Справа № 461/4849/16-к
Провадження № 1-кс/461/3588/16
УХВАЛА
іменем України
27.07.2016 року слідчий суддя Галицького районного суду м. Львова ОСОБА_1 , при секретарі судових засідань ОСОБА_2 , за участю ОСОБА_3 , розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Львові скаргу ОСОБА_3 на бездіяльність начальника Галицького ВП м.Львова ГУНП України у Львівській області щодо невнесення відомостей до ЄРДР
ВСТАНОВИВ:
26.07.2016 року до Галицького районного суду м. Львова надійшла скарга ОСОБА_3 , в якій просить визнати протиправною бездіяльність начальника Галицького ВП м.Львова ГУНП України у Львівській області ОСОБА_4 та зобов`язати його внести відомості в ЄРДР про кримінальні правопорушення за ст.162 та ст.384 КК України. Свої вимоги мотивує тим, що в березні 2016 року ОСОБА_3 звернувся до Львівської місцевої прокуратури №2 із заявою про вчинення злочинів, передбачених статтями 162 та 384 КК України. Зазначає, що його заява неодноразово пересилалася від одного органу прокуратури та поліції до іншого. Стверджує, що 21.07.2016 року отримав повідомлення №9491/37/01-2016 від 21.07.2016 року від начальника Галицького ВП м.Львова ГУНП України у Львівській області ОСОБА_4 про те, що дану заяву зареєстровано в журналі обліку заяв та повідомлень про злочини та встановлюється місцеперебування ОСОБА_5 , ОСОБА_6 та ОСОБА_7 . Просить скаргу задоволити.
У судовому засіданні ОСОБА_3 скаргу підтримав, просив таку задоволити з підстав, зазначених у скарзі.
У судове засідання слідчий не з`явився, про причини неявки суд не повідомив, хоча належним чином був повідомлений про час та місце розгляду справи, що підтверджується матеріалами справи.
Заслухавши пояснення ОСОБА_3 , дослідивши матеріали скарги, слідчий суддя дійшов висновку, що у задоволенні скарги необхідно відмовити з наступних підстав.
Відповідно до ст.55 Конституції України кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб. Саме в запровадженні механізму реального захисту громадянами своїх прав у суді полягає здійснення функцій правової держави та її утвердження як такої.
В судовому засіданні встановлено, що в березні 2016 року ОСОБА_3 звернувся до Львівської місцевої прокуратури №2 із заявою про вчинення ОСОБА_5 , ОСОБА_6 та ОСОБА_7 злочинів, передбачених статтями 162 та 384 КК України.
Начальником Галицького ВП м.Львова ГУНП України у Львівській області ОСОБА_4 . 21.07.2016 року ОСОБА_3 скеровано повідомлення про те, що його заяву зареєстровано в журналі обліку заяв та повідомлень про злочини та встановлюється місцеперебування ОСОБА_5 , ОСОБА_6 та ОСОБА_7 . По встановленні місця перебування останніх та детального опитування буде прийнято остаточне рішення, про що ОСОБА_3 буде повідомлено додатково.
Згідно з ч.1 ст.214 КПК України слідчий, прокурор, невідкладно, але не пізніше 24 годин після подання заяви, повідомлення про вчинене кримінальне правопорушення або після самостійного виявлення ним будь-якого джерела обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, зобов`язаний внести відповідні відомості до ЄРДР та розпочати розслідування.
Відповідно до п.1 ч.1 ст.303 КПК України на досудовому провадженні можуть бути оскаржені такі рішення, дії чи бездіяльність слідчого або прокурора, зокрема, бездіяльність слідчого, прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення.
Так, судом встановлено, що начальником Галицького ВП м.Львова ГУНП України у Львівській області ОСОБА_4 . 21.07.2016 року ОСОБА_3 надано відповідь щодо його заяви про вищевказані злочини.
Окрім того, згідно ч.2 ст.40 КПК України слідчий уповноважений: починати досудове розслідування за наявності підстав, передбачених цим Кодексом; проводити слідчі (розшукові) дії та негласні слідчі (розшукові) дії у випадках, встановлених цим Кодексом; доручати проведення слідчих (розшукових) дій та негласних слідчих (розшукових) дій відповідним оперативним підрозділам; звертатися за погодженням із прокурором до слідчого судді з клопотаннями про застосування заходів забезпечення кримінального провадження, проведення слідчих (розшукових) дій та негласних слідчих (розшукових) дій; повідомляти за погодженням із прокурором особі про підозру; за результатами розслідування складати обвинувальний акт, клопотання про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру та подавати їх прокурору на затвердження; приймати процесуальні рішення у випадках, передбачених цим Кодексом, у тому числі щодо закриття кримінального провадження за наявності підстав, передбачених статтею 284 цього Кодексу; здійснювати інші повноваження, передбачені цим Кодексом.
Відповідно до ч.5 ст.40 КПК України слідчий, здійснюючи свої повноваження відповідно до вимог цього Кодексу, є самостійним у своїй процесуальній діяльності, втручання в яку осіб, що не мають на те законних повноважень, забороняється. Органи державної влади, органи місцевого самоврядування, підприємства, установи та організації, службові особи, інші фізичні особи зобов`язані виконувати законні вимоги та процесуальні рішення слідчого.
Враховуючи вищевикладене, слідчий суддя дійшов висновку, що відомості про вчинене кримінальне правопорушення, про яке заявив ОСОБА_3 у заяві від 18.03.2016 року зареєстровано в журналі єдиного обліку заяв та повідомлень про злочини, що скоєні або готуються Галицького ВП ГУНП у Львівській області за №17804 від 14.06.2016 року, відтак у задоволенні скарги в цій частині необхідно відмовити, оскільки слідчий суддя відповідно до вимог ст.303 КПК України розглядає скарги щодо невнесення відомостей до ЄРДР.
Окрім того, відповідно до ч.2 ст.307 КПК України ухвала слідчого судді за результатами розгляду скарги на рішення, дії чи бездіяльність під час досудового розслідування може бути про: скасування рішення слідчого чи прокурора, зобов`язання вчинити певну дію, зобов`язання припинити дію, відмову у задоволенні скарги.

Виходячи з вищевикладеного, КПК України не передбачає можливість визнати дії чи бездіяльність слідчого протиправною, а тому в цій частині вимог скарги необхідно відмовити.

Так, завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура (стаття 2 КПК України).

Згідно ч.1 ст.94 КПК України слідчий, прокурор, слідчий суддя, суд за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінюють кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення.

За таких обставин, слідчий суддя дійшов висновку про те, що у задоволені скарги необхідно відмовити.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.214, 303, 307, 372 КПК України, слідчий суддя
УХВАЛИВ:
У задоволенні скарги відмовити.
Ухвала остаточна та оскарженню не підлягає.
Слідчий суддя ОСОБА_1