Справа № 551/1141/16-к
ВИРОК
іменем України
02 грудня 2016 року Шишацький районний суд Полтавської області в складі

головуючого - судді ОСОБА_1 ,

секретаря ОСОБА_2 ,

за участю прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченої ОСОБА_4 ,

потерпілої ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі суду селища Шишаки Полтавської області матеріали кримінального провадження № 0000424 від 03 листопада 2016 року по обвинуваченню

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки с. Сагайдак Шишацького району Полтавської області, зареєстрованої в АДРЕСА_1 , фактично проживаючої в АДРЕСА_2 , українки, громадянки України, освіта середня, не працюючої, не одруженої, раніше не судимої,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України,

ВСТАНОВИВ:

31 жовтня 2016 року близько 09-00 год. з метою реалізації виниклого у неї прямого умислу на викрадення чужого майна ОСОБА_4 зайшла в одну з житлових кімнат в будинку по АДРЕСА_1 , яку займала квартирантка ОСОБА_5 , де з корисливих спонукань, з метою наживи, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння та його суспільно небезпечних наслідків та бажаючи їх настання, скориставшись відсутністю інших осіб, таємно, шляхом вільного доступу, діставши з дерев`яної шафи паперовий конверт з грошима ОСОБА_5 , вийняла з нього 100 доларів США, а решту поклала назад. Після чого залишила приміщення будинку та обміняла вказані кошти на 2575 грн., чим довела свій злочинний намір до кінця та спричинила потерпілій збитки на суму 2605 грн.

Продовжуючи свою злочинну діяльність, 01 листопада 2016 року, з метою реалізації нового умислу на викрадення чужого майна, ОСОБА_4 зайшла до вищевказаної кімнати, де з тієї ж дерев`яної шафи, дістала паперовий конверт з грошима ОСОБА_5 та діючи з корисливих спонукань, з метою наживи, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння та його суспільно небезпечних наслідків та бажаючи їх настання, скориставшись відсутністю інших осіб, таємно, шляхом вільного доступу, вийняла з нього 300 доларів США та поклала конверт назад. Після чого залишила приміщення будинку та обміняла вказані кошти на 7740 грн., чим довела свій злочинний намір до кінця та спричинила потерпілій збитки на суму 7815 грн.

16 листопада 2016 року між обвинуваченою ОСОБА_4 та потерпілою ОСОБА_5 укладена угода про примирення у відповідності до вимог ст. 471 КПК України.

Того ж дня у вказаному кримінальному провадженні затверджено обвинувальний акт. Зазначені документи надійшли до суду 17 листопада 2016 року.

Згідно даної угоди її сторони дійшли згоди щодо остаточної правової кваліфікації дій обвинуваченої за ч. 2 ст. 185 КК України та виду і міри покарання, яке повинна понести ОСОБА_4 у вигляді 1 року позбавлення волі зі звільненням від відбування покарання з випробуванням. Покладання на обвинувачену додаткових обов`язків по відношенню до потерпілої умовами угоди не передбачено.

Розглядаючи питання про затвердження угоди суд виходив з наступного.

Відповідно до п. 1 ч.1 ст. 468 КПК України у кримінальному провадженні може бути укладена угода про примирення між потерпілим та підозрюваним чи обвинуваченим;

Згідно ч. 3 ст. 469 КПК України угода про примирення між потерпілим та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості та у кримінальному провадженні у формі приватного обвинувачення. Укладення угоди про примирення у кримінальному провадженні щодо уповноваженої особи юридичної особи, яка вчинила кримінальне правопорушення, у зв`язку з яким здійснюється провадження щодо юридичної особи, не допускається.

Судом встановлено, що ОСОБА_4 обвинувачується у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України, якій згідно ст. 12 КК України відноситься до злочинів середньої тяжкості. Вказаним злочином шкода суспільним інтересам не завдана. Вірність кваліфікації дій обвинуваченої органами досудового розслідування та сторонами угоди сумніву не викликає.

Як вбачається з реєстру матеріалів досудового розслідування під час досудового слідства зібрано достатньо доказів для обґрунтованої підозри і обвинувачення ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого частиною 2 ст. 185 КК України, а тому визнання нею винуватості є цілком виправданим.

Суд вважає, що істотні обставини, що мають значення для цього провадження, в тому числі обставини, що пом`якшують покарання (щире каяття) та характеризують особу обвинуваченої цілком враховані угодою про примирення і знайшли своє відображення в узгодженому остаточному покаранні, визначеному в межах санкції статті.

Судом встановлено, що укладання угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дії будь яких обставин, ніж ті, що передбачені в угоді. Умови угоди відповідають вимогам ст. 471 КПК та не суперечать вимогам КПК України та КК України, інтересам суспільства. З угоди також не вбачається обставин, які б свідчили про очевидну неможливість виконання обвинуваченою узятих на себе за угодою зобов`язань.

Суд переконався, що обвинувачена беззастережно визнає себе винною у вчиненому злочині та погоджується на призначення узгодженого покарання, цілком зрозуміє зміст цього покарання, а також свої права, передбачені ч. 5 ст. 474 КПК України.

Також судом встановлено, що обвинувачена та потерпіла розуміють наслідки затвердження даної угоди, визначені ст. 473 КПК України, а також наслідки невиконання угоди, передбачені ст. 476 КПК України.

З огляду на викладене, суд дійшов висновку про можливість затвердження угоди про примирення між обвинуваченою ОСОБА_4 та потерпілою ОСОБА_5 з призначенням узгодженої сторонами міри покарання у вигляді 1 року позбавлення волі із застосуванням наслідків ст. 75 КК України, а саме звільнення обвинуваченої від відбування призначеного покарання з випробуванням. При цьому керуючись вимогами ч. 4 ст. 75 КК України суд вважає необхідним застосувати мінімальний іспитовий строк - один рік.

Завдана злочином шкода у сумі 10420 грн. відшкодована обвинуваченою на стадії досудового розслідування.

Керуючись вимогами ч. 2 ст. 124 КПК України суд вважає необхідним стягнути з обвинуваченої на користь держави судові витрати у розмірі 351,84 грн. на залучення експерта для проведення судової дактилоскопічної експертизи.

Відомості про речові докази у матеріалах справи відсутні та прокурором не оголошувались.

З урахуванням наведеного та керуючись ст. ст. 124, 314, 373, 374, 475 КПК України, суд,

УХВАЛИВ:

Затвердити угоду про примирення від 16 листопада 2016 року між обвинуваченою ОСОБА_4 та потерпілою ОСОБА_5 .

ОСОБА_4 визнати виною у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України, призначивши їй узгоджене сторонами покарання у вигляді 1 (одного) року позбавлення волі зі звільненням її на підставі положень ст. 75 КК України від відбування призначеного покарання з випробуванням, з іспитовим строком 1 рік.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь держави 351 (триста п`ятдесят одну) грн. 84 коп. судових витрат пов`язаних з залученням експерта.

Вирок може бути оскаржений до Апеляційного суду Полтавської області через Шишацький районний суд Полтавської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення з підстав, передбачених ст. 394 КПК України.

Обвинуваченій та прокурору копію вироку вручити негайно після його проголошення.

Головуючий суддя ОСОБА_6 Сиволап