№ 336/1943/16-к
пр. № 1-кс/336/565/2016
УХВАЛА
Іменем України
19 жовтня 2016 року м. Запоріжжя
Суддя Шевченківського районного суду м. Запоріжжя ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , за участю прокурора ОСОБА_3 , розглянувши у відкритому судовому засіданні заяву головуючого у кримінальному провадженні судді Шевченківського районного суду м. Запоріжжя ОСОБА_4 про самовідвід по кримінальному провадженню за звинуваченням ОСОБА_5 у скоєнні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 186 КК України,-
ВСТАНОВИВ:
У провадженні Шевченківського районного суду м. Запоріжжя перебуває кримінальне провадження відносно ОСОБА_5 у скоєнні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 186 КК України, яке розглядається суддею ОСОБА_4
05.10.2016 року головуючим у кримінальному провадження суддею ОСОБА_4 заявлено самовідвід з підстав, передбачених п. 4 ч. 1 ст. 75 КПК України, а саме через те, що нею розглядалось кримінальне провадження та ухвалювався вирок щодо ОСОБА_6 , який засуджено за ч. 3 ст. 186 КК України.
В судовому засіданні прокурор залишив вирішення заяви на розсуд суду.
При вирішенні заяви про самовідвід суд виходить з такого.
Стаття 75 КПК України вказує, що слідчий суддя, суддя або присяжний не може брати участь у кримінальному провадженні, зокрема, за наявності інших обставин, які викликають сумнів у його неупередженості.
Відповідно до ст. 370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим.
Законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом.
Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до статті 94 цього Кодексу.
Вмотивованим є рішення, в якому наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення.
Зокрема, у вироку суду у разі визнання особи винуватою зазначаються: формулювання обвинувачення, визнаного судом доведеним, із зазначенням місця, часу, способу вчинення та наслідків кримінального правопорушення, форми вини і мотивів кримінального правопорушення;
статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність, що передбачає відповідальність за кримінальне правопорушення, винним у вчиненні якого визнається обвинувачений;
докази на підтвердження встановлених судом обставин, а також мотиви неврахування окремих доказів.
Таким чином, здійснюючи судовий розгляд у кримінальному провадження суд досліджує докази, дає їм оцінку та на підставі повного та об`єктивного з`ясування обставин справи ухвалює рішення, в якому висловлює свою думку з приводу винуватості особи.
При цьому відповідно до ст. 62 Конституції України та ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод особа вважається невинуватою у вчиненні злочину і не може бути піддана кримінальному покаранню, доки її вину не буде доведено в законному порядку і встановлено обвинувальним вироком суду, а кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.
Як вбачається з вироку суду від 26.08.2016 року ОСОБА_6 визнаний винуватим та засуджений судом за те, що 14.01.2016 року за обставин, викладених у вироку суду, вчинив відкрите викрадення чужого майна (грабіж), поєднаний з проникненням у інше приміщення.
Ухвалою суду від 18.08.2016 року матеріали кримінального провадження відносно ОСОБА_5 виділені в окреме провадження.
Відповідно до обвинувального акту, складеного та затвердженого 31.03.2016 року, ОСОБА_5 звинувачується у тому, що 14.01.2016 року, маючи умисел на таємне викрадення чужого майна, діючи повторно з корисливих мотивів, за попередньою змовою з ОСОБА_6 , прийшли до домоволодіння, розташованого за адресою: АДРЕСА_1 , де згідно попередньої домовленості ОСОБА_5 переліз через огорожу на територію вказаного домоволодіння, в той час ОСОБА_6 залишився біля огорожі та контролював прилеглу територію, забезпечуючи безперешкодне скоєння злочину. Діючи згідно єдиного умислу ОСОБА_5 шляхом зламу вхідної двері проник до господарської споруди, звідки таємно викрав майно ОСОБА_7 , та в подальшому через огорожу передав викрадене майно ОСОБА_6 , але в момент передачі ОСОБА_5 через огорожу викраденого майна ОСОБА_6 , дії вказаних осіб були помічені свідком ОСОБА_8 .
Після чого ОСОБА_5 та ОСОБА_6 чітко усвідомлюючи, що їх злочинні дії помічені, діючи відкрито, умисно з корисливих мотивів, з метою доведення свого злочинного умислу до кінця, утримуючи при собі викрадене майно, зникли з місця скоєння злочину в напрямку вул. Цитрусовій в м. Запоріжжі, де біля пішохідного мосту через річку Суха Московка по вул. Цитрусовій в м. Запоріжжі були затримані працівниками поліції.
В результаті злочинних дій ОСОБА_5 та ОСОБА_6 відкрито за попередньою змовою викрали майно, яке належить ОСОБА_7 , а саме: дві металеві каструлі вартістю 2162,50 грн., чим спричинили потерпілому ОСОБА_7 матеріальну шкоду на вказану суму, тобто вчинивши у такий спосіб злочин, передбачений ч. 3 ст. 186 КК України.
За таких обставин, оскільки суддя, досліджуючи докази у кримінальному провадженні за звинувачення ОСОБА_6 та дійшовши висновку про його винуватість у скоєнні злочину за обставин, викладених у вироку, надала оцінку дослідженим доказам та дійшла до висновку про винуватість ОСОБА_6 у скоєнні злочину.
Враховуючи вищевикладене, суд вважає, що в такій ситуації дійсно існують обставини, які викликають сумнів у неупередженості судді при судовому розгляді кримінального провадження за звинуваченням ОСОБА_5 .
Отже, з метою забезпечення законності у кримінальному провадженні, неупередженості суду та для досягнення безсумнівної впевненості учасників кримінального провадження у тому, що будуть дотримані усі засади кримінального провадження, визначені чинним законодавством, суд вважає, що заява про самовідвід підлягає задоволенню.
Керуючись ст. ст. 75, 81, 82 КПК України,
УХВАЛИВ:
Заяву судді Шевченківського районного суду м. Запоріжжя ОСОБА_4 головуючого у кримінальному провадження за звинуваченням ОСОБА_5 за ч. 3 ст. 186 КК України, про самовідвід задовольнити.
Передати кримінальне провадження за звинуваченням ОСОБА_5 у скоєнні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 186 КК України (№ 336/1943/16-к пр. № 1-кс/336/565/16) до канцелярії суду для здійснення повторного розподілу за допомогою автоматизованої системи документообігу суду для визначення судді.
Ухвала оскарженню не підлягає.
Суддя ОСОБА_1