Справа № 154/1943/15
Провадження № 1-кп/169/12/16
ТУРІЙСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
14 квітня 2016 року смт.Турійськ

Турійський районний суд Волинської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

секретар судового засідання ОСОБА_2 ,

з участю прокурора ОСОБА_3 ,

захисника ОСОБА_4 ,

обвинуваченого ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань в смт.Турійськ Волинської області кримінальне провадження про обвинувачення ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Володимир-Волинський Волинської області, жителя АДРЕСА_1 , громадянина України, з професійно-технічною освітою, не працюючого, неодруженого, згідно ст. 89 КК України не судимого,

у вчиненні злочинів, передбачених ч.1 ст. 307 КК України та ч. 2 ст. 307 КК України,

В С Т А Н О В И В:
13 лютого 2015 року приблизно о 17:50 год. ОСОБА_5 , перебуваючи поблизу житлового будинку АДРЕСА_2 , керуючись корисливим мотивом, незаконно зберігав при собі з метою подальшого збуту речовину, котра у своєму складі містить наркотичний засіб бупренорфін масою 0,0010 г, який згідно постанови КМ України від 06.05.2000 року №770 віднесено до наркотичних засобів, обіг яких обмежено, який під час проведення оперативної закупівлі незаконно збув ОСОБА_6 (дані легендовані) за ціною 250 грн.

Крім того, 25 квітня 2015 року приблизно о 22:00 год. він, перебуваючи біля перехрестя вулиць Князя Олега та Привокзальної в м. Володимир-Волинський, керуючись корисливим мотивом, повторно незаконно зберігав при собі з метою збуту наркотичний засіб концентрат з макової соломки масою в перерахунку на висушену речовину 0,0483 г, який згідно постанови КМ України від 06.05.2000 року №770 віднесено до особливо небезпечних наркотичних засобів, обіг яких заборонено, який під час проведення оперативної закупівлі незаконно повторно збув ОСОБА_6 за ціною 100 грн.

Дії ОСОБА_5 кваліфіковано за ч.1 ст. 307 КК України як незаконне зберігання з метою збуту, а також збут наркотичних засобів та ч. 2 ст. 307 КК України як незаконне зберігання з метою збуту та збут особливо небезпечних наркотичних засобів, вчинене повторно.

14 квітня 2016 року між обвинуваченим ОСОБА_5 та начальником Турійського відділу Володимир-Волинської місцевої прокуратури ОСОБА_3 укладено угоду про визнання винуватості, згідно з якою ОСОБА_5 зобов`язувався беззастережно визнати обвинувачення в обсязі підозри в судовому провадженні. Сторони узгодили покарання за ч.1 ст. 307 КК України у виді позбавлення волі на строк 4 роки, за ч. 2 ст. 307 КК України із застосуванням ст. 69 КК України у виді позбавлення волі на строк 4 роки 6 місяців без конфіскації майна, на підставі ч.1 ст. 70 КК України шляхом часткового складання покарань за сукупністю злочинів остаточне покарання у виді позбавлення волі на строк 5 років без конфіскації майна зі звільненням на підставі ст. ст. 75, 76 КК України від відбування призначеного покарання з випробуванням; обвинувачений ОСОБА_5 погоджується з такими видом і мірою покарання. В угоді передбачені наслідки укладення та затвердження угоди про визнання винуватості, встановлені ст. 473 КПК України, та наслідки її невиконання, передбачені ст. 476 КПК України.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_5 просив затвердити угоду, повністю визнав свою винуватість у вчиненні злочинів, передбачених ч.1 ст. 307 КК України та ч. 2 ст. 307 КК України, та пояснив, що він повністю розуміє права, надані йому законом, наслідки укладення та затвердження угоди, характер обвинувачення, щодо якого він визнає себе винуватим, вид покарання, який буде застосовано до нього у разі затвердження угоди судом.

Прокурор та захисник також просили затвердити угоду на умовах, викладених у ній.

Відповідно до ст.468 КПК України у кримінальному провадженні може бути укладена угода між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим про визнання винуватості.

Згідно з ч.4 ст.469 КПК України угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості, тяжких злочинів, внаслідок яких шкода завдана лише державним чи суспільним інтересам.

Злочини, у вчиненні яких обвинувачений визнав себе винуватим, відповідно до ст. 12 КК України є тяжкими злочинами, внаслідок яких шкода завдана лише державним інтересам.

Судом з`ясовано, що обвинувачений ОСОБА_5 цілком розуміє права, визначені п. 1 ч. 5 ст. 474 КПК України, наслідки укладення та затвердження даної угоди, передбачені ч. 2 ст. 473 КПК України, характер обвинувачення, вид покарання, яке буде застосовано до нього у разі затвердження угоди судом.

З пояснень обвинуваченого ОСОБА_5 слідує, що укладення угоди є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дії будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді. Обвинувачений погодився на призначення узгодженого покарання.

Умови даної угоди не суперечать вимогам Кримінального процесуального кодексу України та Кримінального кодексу України.

З огляду на вказане, повно і всебічно з`ясувавши обставини кримінального провадження, оцінивши відповідно до вимог ст. 94 КПК України наявні в матеріалах провадження докази, суд приходить до висновку, що мали місце діяння, у вчиненні яких обвинувачується ОСОБА_5 , та про наявність в даному випадку передбачених законом підстав для затвердження угоди і призначення обвинуваченому узгодженого сторонами покарання із застосуванням ст.ст. 69, 70, 75, 76 КК України.

Долю речових доказів суд вирішує відповідно до вимог ст.100 КПК України.

Відповідно до ч.2 ст.124 КПК України суд стягує з обвинуваченого ОСОБА_5 на користь держави витрати на залучення експерта в сумі 706.76 грн. за проведення судових експертиз наркотичних засобів, їх аналогів та прекурсорів.

Керуючись ст.ст. 370, 374, 474, 475 КПК України, суд

У Х В А Л И В:
Затвердити угоду про визнання винуватості, укладену 14 квітня 2016 року між обвинуваченим ОСОБА_5 та начальником Турійського відділу Володимир-Волинської місцевої прокуратури ОСОБА_3 .

ОСОБА_5 визнати винним у вчиненні злочинів, передбачених ч.1 ст. 307 КК України та ч. 2 ст. 307 КК України, призначивши покарання:

- за ч.1 ст.307 КК України у виді позбавлення волі на строк 4 (чотири) роки;

- за ч.2 ст. 307 КК України із застосуванням ст. 69 КК України у виді позбавлення волі на строк 4 (чотири) роки 6 (шість) місяців без конфіскації майна;

На підставі ст.70 КК України за сукупністю злочинів шляхом часткового складання призначених покарань остаточно визначити покарання у виді позбавлення волі на строк 5 (п`ять) років без конфіскації майна.

На підставі ст.ст.75, 76 КК України ОСОБА_5 звільнити від відбування покарання з випробуванням, якщо він протягом трьох років не вчинить нового злочину і виконає покладені на нього обов`язки:

- повідомляти кримінально-виконавчу інспекцію про зміну місця проживання;

- періодично з`являтися для реєстрації в кримінально-виконавчу інспекцію.

Речові докази по справі: наркотичні засоби - бупренорфін масою 0,0010 г., концентрат з макової соломи, масою 0,0483 г., шприц, пластикову ємкість, частково заповнену прозорою рідиною, що знаходяться на зберіганні у кімнаті зберігання речових доказів Володимир - Волинського МВ УМВС України у Волинській області, знищити;

грошові купюри номіналом 20 гривень та 2 гривні повернути державі в особі Володимир-Волинського МВ (з обслуговування міста та району) УМВС України у Волинській області;

телефон марки Нокіа Х-1, що знаходиться на зберіганні у кімнаті зберігання речових доказів Володимир - Волинського МВ УМВС України у Волинській області, повернути ОСОБА_5 .

Стягнути з ОСОБА_5 на користь держави 706.76 грн. (сімсот шість грн. 76 коп.) за проведення судових експертиз наркотичних засобів, їх аналогів та прекурсорів.

На вирок може бути подана апеляційна скарга з підстав, передбачених ч. 4 ст. 394 КПК України, до апеляційного суду Волинської області через Турійський районний суд протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Головуючий