Провадження № 1-кс/592/4155/16

УХВАЛА

про накладення решту

17 листопада 2016 року м.Суми

Слідчий суддя Ковпаківського районного суду м. Суми ОСОБА_1 , за участю секретаря ОСОБА_2 , слідчого Сумського відділу поліції (м. Суми) Головного управління Національної поліції в Сумській області капітана поліції ОСОБА_3 , розглянув клопотання слідчого ОСОБА_3 , про накладення арешту на по матеріалам досудового розслідування, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0004893 від 10.11.2016, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 15, ч. 2 ст. 185 КК України

Перевірив надані матеріали клопотання та дослідивши докази по даних матеріалах, заслухавши думку слідчого ОСОБА_3 ,

встановив:

Слідчий своє клопотання мотивує тим, що 10.11.2016 близько 01:40 год. ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , з метою вчинення крадіжки, зламавши замок водійських дверей, проникли до автомобіля ЗАЗ «Таврія» н.з. НОМЕР_1 , який знаходився біля 2-го під`їзду будинку АДРЕСА_1 , та намагалися вчинити крадіжку акумулятора, проте з причин, що не залежать від їх волі, не вчинили усіх дій для доведення злочину до кінця, бо були затримані працівниками патрульної поліції.

10.11.2016 з метою фіксації відомостей щодо обставин вчинення кримінального правопорушення та вилучення слідів, доказів у кримінальному провадженні, було проведено огляд місця події - ділянки території 2-го під`їзду будинку АДРЕСА_1 та автомобіля ЗАЗ «Таврія» н.з. НОМЕР_1 .

В ході огляду вилучено: рюкзак; спортивна сумка; викрутка велика з чорною ручкою; викрутка мала з чорною ручкою; викрутка мала; дві викрутки зі зламаними ручками; викрутка з хомутом; набір головок; насадка для головок; двоє кусачок; плоскогубці; господарські рукавиці чорного кольору; господарські рукавиці жовтого кольору.

Згідно ч.1 ст.167 КПК України тимчасовим вилученням майна є фактичне позбавлення підозрюваного або осіб, у володінні яких перебуває зазначене у частині другій цієї статті майно, можливості володіти, користуватися та розпоряджатися певним майном до вирішення питання про арешт майна або його повернення.
Вище перелічене майно відповідно до положень ч. 1 ст. 167 КПК України є тимчасово вилученим майном та відповідає критеріям, зазначеним у ч.2 ст.167 КПК України і на них може бути накладено арешт з метою забезпечення повного, всебічного та неупередженого досудового розслідування даного кримінального правопорушення.
Завданням застосування арешту переліченого майна полягає у позбавленні осіб, яким належить таке майно, а також у володінні чи користуванні яких воно перебуває, можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, відчуження з метою уникнути кримінальної відповідальності. Метою арешту майна є забезпечення кримінального провадження, забезпечення цивільного позову у кримінальному провадженні, забезпечення конфіскації або спеціальної конфіскації у відповідності до положень п.1 ч.9 ст.100 КПК України.
Перелічені предмети відтак відповідають критеріям, зазначеним у ч.2 ст.167 КПК України і на нього може бути накладено арешт з метою забезпечення повного, всебічного та неупередженого досудового розслідування даного кримінального правопорушення.

Крім того, вилучені предмети можуть бути використані як докази фактів та обставин, які встановлюються під час досудового розслідування, а відтак, відповідно до ст.98 КПК України визнані слідством та можуть бути речовим доказом у даному кримінальному провадженні.

Згідно п.п. 1, 3, 4 ч. 2 ст. 170 КПК України арешт вище вказаного майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів , конфіскації майна як виду покарання та відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов).

Таким чином, досудовим розслідуванням зібрано достатньо доказів, які вказують на наявність сукупності підстав вважати, що вищевказане майно є речовими доказами у даному кримінальному провадженні, що є підставою для його арешту, підлягають конфіскації як виду покарання та відшкодуванню шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов).
Необхідність застосування арешту зазначеного майна полягає у позбавленні осіб, яким належить таке майно можливості сховати, знищити чи іншим чином розпорядитися ним з метою уникнути кримінальної відповідальності, знищити сліди, необхідні для встановлення істини у кримінальному провадженні, відшкодування шкоди завданої кримінальним правопорушенням, повного, всебічного та неупередженого розслідування кримінального провадження.

У судовому засіданні слідчий клопотання підтримав.

Вивчивши клопотання та додані матеріали, вважаю, що клопотання підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб.

Згідно ч. 3 ст. 170 КПК України у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу

Згідно ч. 4 ст. 170 КПК України у випадку, передбаченому пунктом 2 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно підозрюваного, обвинуваченого, засудженого або третьої особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно підлягатиме спеціальній конфіскації у випадках, передбачених Кримінальним кодексом України.

Відповідно до ч. 2 ст. 173 КПК України при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати:

1) правову підставу для арешту майна;

2) можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу);

3) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (якщо арешт майна накладається у випадках, передбачених пунктами 3, 4 частини другої статті 170 цього Кодексу);

3-1) можливість спеціальної конфіскації майна (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 2 частини другої статті 170 цього Кодексу);

4) розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 4 частини другої статті 170 цього Кодексу);

5) розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження;

6) наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.

Підставами застосування арешту даного тимчасово вилученого майна є необхідність визнання вилучених предметів речовими доказами у відповідності до ст. 167 КПК України, використані як засоби чи знаряддя вчинення кримінальних правопорушень, та зберегли на собі сліди цих кримінальних правопорушень.

На підставі викладеного і керуючись ст.ст. 167, 170, 172, 173, 175 КПК України,

ухвалив:

Клопотання слідчого Сумського відділу поліції (м. Суми) Головного управління Національної поліції в Сумській області капітана поліції ОСОБА_3 задовольнити.

Накласти арешт на вилучене в ході слідства у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0004893 від 10.11.2016 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 15, ч. 2 ст. 185 КК України наступного майна: рюкзак; спортивна сумка; викрутка велика з чорною ручкою; викрутка мала з чорною ручкою; викрутка мала; дві викрутки зі зламаними ручками; викрутка з хомутом; набір головок; насадка для головок; двоє кусачок; плоскогубці; господарські рукавиці чорного кольору; господарські рукавиці жовтого кольору;

Копію ухвали для виконання негайно направити слідчому Сумського відділу поліції (м. Суми) Головного управління Національної поліції в Сумській області капітану поліції ОСОБА_3 .
Ухвала підлягає негайному виконанню.

Апеляційна скарга на ухвалу може бути подана протягом п`яти днів з дня її оголошення безпосередньо до суду апеляційної інстанції. Якщо ухвалу слідчого судді було постановлено без виклику особи, яка її оскаржує, то строк апеляційного оскарження для такої особи обчислюється з дня отримання нею копії судового рішення.

Слідчий суддя ОСОБА_1