Провадження № 1-кп/711/105/16
Справа № 711/520/16-к
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
03 жовтня 2016 року Придніпровський районний суд м. Черкаси в складі:

головуючого: судді ОСОБА_1 ;
за участю:

секретаря судового засідання ОСОБА_2 ;
прокурора ОСОБА_3 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Черкаси кримінальне провадження, внесене в Єдиний реєстр досудових розслідуваньза №0003324 від 11.10.2015 року відносно:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Черкаси, українця, громадянина України, із середньою спеціальною освітою, не одружений, має на утриманні неповнолітню дитину, тимчасово непрацюючий, фактично проживаючий за адресою: АДРЕСА_1 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше судимого: 27.03.2012 Придніпровським районним судом м. Черкаси за ч. 1 ст. 309, ч. 2 ст. 15 ч. 2 ст. 185, ч. 2 ст. 185, ч. 3 ст. 185, ч. 2 ст. 186, 69, 70 КК України до 3 років позбавлення волі; звільнений 24.06.2014 за ухвалою Придніпровського районного суду м.,Черкаси від 16.06.2014 згідно п. «Б» ст. 4 ЗУ «Про амністію у 2014 році» від 08.04.2014,

обвинуваченого у вчинені кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.185, ч.3 ст.185 КК України,

із участю в судовому розгляді:

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

захисника обвинуваченого ОСОБА_5 ,

В С Т А Н О В И В:
10 жовтня 2015 року близько 19.00 год. ОСОБА_4 , 1986 р.н., повторно, маючи умисел на таємне викрадення чужого майна, спільно та за попередньою змовою із особою, матеріали відносно якої виділені в окреме провадження, через неявку останнього до суду та перебувають на розгляді, відчинивши вхідні двері знайденим ключем, проникли в приміщення квартири АДРЕСА_3 , звідки таємно, умисно, з корисливих мотивів, викрали майно, яке належить ОСОБА_6 , а саме: пральну машинку «Ariston», вартістю 5000 гривень, телевізор «Suрrа», вартістю 350 гривень, ТВ-тюнер «Strong», вартістю 400 гривень, праску «Elenberg», вартістю 250 гривень, роутер «Asus», вартістю 333 гривні, після чого з викраденим з місця вчинення кримінального правопорушення зникли, чим завдали потерпілому ОСОБА_6 матеріальну шкоду на загальну суму 6333 гривні. Також перебуваючи у вказаному приміщенні здійснили викрадення чужого майна, що належить ОСОБА_7 , а саме: чоловіча барсетка вартістю 80 гривень, чоловічий гаманець коричневого кольору вартістю 80 гривень, мобільний телефон марки «Nokia 5130» вартістю 30 гривень, після чого з викраденим зникли з місця вчинення кримінального правопорушення, чим спричинили ОСОБА_7 матеріальну шкоду на загальну суму 190 гривень.

Також 23.11.2015 року, близько 23 години 00 хвилин, ОСОБА_4 , знаходячись поблизу будинку № 10 по вул. Чехова в м. Черкаси таємно, умисно, з корисливих мотивів з автомобіля «Део Ланос» д.н.з. НОМЕР_1 викрав акумуляторну батарею, після чого з викраденим зник з місця вчинення кримінального правопорушення, чим завдав потерпілому ОСОБА_8 матеріальну шкоду на загальну суму 1000 гривень.

Крім того, він же повторно, в цей же день, в нічний час доби, переслідуючи злочинний умисел, спрямований на таємне викрадення чужого майна (крадіжка), знаходячись поблизу будинку 7 по вул. Козацькій в м. Черкаси таємно, умисно, з корисливих мотивів з автомобіля «Део Ланос» д.н.з. НОМЕР_2 викрав акумуляторну батарею, після чого з викраденим зник з місця вчинення кримінального правопорушення, чим завдав потерпілому ОСОБА_9 матеріальну шкоду на загальну суму 700 гривень.
Також він, повторно, в цей же день, в нічний час доби, переслідуючи злочинний умисел, спрямований на таємне викрадення чужого майна (крадіжка), знаходячись поблизу магазину «Абсолют» по вул. Рябоконя в м. Черкаси таємно, умисно, з корисливих мотивів з автомобіля «Део Ланос» д.н.з. НОМЕР_3 викрав акумуляторну батарею, після чого з викраденим зник з місця вчинення кримінального правопорушення, чим завдав потерпілій ОСОБА_10 матеріальну шкоду на загальну суму 500 гривень.
Крім того, ОСОБА_4 повторно в середині листопада місяця 2015 в нічний час доби переслідуючи злочинний умисел, спрямований на таємне викрадення чужого майна (крадіжка), знаходячись поблизу будинку 5 по вул. Козацькій в м. Черкаси з автомобіля «Део Ланос» д.н.з. НОМЕР_4 викрав акумуляторну батарею, після чого з викраденим зник з місця вчинення кримінального правопорушення, чим завдав потерпілому ОСОБА_11 матеріальну шкоду на загальну суму 800 гривень.
Він же повторно, 30.11.2015 близько 22 години, знаходячись поблизу будинку 19/1 по вул. Сумгаїтській в м. Черкаси, з автомобіля «ВАЗ 2105» д.н.з. НОМЕР_5 викрав автомагнітолу «Prology» разом з пультом дистанційного управління, після чого з викраденим зник з місця вчинення кримінального правопорушення, чим завдав потерпілому ОСОБА_12 матеріальну шкоду на загальну суму 500 гривень.
Також він, повторно, в цей же день, в нічний час доби, переслідуючи злочинний умисел, спрямований на таємне викрадення чужого майна (крадіжка), знаходячись поблизу будинку № 458 по вул. Гоголя в м. Черкаси таємно, умисно, з корисливих мотивів з автомобіля «ВАЗ 2103» д.н.з. НОМЕР_6 викрав акумуляторну батарею, після чого з викраденим зник з місця вчинення кримінального правопорушення, чим завдав потерпілому ОСОБА_13 матеріальну шкоду на загальну суму 500 гривень.

Також він, 18.05.2016 року, приблизно о 04:00 год за адресою: АДРЕСА_4 , шляхом віджиму вікна, проник до торгівельного павільйону, звідки таємно, умисно, з корисливих мотивів, викрав майно, яке належить ОСОБА_14 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , прож.: АДРЕСА_5 , а саме: продукти харчування, приблизною вартістю 2000 гривень, та електронні ваги в кількості 7 штук, приблизною вартістю 600 гривень, після чого з викраденим з місця вчинення кримінального правопорушення зник, чим завдав потерпілому ОСОБА_14 матеріальну шкоду приблизно загальну суму 2600 гривень.

Відносно іншої особи матеріали ухвалою Придніпровського районного суду м.Черкаси від 30.09.2016 року виділені в окреме провадження в порядку, передбаченому ст. 334 КПК України.

Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 вину визнав у повному обсязі, визнав всі фактичні обставини кримінальних проваджень у відповідності до зачитаних обвинувальних актів та пояснив, по обвинувальному акту від 20.01.2016 року, що 10.10.2015 року близько 19.00 він, разом із ОСОБА_15 зайшли за адресою АДРЕСА_6 , потрапили до квартири відкривши двері ключами, які знайшов в дворі, на них був номер квартири зазначений, спочатку хотіли просто повернути ключі, дома нікого не було, вони відкрили двері, викрали перелічене в обвинувальному акті майно, в результаті воно було повернуте потерпілим, які разом проживали, знімаючи квартиру. Враховуючи, що майно було повернуто наявний цивільний позов не визнає. По обвинувальному акту, затвердженому 29.01.2016 року, деталей всіх не пам`ятає, визнає вину, що скоїв 6 крадіжок із автомобілів вночі, 3 крадіжки здійснив 23.11.2015 року, решту також в листопаді, під час чого викрав перелічене майно у вказаній послідовності, із вказаними потерпілими розрахувався у повному обсязі. По обвинувальному акту, затвердженому 30.06.2016 року, точної дати не пам`ятає, по вул. Сєдова в торговому павільйоні віджав вікно, викрав продукти харчування та електронні ваги. Також шкоду потерпілому відшкодовано. Всі крадіжки вчинив через скрутне матеріальне становище, у його дружини онкологія, була чорна смуга життя, потрібні були кошти, крім того, що працював, все одно пішов на вчинення крадіжок. На його утриманні двоє дітей, одна його, друга дитина дружини від першого шлюбу. Також поганий стан здоров`я у нього, була операція на щелепі, потрібно було подальше лікування. На даний час кається у вчиненому, підтримує соціальні зв`язки, неодноразово приходила до нього дружина на побачення, прохав суворо не карати. Визнав всі фактичні обставини, пред`явлені в ході судового розгляду та докази, зібрані на стадії досудового розслідування.
Відповідно до ч.3 ст.349 КПК України суд, за згодою всіх учасників судового розгляду, визнав недоцільним дослідження доказів стосовно тих фактичних обставин справи, які ніким не оспорюються. При цьому судом з`ясовано, чи правильно учасники судового розгляду розуміють зміст цих обставин, чи добровільною та істинною є їх позиція, а також їм роз`яснено, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оспорювати ці фактичні обставини.

Частина четверта даної статті вказує, що допит обвинуваченого здійснюється обов`язково, крім випадку, якщо він відмовився від давання показань. Однак дана стаття не зобов`язує сторону обвинувачення надавати докази в кримінальному провадженні, якщо суд за згодою всіх учасників кримінального провадження визнав недоцільним дослідження наявних доказів, які таким чином повністю визнаються в судовому засіданні сторонами провадження. Тому визнання вини та відмова обвинувачених від детальних показів в судовому засіданні не перешкоджає розглядати дане кримінальне провадження у відповідності до положень ч.3 ст.349 КПК України, що чітко узгоджується із нормами вказаної статті та позбавляє необхідності доведення фактичних обставин посилаючись на зібрані в справі докази. Дане положення виключно стосується необхідності та порядку дослідження доказів, іншого тлумачення та поняття не містить.

Заперечень з приводу оголошених фактичних обставин, встановлених в ході досудового розслідування в кримінальному проваджені, від сторін судового засідання, не надійшло, учасники погодилися із кваліфікацією вчинених діянь, будь-які заперечення відсутні.

Вина обвинуваченого підтверджується його показаннями, даними ним у судовому засіданні, що стосується визнання вини у вчиненому та інкримінованому органом досудового розслідування, та тими доказами, які були зібрані органами досудового розслідування і які він визнав у судовому засіданні відповідно до ч.3 ст.349 КПК України.

Суд вважає, що пред`явлене обвинувачення доведено і дії обвинуваченого суд кваліфікує:

за ч.2 ст.185 КК України, як таємне викрадення чужого майна, вчинене повторно за попередньою змовою групою осіб;

за ч.3 ст.185 КК України, як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинена повторно за попередньою змовою групою осіб, поєднане з проникненням у житло та інше приміщення.

При призначенні покарання обвинуваченому суд враховує характер та ступінь суспільної небезпечності вчинених ним кримінальних правопорушень, особу обвинуваченого, відповідно до положень ст.65 КК України.

Згідно ст.66 КК України, пом`якшуючою його відповідальність обставиною, суд визнає щире каяття у вчиненому та активне сприяння розкриттю злочину.

Згідно ст.67 КК України, обставини, що обтяжує покарання обвинуваченого, судом не виявлено.
Враховуючи вказані обставини, характер та ступінь суспільної небезпеки вчинених обвинуваченим кримінальних правопорушень, які на підставі ч.2 ст.12 КК України є злочинами середньої тяжкості та на підставі ч.3 ст.12 тяжким злочином, кількості вчинених діянь, наявності наслідків у виді матеріальної шкоди, суд приходить до висновку про необхідність засудження ОСОБА_4 до покарання у виді позбавлення волі.

Однак, враховуючи конкретні обставини справи, підтверджені в судовому засіданні, його особу, який має постійне місце проживання, за яким має позитивні характеристики, на спеціальних обліках не перебуває, визнання вини та відношення до вчиненого, йоговік, стан здоров`я, наявність на утриманні неповнолітніх дітей: сина ОСОБА_16 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , нерідної доньки, наявність сталих соціальних зв`язків, які не втратилися під час перебування його під вартою, відшкодування спричиненої шкоди, детальні свідчення відносно фактичних обставин вчинення кримінальних правопорушень суд обґрунтовує за можливе призначити покарання у виді позбавленням волі, наближене до мінімальних розмірів санкції інкримінованої статті.

Дії обвинуваченого ОСОБА_4 кваліфіковані різними частинами інкримінованої статті КК України, тому суд вважає за необхідне призначити йому покарання за кожний злочин окремо та визначити остаточне покарання, шляхом часткового складання призначених покарань у відповідності до положень ч.1 ст.70 КК України.

Враховуючи всю сукупність обставин, встановлених під час судового розгляду та те, що обвинувачений тривалий проміжок часу утримувався під вартою, таким чином сумлінно відбував покарання, суд вважає, що саме така міра призначеного покарання у виді позбавлення волі є необхідною і достатньою для виправлення обвинуваченого та попередження вчинення ним нових злочинів.

Дана позиція викладена уПостанові Пленуму Верховного Суду України №7 від 24.10.2003 року «Про практику призначення судами кримінального покарання».

Підстав для застосування обвинуваченому ст.ст. 69, 75 КК України суд не вбачає, так, як обвинувачений вчинив ряд умисних кримінальних правопорушень спрямованих проти власності, враховуючи проникнення в житло та наявність у нього непогашеної судимості за аналогічні злочини.

Цивільний позов потерпілого ОСОБА_6 до ОСОБА_4 та ОСОБА_15 про стягнення матеріальної шкоди, завданої злочином, на суму 5983 (п`ять тисяч дев`ятсот вісімдесят три) гривні підлягає залишенню без розгляду з підстав, передбачених ч.1 ст.326 КПК України. Було встановлено, що кримінальне провадження розглядалося протягом значного проміжку часу, цивільний позивач ОСОБА_6 то з`являвся, то ні, в результаті прокурор повідомив, що даний потерпілий в телефонній розмові зазначив, що йому байдуже на цивільний позов та надалі з`являтися в судові засідання не бажає. Клопотань про перенесення судових засідань від жодного із потерпілих не надходило. При цьому судом вживалися належні заходи щодо повідомлення про судові засідання потерпілих та взято до уваги, що бути присутнім в судовому засіданні це право потерпілих, а не обов`язок, у відповідності до положень ст. 325 обов`язкової участі потерпілих у судових засіданнях судом не встановлено, було встановлено за можливе з`ясувати фактичні обставини вчинення кримінальних правопорушень за відсутності кожного із потерпілих.

При застосуванні ч.5 ст.72 КК України суд обґрунтовує необхідність зарахування строку попереднього ув`язнення із дати затримання обвинуваченого без ухвали слідчого судді до дати набрання вироком законної сили, тобто вказівкою на подію, обґрунтовуючи наступним.

Відповідно до ч.1 ст.113 КПК України процесуальні строки це встановлені Законом або відповідно до нього судом проміжки часу у межах яких учасники кримінального провадження зобов`язані (мають право) приймати процесуальні рішення чи вчиняти процесуальні дії.

Відповідно до положень ч.2 ст.114 КПК України будь-які строки, що встановлюються судом, не можуть перевищувати меж граничного строку, передбаченого цим Кодексом та не перешкоджають право на захист.

Положення ч.1 ст.115 цього Кодексу зазначають, що строки можуть визначатися судом вказівкою на подію.

Встановлена дата затримання ОСОБА_4 як 18.05.2016 року, що підтверджено протоколом затримання особи від 18.05.2016 року.

Судові витрати відсутні.

Доля речових доказів повинна бути вирішена на підставі ст.100 КПК України.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст. ст. 91, 113-115, 325, 326, 349, 368-371, 374, 377 КПК України, ст.ст. 65-70, 89, 185 КК України -

У Х В А Л И В:
Визнати ОСОБА_4 винним у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.185, ч.3 ст.185 КК України та призначити йому покарання:

за ч.2 ст.185 КК України - у виді 2 років позбавлення волі;

за ч.3 ст.185 КК України - у виді 3 роки позбавлення волі.

На підставі ч.1 ст.70 КК України за сукупністю злочинів, шляхом часткового складання призначених покарань, остаточно призначити до відбуття 3 роки 8 місяців позбавлення волі.

Запобіжний захід засудженому ОСОБА_4 у вигляді тримання під вартою, до вступу вироку у законну силу, залишити без змін.

Строк відбування покарання рахувати із встановленого моменту затримання, тобто із 18.05.2016 року. Строк перебування під вартою обвинуваченого ОСОБА_4 із 18.05.2016 року по день набрання вироку законної сили (включно) підлягає зарахуванню у строк відбутого покарання у співвідношенні 1 день попереднього ув`язнення до 2 днів позбавлення волі згідно з положеннями ч.5 ст. 72 КК України.

Цивільний позов потерпілого ОСОБА_6 до ОСОБА_4 та ОСОБА_15 про стягнення матеріальної шкоди, завданої злочином, на суму 5983 (п`ять тисяч дев`ятсот вісімдесят три) гривні залишити без розгляду.

Речові докази по кримінальному провадженню:

-особисті речі потерпілих, які були їм повернуті на відповідальне зберігання залишити за належністю;

-письмові матеріали кримінального провадження, що містять характеризуючі дані на обвинуваченого та були долучені прокурором та стороною захисту під час дослідження у судовому засіданні зберігати при матеріалах кримінального провадження.

На вирок може бути подана апеляційна скарга до Апеляційного суду Черкаської області через Придніпровський районний суд м. Черкаси протягом 30 днів - учасниками процесу з дня його проголошення.

Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок суду, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Головуючий: ОСОБА_1