Справа № 161/5548/15-к Провадження №11-кп/773/436/16 Головуючий у 1 інстанції: ОСОБА_1
Категорія:ч.2 ст.286 КК України Доповідач: ОСОБА_2
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
18 листопада 2016 року місто Луцьк

Апеляційний суд Волинської області в складі:
головуючого - судді ОСОБА_2 ,
суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
при секретарі ОСОБА_5 ,
з участю прокурора ОСОБА_6 ,
обвинуваченого ОСОБА_7 ,
захисника ОСОБА_8 ,
потерпілих ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 ,
представника потерпілого ОСОБА_13 ОСОБА_14 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду кримінальне провадження за апеляційними скаргами першого заступника прокурора Волинської області ОСОБА_15 , представника потерпілого ОСОБА_13 ОСОБА_14 , захисника обвинуваченого ОСОБА_8 на вирок Луцького міськрайонного суду Волинської області від 19 травня 2016 року, яким
ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, уродженця та жителя АДРЕСА_1 , одруженого, має на утриманні малолітню дитину ІНФОРМАЦІЯ_2 , працюючого ТзОВ «Кромберг енд Шуберт» комплектувальник проводів, раніше не судимого,

засуджений за ч.2 ст.286 КК України у виді позбавлення волі на строк 5 (п`ять) років з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 3 (три) роки.
Запобіжний захід ОСОБА_7 залишено попередній особисте зобов`язання.

Строк відбуття покарання ОСОБА_7 ухвалено рахувати з моменту приведення даного вироку до виконання.

Стягнуто з ОСОБА_7 в дохід держави 1965 (одна тисяча дев`ятсот шістдесят п`ять) гривень 60 коп. витрат за проведення судових експертиз.

Цивільні позови потерпілих про відшкодування майнової та моральної шкоди задоволено частково, стягнуто з ОСОБА_7 на користь:

ОСОБА_12 в інтересах неповнолітнього ОСОБА_16 - 11 662,48 грн. матеріальної шкоди, 180 000 грн. - моральної шкоди, 4900 грн. - витрат на надання правової допомоги, а всього на загальну суму 196 562, 48 (сто дев`яносто шість тисяч п`ятсот шістдесят дві гривні сорок вісім копійок) гривень.

ОСОБА_12 в інтересах неповнолітнього потерпілого ОСОБА_17 - 1200 грн. матеріальної шкоди, 9800 грн. - моральної шкоди, 4900 грн. - витрат на надання правової допомоги, а всього на загальну суму 15900 (п`ятнадцять тисяч дев`ятсот) гривень.

ОСОБА_10 1050 грн. - матеріальної шкоди, 10000 грн. - моральної шкоди, 4900 грн. - витрат на надання правової допомоги, а всього на загальну суму 15 950 (п`ятнадцять тисяч дев`ятсот п`ятдесят) гривень.

ОСОБА_13 278 244,23 грн. - матеріальної шкоди, 20 000 грн. - моральної шкоди, 5500 грн. - витрат на надання правової допомоги, а всього на загальну суму 303 744,23 (триста три тисячі сімсот сорок чотири гривні двадцять три копійки) гривень.

ОСОБА_9 в інтересах неповнолітнього потерпілого ОСОБА_18 1200 грн. матеріальної шкоди, 10000 грн. - моральної шкоди, 4900 грн. - витрат на надання правової допомоги, а всього на загальну суму 16 100 (шістнадцять тисяч сто) гривень.

ОСОБА_9 в інтересах неповнолітнього потерпілого ОСОБА_19 4331 грн. -матеріальної шкоди, 100 000 грн. - моральної шкоди, 4900 грн. витрат на надання правової допомоги, а всього на загальну суму 109 231 (сто дев`ять тисяч двісті тридцять одну) гривень.

ОСОБА_11 3000 грн. - матеріальної шкоди, 15000 грн. - моральної шкоди, 4900 грн. витрат на надання правової допомоги, а всього на загальну суму 22 900 (двадцять дві тисячі дев`ятсот) гривень.

ОСОБА_12 5450 грн. - матеріальної шкоди, 15000 грн. - моральної шкоди, 4900 грн. - витрат на надання правової допомоги, а всього на загальну суму 25 350 (двадцять п`ять тисяч триста п`ятдесят) гривень.

ОСОБА_9 1200 грн. - матеріальної шкоди, 7000 грн. - моральної шкоди, 4900 грн. - витрат на надання правової допомоги, а всього на загальну суму 13 100 (тринадцять тисяч сто) гривень.

Вирішено долю речових доказів.

В ході судового розгляду кримінального провадження, апеляційний суд, -

В С Т А Н О В И В:
Вироком суду ОСОБА_7 засуджений за те, що він, 24.01.2015 року, близько 23 год. 40 хв., керуючи технічно справним автомобілем марки "Daewoo" моделі "Lanos", номерний знак НОМЕР_1 , рухаючись по вул. Карпенка-Карого зі швидкістю не меншою ніж 104.2-123.5 км/год., в напрямку пр. Соборності зі сторони вул. Рівненської в м. Луцьку, перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, проявив безпечність та неуважність, неправильно оцінив дорожню обстановку, відволікся від її спостереження, проігнорувавши положення правил дорожнього руху та перетнувши роздільну смугу руху, здійснив виїзд на смугу зустрічного руху, де скоїв зіткнення з автомобілем марки "Renault" моделі "Trafic" номерний знак НОМЕР_2 під керуванням ОСОБА_13 .

Внаслідок даної дорожньо-транспортної пригоди пасажир автомобіля марки "Renault" моделі "Trafic" номерний знак НОМЕР_2 ОСОБА_20 отримала тілесні ушкодження, які згідно висновку судово-медичної експертизи №105 від 30.01.2015 року, за ступенем тяжкості відносяться до тілесних ушкоджень середнього ступеня тяжкості, за ознакою довготривалого розладу здоров`я та пасажир автомобіля марки "Renault" моделі "Trafic" ОСОБА_16 отримав тілесні ушкодження, які згідно висновку судово-медичної експертизи № 142 від 11.02.2015 року, за ступенем тяжкості відносяться до категорії тяжких тілесних ушкоджень, за ознакою небезпеки для життя.

В апеляційній скарзі заступник прокурора області ОСОБА_15 вважає, що рішення суду першої інстанції винесене із неправильним застосуванням закону України про кримінальну відповідальність та істотним порушенням вимог кримінального процесуального закону (п.п.3,4 ст.409 КПК України).

Просить змінити вирок , виключити з мотивувальної частини посилання суду на те, що в прямому причинному зв`язку з виникненням дорожньо-транспортної пригоди і її наслідками, що настали пошкодження ОСОБА_13 транспортного засобу, заподіяння легких тілесних ушкоджень ОСОБА_10 , ОСОБА_9 , ОСОБА_18 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_17 , стало порушення водієм ОСОБА_7 правил дорожнього руху, оскільки суд вийшов за межі кримінального провадження, передбаченого диспозицією ст.286 КК України.

В апеляційній скарзі та змінах до неї потерпілий ОСОБА_13 та його представник ОСОБА_14 , не оспорюючи фактичних обставин кримінального провадження, просять вирок в частині призначення покарання та стягнення майнової шкоди з ОСОБА_7 , ПАТ «Українська транспортна страхова компанія» на користь ОСОБА_13 змінити в зв`язку з тим, що суд призначив мінімальне покарання не врахував, що злочин скоєно в стані алкогольного сп`яніння та він двічі притягувався до адміністративної відповідальності за керування транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння та призначити ОСОБА_7 7 (сім) років позбавлення волі. Також просить стягнути завдані збитки в сумі 49 500 грн. з ПАТ «Українська транспортна страхова компанія», оскільки суд першої інстанції незаконно їх не стягнув. Стягнути з ОСОБА_7 на користь ОСОБА_13 різницю не покриту страховим відшкодуванням майнову шкоду в розмірі 228 744,23грн.

В запереченні на апеляційну скаргу ОСОБА_13 представник ПАТ «Українська транспортна страхова компанія» ОСОБА_21 зазначає, що оскільки ОСОБА_22 не подано до страхової компанії заяви та документів, на підтвердження обставин ДТП, згідно до ст.37 Закону «Про обов`язкове страхування» ПрАТ «УТСК» не має жодних законних підстав для виплати страхового відшкодування, тому позовні вимоги ОСОБА_22 до ПрАТ «УТСК» є безпідставними.

В апеляційній скарзі захисник обвинуваченого ОСОБА_8 , не оспорюючи фактичних обставин кримінального провадження, просить змінити вирок в частині призначеного покарання та призначити його підзахисному покарання не пов`язане із позбавленням волі, оскільки визначене судом покарання у виді 5 (п`яти) років позбавлення волі з позбавленням права керування транспортними засобами на 3 (три) роки є надто суровим і не відповідає особі винного, який визнав себе винним у скоєному та частково визнав позови про відшкодування матеріальної шкоди, позитивно характеризується, має на утриманні малолітню дитину, злочин вчинив не умисно, до кримінальної відповідальності притягається вперше. В частині вирішення цивільного позову потерпілого ОСОБА_12 в інтересах малолітнього ОСОБА_16 до ОСОБА_7 про відшкодування майнової та моральної шкоди завданої джерелом підвищеної небезпеки внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, зокрема стягнення вартості пошкоджених предметів - планшета Леново А3300, мобільного телефона, одягу та взуття на загальну суму 4345,90 грн. відмовити. В частині задоволення моральних збитків - вирішити позов у відповідності до вимог розумності та справедливості.

В частині вирішення цивільного позову ОСОБА_9 в інтересах малолітнього ОСОБА_19 до ОСОБА_7 про відшкодування майнової і моральної шкоди завданої джерелом підвищеної небезпеки внаслідок дорожньо-транспортної пригоди щодо стягнення вартості пошкоджених особистих речей і предметів на загальну суму 2831 грн. відмовити, а в частині задоволення моральних збитків - вирішити позов у відповідності до вимог розумності та справедливості.

Закрити провадження щодо ОСОБА_13 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_18 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_17 , на підставі п.2 ч.1 ст.284 КПК України.

Заслухавши доповідача, який доповів суть вироку суду першої інстанції повідомив ким і в якому обсязі він оскаржений, виклав доводи апеляційних скарг, думку прокурора, який підтримав апеляційну скаргу заступника прокурора Волинської області, заперечив апеляційні скарги захисника обвинуваченого ОСОБА_8 та представника потерпілого ОСОБА_13 ОСОБА_14 , потерпілого ОСОБА_13 , які підтримали свою апеляційну скаргу та заперечили скарги прокурора та представника обвинуваченого, думку обвинуваченого та його захисника, які підтримали свою скаргу та скаргу прокурора, заперечили скаргу потерпілого і його представника, суд апеляційної інстанції дійшов висновку про задоволення апеляції прокурора та часткового задоволення апеляції захисника обвинуваченого, відмовити в задоволенні апеляційної скарги потерпілого та його представника з таких підстав.

Вина обвинуваченого повністю доведена матеріалами кримінального провадження, кваліфікація дій є правильною і ніким з учасників процесу не оспорюється.
Відповідно до ст.370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим. Законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до статті 94 цього Кодексу. Вмотивованим є рішення, в якому наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення.

Посилання прокурора на те, що судом першої інстанції було порушено норми процесуального і матеріального права є вірним.

Зокрема, визнавши ОСОБА_7 винним у порушенні правил безпеки дорожнього руху, внаслідок чого пошкоджено транспортний засіб марки «Рено Трафік» ОСОБА_13 , спричинено легкі тілесні ушкодження ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_18 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 і ОСОБА_17 , суд вийшов за межі складу кримінального правопорушення, передбаченого диспозицією статті 286 КК України.

Частиною 1 ст.286 КК України передбачено кримінальну відповідальність за порушення правил безпеки дорожнього руху, що спричинило потерпілому середньої тяжкості тілесні ушкодження, а ч.2 ст.286 КК України тяжкі тілесні ушкодження або смерть.

Диспозицією ст.286 КК України не передбачено кримінальної відповідальності за заподіяння при порушенні правил безпеки дорожнього руху легких тілесних ушкоджень та пошкодження транспортних засобів. Згідно до ч.3 ст.374 КПК України, мотивувальна частина обвинувального вироку повинна містити формулювання обвинувачення, визнаного судом доведеним, статтю (частину статті) закону України про кримінальну відповідальність, що передбачає відповідальність за кримінальне правопорушення, винним у вчиненні якого визнається обвинувачений.

Відповідно до ст.2 КК України підставою кримінальної відповідальності є вчинення особою суспільно-небезпечного діяння, яке містить склад злочину, передбаченого цим Кодексом.

А тому, колегія суддів погоджується із думкою прокурора про виключення з мотивувальної частини посилання суду на те, що в прямому причинному зв`язку з виникненням дорожньо-транспортної пригоди і наслідками, що настали у вигляді пошкодження належного ОСОБА_13 транспортного засобу, заподіяння легких тілесних ушкоджень ОСОБА_10 , ОСОБА_9 , ОСОБА_18 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_17 , стало порушення водієм ОСОБА_7 правил дорожнього руху.

Щодо посилань представника потерпілого в апеляції на невідповідність призначеного покарання ступеню тяжкості кримінального правопорушення, внаслідок його м`якості, мотивуючи тим, що ОСОБА_7 двічі притягався до адміністративної відповідальності за керування транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння та цей злочин вчинив в стані алкогольного сп`яніння та просили призначити обвинуваченому покарання у виді 7 (семи) років позбавлення волі, то суд вважає їх безпідставними.

Твердження захисту про те, що суд обрав міру покарання ОСОБА_7 , яка за суворістю не відповідає тяжкості кримінального правопорушення та особі винного також є безпідставними.

Відповідно до ст.ст.50, 65 КК України при призначенні покарання суд має враховувати ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання. Особі, яка вчинила злочин, має бути призначено покарання, необхідне і достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів.
Суд першої інстанції призначаючи покарання ОСОБА_7 в межах санкції статті за якою його притягнуто до кримінальної відповідальності у виді позбавлення волі до 5 (п`яти) років з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 3 (три) роки, врахував ступінь тяжкості вчиненого злочину, дані про особу обвинуваченого та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.
Зокрема, що він не був судимий, вперше притягається до кримінальної відповідальності, вину визнав повністю, розкаявся у вчиненому, активно сприяв у розкритті злочину, має постійне місце проживання і роботи, на утриманні є малолітня дитина, яка хворіє, під час досудового розслідування та судового розгляду збитки потерпілим не відшкодовані, потерпілі просили на обранні суворої міри покарання, під час вчинення злочину перебував в стані алкогольного сп`яніння.
До обставин, що пом`якшують покарання обвинуваченого, суд відніс щире каяття, активне сприяння у розкритті злочину.
Обставиною, що обтяжує покарання вчинення злочину в стані алкогольного сп`яніння.
Таке покарання, на думку колегії суддів, відповідає вимогам ст.ст. 50, 65 КК України, є справедливим, необхідним і достатнім для його виправлення і попередження вчинення обвинуваченим нового злочину.

Твердження потерпілого та його представника в апеляції про те, що суд при вирішенні питання про задоволення цивільного позову порушив вимоги ч.1 ст.129 КПК України, а саме в частині стягнення майнової шкоди в розмірі 49 500 грн. з відповідача ПАТ «Українська транспортна страхова компанія», а суд стягнув вищезазначену суму з обвинуваченого ОСОБА_7 , що на їх думку, порушило права позивача на його розсуд керувати своїми процесуальними правами підлягає до задоволення.

Згідно до ст.129 КПК України, ухвалюючи обвинувальний вирок, суд, в залежності від доведеності і розміру позову задовольняє цивільний позов повністю або частково.

При цьому, суд повинен з`ясувати характер і розмір заподіяної шкоди та вирішити позов у відповідності із законом.

Дані вимоги закону судом першої інстанції при розгляді цивільного позову в кримінальному провадженні були не повністю дотримані.

Оскільки суд першої інстанції при вирішенні цивільного позову в частині стягнення з ПАТ «Українська транспортна страхова компанія» на користь ОСОБА_13 майнової шкоди фактично не прийняв рішення та не зазначив про нього у вироку, тому суд апеляційної інстанції позбавлений можливості прийняти рішення в цій частині вирішення цивільного позову.

Щодо посилань захисту в апеляційній скарзі на те, що суд першої інстанції не дослідив факт відсутності складу кримінального правопорушення та наслідків, що настали щодо осіб, яким було завдано легкі тілесні ушкодження, зокрема ОСОБА_13 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_18 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_17 та прийняв незаконний вирок в частині обрання міри покарання щодо усіх потерпілих та задоволення цивільних позовів на їх користь, суд вважає їх підставними.

Твердження захисника обвинуваченого про те, що суд безпідставно стягнув з обвинуваченого в частині вирішення цивільного позову ОСОБА_12 в інтересах малолітнього ОСОБА_16 до ОСОБА_7 вартість пошкоджених особистих речей і предметів, зокрема планшета Леново А3300, мобільного телефона, одягу та взуття на загальну суму 4345 грн. 90 коп. та цивільного позову ОСОБА_9 в інтересах малолітньої ОСОБА_19 до ОСОБА_7 вартість пошкоджених особистих речей і предметів мобільного телефона Соні Еріксон К5301, зимового одягу куртки та взуття на загальну суму 2831 грн., то вони не заслуговують на увагу.

Оскільки суд першої інстанції дав належну оцінку доказам по справі, прийшов до обґрунтованого висновку про задоволення цивільного позову в повному обсязі щодо даних осіб, оскільки обвинувачений під час судового засідання визнав їх в повному об`ємі.

Апеляцій суд прийшов до висновку про задоволення апеляції прокурора, частковому задоволенні апеляції захисника обвинуваченого та у відмові в задоволенні апеляції представника потерпілого, а тому змінює вирок суду першої інстанції.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 405, 407- 409, 413 КПК України, апеляційний суд,
У Х В А Л И В:
Апеляційну скаргу заступника прокурора Волинської області ОСОБА_15 задовольнити. Апеляційну скаргу захисника обвинуваченого ОСОБА_8 та потерпілого ОСОБА_13 і його представника ОСОБА_14 задовольнити частково.

Вирок Луцького міськрайонного суду Волинської області від 19 травня 2016 року про обвинувачення ОСОБА_7 у вчиненні ним кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.286 КК України змінити.

Виключити з мотивувальної частини вироку посилання суду на те, що в прямому причинному зв`язку з виникненням дорожньо-транспортної пригоди і наслідками, що настали у вигляді пошкодження належного ОСОБА_13 транспортного засобу, заподіяння легких тілесних ушкоджень ОСОБА_10 , ОСОБА_9 , ОСОБА_18 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_17 , стало порушення водієм ОСОБА_7 правил дорожнього руху.

Закрити провадження щодо потерпілих ОСОБА_13 , ОСОБА_9 , ОСОБА_23 , ОСОБА_18 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_17 , на підставі п.2 ч.1 ст.284 КПК України.

Вирок суду в частині вирішення цивільного позову ОСОБА_13 до ОСОБА_7 скасувати та направити на новий судовий розгляд в порядку цивільного судочинства.

В решті вирок залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення і може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом трьох місяців з дня набрання нею законної сили.

Головуючий:

Судді: