Справа №295/8413/16-к

УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
28.10.2016 року м. Житомир
Слідчий суддя Богунського районного суду м. Житомира ОСОБА_1
за участі секретаря судового засідання ОСОБА_2
розглянувши у відкритому судовому засіданні заяву ОСОБА_3 про відвід слідчому судді Богунського районного суду м. Житомира ОСОБА_4 ,-
В провадженні слідчого судді Богунського районного суду м. Житомира ОСОБА_5 знаходиться скарга ОСОБА_3 на бездіяльність начальника Житомирського ВП ГУ НП в Житомирській області ОСОБА_6
24.10.2016 року через канцелярію суду ОСОБА_3 подала письмову заяву про відвід слідчого судді ОСОБА_4 , яка мотивована тим, слідчий суддя ОСОБА_4 по іншим справам постановляв процесуальні рішення, з якими заявник не погоджується, що, на її думку, свідчить про його упередженість при розгляді справ за її скаргою.
В подальшому в судовому засіданні 24.10.2016 року ОСОБА_3 заяву про відвід слідчому судді ОСОБА_4 підтримала, просила її задоволити.
В судове засідання 28.10.2016 року заявник не з`явилась, про час та місце розгляду заяви повідомлялась належним чином, що не є перешкодою для розгляду заяви без її участі.
Представник Житомирської місцевої прокуратури в судове засідання для розгляду питання про відвід слідчому судді ОСОБА_4 не з`явився, про час та місце розгляду заяви повідомлявся належним чином, що не є перешкодою для розгляду заяви про відвід.
Відповідно до ч. 3 ст. 81 КПК України при розгляді відводу має бути вислухана особа, якій заявлено відвід, якщо вона бажає дати пояснення, а також думка осіб, які беруть участь у кримінальному провадженні. Питання про відвід вирішується в нарадчій кімнаті вмотивованою ухвалою слідчого судді.
Норми статті 81 КПК України не регламентують обов`язкову участь в розгляді заяви про відвід осіб, які беруть участь у справі, та особи, якій заявлено відвід, якщо вона не бажає дати пояснення.
Згідно ст. ст. 75, 80 КПК України слідчий суддя, суддя або присяжний не може брати участь у кримінальному провадженні: 1) якщо він є заявником, потерпілим, цивільним позивачем, цивільним відповідачем, близьким родичем чи членом сім`ї слідчого, прокурора, підозрюваного, обвинуваченого, заявника, потерпілого, цивільного позивача, цивільного відповідача; 2) якщо він брав участь у цьому провадженні як свідок, експерт, спеціаліст, перекладач, слідчий, прокурор, захисник або представник; 3) якщо він особисто, його близькі родичі чи члени його сім`ї заінтересовані в результатах провадження; 4) за наявності інших обставин, які викликають сумнів у його неупередженості; 5) у випадку порушення встановленого частиною третьою статті 35 цього Кодексу порядку визначення слідчого судді, судді для розгляду справи.
Дослідивши заяву ОСОБА_3 про відвід слідчому судді ОСОБА_4 , слідчий суддя приходить до висновку про відмову в задоволенні заяви про відвід, виходячи з наступного.
В заяві про відвід слідчому судді ОСОБА_4 не наведені підстави, що виключають його участь у розгляді скарги.
Доводів на підтвердження сумнівів в об`єктивності, неупередженості та безсторонності судді в розгляді справи не наведено. Постановлення слідчим суддею процесуальних рішень, з якими не погоджується заявник, не можуть свідчити про необ`єктивність чи упередженість слідчого судді. При розгляді справ та постановленні рішень слідчий суддя керується виключно вимогами закону та верховенством права. Доказів, які б підтверджували власну думку заявника про прийняття слідчим суддею ОСОБА_4 незаконних рішень заявником ОСОБА_3 не надано.
Сам факт того, що раніше суддя ОСОБА_4 вже розглядав скарги заявника не може слугувати безумовною підставою для його відводу.
Керуючись вимогами Конституції України, Закону України «Про судоустрій і статус суддів», Конвенцією про захист прав людини і основоположних свобод, за якою кожен має право на незалежний і справедливий суд, Бангалорськими принципами поведінки суддів, схвалених резолюцією Економічної та Соціальної Ради ООН від 27.07.2006 року, Кодексом суддівської етики, затвердженим ХІ черговим з`їздом суддів України від 22.02.2013 року, при виконанні своїх обов`язків, суддя не повинен словами чи поведінкою демонструвати прихильність чи упередженість до будь-якої особи чи групи осіб, керуючись причинами, що не стосуються справи.
У рішенні Європейського суду з прав людини від 09.11.2006 року у справі Білуха проти України зазначено, що наявність безсторонності відповідно до п.1 ст.6 Конвенції має визначатися за суб`єктивними та об`єктивними критеріями. Відповідно до суб`єктивного критерію беруться до уваги особисті переконання та поведінка окремого судді, тобто те, чи виявляв суддя упередженість або безсторонність у конкретній справі. Згідно з об`єктивним критерієм визначається, серед інших аспектів, чи забезпечував суд як такий та його склад умови, за яких були б неможливі будь-які сумніви в його безсторонності та неупередженості. У кожній окремій справі слід вирішувати чи мають стосунки, що розглядаються, таку природу та ступінь, які свідчать про відсутність безсторонності суду. Що стосується суб`єктивного критерію, то особиста безсторонність судді презумується, поки не надано доказів протилежного.
Таким чином, обставини, на які посилається заявник, є безпідставними та надуманими, жодним чином не свідчать про необ`єктивність чи упередженість слідчого судді ОСОБА_4 при виконанні професійних обов`язків при здійсненні правосуддя.
Керуючись ст. ст. 75, 80, 81 КПК України, слідчий суддя, -
В задоволенні заяви ОСОБА_3 про відвід слідчого судді Богунського районного суду м. Житомира ОСОБА_4 відмовити.
Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1