Справа № 302/283/16-к
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

05.04.2016смт. Міжгір`я

Міжгірський районний суд Закарпатської області

в особі суддя ОСОБА_1 ,

секретарі ОСОБА_2 ,

з участю: прокурор ОСОБА_3 ,

обвинувачений ОСОБА_4 ,

захисник - адвокат ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні справу кримінального провадження про обвинувачення

- ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , гр. України, уродженець Російської Федерації, Белгородської області, Чернянського району, с.Волотово, мешканець: АДРЕСА_1 , не одруженого- ?, не працюючого, інвалід 1- ї групи, отримує пенсію 1300 грн., утриманців не має, з базовою загальною середньою освітою (9 кл.), раніше не судимого, -

у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ст.383 ч.1, ст.384 ч.1 КК України,-

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_4 16.02.2016 р., о 14 год.20 хв., перебуваючи по місцю свого проживання за адресою АДРЕСА_1 , умисно, з метою притягнення невинуватої особи до кримінальної відповідальності, по телефону "102", в усній формі, завідомо неправдиво повідомив у Міжгірське відділення поліції Хустського ВП ГУНП в Закарпатській області про вчинення ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , мешк. АДРЕСА_2 кримінального правопорушення, яке полягало в тому, що остання 15.02.2016 р., шляхом вільного доступу до будинку АДРЕСА_1 , в якому проживає ОСОБА_4 , викрала в останнього паспорт громадянина України серії НОМЕР_1 , та картку "КомінвестБанку" № НОМЕР_2 на його ім`я. Не припиняючи свій злочинний намір, цього ж дня о 22 год. 50 хв. ОСОБА_4 по місцю свого проживання під час складання спеціального бланку - протоколу прийняття заяви про вчинене кримінальне правопорушення, будучи попередженим про кримінальну відповідальність передбачену ст.383 КК України за завідомо неправдиве повідомлення про вчинення злочину, умисно, з метою притягнення невинуватої особи до кримінальної відповідальності, знову завідомо неправдиво повідомив про вчинення ОСОБА_6 вищевказаного кримінального правопорушення стосовно нього.

19.02.2016 року ОСОБА_4 , перебуваючи у службовому приміщенні слідчого відділення Міжгірського відділення поліції, отримавши пам`ятку про процесуальні права та обов`язки потерпілого, ознайомившись з ними, в період часу з 10 год. 10 хв. до 11. год. 00 хв. під час допиту його в якості потерпілого, будучи повідомленим про кримінальну відповідальність, передбачену ст. 384 КК України, за завідомо неправдиве показання умисно, з метою притягнення невинної особи до кримінальної відповідальності, усвідомлюючи свої протиправні дії, дав неправдиві показання про вчинення ОСОБА_6 15.02.2016 року вищевказаного кримінального правопорушення.

Вказаний злочинний намір ОСОБА_4 в ході досудового розслідування було викрито та спростовано, так як від нього ніхто крадіжки не скоював, а навпаки він сам добровільно дав свій паспорт громадянина України та банківську картку ОСОБА_6 , для того щоб остання зняла з неї, у разі надходження, грошові кошти в сумі 1200 грн., які повинна була забрати собі за боргові зобов`язання ОСОБА_4 перед нею, а решту грошових коштів повинна була повернути йому.

Своїми умисними діями, підозрюваний ОСОБА_4 вчинив кримінальні правопорушення передбачені

- ст. 383 ч.1 КК України, за кваліфікуючими ознаками - завідомо неправдиве повідомлення органу досудового розслідування про вчинення злочину;

- ст.384 ч.1 КК України, за кваліфікуючими ознаками - завідомо неправдиве показання потерпілого під час провадження досудового розслідування.

В суд з обвинувальним актом подано угоду, укладену 22.03.2016 р. між обвинуваченим ОСОБА_4 , його захисником ОСОБА_5 і прокурором Міжгірського відділу Хустської місцевої прокуратури Закарпатської області ОСОБА_3 про визнання винуватості, за якою:

1) ОСОБА_4 повністю визнав вину у вчиненні злочинів, передбачених ст. 383 ч.1, ст. 384 ч.1 КК України;

2) сторони погодились на призначення покарання обвинуваченому за ст. 383 ч.1 КК України у виді одного року позбавлення волі; за ч.1 ст. 384 КК України - у виді трьох місяців арешту. На підставі ст. 70 КК України за сукупністю злочинів шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим остаточно призначити ОСОБА_4 покарання у виді позбавлення волі строком на один рік, на підставі ст.75 КК України звільнити обвинуваченого від відбування призначеного покарання з випробуванням із встановленням іспитового строку один рік, а також покладенням на нього обов`язків, передбачених п.3, п.4 ч.1 ст.76 КК України, тобто повідомляти КВІ про зміну місця проживання, роботи або навчання та періодично з`являтися для реєстрації в КВІ.

Оцінивши зміст угоди про визнання винуватості, позиції обвинуваченого і прокурора, які підтвердили в суді укладення угоди за вказаними умовами, роз`яснивши наслідки укладення такої, суд дійшов такого висновку.

Умови угоди про визнання винуватості ОСОБА_4 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ст.ст.383 ч.1, ст. 384 ч.1 КК України, підлягають затвердженню, оскільки ОСОБА_4 беззастережно визнав встановлені вище обставини.

Дії ОСОБА_4 за ознаками ст.ст.383 ч.1, 384 ч.1 КК України кваліфіковані правильно.

Умови угоди не порушують прав, свобод або інтересів інших осіб.

Узгоджені сторонами вид і міра покарання є відповідними ступеню тяжкості кримінального правопорушення та характеристиці особи обвинуваченого, який щиро розкаявся у вчиненому. Тому, за наведених обставин, слід затвердити угоду про визнання винуватості, укладену між обвинуваченим, захисником та прокурором і призначити обвинуваченому узгоджену сторонами міру покарання у виді позбавлення волі строком один рік зі звільненням на підставі ст.75 КК України від відбування покарання з випробуванням із встановленням іспитового строку 1 рік. Натомість покладення на обвинуваченого обов`язків, передбачених ст. 76 КК України є недоцільним з огляду на таке. Обвинувачений є інвалідом 1-ї групи (не має на обидвох ногах, обидвох руках пальців, які втратив внаслідок травми отриманої під час ДТП), тобто ОСОБА_4 має 100% втрату працездатності. Обвинувачений мешкає за 30 км. до місця розташування кримінально-виконавчої інспекції, яка контролюватиме його поведінку під час умовного покарання, а тому ці обов`язки для обвинуваченого є надмірними і не враховують особу (фізичний стан). Суд вважає, що зазначена норма кримінального закону не підлягає застосуванню.

Судових витрат та речових доказів в справі не має.

Запобіжний захід до обвинуваченого не обирався.

Керуючись ст. ст. 373, 374, 394, 474,475 КПК України, суд,-

У Х В А Л И В :

Затвердити угоду, укладену 22.03.2016 року між прокурором Міжгірського відділу Хустської місцевої прокуратури Закарпатської області ОСОБА_3 і обвинуваченим ОСОБА_4 та його захисником ОСОБА_5 про визнання винуватості ОСОБА_4 у вчиненні злочинів, передбачених ст. ст.383 ч.1, 384 ч.1 КК України.

Призначити покарання за вчинення кримінальних правопорушень, передбачених

- ст.383 ч.1 КК України у виді одного року позбавлення волі;

- ст. 384 ч.1 КК України - у виді трьох місяців арешту.

На підставі ст. 70 КК України за сукупністю злочинів шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим остаточно призначити ОСОБА_4 покарання у виді позбавлення волі строком на один рік.

Звільнити ОСОБА_4 на підставі ст. 75 КК України від відбування покарання із встановленням іспитового строку 1 (один) рік.

Апеляційну скаргу на вирок суду може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення в апеляційний суд Закарпатської області через Міжгірський районний суд:

- обвинуваченим ОСОБА_4 та його захисником виключно з підстав: призначення судом покарання суворішого, ніж узгоджене сторонами угоди, ухвалення вироку без його згоди на призначення покарання, невиконання судом вимог, встановлених частинами 4, 6,7 ст. 474 КПК України, у тому числі нероз`яснення йому наслідків укладення угоди;

- прокурором виключно з підстав: призначення судом покарання менш суворого, ніж узгоджене сторонами угоди, затвердження судом угоди у провадженні, в якому угода не може бути укладена.

Оскарження вироку з підстав розгляду провадження за відсутності учасників судового провадження, не дослідження доказів у судовому засіданні або з метою оспорити встановлені досудовим розслідуванням обставини не допускається.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не подано. У разі подання апеляційної скарги вирок набирає законної сили, якщо його не скасовано, після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Копію вироку суду негайно після його проголошення вручити засудженому та прокурору.

Суддя: ОСОБА_1