Справа № 686/5208/16-к
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
«05» травня 2016 року м. Хмельницький
Хмельницький міськрайонний суд Хмельницької області у складі: головуючого судді ОСОБА_1 , з участю секретаря ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , обвинуваченого ОСОБА_4 та його захисника-адвоката ОСОБА_5 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні, в залі суду, угоду про визнання винуватості у кримінальному провадженні, яке надійшло до суду з обвинувальним актом відносно,
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця смт. Піщанка, Вінницької області, жителя АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, з вищою освітою, не одруженого, військовослужбовця військової частини НОМЕР_1 , сержанта, раніше не судимого,
за обвинуваченням у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.425 КК України,-
ОСОБА_4 обвинувачується в тому, що, будучи другим помічником начальника планової варти заступником командира взводу командиром 1-го відділення 1 стрілецького взводу 1-ї стрілецької роти стрілецького батальйону, 25.07.2015 в період з 08.45 год. по 09.25 год. поблизу станції Скібнево, Хмельницького району, Хмельницької області, будучи військовою службовою особою на яку покладено організаційно-розпорядчі та адміністративно-господарські обов`язки, діючи всупереч вимог ст.ст. 11, 16, 125, 126 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України та ст.ст. 4, 6 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, ст.ст. 33, 131, 363, 370 Статуту бойової служби військ внутрішньої та конвойної охорони, Плану охорони планової варти по залізничному маршруту «Вінниця-Кам`янець-Подільський», Інструкції другому помічникові начальника планової залізничної варти, затвердженої командиром військової частини НОМЕР_1 від 25.09.2013, через недбале та несумлінне ставлення до своїх службових обов`язків, маючи реальну можливість належним чином виконати їх, неодноразово допустив порушення порядку несення військової служби, який передбачений Статутом бойової служби військ внутрішньої та конвойної охорони, а саме порушив правила виводу слідчо-заарештованих до туалету, вчасно не подав команди «Варта, напад», «Варта, втеча», не застосував зброю, внаслідок чого стала можливим втеча шести слідчо-заарештованих зі спецвагону та вчинення ними злочинних дій внаслідок яких прапорщик ОСОБА_6 та солдат ОСОБА_7 отримали ушкодження, які за своїм характером відносяться до тяжких тілесних ушкоджень, не забезпечив розшук і затримання слідчо-заарештованих, зірвавши при цьому завдання всього особового складу варти по конвоюванню слідчо-заарештованих.
Такі дії обвинуваченого ОСОБА_4 органом досудового розслідування кваліфіковано за ч.2 ст.425 КК України, як недбале ставлення військової службової особи до служби, що спричинило тяжкі наслідки.
- стороною обвинувачення у кримінальному провадженні обвинуваченому ОСОБА_4 роз`яснено положення: ч.2 ст.473 КПК України, а саме щодо наслідків укладення та затвердження угоди; ч.4 ст.394 КПК України щодо особливостей апеляційного оскарження окремих судових рішень; ч.3 ст.424 КПК України щодо судових рішень, які можуть бути оскаржені в касаційному порядку; ч.ч.1-3,4,6,7 та 8 ст.474 КПК України щодо загального порядку судового провадження на підставі угоди; ст.475 КПК України щодо вироку на підставі угоди; ст.476 КПК України щодо наслідків невиконання угоди; ст.389-1 КК України, а саме щодо кримінальної відповідальності за умисне невиконання угоди про примирення або про визнання винуватості; ст.63 Конституції України, а саме, що підозрюваний, обвинувачений не несе відповідальності за відмову давати показання або пояснення щодо себе, членів сім`ї чи близьких родичів, коло яких визначається законом; ст.18 КПК України, а саме щодо свободи від самовикриття;
- обвинувачений ОСОБА_4 беззастережно та у повному обсязі визнає свою винуватість у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 425 КК України в обсязі згідно повідомленої йому підозри від 26.02.2016 та обвинувального акта від 26.02.2016 року;
- згідно характеризуючих матеріалів, ОСОБА_4 під час перебування на посаді заступника командира взводу командира 1-го відділення 1 стрілецького взводу 1-ї стрілецької роти стрілецького батальйону військової частини НОМЕР_1 зарекомендував себе з позитивної сторони, раніше не судимий, на обліку у лікарів психіатра, нарколога не перебуває;
- обставинами, які пом`якшують покарання обвинуваченого ОСОБА_4 є щире каяття, активне сприяння розкриттю злочину;
- відсутність обтяжуючих покарання ОСОБА_4 обставин;
- при визначенні виду та міри покарання сторони беруть до уваги конкретні обставини справи, особу обвинуваченого, мотив та ступінь тяжкості вчинених ним суспільно-небезпечних дій, наявність кількох обставин, що пом`якшують покарання та істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого злочину, а саме: його вік, щире каяття, активне сприяння розкриттю злочину, являється учасником бойових дій, те, що він раніше не притягувався до кримінальної відповідальності, сторони кримінального провадження прийшли до висновку та узгодили про можливість виправлення ОСОБА_4 без відбування покарання у виді позбавлення волі та перейти до іншого, більш м`якого виду основного покарання, не зазначеного в санкції ч. 2 ст. 425 КК України, у виді штрафу у розмірі 1250 (одна тисяча двісті п`ятдесят) неоподаткованих мінімумів доходів громадян, тобто у розмірі 21 250 (двадцять одна тисяча двісті п`ятдесят) грн., тобто із застосуванням ст. 69 КК України.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 в присутності захисника підтвердив суду, що він цілком розуміє свої права передбачені п.1 ч.4 ст.474 КПК наслідки укладення та затвердження угоди передбачені ст.473 КПК України, характер обвинувачення, вид покарання та інші заходи, які будуть застосовані до нього у разі затвердження угоди судом. При цьому, ОСОБА_4 заявив про повне визнання своєї винуватості в інкримінованому обвинуваченні, підтвердив обставини скоєння злочину викладені в обвинувальному акті і просив суд затвердити угоду.
Про те, що їм зрозумілі наслідки затвердження угоди судом, передбачені ст.473 КПК України, заявили в суді також прокурор і захисник, та просили суд затвердити угоду.
Суд переконався, що укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дій будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.
Зміст угоди про визнання винуватості, умови та порядок її укладення відповідають вимогам ст.ст. 468, 469, 470, 472, 473 КПК України, підстав для відмови в затверджені угоди не встановлено.
Узгоджена прокурором і обвинуваченим міра покарання відповідає загальним засадам призначення покарання, інтересам суспільства не суперечить, є справедливою, необхідною і достатньою для виправлення ОСОБА_4 та запобігання вчинення ним нових злочинів. При цьому суд приймає до уваги, що ОСОБА_4 вчинив тяжкий необережний злочин, є раніше не судимим, за місцем служби характеризується позитивно, на обліку у лікарів психіатра чи нарколога не перебуває.
В якості обставин, що пом`якшують покарання обвинуваченого, суд враховує його щире каяття та сприяння органам досудового слідства у розслідуванні злочину, наявність статусу учасника бойових дій.
Приймаючи до уваги суспільну небезпеку та ступінь тяжкості вчиненого злочину, відомості про особу винного, а також наявність декількох обставин, які пом`якшують покарання та істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого, суд дійшов висновку укладену між прокурором та обвинуваченим ОСОБА_4 угоду про визнання винуватості затвердити та призначити останньому узгоджене сторонами покарання із застосуванням ст.69 КК України, саме перейти до іншого, більш м`якого виду покарання не зазначеного в санкції ч.2 ст.425 КК України у виді штрафу у розмірі 1250 (одна тисяча двісті п`ятдесят) неоподаткованих мінімумів доходів громадян, тобто 21 250 (двадцять одна тисяча двісті п`ятдесят) грн.
Керуючись ст.ст. 368, 370, 374-376, 475 КПК України, ст.53 КК України, суд,-
УХВАЛИВ:
Укладену 15 квітня 2016 року між прокурором військової прокуратури Хмельницького гарнізону лейтенантом юстиції ОСОБА_3 та обвинуваченим ОСОБА_4 угоду про визнання винуватості затвердити.
ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.425 КК України, на підставі якої із застосуванням ч.1 ст.69 того ж Кодексу призначити йому покарання у виді штрафу у розмірі 1250 (одна тисяча двісті п`ятдесят) неоподаткованих мінімумів доходів громадян, тобто 21 250 (двадцять одна тисяча двісті п`ятдесят) грн.
На вирок може бути подана апеляційна скарга до апеляційного суду Хмельницької області протягом тридцяти днів з дня проголошення вироку, з підстав, передбачених статтею 394 КПК України. Апеляційна скарга подається через Хмельницький міськрайонний суд Хмельницької області.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Суддя Хмельницького

міськрайонного суду ОСОБА_1