Справа № 185/2174/16-к
Провадження № 1-кп/185/171/16
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
31 березня 2016 року м. Павлоград

Павлоградський міськрайонний суд Дніпропетровської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю прокурора ОСОБА_2 ,

неповнолітнього

потерпілого ОСОБА_3 ,

законного

представника

потерпілого ОСОБА_4 ,

обвинуваченого ОСОБА_5 ,

захисника ОСОБА_6 ,

секретаря ОСОБА_7 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Павлоград матеріали кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0003314 за обвинуваченням:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який народився в с. Уланово, Глухівського району, Сумської області, громадянина України, який перебуває в цивільному шлюбі, освіта вища, працює технічним директором ТОВ «Бакер», який зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України,

В С Т А Н О В И В:
13 грудня 2015 року о 13 годині 26 хвилин ОСОБА_5 , в світлий час доби, керуючи належним йому на підставі запису з свідоцтві про реєстрацію транспортного засобу, технічно справним легковим автомобілем марки «Нісан Альмера» державний номер НОМЕР_1 рухався по головній дорозі вулиці Дніпровська зі сторони м. Дніпропетровська в напрямку м. Донецька у м. Павлограді Дніпропетровської області зі швидкістю 40 кілометрів на годину, наближався до нерегульованого пішохідного переходу, що розташований навпроти магазину «Траса» по вул. Дніпровській, № 203.
У зазначений час, впевнившись у відсутності небезпеки для себе та інших учасників руху, по вказаному нерегульованому пішохідному переходу, проїжджу частину вул. Дніпровська розпочав перетинати неповнолітній пішохід ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який рухався зліва на право відносно напрямку руху автомобіля «Нісан Альмера» державний номер НОМЕР_1 .
Продовжуючи рух водій ОСОБА_5 , не діяв таким чином, щоб не піддавати небезпеці життя та здоров`я громадян, виявляючи крайню неуважність до дорожньої обстановки, маючи об`єктивну можливість виявити у межах видимості у напрямку свого руху неповнолітнього пішохода ОСОБА_3 який перетинав проїжджу частину по нерегульованому пішохідному переходу, не зменшив швидкість не зупинився, щоб дати дорогу пішоходу, не маючи будь-яких перешкод технічного і фізичного характеру для безпечного забезпечення руху, не діяв таким чином, щоб не наражати на небезпеку життя і здоров`я зазначеного громадянина, і продовжив рух далі, наближаючись до неповнолітнього піщохода.
У процесі подальшого руху водій ОСОБА_5 , допустив наїзд передньою частиною транспортного засобу на неповнолітнього пішохода ОСОБА_3 . В результат наїзду неповнолітній пішохід отримав тяжкі тілесні ушкодження.
Згідно висновку експерта № 5/10/1-184 від 25 лютого 2016 своїми діями водій ОСОБА_5 грубо порушив вимоги п. п. 1.3, 1.5, 2.3 б), 18.1 ПДР України, в яких вказано:
п. 1.3. «Учасники порожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих правил, а так само бути взаємно ввічливими»;
п. 1.5. «Дії або бездіяльність учасників дорожнього руху та інших осіб не повинні створювати небезпеку чи перешкоду для руху, загрожувати життю або здоров`ю громадян, завдавати матеріальних збитків»;
п. 2.3: «Для забезпечення безпеки дорожнього руху водій зобов`язаний:
б) бути уважним, стежити за дорожньою обстановкою, відповідно реагувати на її зміну стежити за правильністю розміщення та кріплення вантажу, технічним станом транспортного засобу і не відволікатися від керування ним у дорозі»;
п. 18.1 «Водій транспортного засобу, що наближається до нерегульованого пішохідного переходу, на якому перебувають пішоходи, повинен зменшити швидкість, а при необхідності зупинитися, щоб дати дорогу пішоходам, для яких може бути створена перешкода чи небезпека».
Дані правопорушення знаходяться в причинному зв`язку з настанням події даної дорожньо-транспортної пригоди та з наступними наслідками.
В результаті вказаної дорожньо-транспортної пригоди неповнолітньому потерпілому ОСОБА_3 , було спричинене механічне тілесне ушкодження у вигляді: закритої черепно-мозкової травми, лінійний перелом потилочної кістки зліва, забою головного мозку 1 ст., садна та крововилив в лівій потиличній області. Виявлені тілесні ушкодження утворились від дії тупих твердих предметів чи при ударі об такі. Дані тілесні ушкодження за своїм характером відносяться до тяжких тілесних ушкоджень за ознакою небезпечності для життя в момент спричинення.
Найбільш ймовірна, враховуючи локалізацію та характер тілесних ушкоджень, а також обставин даного випадку не можливо виключити, що наїзд був здійснений в момент коли потерпілий знаходився правою бічною поверхнею тіла до легкового автомобіля, який рухався, що підтверджується висновком судово-медичної експертизи № 25 від 22 січня 2016 року.
Допитаний в судовому засіданні обвинувачений вину в інкримінованому йому злочині визнав повністю та суду показав, що 13 грудня 2015 року біля 13.23 години він їхав з ринку з центру міста на «40 років жовтня». Він під`їжджав до пішохідного переходу. Він їхав за грузовиком. Потерпілий був на пішохідному переході по середині дороги. Він пропустив грузовик і побіг, а він загальмував, але було мокро і він вдарив його капотом автомобіля. Він їхав зі швидкістю приблизно 40 км. на годину. Він побачив пішохода за 10-15 метрів. Від удару потерпілий впав на землю. Він зупинив автомобіль, і підбіг до нього. Потерпілий сказав, що болить голова і підташнює. Він його підняв і посадив на лавку, та викликав швидку. Він також зателефонував його мамі та брату. Приїхала швидка і він разом з потерпілим поїхав в 4 міську лікарню. Де йому зробили рентген. Потім приїхали працівники ДАІ, він передав потерпілого мамі, а з працівниками ДАІ поїхав на місце ДТП. Він проходив і медичне освідування, він був тверезий. Батькам він сплатив за лікування їх сина. В скоєному щиро розкаявся.

Покази обвинуваченого відповідають фактичним обставинам справи і ним не оспорюються.

Допитаний в судовому засіданні неповнолітній потерпілий ОСОБА_3 показав, що 13 грудня 2015 року десь о 13.30 годині він виходив з провулку Декабристів зайшов на пішохідний перехід по вул. Дніпровській, дійшов до середини, а далі не пам`ятає. В той день було волого. Коли він вийшов на перехід йому нічого не загрожувало. Іноді у нього болить голова.

Допитана в судовому засіданні законний представник потерпілого ОСОБА_4 показала, що у відносинах з обвинуваченим не перебуває. 13 грудня 2015 року вона отримала дзвінок від працівника ДПС, про те, що сталося ДТП за участю її сина. Потім їй зателефонував лікар 4 міської лікарні. Вона з чоловіком приїхали в 4 міську лікарню. Де були працівники ДПС та обвинувачений. Лікарі сказали, що вони таке не лікують і її сина госпіталізували в обласну дитячу лікарню на вул. Космічну в м. Дніпропетровськ. Син проходив лікування біля двох тижнів в нейрохірургічному відділенні. Потім він був виписаний на амбулаторне лікування. На даний час він перебуває на обліку у невропатолога. Обвинувачений компенсував всі витрати на лікування. На даний час претензій матеріального та морального характеру до обвинуваченого вона не має. Обвинувачений вибачився. Просила призначити йому не суворе покарання та пом`якшити його, так як він місце ДТП не залишив, надав допомогу.

За згодою учасників кримінального провадження, суд, відповідно до вимог ч. 3 ст. 349 КПК України, визнав недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються і обмежився допитом обвинуваченого, неповнолітнього потерпілого, його законного представника і дослідженням документів, які характеризують особу обвинуваченого та документів стосовно процесуальних витрат. При цьому суд з`ясував, що обвинувачений правильно розуміє зміст цих обставин, сумнівів у добровільності його позиції нема.

Враховуючи показання обвинуваченого, неповнолітнього потерпілого, його законного представника та їх бажання не досліджувати інші докази по справі, суд вину обвинуваченого ОСОБА_5 у вчиненні вищевказаного кримінального правопорушення вважає доведеною повністю.

Дії ОСОБА_5 суд вважає правильно кваліфіковано за ч. 2 ст. 286 КК України, як порушення правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що заподіяло тяжке тілесне ушкодження.

При призначенні покарання обвинуваченому, суд враховує дані про особу обвинуваченого, обставини, що пом`якшують та обтяжують його покарання. Обставиною, що пом`якшує покарання обвинуваченого є щире каяття, добровільне відшкодування завданого збитку. Обставин, що обтяжують покарання обвинуваченого не встановлено.

За місцем проживання та роботи обвинувачений характеризується позитивно /а.к.п. 35, 41/, раніше не судимий /а.к.п. 31/, на обліку у лікаря нарколога та психіатра не перебуває /а.к.п. 32, 33/.

На підставі ст. 65 КК України враховуючи тяжкість злочину, особу обвинуваченого, а саме те, що обвинувачений раніше не судимий, за місцем проживання та роботи характеризується позитивно, на обліку у лікаря психіатра та нарколога не перебуває, перебуває на обліку як онкохворий, вину визнав повністю, щиро розкаявся у вчиненому кримінальному правопорушенні, добровільно відшкодував завдані збитки, законний представник потерпілого також просила пом`якшити покарання обвинуваченому, суд вважає, що покарання обвинуваченому слід призначити із застосуванням ст. 69 КК України, більш м`якого виду основного покарання, не вказаного в санкції ч. 2 ст. 286 КК України, у вигляді штрафу. Також суд вважає, що до обвинуваченого не слід застосовувати додаткове покарання у вигляді позбавлення права керування транспортними засобами, так як він вчинив дане кримінальне правопорушення не встані алкогольного сп`яніння, законний представник потерпілого претензій до обвинуваченого не має, оскільки саме таке покарання є необхідним та достатнім для виправлення обвинуваченого та попередження вчинення ним нових злочинів.

Запобіжний захід обвинуваченому ОСОБА_5 не обирався і підстав для його обрання не має.

Цивільний позов у справі не заявлявся.

У справі маються судові витрати за проведення автотехнічної експертизи /а.к.п. 37/ в сумі 491 грн. 04 коп., які підлягають стягненню з обвинуваченого на користь держави.

Речових доказів у справі не має.

Керуючись ст.ст. 373, 374 КПК України, суд
У Х В А Л И В:
Визнати ОСОБА_5 винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України та призначити йому покарання із застосуванням ст. 69 КК України, у вигляді штрафу в розмірі 200 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що на день ухвалення вироку становить 3 400 (три тисячі чотириста) гривень без позбавлення права керування транспортними засобами.

Запобіжний захід обвинуваченому ОСОБА_5 не обирався.

Стягнути з ОСОБА_5 (ІНН НОМЕР_2 ) на користь держави 491 грн. 04 коп. в рахунок відшкодування процесуальних витрат.

Вирок може бути оскаржений до Апеляційного суду Дніпропетровської області через Павлоградський міськрайонний суд Дніпропетровської області протягом 30 днів з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Вирок суду відповідно до ч. 2 ст. 394 КПК України не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювалися під час судового розгляду і дослідження яких було визнано судом недоцільним відповідно до частини 3 ст. 349 КПК України.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

Суддя: ОСОБА_1