підсудна та потерпілий сварилися, він був дуже п`яний і заснув, нічого не бачив і не чув; а пояснення потерпілого про те, що «він не бачив хто йому наносив удар ножем» - відсутні а.с.78 (оборот), а.с.79, т.2.
Судом не може бути визнано нововиявленою обставиною, те, що ніж, яким було завдано тілесні пошкодження потерпілому зберігав свідок ОСОБА_9 на сусідній вулиці, де сам проживав, невідповідність встановленого слідством та судом мотиву вчинення злочину, та взяття за основу головуючим суддею ОСОБА_6 те, що ОСОБА_5 була раніше судимою, оскільки під час розгляду справи як в суді першої інстанції, так і в апеляційній інстанції вищевказані обставини засудженою заявлялися та були досліджені судом.
Показання допитаного в судовому засіданні свідка ОСОБА_13 не заслуговують на увагу, не містять нововиявлених обставин по справі, та не підтверджують посилання ОСОБА_5 як на нововиявлену обставину повідомлення їй ОСОБА_11 (як, було встановлено в судовому засіданні, прізвище якої вона точно не пам`ятає) в телефонному режимі про нанесення ножової рани ОСОБА_10 свідком ОСОБА_9 .
Нововиявленими слід вважати обставини (як фактичного так і правового характеру), які об`єктивно існували на момент вирішення кримінальної справи; не були відомі і не могли бути відомі на той час суду та хоча б одній особі, яка брала участь у справі. Наявність обох цих умов для визнання обставини нововиявленою є обов`язковою.
Викладені у заяві обставини не можуть бути визнані нововиявленими, згідно ст. 459 КПК України, оскільки жодна з них не передбачена п.1-4 ч.2 ст. 459 КПК України. Вказані в заяві обставини ні самі по собі, ні разом з іншими обставинами, встановленими судом, не доводять неправильність вироку суду, про перегляд якого просить заявник, та безпосередньо не впливають на висновок суду, який зроблений з урахуванням усіх досліджених у судовому засіданні доказів.
Законом України «Про внесення зміни до Кримінального кодексу України щодо удосконалення порядку зарахування судом строку попередження ув`язнення у строк покарання» від 26.11.2015 р. внесено зміни до ст.72 ч.5 КК України, та визначено, що зарахування судом строку попереднього ув`язнення у разі засудження до позбавлення волі в межах того самого кримінального провадження, у межах якого до особи було застосовано попереднє ув`язнення, провадиться з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.
У строк попереднього ув`язнення включається строк: а) затримання особи без ухвали слідчого судді, суду; б) затримання особи на підставі ухвали слідчого судді, суду про дозвіл на затримання; в) тримання особи під вартою як запобіжний захід, обраний суддею, судом на стадії досудового розслідування або під час судового розгляду кримінального провадження; г) перебування обвинуваченого у відповідному стаціонарному медичному закладі при проведенні судово-медичної або судово-психіатричної експертизи; ґ) перебування особи, яка відбуває покарання, в установах попереднього ув`язнення для проведення слідчих дій або участі у судовому розгляді кримінального провадження.
Відповідно до вимог ч.1 ст.1 Закону України «Про попереднє ув`язнення», попереднє ув`язнення є запобіжним заходом, який у випадках, передбачених Кримінальним процесуальним кодексом України, застосовується щодо підозрюваного, обвинуваченого (підсудного) та засудженого, вирок щодо якого не набрав законної сили.
На підставі вищевикладеного аналізу законодавства, суд приходить до висновку, що відсутні правові підстави для задоволення клопотанню засудженої щодо зарахування їй строку перебування в Криворізькій УВП УДПтСУ у Дніпропетровській області №3 під час розгляду заяви про перегляд рішення за нововиявленими обставинами в строк відбуття покарання.
Керуючись ст.ст. 466, 467 КПК України , суд, -
У Х В А Л И В:
Заяву ОСОБА_5 про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами залишити без задоволення.
В задоволенні клопотання ОСОБА_5 про зарахування строку перебування в Криворізькій УВП УДПтСУ у Дніпропетровській області №3 під час розгляду заяви про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами відмовити.
Ухвала може бути оскаржено в апеляційний суд через Центрально-Міський районний суд м.Кривого Рогу протягом семи днів: засудженою з дня вручення копії ухвали, іншими учасникам процесу з дня проголошення ухвали.

Суддя: