Справа № 156/396/16-к Провадження №11-сс/773/135/16 Головуючий у 1 інстанції: ОСОБА_1
Категорія:в порядку КПК України Доповідач: ОСОБА_2
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
24 червня 2016 року місто Луцьк

Апеляційний суд Волинської області в складі:

головуючого - судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

при секретарі ОСОБА_5 ,

з участю прокурора ОСОБА_6 ,

представників скаржника ОСОБА_7 , ОСОБА_8 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду апеляційну скаргу представника Свято-Покровської релігійної громади Української Православної Церкви ОСОБА_7 на ухвалу слідчого судді Іваничівського районного суду від 13 червня 2016 року про відмову у задоволенні скарги на постанови старшого слідчого СВ Іваничівського ВП Нововолинського ВП ГУНП у Волинській області ОСОБА_9 про відмову у визнанні потерпілим від 16 травня 2016 року та про закриття кримінального провадження № 0000330 від 24 травня 2016 року, -

В С Т А Н О В И В:

Свято - Покровська релігійна громада Української Православної Церкви звернулася до Іваничівського районного суду Волинської області зі скаргою на постанови старшого слідчого СВ Іваничівського ВП Нововолинського ВП ГУНП у Волинській області ОСОБА_9 про відмову у визнанні потерпілим від 16 травня 2016 року та про закриття кримінального провадження, внесеного до ЄРДР від 23 листопада 2015 року за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.180 КК України та ст.179 КК України за №0000330.

Ухвалою суду від 13.06.2016р. в задоволенні скарги представника Свято-Покровської релігійної громади Української Православної Церкви відмовлено.

Своє рішення слідчий суддя мотивував тим, що при винесенні постанови про закриття кримінального провадження у зв`язку з відсутністю в діянні представників Свято Покровської релігійної громади УПЦ КП складу кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.180 та ст.179 КК України.

Слідчий встановив всі фактичні обставини, які були предметом розслідування у даному провадженні, вказана постанова винесена уповноваженою особою, на підставі доказів, яким було дано належну правову оцінку та прийшов до висновку, що постанова є законною, обґрунтованою та належним чином вмотивованою та відповідає вимогам ст.110 КПК України, тому підстав для її скасування не встановлено.

В апеляційній скарзі представник Свято - Покровської релігійної громади Української Православної Церкви ОСОБА_7 просить ухвалу слідчого судді та постанови слідчого про відмову у визнанні потерпілим та про закриття кримінального провадження скасувати. Також просить постановити нову ухвалу, якою скасувати постанови старшого слідчого СВ Іваничівського ВП Нововолинського ВП ГУНП у Волинській області ОСОБА_9 від 16.05.2016 року про відмову у визнанні потерпілим та від 24.05.2016р. про закриття кримінального провадження.

Посилається на те, що досудовим слідством неповно з`ясувано фактичні обставини подій, які є предметом розслідування, не вжито належних заходів забезпечення кримінального провадження з метою повного та неупередженого розслідування, а Свято-Покровській релігійній громаді Української Православної Церкви, як юридичній особі, безпідставно не надано статусу потерпілого.

Крім того, зазначає, що Свято-Покровська релігійна громада Української Православної Церкви ніколи не змінювала свого канонічного підпорядкування і не приймала рішення про відсторонення настоятеля, оскільки таке рішення повинно прийматись парафіяльними зборами, а не громадою села.

Заслухавши суддю-доповідача, який виклав суть ухвали слідчого судді, представників Свято-Покровської релігійної громади Української Православної Церкви ОСОБА_7 та ОСОБА_8 , які підтримали апеляційну скаргу і просили її задовольнити, прокурора ОСОБА_6 , який заперечив апеляційну скаргу, перевіривши доводи апеляційної скарги, дослідивши матеріали кримінального провадження, апеляційний суд дійшов висновку, що апеляційна скарга до задоволення не підлягає з наступних підстав.

Відповідно до ч.2 ст.9 КПК України прокурор, керівник органу досудового розслідування, слідчий зобов`язані всебічно, повно і неупереджено дослідити обставини кримінального провадження, виявити як ті обставини, що викривають, так і ті, що виправдовують підозрюваного, обвинуваченого, а також обставини, що пом`якшують чи обтяжують його покарання, надати їм належну правову оцінку та забезпечити прийняття законних і неупереджених процесуальних рішень.

Органом досудового розслідування при проведенні досудового розслідування даних вимог закону дотримано.

Зокрема, на виконання ухвали апеляційного суду Волинської області від 21 січня 2016 року, старшим слідчим ОСОБА_9 було допитано свідків, на яких вказував представник ОСОБА_7 , а саме - ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 та ОСОБА_13 , дано належну оцінку відеозапису подій від 20.09.2015 року, досліджено, кому належить право користування культовою спорудою та землею, на якій ця споруда розташована, оглянуто охоронний договір на пам`ятку культурної спадщини, а також всебічно, повно і неупереджено досліджено й інші обставини кримінального провадження за фактом перешкоджання здійснення релігійного обряду та незаконного утримання релігійної святині.

Під час досудового розслідування належно встановлено, що перешкоджання здійсненню релігійного обряду не було. Даний факт підтвердили троє із чотирьох свідків, на яких вказував ОСОБА_7 . Усі свідки, що були допитані під час проведення досудового розслідування ствердили, що всі події відбувалися після завершення релігійного обряду. Закриття дверей у храм було зроблено ініціативною групою з метою недопущення в храм інших священників УПЦ, яких по мобільному телефону викликав ОСОБА_7 . Факту незаконного утримання релігійної святині, тобто приміщення церкви не встановлено. Остання функціонує і всі жителі с. Грибовиця Іваничівського району та навколишніх сіл мають можливість бути присутніми при богослужінні, які проводяться іншими двома священиками по черзі на запрошення Свято-Покровської релігійної громади УПЦ КП. Не встановлено також, що заподіяні будь-які матеріальні збитки по даному кримінальному провадженні, оскільки все майно церкви є в наявності та у вільному користуванні прихожан та священників.

Власником храму згідно паспорта обєкта культурної спадщини є держава Україна, а релігійна громада лише користувачем. Із роз`яснення начальника управління охорони нерухомої культурної спадщини та заповідників міністерства культури України вбачається, що охоронний договір на якій посилається представник скаржника не відповідає чинному законодавству та підлягав переукладенню, тому 12 лютого 2016 року було укладено охоронний договір між відділом культури та громадою с. Грибовиця в особі сільської ради про зобов`язання охорони та належного використання культової споруди.

Твердження апелянта про те, що для зміни канонічного підпорядкування потрібно проводити парафіяльні збори, а не збори територіальної громади села, не заслуговує на увагу.

Стаття 8 Закону України "Про свободу совісті та релігійні організації" містить визначення релігійних груп як місцевих релігійних організацій, які складаються "з віруючих громадян одного й того ж культу, віросповідання, напряму, течії або толку, які добровільно об`єдналися з метою спільного задоволення релігійних потреб". Крім того, у ч. 2 даної статті зазначено, що " держава визнає право релігійної громади на її підлеглість у канонічних і організаційних питаннях будь-яким діючим в Україні та за її межами релігійним центрам (управлінням) і вільну зміну цієї підлеглості."
Відповідно до п. 82, п. 83 рішення Європейського суду з прав людини у справі "Свято-Михайлівська парафія проти України" № 77703/01 від 14.06.2007 року забороняється необґрунтоване обмеження права на свободу віросповідання, в тому числі і колективного, та гарантується вільна зміна канонічної підлеглості релігійних організацій. Згідно п. 123 вказаного рішення порядок внесення змін до Статуту релігійної організації з їх затвердженням керівником вищестоящої організації обмежує право на свободу колективного віросповідання та вільну зміну канонічного підпорядкування, що є неприпустимим відповідно до Конституції та чинного законодавства України.

Європейський Суд визнав, що втручанням держави у право громади на свободу віросповідання якраз і є відмова їй у вільній зміні юрисдикції (п.123). І це втручання зашкодило їй приєднатися до Київського патріархату як незалежній релігійній групі.

З врахуванням вищенаведеного, колегія суддів вважає, що постанови слідчого про відмову у визнанні потерпілим та про закриття кримінального провадження є законними, підстав для задоволення апеляційної скарги ОСОБА_7 апеляційний суд не знаходить.

На підставі наведеного та керуючись ст.ст.405, 407, 422 КПК України, Апеляційний суд Волинської області, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу представника Свято-Покровської релігійної громади Української Православної Церкви ОСОБА_7 залишити без задоволення, а ухвалу слідчого судді Іваничівського районного суду від 13 червня 2016 року про відмову у задоволенні скарги на постанови старшого слідчого СВ Іваничівського ВП Нововолинського ВП ГУНП у Волинській області ОСОБА_9 про відмову у визнанні потерпілим від 16 травня 2016 року та про закриття кримінального провадження № 0000330 від 24 травня 2016 року - без зміни.

Ухвала є остаточною та оскарженню не підлягає.

Головуючий:

Судді: