АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 11-сс/774/801/16 Справа № 201/8333/16-к Слідчий суддя - ОСОБА_1 Суддя-доповідач - ОСОБА_2
Категорія: ст. КПК України
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

08 липня 2016 року

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду Дніпропетровської області у складі:

Головуючого судді доповідача ОСОБА_2

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 .

При секретарі ОСОБА_5

за участю:

прокурора ОСОБА_6

представників третьої особи, щодо майна якої

вирішується питання про арешт ОСОБА_7 , ОСОБА_8

слідчого ОСОБА_9

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу третьої особи, щодо майна якої вирішується питання про арешт, ТОВ «Мідасгруп-ЛТД», - на ухвалу слідчого судді Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 04 червня 2016 року про арешт майна, -

ВСТАНОВИЛА:
В апеляційній скарзі третя особа, щодо майна якої вирішується питання про арешт, ТОВ «Мідасгруп-ЛТД», - порушує питання про скасування оскаржуваної ухвали слідчого судді Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 04.06.2016 р. про арешт майна.

Оскаржуваною ухвалою слідчого судді від 04.06.2016 р. клопотання слідчого СВФР ДПІ в Жовтневому районі м. Дніпропетровська було задоволене, накладений арешти на грошові кошти у видатковій частині на рахунку НОМЕР_1 (980) відкритому ТОВ «Мідасгруп-ЛТД» в ПАТ «Банк «Кліринговий дім». Обґрунтовуючи прийняте рішення, слідчий суддя зазначив, що дані, викладені у матеріалах кримінального провадження, дають підстави для висновку, що з метою відшкодування заподіяних збитків та встановлення відомостей про вчинення кримінального правопорушення накладення арешту є необхідним.

Обґрунтовуючи вимоги своєї апеляційної скарги, ТОВ «Мідасгруп-ЛТД» зазначає, що грошові кошти на поточному рахунку, на який був накладений арешт, як і саме підприємство, не мають будь-якого відношення до розслідуваного кримінального правопорушення.

Вказує, що арешт був накладений за відсутності передбачених законом підстав та порушує право власності ТОВ «Мідасгруп-ЛТД».

Заслухавши суддю-доповідача; представників третьої особи, щодо майна якої вирішується питання про арешт, які апеляційну скаргу підтримали; прокурора та слідчого, які проти задоволення апеляційної скарги заперечували; дослідивши надані матеріали, обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку про те, що остання підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Так, відповідно до ч. 2 ст. 171 КПК України, у клопотанні слідчого про арешт майна має бути зазначено:

1) підстави і мету відповідно до положень ст. 170 КПК України, та відповідне обґрунтування необхідності арешту майна;
2) перелік і види майна, що належить арештувати;
3) документи, які підтверджують право власності на майно, що належить арештувати, або конкретні факти і докази, що свідчать про володіння, користування чи розпорядження підозрюваним, обвинуваченим, засудженим, третіми особами таким майном;
4) розмір шкоди, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою, у разі подання клопотання відповідно до ч. 6 ст. 170 КПК України.
Згідно ч. 2 ст. 170 КПК України, арешт майна допускається з метою забезпечення:
1) збереження речових доказів;
2) спеціальної конфіскації;
3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи;
4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.
Цей перелік є вичерпним та розширювальному тлумаченню не підлягає.
Згідно ч. 3 ст. 172 КПК України недотримання слідчим, прокурором вимог процесуального закону у цій частині є підставою для повернення клопотання прокурору для усунення недоліків.
Вирішуючи по суті клопотання слідчого про арешт майна, слідчий суддя не взяв до уваги, що воно не відповідає вищезазначеним вимогам закону.

Так, клопотання слідчого містить лише загальні формулювання підстав і мети арешту майна згідно процесуального закону, з яких не вбачається за можливе встановити, чи є предмет арешту речовим доказом, або об`єктом кримінально караних дій, або майном, набутим кримінальним шляхом чи внаслідок вчинення кримінального правопорушення, або арешт пропонується накласти у забезпечення цивільного позову чи можливої конфіскації.

Зважаючи на те, що слідчим не визначені конкретні підстава та мета арешту майна, щодо цього клопотання неможливо встановити, чи входить ТОВ «Мідасгруп-ЛТД» за своїм процесуальним статусом до кола осіб, майно яких може бути арештоване у даному випадку, та чи наведені достатні підстави для арешту майна відповідно до визначеної мети такої процесуальної дії.

Звертає на себе увагу і те, що джерела надходження грошових коштів до рахунку ТОВ «Мідасгруп-ЛТД», на необхідність встановлення яких вказує слідчий у клопотанні, з великою вірогідністю можуть бути з`ясовані в інший спосіб, ніж арешт безготівкових коштів на рахунках, зокрема шляхом витребування та дослідження інформації про відповідні банківські транзакції.

З урахуванням наведеного колегія суддів вважає за необхідне оскаржувану ухвалу слідчого судді скасувати, клопотання слідчого повернути прокурору в порядку ч. 3 ст. 172 КПК України для усунення недоліків.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 131, 132, 170-173, 405, 407, 419, 422 КПК України, колегія суддів,-

П О С Т А Н О В И Л А:
Апеляційну скаргу ТОВ «Мідасгруп-ЛТД» задовольнити частково.
Ухвалу слідчого судді Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 04 червня 2016 року про арешт майна скасувати.
Постановити нову ухвалу, якою клопотання слідчого СВФР ДПІ в Жовтневому районі м. Дніпропетровська про арешт майна повернути прокурору для усунення недоліків протягом 72 годин.
Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та касаційному оскарженню не підлягає.
Судді:

____________________ ____________________ ____________________

ОСОБА_2 ОСОБА_4 ОСОБА_3