Справа № 777/365/16-к
У Х В А Л А
І м е н е м У к р а ї н и

29.03.2016 м. Ужгород
Апеляційний суд Закарпатської області в складі суддів:
головуючого ОСОБА_1 ,
суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
з участю секретаря ОСОБА_4 ,
розглянув у відкритому судовому засіданні провадження № 11-сс/777/87/16 за апеляційною скаргою прокурора Воловецького відділу Мукачівської місцевої прокуратури ОСОБА_5 на ухвалу слідчого судді Воловецького районного суду Закарпатської області від 16 березня 2016 року про відмову в задоволенні клопотання слідчого СВ Воловецького відділення Мукачівського відділу поліції Головного управління поліції в Закарпатській області ОСОБА_6 про арешт майна.
З матеріалів провадження вбачається, що 14 березня 2016 року слідчий звернулась до суду з клопотанням про арешт тимчасово вилученого майна, власника якого не встановлено, у вигляді 60 картонних коробок з камінням, схожим на бурштин, вагою 571, 5 кг, із забороною його використання та розпорядження. В клопотанні зазначала, що майно було виявлено у громадян ОСОБА_7 та ОСОБА_8 , які отримали його від невідомої особи біля супермаркету «Ашан» в м. Львові та повинні були доставити до м. Мукачева Закарпатської області. Враховуючи. що майно є предметом вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 240 КК України, тобто речовим доказом у даному кримінальному провадженні, просила накласти на нього арешт.
Відмовляючи в задоволенні клопотання, суд в ухвалі зазначив, що в порушення вимог ч. 2 та ч. 5 ст. 171 КПК України в клопотанні слідчого відсутні доводи, про те, з якою метою необхідно було застосувати такий захід забезпечення кримінального провадження, як арешт; які перешкоди у розслідуванні могли виникнути через його незастосування; які підстави чи підозри вважати, що це майно є доказом злочину та може привести до його зникнення або настання інших негативних наслідків, а також слідчим порушено строк подачі клопотання - майно вилучено 10 березня 2016 року, клопотання подано 14 березня 2016 року.
Не погоджуючись з рішенням суду, прокурор в апеляції просить ухвалу суду скасувати у зв`язку з істотними порушеннями вимог кримінального процесуального закону. Зазначає, що вилучене майно є предметом вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 240 КК України, тобто речовим доказом у кримінальному провадженні, у зв`язку з чим з метою збереження та для призначення і проведення судових експертиз на нього необхідно накласти арешт. Щодо строку, то слідчий суддя відповідно до вимог ч. 3 ст. 172 КПК України не повернув його прокурору, а прийняв до провадження. Просить постановити рішення, яким задовольнити клопотання слідчого про арешт тимчасово вилученого майна, власника якого не встановлено, у вигляді 60 картонних коробок з камінням, схожим на бурштин, вагою 571, 5 кг, із забороною його використання та розпорядження.
Заслухавши доповідь судді про зміст оскарженого судового рішення та вимоги апеляційної скарги прокурора; перевіривши матеріали провадження та доводи апеляції, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга прокурора підлягає задоволенню.
Відповідно до вимог ст. 370 КПК України судове рішення у кримінальному провадженні вважається законним, обґрунтованим та вмотивованим тоді, коли воно ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права та з дотриманням вимог, передбачених Кримінальним процесуальним кодексом України.
Оскаржуване судове рішення суперечить вимогам ст. 170 КПК України, згідно з якими арешт майна застосовується з метою забезпечення виконання вироку в частині цивільного позову чи можливої конфіскації майна й накладається на майно у вигляді речей, документів, грошей, які є в тому числі засобами чи знаряддям вчинення кримінального правопорушення або зберегли на собі його сліди.
З матеріалів провадження вбачається, що 4 березня 2016 року на стаціонарному посту № 1 с. Нижні Ворота Воловецького району було зупинено автомобіль марки «Івеко», державний номер НОМЕР_1 під керуванням водія ОСОБА_7 , який перевозив у багажному відділенні 60 картонних коробок з камінням, схожим на бурштин, вагою 571, 5 кг, власник якого не встановлений.
Ухвалою слідчого судді Воловецького районного суду від 9 березня 2016 року було надано дозвіл на тимчасовий доступ до майна і 10 березня 2016 року складено протокол тимчасового доступу до речей і документів та опис. ( а. с. 4 10, 11 ).
В клопотання про арешт слідчий зазначив, що 60 картонних коробок з камінням, схожим на бурштин, вагою 571, 5 кг є предметом злочину, тобто речовим доказом у кримінальному провадженні за ч. 1 ст. 240 КК України, у зв`язку з чим просив накласти на нього арешт із забороною використання та розпорядження. ( а. с. 2 3 ).
Отже, дане клопотання відповідає вимогам ст. ст. 170, 171 КПК України стосовно зазначення підстав, у зв`язку з якими потрібно здійснити арешт та мети забезпечення кримінального провадження збереження речових доказів, а висновки суду про відсутність підстав та мети арешту майна не відповідають дійсності.
Що стосується пропуску строку подачі клопотання, то такі висновки суду суперечать вимогам ч. 5 ст. 171 КПК України, згідно з якими клопотання повинно бути подано протягом 48 годин після вилучення майна. У разі, якщо закінчення цього строку приходиться на вихідний день, закінченням строку вважається наступний робочий день. Крім того, згідно з ч. 3 ст. 172 КПК України слідчий суддя, встановивши, що клопотання про арешт майна подано без додержання вимог ст. 171 КПК України, у тому числі строку, повертає його прокурору, цивільному позивачу для усунення недоліків, про що постановляє ухвалу. Суддею клопотання не повернуто, а прийнято до розгляду, що свідчить про визнання судом факту додержання процесуальних строків слідчим.
Таким чином, висновки суду, викладені в ухвалі, не відповідають фактичним обставинам та вимогам кримінального процесуального закону. Доводи апеляції є обґрунтованими і підлягають задоволенню, а ухвала слідчого судді - скасуванню.
Керуючись ст. ст. 170 175, 404, 407, 418, 419, 422 КПК України, Апеляційний суд Закарпатської області
П О С Т А Н О В И В:
Апеляційну скаргу прокурора Воловецького відділу Мукачівської місцевої прокуратури ОСОБА_5 задовольнити.
Ухвалу слідчого судді Воловецького районного суду Закарпатської області від 16 березня 2016 року про відмову в задоволенні клопотання слідчого про арешт тимчасово вилученого майна скасувати.
Клопотання слідчого СВ Воловецького відділення Мукачівського відділу поліції Головного управління поліції в Закарпатській області ОСОБА_6 про арешт тимчасово вилученого майна задовольнити.
Накласти арешт на майно, власника якого не встановлено, у вигляді 60 картонних коробок з камінням, схожим на бурштин, вагою 571, 5 кг, переданого на відповідальне зберігання до Закарпатської обласної дирекції АВ «Укргазбанк» за адресою: вул. Швабська, 70 в м. Ужгороді Закарпатської області, із забороною його використання та розпорядження.
Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення і оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді: