ЄУН № 389/1173/16-к
Провадження № 2/389/225/16
У Х В А Л А
10 червня 2016 року Слідчий суддя Знам`янського міськрайонного суду Кіровоградської області ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , за участю прокурора ОСОБА_3 , старшого слідчого СВ Знам`янського ВП ГУНП в Кіровоградській області ОСОБА_4 , потерпілого ОСОБА_5 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Знам`янка скаргу потерпілого ОСОБА_5 на постанову старшого слідчого СВ Знам`янського ВП ГУНП в Кіровоградській області ОСОБА_4 про закриття кримінального провадження,-
Потерпілий у судовому засіданні скаргу підтримав.
Прокурор та слідчий вказали на безпідставність доводів скарги, просили відмовити у її задоволенні. Слідчий відзначив, що ОСОБА_7 та ОСОБА_8 були провідниками інших вагонів, телефоном ОСОБА_8 повідомила, що наразі перебуває у відпустці по догляду за дитиною, а тому має складнощі із прибуттям на допит, і загалом не має ніяких відомостей про ті події. ОСОБА_7 тривалий час перебуває за кордоном, встановити її місцезнаходження не представилось можливим. В ході досудового розслідування неодноразово проводились слідчі експерименти, проведено ряд експертиз, допитано чимало свідків при тому неодноразово. При цьому, на час згаданих подій квитки на потяг не були іменними, відтак встановити особи всіх пасажирів не видається можливим. Допитані свідки жодним чином не вказували на наявність якихось конфліктних ситуацій у потязі. Крім того, в речах ОСОБА_6 було знайдено передсмертну записку.
Кримінальне провадження неодноразово закривалось та відновлювалось.
З протоколу огляду місця події від 16.06.2012 року вбачається, що на 307 км п. 3 перегону ст. Знам`янка км 309 Одеської залізниці між парною та непарною коліями на щебеневому насипі було виявлено особу чоловічої статі. Потерпілий мав ознаки життя. У потерпілого було виявлено паспорт ОСОБА_6 . В подальшому потерпілий помер в машині швидкої медичної допомоги.
В ході досудового розслідування було встановлено, що потерпілий ОСОБА_6 слідував пасажирським поїздом № 87 сполученням Сімферополь-Ковель зі ст. Дніпропетровськ до ст. Рівне у вагоні № 2 на місці № 11. Швидкість потягу на даній ділянці шляху складала 79 км/год. Поїзд прослідував 307 км в проміжок часу з 00.18 по 00.19 год. 16.06.2012 року (а.с. 76 т. 1).
Під час огляду особистих речей потерпілого, зокрема, було виявлено та вилучено книгу ОСОБА_9 «Как завоевать друзей и оказывать влиянение на людей». На першому аркуші після палітурки з обох сторін були наклеєні аркуші паперу, розмір яких збігався з розміром першого аркуша, на яких з обох сторін читався рукописний текст.
Допитані провідники вагонів №№ 2, 3, 4 пасажирського поїзда № 87 ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 вказали, що конфліктних ситуацій у вагонах не було. Свідки ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , ОСОБА_16 , які їхали на місцях №№ 9, 10, 12, тобто в одному купе з ОСОБА_6 , та інші допитані пасажири також підтвердили відсутність надзвичайних подій під час руху поїзда, сварок або бійок між пасажирами.
Свідок ОСОБА_17 пасажир вагону № 2 неодноразово допитаний в ході досудового розслідування вказав, що 16.06.2012 року бачив, що двері вагону (торцеві), які вели в бік локомотиву, були не зачинені. Коли він виходив палити ще за світлої пори, також палили двоє хлопців. Хлопці бешкетували, один з них ставав на перехідну площадку в місці з`єднання вагону з локомотивом, інший його чи то фотографував чи то знімав на відео. Він їм зробив зауваження, хлопці поводились зовсім не агресивно. До того бачив як вони вживали вино. Однак, ніяких конфліктних ситуацій з їх участю не було. Впізнати тих хлопців він не зміг би. Бокові двері під час руху поїзда були зачинені. Сварок та бійок у вагоні не було.
Допитана медсестра моргу Знам`янської ЦРЛ ОСОБА_18 повідомила, що напевне помилково наділа на тіло ОСОБА_6 ланцюжок, який йому не належав і залишився на каталці від іншого трупа.
Згідно характеристики з місця роботи ОСОБА_6 характеризується з позитивної сторони, інколи скаржився на головний біль. В останній тиждень було помітне погіршення стану здоров`я, у зв`язку чим йому порадили взяти відпустку раніше і пройти обстеження, на що він погодився і взяв відпустку з 18.06.2012 року.
Співробітники ОСОБА_6 ОСОБА_19 , ОСОБА_20 (працівники ДП «КБ «Південне») вказали, що перед смертю ОСОБА_6 страждав на сильні головні болі, загалом був замкнутий, мовчазний. З метою проходження медичного обстеження ОСОБА_20 (керівник) порекомендував йому взяти відпустку трохи раніше запланованого часу.
Допитаний як свідок ОСОБА_21 повідомив, що проживав з потерпілим та його братом ОСОБА_22 , товаришував з ОСОБА_6 від початку навчання. Останнім часом ОСОБА_6 був не задоволений затримкою підвищення на роботі, розміром заробітної плати, скаржився на конфлікт із співробітником. З березня 2012 року і до моменту смерті на тумбі біля ліжка ОСОБА_6 бачив книгу ОСОБА_9 . При цьому, суїцидальних настроїв за ним ніколи не помічав.
Допитана як свідок ОСОБА_23 показала, що в 2011 році зустрічалась з ОСОБА_6 . В подальшому відносини було безконфліктно припинено. На останнє СМС-повідомлення із запрошенням на зустріч не відповіла.
В ході досудового розслідування було призначено декілька судово-медичних експертиз. За висновками судово-медичних експертиз за № 103 від 17.09.2013 року та № 110 від 06.10.2014 року, смерть ОСОБА_6 настала від тяжкої черепно-мозкової травми з крововиливом під м`які мозкові оболонки з забоєм головного мозку з переломами кісток черепу; виявлені тілесні ушкодження мають ознаки тяжких тілесних ушкоджень небезпечних в момент заподіяння та могли виникнути 16.06.2012 року; тілесні ушкодження виникли від контакту з тупим об`єктом з шереховатою необмеженою поверхнею, що могло мати місце внаслідок падіння з залізничного транспортного засобу, який рухався, про що свідчить характер пошкоджень, що мали місце на трупі (множинні садна та рани різноманітної форми, сліди ковзання на тілі у вигляді подовжених саден), ознаки загального струсу тіла (дрібноцяткові крововиливи у зв`язковий апарат внутрішніх органів), наявність забруднення тіла мастильними матеріалами; судово-медичних даних, які б дозволили вирішити питання з якого приміщення залізничного вагону потягу було падіння не мається; характер, локалізація та взаєморозташування тілесних ушкоджень на тілі вказують на те, що місцем первинного контакту слугувала ліва стопа з послідуючими ударами тілом та головою; після заподіяння тілесних ушкоджень у вигляді черепно-мозкової травми з забоєм головного мозку в ділянці подовженого мозку потерпілий не міг виконувати будь-які активні дії в т.ч. і рухатись; судово-медичних даних, за якими можна було б вирішити питання, як здійснювалось падіння, з прискоренням чи статично, не має; ушкодження, що мали місце на тілі ОСОБА_6 могли утворитись при падінні з висоти біля 1,5-3,5 м; тілесні ушкодження заподіяні потерпілому при життєво; тілесних ушкоджень, які могли б утворитись при боротьбі чи самообороні при експертизі трупа не виявлено; тілесні ушкодження в області голено-ступного суглобу у вигляді перелому зовнішньої щиколотки вірогідніше утворилися при падінні та підвертанні стопи всередину; ушкоджень, які б могли утворитись не при падінні з об`єкту, який рухався, при експертизі трупа не виявлено.
Згідно висновку судово-технічної експертизи № 12 від 24.01.2014 року встановлено, що рукописний текст розташований на заклеєних внутрішніх лицевій та зворотніх сторінках першого аркуша після палітурки книги Дейла Карнегі «Как завоевать друзей и оказывать влиянение на людей», виконаний ОСОБА_6 , як і підпис, розташований на лицевій стороні заклеєного аркушу після палітурки. Згідно висновку судово-технічної експертизи від 29.07.2014 року № 8681/8682/14-34/8683/14-33, встановити період, в який цей текст був виконаний не представляється можливим, оскільки вся поверхня, на якій виконано текст, з обох сторін піддавалась впливу клею.
Знам`янською дирекцією залізничних перевезень ДП «Одеська залізниця» двічі відмовлено у проведенні слідчого експеримента у зв`язку з інтенсивним рухом поїздів та відсутністю пасажирського рухомого складу, який можливо задіяти у данному експерименті.
Слідчий експеримент проведено 17.10.2014 року, 17.04.2015 року та 12.06.2015 року в статичному стані. Проведеними замірами та відповідними діями та положеннями статиста встановлено, що за необачності або випадково (без умисного на те бажання особи) випасти з торцевих дверей головного вагону при приєднаному електровозі неможливо. Падіння із зазначеного положення можливо лише за свідомим бажанням особи і потребує її умисних відповідних дій. Знаходження декількох осіб на підніжці електровозу (при приєднаному вагоні), а тим більше їх будь-які фізичні зусилля щодо одне одного, спрямовані на виштовхування за габарити вагону та електровозу неможливі внаслідок обмеженості прострору для подібних маневрів.
Згідно висновку комісійної судово-медичної експертизи № 4 від 22.02.2016 року, судово-медичних даних, по яким можливо стверджувати про те, що потерпілого саме виштовхали з вагону перед падінням, не мається; судово-медичних даних, по яким можливо стверджувати, в якому положенні знаходився потерпілий перед падінням по відношенню до відкритих дверей, не мається; судово-медичних даних, по яким можливо стверджувати положення підніжки (піднятий чи зачинений стан) перед падінням не мається; судово-медичних даних, по яким можливо стверджувати про те, чи міг потерпілий під час падіння з вагону схопитись рукою за будь-які поручні, виступи, та як це в подальшому могло вплинути на траекторію падіння, не мається; судово-медичних даних, по яким можливо стверджувати про те, що при випадінні з торцевих дверей чи з бокових дверей чи з вікна на тілі потерпілого виникли б різні тілесні ушкодження, тобто змінювалась б їхня локалізація в залежності від місця виходу, не мається; враховуючи розмір торцевих дверей вагону, а саме висота 194 см ширина 67 см та антропометричні дані потерпілого ОСОБА_6 , можливо говорити про те, що він міг вийти через вказані двері. У висновку судово-медичної експертизи № 110 експерт відзначив, що більш ймовірне місце випадіння з бокових дверей, з торцевих дверей маловірогідне. Але тим не менш випадіння з торцевих дверей повністю не виключається.
Встановити інших осіб, які б володіли будь-якою інформацією з данного приводу, в ході досудового розслідування не представилось можливим. В тому числі внаслідок того, що на час згаданих подій пасажирські квитки не були іменними.
За результатами ряду перечисленних слідчих дій, причетності сторонніх осіб до смертельного травмування ОСОБА_6 слідчим не було встановлено, а тому постановою від 07.04.2016 року кримінальне провадження закрито у зв`язку з відсутністю події кримінального правопорушення.
Заслухавши потерпілого, слідчого, прокурора та оглянувши матеріали кримінального провадження в 5-ти томах, суд погоджується з висновками слідчого про закриття кримінального провадження.
Слідчим допитано ряд свідків, жоден з яких не вказав на наявність конфліктних ситуацій під час слідування у поїзді. Співробітники ОСОБА_6 вказували на сильні головні болі останнього незадовго до смерті. Знайдений текст у книжці у вигляді так званої предсмертної записки, що написаний самим ОСОБА_6 , вказує на наявність у нього суїцидальних настроїв, можливо і не перед смертю безпосередньо, але загалом відкидати той факт, що ОСОБА_6 допускав подібні думки вже неможливо. В ході досудового розслідування не встановлено жодної особи, яка б вказувала на те, що під час руху поїзда відбувались якісь сумнівні ситуації, бійки, сварки, повідомлення такого характеру відсутні. Враховуючи, що на час цих подій квитки не були іменними, достеменно встановити всіх пасажирів потягу не представляється можливим. Порядок внесення прізвища та імені особи, яка здійснює поїздку в поїздах в проїзний документ почав діяти з 06.04.2013 року згідно постанови КМУ від 06.03.2013 року № 160 «Про внесення змін до Порядку обслуговування громадян залізничним транспортом».
Що стосується ланцюжка, в якому було поховано ОСОБА_6 і який не належить останньому зі слів рідних, то медсестра моргу неодноразово допитана у показах повідомила, що на каталці перевозилось декілька тіл і вона можливо випадково, помітивши на каталці ланцюжок (розірваний), при перевезенні тіла ОСОБА_6 , наділа його на нього, подумавши, що той належить саме йому. Вказані покази узгоджуються з даними огляду місця події, ні в речах ОСОБА_6 , ні на ньому самому в момент його знаходження не було виявлено ланцюжка. Вважати, що обставини встановлення слідством особи, якій належав ланцюжок, виходячи з таких пояснень медсестри моргу, яка напевне допустила необачність, приведуть слідство до інших висновків з приводу обставин смерті ОСОБА_6 видається неможливим.
Висновками судово-медичної експертизи встановлено, що перелом лівого голене-ступеневого суглобу ОСОБА_6 отримано при падінні.
Особливої необхідності у допиті свідків ОСОБА_7 та ОСОБА_8 потерпілим у судовому засіданні не доведено, в ході досудового розслідування допитано ряд інших осіб, що входили до поїзної бригади. Як повідомив слідчий в судовому засіданні ОСОБА_7 та ОСОБА_8 були провідниками інших вагонів, телефоном ОСОБА_8 повідомила, що наразі перебуває у відпустці по догляду за дитиною, а тому має складнощі із прибуттям на допит, і загалом не має ніяких відомостей про ті події. ОСОБА_7 тривалий час перебуває за кордоном. В матеріалах кримінального провадження (т. 5) також є відповідні рапорти з цього питання.
В ході досудового розслідування слідчий експеримент проводився неодноразово в тому числі у присутності потерпілого ОСОБА_5 , яким було заявлене відповідне клопотання. Під час слідчого експерименту встановлено можливість випадіння з торцевих дверей головного вагону при приєднаному електровозі. При цьому, встановлено також і те, що випадіння з таких дверей можливе лише за наявності на те бажання особи, оскільки це потребує її умисних відповідних дій. Знаходження декількох осіб на підніжці електровозу (при приєднаному вагоні), а тим більше їх будь-які фізичні зусилля щодо одне одного, спрямовані на виштовхування за габарити вагону та електровозу неможливі внаслідок обмеженості простору для подібних маневрів. Даних щодо можливості випадіння з бокових дверей тамбуру вагону так і не було встановлено, відповідних відомостей щодо того, що такі двері могли бути відчиненими, навідміну від торцевих, від жодної особи не отримано. Версія щодо можливого випадіння з вікна є найменш ймовірною від інших, доказів на її підтвердження не здобуто.
В ході досудового розслідування також виконано ряд судово-медичних експертиз, в тому числі в кінцевому підсумку за результатами проведених слідчих експериментів з винесенням для вирішення експертам питань, які ставились потерпілим ОСОБА_5 . В ході комісійного судово-медичного дослідження визначено, що місце, з якого випав потерпілий, зрештою не має значення, оскільки це все одно не вплинуло б на різницю в утворених тілесних ушкодженнях, тобто судово-медичних даних, по яким можливо стверджувати про те, що при випадінні з торцевих дверей чи з бокових дверей чи з вікна на тілі потерпілого виникли б різні тілесні ушкодження, тобто змінювалась б їхня локалазація в залежності від місця виходу, не мається. Враховуючи розміри торцевих дверей вагону можливо говорити про те, що ОСОБА_6 міг вийти через вказані двері.
З урахуванням наведенного суд вважає, що слідчим вжито всіх можливих заходів для встановлення обставин смертельного травмування ОСОБА_6 , причетності до цих подій сторонніх осіб, і оскільки відповідних обставин не було встановлено, наявні підстави для закриття кримінального провадження у зв`язку з відсутністю події кримінального правопорушення.
При цьому, потерпілий не позбавлений права звернення до правоохоронних органів із заявою про внесення відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР за фактом службової недбалості з боку провідника поїзда.
Керуючись ст.ст. 284, 303-307 КПК України, -
У задоволенні скарги потерпілого ОСОБА_5 на постанову старшого слідчого СВ Знам`янського ВП ГУНП в Кіровоградській області ОСОБА_4 про закриття кримінального провадження від 07.04.2016 року відмовити.
Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до апеляційного суду Кіровоградської області протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Суддя ОСОБА_1