Справа № 308/4148/16-к
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
29.08.2016 р. Ужгородський міськрайонний суд Закарпатської області в особі

головуючої судді ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2

з участю прокурора ОСОБА_3

засудженого ОСОБА_4

захисника засудженого ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду в м. Ужгород клопотання адвоката ОСОБА_6 в інтересах засудженого ОСОБА_4 про перерахунок строку призначеного покарання,

В С Т А Н О В И В:
Адвокат ОСОБА_6 в інтересах засудженого ОСОБА_4 звернувся до суду з клопотанням про перерахунок строку призначеного покарання.

Клопотання обґрунтовує тим, що вироком апеляційного суду м. Києва від 11 березня 2009 року ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець с. Скоморохи Житомирського району Житомирської області, в сукупності скоєних злочинів був засуджений до довічного позбавлення волі. ОСОБА_4 був затриманий 05 грудня 2007 року та відносно нього була обрана міра запобіжного заходу тримання під вартою в Київському слідчому ізоляторі. Ухвалою колегії суддів Судової палати у кримінальних справах Верховного Суду України від 08 вересня 2009 року вирок суду першої інстанції залишений без змін та набрав законної сили, після чого, ОСОБА_4 для відбуття призначеного покарання прибув до Закарпатської установи виконання покарання № 9 УДДВП в Закарпатської області. З дня затримання по даний час міра запобіжного заходу не змінювалась.
У зв`язку з набранням чинності Закону України «Про внесення зміни до Кримінального кодексу України щодо удосконалення порядку зарахування судом строку попереднього ув`язнення у строк покарання» від 26.11.2015 р. № 838-VIII, відповідно до якого внесено зміни до ч. 5 ст. 72 КК України, просить провести перерахунок строку відбуття покарання за вироком апеляційного суду м. Києва від 11 березня 2009 року ОСОБА_4 з розрахунку попереднього його ув`язнення з 05 грудня 2007 року, тобто з часу затримання до набрання вироку законної сили, тобто до 08 вересня 2009 року. Розгляд клопотання просить провести без участи захисника.
Засуджений ОСОБА_4 та його захисник ОСОБА_5 в судовому засіданні подане клопотання підтримали та просили його задовольнити.

Прокурор в судовому засіданні заперечив проти задоволення клопотання засудженого ОСОБА_4 про перерахунок строку призначеного покарання.

Представник Закарпатської УВП № 9 в судове засідання не з`явився, хоч про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, однак його неявка у відповідності до ч. 4 ст. 539 КПК України не перешкоджає розгляду зазначеного клопотання.

На запит суду Закарпатською УВП № 9 надіслано особову справу засудженого ОСОБА_4 .

Заслухавши пояснення засудженого ОСОБА_4 , його захисника та прокурора, розглянувши клопотання, перевіривши матеріали особової справи засудженого, суд вважає, що клопотання не підлягає задоволенню виходячи з наступного.

Згідно з ч. 1 ст. 537 КПК України під час виконання вироків суд, визначений частиною другою статті 539 цього Кодексу вирішує питання пов`язані з виконанням вироку.

Відповідно до ч. 1 ст. 539 КПК України, питання, які виникають під час та після виконання вироку вирішуються судом за клопотанням (поданням) прокурора, засудженого, його захисника, законного представника, органу або установи виконання покарань, а також інших осіб, установ або органів у випадках, встановлених законом.

Згідно з положеннями Закону України «Про внесення зміни до Кримінального кодексу України щодо удосконалення порядку зарахування судом строку попереднього ув`язнення у строк покарання» від 26.11.2015 року № 838-VІІІ, який набрав чинності 24.12.2015 р., ч. 5 ст. 72 КК України викладено у новій редакції.

Відповідно до даної частини статті 72 КК України, з урахуванням внесених змін, визначено, що зарахування судом строку попереднього ув`язнення у разі засудження особи до позбавлення волі в межах того самого кримінального провадження, у межах якого до особи було застосовано попереднє ув`язнення, провадиться з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.

За ст. 1 Закону України «Про попереднє ув`язнення», попереднє ув`язнення є запобіжним заходом, який у випадках, передбачених Кримінальним процесуальним кодексом України, застосовується щодо підозрюваного, обвинуваченого (підсудного) та засудженого, вирок щодо якого не набрав законної сили.

Судом встановлено, що згідно з матеріалами особової справи засуджений ОСОБА_4 був затриманий 05 грудня 2007 року.

Вироком колегії суддів судової палати у кримінальних справах апеляційного суду міста Києва від 11 березня 2009 року ОСОБА_4 визнано винним у вчиненні злочинів, передбачених ст.ст. 263 ч. 1; 185 ч. 5; 115 ч. 2 п. 1, 4, 12 КК України та призначено йому остаточне покарання, на підставі ст. 70 КК України, довічне позбавлення волі з конфіскацією всього майна, яке є власністю засудженого. Ухвалено строк покарання ОСОБА_4 вираховувати з 05 грудня 2007 року.

Ухвалою колегії суддів Судової палати у кримінальних справах Верховного Суду України від 08 вересня 2009 року вирок колегії суддів судової палати у кримінальних справах апеляційного суду міста Києва від 11 березня 2009 року щодо ОСОБА_4 змінено. Ухвалено виключити із резолютивної частини вироку як не передбачене законом застосування до засудженого за п.п. 1, 4, 12 ч. 2 ст. 115 КК України додаткового покарання у виді конфіскації всього майна, що є його власністю, вважати ОСОБА_4 засудженим за сукупністю злочинів, винним в яких він визнаний цим вироком, до основного покарання, визначеного судом, тобто довічного позбавлення волі, з приєднанням до нього відповідно до ч. 3 ст. 70 КК України додатково покарання у виді конфіскації всього майна, яке є його власністю, призначеного йому за ч. 5 ст. 185 КК України. У решті цей вирок залишено без змін.

Вирок щодо ОСОБА_4 набрав законної сили та з моменту затримання засудженого до моменту набрання законної сили вироком щодо нього, останній утримувався під вартою.

На даний час ОСОБА_4 відбуває покарання у Закарпатській УВП № 9.

Відповідно до положень ст. 51 КК України позбавлення волі та довічне позбавлення волі визначені як окремі види покарань, а положення ч. 5 ст. 72 КК України регулюють питання зарахування строку попереднього ув`язнення тільки у разі призначення такого виду покарання як позбавлення волі, або інших видів покарання, які можуть бути переведені в позбавлення волі. До таких видів покарання довічне позбавлення волі не відноситься. Не застосовуються ці правила й у випадку заміни засудженому призначеного судом покарання у виді довічного позбавлення волі внаслідок акта про помилування.

Аналогічну позицію висловив Вищий спеціалізований суд України з розгляду цивільних і кримінальних справ в п. 3 листа № 223-20/0/4-16 від 11.01.2016 р., з чим і погоджується суд.

Крім того слід також звернути увагу на те, що самим вироком апеляційного суду міста Києва від 11 березня 2009 року ОСОБА_4 було засуджено до довічного позбавлення волі. При визначенні такого покарання судом взагалі не вирішувалося питання про зарахування йому строку попереднього ув`язнення у призначене покарання, оскільки довічне позбавлення волі не є строковим покаранням. Ставлячи питання про зарахування у строк відбутого покарання попереднього ув`язнення взагалі та у співвідношенні: один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі, засуджений фактично вимагає внести зміни до вищенаведеного судового рішення, що виходить за межі повноважень суду, в тому числі і в даному провадженні.

З урахуванням викладеного суд приходить до висновку, що оскільки засудженому ОСОБА_4 було призначено покарання у виді довічного позбавлення волі, Закон України «Про внесення зміни до Кримінального кодексу України щодо удосконалення порядку зарахування судом строку попереднього ув`язнення у строк покарання» від 26.11.2015 р. № 838-VІІІ та, відповідно, положення ст. 72 КК України, до нього не застосовується, тому у задоволенні зазначеного клопотання слід відмовити.

Керуючись ст. 72 КК України, ст. 537 п. 13, ст. 539 КПК України суд,

У Х В А Л И В:
У задоволенні клопотання адвоката ОСОБА_6 в інтересах засудженого ОСОБА_4 про перерахунок строку призначеного покарання відмовити.

Ухвала може бути оскаржена до апеляційного суду Закарпатської області протягом семи днів з моменту її проголошення, а засудженим у той же строк, з моменту вручення копії ухвали.

Головуюча ОСОБА_1