Номер провадження: 11-кп/785/544/16
Головуючий у першій інстанції ОСОБА_1
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
21.04.2016 року м. Одеса

Апеляційний суд Одеської області у складі:
Головуючого ОСОБА_2
суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4
при секретарі ОСОБА_5
за участю
прокурора ОСОБА_6
потерпілого ОСОБА_7
захисника ОСОБА_8
обвинуваченого ОСОБА_9

розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження за апеляційною скаргою захисника ОСОБА_8 на вирок Приморського районного суду м. Одеси від 09.02.2016 року у кримінальному провадженні відносно ОСОБА_9 , обвинуваченого у вчиненні злочину, передбаченого ст. 186 ч.2 КК України,
встановила:
Цим вироком
ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець та мешканець АДРЕСА_1 , гр-нин України, українець, освіта неповна середня, не одружений, не працюючий, раніше судимий:
06.03.2006 року за ст.ст. 186 ч.2, 75 КК України до 4 років позбавлення волі з випробувальним терміном на 1 рік;
24.12.2007 року за ст.ст. 15, 185 ч.2, 75 КК України до 3 років позбавлення волі з випробувальним терміном на 3 роки;
07.11.2008 року за ст.ст. 186 ч.2, 309 ч.1, 71 КК України до 4 років 1 місяцю позбавлення волі, звільнився умовно-достроково 02.12.2011 року на не відбутий строк 9 місяців 3 дні,
засуджений за ст. 186 ч.2 КК України до позбавлення волі строком на 4 роки.
ОСОБА_9 засуджений за те, що він 08.08.2015 року, приблизно о 18 годині, перебуваючи біля бару «Чича», розташованого по вул. Мечникова, 52 у м. Одесі, діючи умисно, з корисливих мотивів, відкрито заволодів майном потерпілого ОСОБА_7 , а саме МР3-плєром марки «Transcend N.Sonic 870 8GB White», вихопивши його з рук потерпілого, спричинивши тим самим потерпілому ОСОБА_7 майнову шкоду на загальну суму 700 грн.

В апеляційній скарзі захисник ОСОБА_8 , не заперечуючи проти доведеності вини та правильності кваліфікації дій обвинуваченого ОСОБА_9 , стверджує, що суд необґрунтовано призначив обвинуваченому надмірно суворе покарання, та, посилаючись на низку обставин, які пом`якшують покарання, а саме щире каяття, відсутність обставин, що обтяжують покарання, позитивну характеристику обвинуваченого з місця його мешкання, а також позицію потерпілого, якій не наполягав на призначенні обвинуваченому ОСОБА_9 покарання, пов`язаного з позбавлення волі, просить змінити вирок та застосувати до обвинуваченого ОСОБА_9 дію ст. 75 КК України, звільнивши його від відбування покарання з випробуванням.
Заслухавши доповідача, захисника ОСОБА_8 та обвинуваченого ОСОБА_9 , які підтримали доводи апеляційної скарги та просили її задовольнити, потерпілого ОСОБА_7 , який не заперечував проти задоволення апеляційної скарги та просив не позбавляти обвинуваченого свободи, прокурора ОСОБА_6 , який заперечував проти задоволення апеляційної скарги, вивчивши матеріали справи, колегія суддів судової палати з кримінальних справ приходить до висновку про те, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.
Відповідно до вимог ч. 1 ст. 404 КПК України, вирок суду першої інстанції перевіряється апеляційним судом в межах апеляційних скарг.
Згідно з вимогами ст. 370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим.
Законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених КПК України.
Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до ст. 94 КПК України.
Вмотивованим є рішення, в якому наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення.
З матеріалів справи вбачається, що в ході досудового розслідування та судового розгляду справи обвинувачений ОСОБА_9 повністю визнав себе винним у вчиненому ним злочині, щиро розкаявся та дав свідчення про обставини скоєння ним кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України, які відповідають обставинам викладеним в обвинувальному акті.
Ця обставина дозволила суду першої інстанції розглянути кримінальне провадження в порядку ст. 349 КПК України, в зв`язку з чим інші докази по справі судом не досліджувались.
Слід зауважити, що скоєння ОСОБА_10 кримінального правопорушення при обставинах викладених у обвинувальному акті ніким не оспорюються в апеляційній скарзі.
Таким чином, вина обвинуваченого ОСОБА_10 , у повному обсязі знайшла своє підтвердження в ході судового розгляду на підставі свідчень самого обвинуваченого, а його дії правильно кваліфіковані за ч. 2 ст. 186 КК України за кваліфікуючими ознаками відкритого викрадення чужого майна / грабіж /, вчиненого повторно.
При призначенні обвинуваченому ОСОБА_9 покарання, суд першої інстанції вказав, що він керується вимогами ст.65 КК України та визначив обвинуваченому покарання з урахуванням характеру і ступеню суспільної небезпеки скоєного кримінального правопорушення, особи винного та обставини, що пом`якшують покарання.
При цьому суд першої інстанції вказав, що приймає до уваги позитивну характеристику обвинуваченого, визнання ним вини та щире каяття, а також сприяння розкриттю злочину і враховуючи обставини скоєння злочину прийшов до висновку про необхідність призначення покарання з його відбуванням лише в умовах ізоляції від суспільства.
При цьому суд зовсім не мотивував того, на яких підставах він прийшов до саме такого висновку, в зв`язку з чим судова колегія вважає цей висновок суду немотивованим.
З огляду на ті обставини, які суд першої інстанції перерахував в вироку і про які вказано вище, судова колегія також приймає до уваги те, що потерпілий ОСОБА_7 , як під час розгляду кримінального провадження судом першої інстанції так і при розгляді апеляційної скарги заявив, що обвинувачений повністю відшкодував йому матеріальну шкоду, в зв`язку з чим ніяких претензій матеріального або морального плану він до нього немає.
Також потерпілий ОСОБА_7 просив суд не призначати обвинуваченому ОСОБА_9 покарання пов`язане з позбавленням волі.
Судова колегія вважає, що поза увагою суду першої інстанції при призначенні покарання залишився невеликий розмір майна, який викрав обвинувачений ОСОБА_9 , а саме його вартість в 700 гривень.
З огляду на вищевказане судова колегія вважає, що з урахуванням всіх пом`якшуючих обставин по справі, судом першої інстанції було призначено обвинуваченому ОСОБА_9 покарання, яке за своєю суворістю не відповідало тяжкості скоєного ним злочину і обвинуваченому можливо призначити покарання з застосуванням ст. 75 КК України з звільнення від покарання з іспитовим строком, в зв`язку з чим вирок підлягає зміненню в частині призначення покарання
Керуючись ст.ст. 402, 407, 412, 415, 419, 424, 532 КПК України, колегія суддів судової палати з кримінальних справ апеляційного суду Одеської області,
УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_8 задовольнити, а вирок Приморського районного суду м. Одеси від 09.02.2016 року у відношенні ОСОБА_9 змінити.
Вважати ОСОБА_9 засудженим до ч. 2 ст. 186 КК України до 4 / чотирьох / років позбавлення волі.
На підставі ст. 75 КК України ОСОБА_9 звільнити від відбування покарання з іспитовим строком 2 / два / роки.
В інший частині вирок суду залишити без змін.
Ухвала може бути оскаржена в Вищий спеціалізований Суд України з розгляду цивільних та кримінальних справ протягом трьох місяців після її проголошення.

Судді апеляційного суду Одеської області
ОСОБА_2
ОСОБА_4

ОСОБА_3