Справа № 131/1260/16-к
В И Р О К
І М 'Я М У К Р А Ї Н И

11.10.2016

Іллінецький районний суд Вінницької області

в складі: головуючого судді ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

з участю: сторони обвинувачення прокурора Немирівської місцевої прокуратури Вінницької області ОСОБА_3 ,

обвинувачених ОСОБА_4 та ОСОБА_5 ,

захисника обвинуваченого ОСОБА_4 ОСОБА_6 ,

потерпілого ОСОБА_7 ,

ст. інспектора Іллінецького ВП Гайсинського

ВП ГУНП у Вінницькій області ст. лейтенант

поліції ОСОБА_8 ,

начальника служби у справах дітей

Іллінецької райдержадміністрації ОСОБА_9 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Іллінці кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань 25 травня 2016 року за № 0000175, про обвинувачення:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Росоша, Липовецького району, Вінницької області жителя АДРЕСА_1 , освіта середня, неодруженого, непрацюючого, у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України,

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця с. Росоша, Липовецького району, Вінницької області жителя АДРЕСА_2 , освіта середня, неодруженого, непрацюючого, у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України,

В С Т А Н О В И В:

Судом встановлено, що неповнолітній ОСОБА_4 за попередньою змовою з - ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_3 , 20.05.2016 вирішили вчинити крадіжку бензину із автомобіля, що перебував на території подвір`я домогосподарства ОСОБА_7 , що в АДРЕСА_3 .

Реалізуючи свій злочинний умисел, спрямований на таємне заволодіння чужим млином (крадіжку), неповнолітній ОСОБА_4 з ОСОБА_5 на автомобілі «Москвич», який належить ОСОБА_10 та яким керував ОСОБА_5 20.05.2016 о 01 год. 30 хв., під`їхали на територію саду, яка розташована поблизу домогосподарства ОСОБА_7 .

Після чого, вийшовши з автомобіля неповнолітній ОСОБА_4 з ОСОБА_5 пішли до домогосподарства ОСОБА_7 щоб вчинити крадіжку бензину.

Зайшовши на територію домогосподарства через вхідну хвіртку ОСОБА_4 спільно з ОСОБА_5 підійшли до автомобіля, який знаходився на подвір`ї, оглянули його та помітили, що бензобак автомобіля закритий на навісний замок.

Після цього, ОСОБА_4 спільно з ОСОБА_5 вирішили вчинити крадіжку матеріальних цінностей, що перебували на території подвір`я вказаного домогосподарства.

Оглянувши територію домогосподарства ОСОБА_4 та ОСОБА_5 помітили неподалік автомобіля два алюмінієвих бідони та електро-корморізку, які вирішили викрасти.

Впевнились що за ними ніхто не спостерігає ОСОБА_4 та ОСОБА_5 взяли в руки по одному алюмінієвому бідону та занесли їх до автомобіля, яким приїхали, де поклали один бідон в багажне відділення, а інший на заднє сидіння автомобіля.

Продовжуючи свій злочинний умисел, ОСОБА_4 та ОСОБА_5

повернулись до території домогосподарства ОСОБА_7 де взяли в руки електро-корморізку, яку занесли до вищевказаного автомобіля та поклали її до багажного відділення.

З викраденим майном неповнолітній ОСОБА_4 разом з ОСОБА_5 поїхали з с. Володимирівка, Іллінецького району та розпорядились ним на власний розсуд.

Згідно довідки, виданої Іллінецькою спілкою споживчих товариств Райспоживспілка» № 36 від 14.06.2016, станом на 20.05.2016 на ринках м. Іллінці середньо-ринкові ціни становлять: бідон алюмінієвий ємністю 40 л., бувший у використанні - 400 грн., електро-корморізка з електродвигуном потужністю 1,5 кВт. бувша у використанні - 1200 грн.

Протиправними діями ОСОБА_4 завдано потерпілому ОСОБА_7 збитку на загальну суму 2000 грн.

Таким чином неповнолітній ОСОБА_4 обвинувачується у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України, - таємне викрадення чужого майна крадіжка), вчинена за попередньою змовою групою осіб.

ОСОБА_5 за попередньою змовою з неповнолітнім ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_4 20.05.2016 вирішили вчинити крадіжку бензину із автомобіля, що перебував на території подвір`я домогосподарства ОСОБА_7 , що в АДРЕСА_3 .

Реалізуючи свій злочинний умисел, спрямований на таємне заволодіння чужим лином (крадіжку), ОСОБА_5 з неповнолітнім ОСОБА_4 на автомобілі «Москвич», який належить ОСОБА_10 та яким керував ОСОБА_5 20.05.2016 о 01 год. 30 хв., під`їхали на територію саду, яка розташована поблизу домогосподарства ОСОБА_7 .

Після чого, вийшовши з автомобіля ОСОБА_5 з неповнолітнім ОСОБА_4 пішли до домогосподарства ОСОБА_7 щоб вчинити крадіжку бензину.

Зайшовши на територію домогосподарства через вхідну хвіртку ОСОБА_5 з ОСОБА_4 спільно підійшли до автомобіля, який знаходився на подвір`ї, оглянули його та помітили, що бензобак автомобіля закритий на навісний замок.

Після цього, ОСОБА_5 спільно з ОСОБА_4 вирішили вчинити крадіжку матеріальних цінностей, що перебували на території подвір`я вказаного домогосподарства.

Оглянувши територію домогосподарства ОСОБА_5 та ОСОБА_4 помітили неподалік автомобіля два алюмінієвих бідони та електро-корморізку, які вирішили викрасти.

Впевнились що за ними ніхто не спостерігає ОСОБА_5 та ОСОБА_4 взяли в руки по одному алюмінієвому бідону та занесли їх до автомобіля, яким приїхали, де поклали один бідон в багажне відділення, а інший на заднє сидіння автомобіля.

Продовжуючи свій злочинний умисел, ОСОБА_5 та ОСОБА_4

повернулись до території домогосподарства ОСОБА_7 де взяли в руки електро-корморізку, яку занесли до вищевказаного автомобіля та поклали її до багажного відділення.

З викраденим майном ОСОБА_5 разом з неповнолітнім ОСОБА_4 поїхали з с. Володимирівка, Іллінецького району та розпорядились ним на власний розсуд.

Згідно довідки, виданої Іллінецькою спілкою споживчих товариств Райспоживспілка» № 36 від 14.06.2016, станом на 20.05.2016 на ринках м. Іллінці середньо-ринкові ціни становлять: бідон алюмінієвий ємністю 40 л., бувший у використанні - 400 грн., електро-корморізка з електродвигуном потужністю 1,5 кВт. бувша у використанні - 1200 грн.

Протиправними діями ОСОБА_5 завдано потерпілому ОСОБА_7 збитку на загальну суму 2000 грн.

Таким чином ОСОБА_5 обвинувачується у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України, - таємне викрадення чужого майна крадіжка), вчинена за попередньою змовою групою осіб.

В даному кримінальному провадженні 11 жовтня 2016 року між потерпілим ОСОБА_7 та підозрюваним ОСОБА_4 було укладено угоду про примирення відповідно до вимог ч. 1 ст. 468 КПК України, за умовами якої потерпілий та підозрюваний дійшли згоди щодо формулювання обвинувачення, кваліфікації дій ОСОБА_4 - за ч. 2 ст. 185 КК України, істотних для кримінального провадження обставин, а також покарання, яке повинен понести ОСОБА_4 у виді позбавлення волі строком на 2 роки, на підставі ст. 75, 104 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбування покарання з іспитовим строком на 1 рік 6 місяців.

На підставі ст. 76 КК України покласти на засудженого ОСОБА_4 такі обов`язки:

- не виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу кримінально-виконавчої інспекції;

- повідомляти кримінально - виконавчу інспекцію про зміну місця проживання, роботи або навчання;

- періодично з`являтися для реєстрації в кримінально - виконавчій інспекції.

Також 11 жовтня 2016 року між потерпілим ОСОБА_7 та підозрюваним ОСОБА_5 було укладено угоду про примирення відповідно до вимог ч. 1 ст. 468 КПК України, за умовами якої потерпілий та підозрюваний дійшли згоди щодо формулювання обвинувачення, кваліфікації дій ОСОБА_5 - за ч. 2 ст. 185 КК України, істотних для кримінального провадження обставин, а також покарання, яке повинен понести ОСОБА_5 у виді позбавлення волі строком на 3 роки, на підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_5 від відбування покарання з іспитовим строком на 2 роки.

На підставі ст. 76 КК України покласти на засудженого ОСОБА_5 такі обов`язки:

- не виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу кримінально-виконавчої інспекції;

- повідомляти кримінально - виконавчу інспекцію про зміну місця проживання, роботи або навчання;

- періодично з`являтися для реєстрації в кримінально - виконавчій інспекції.

Сторонам угоди зрозумілі наслідки укладення та затвердження угоди, що у відповідності до ст. 473 КПК України є:

1) для підозрюваного чи обвинуваченого - обмеження права оскарження вироку згідно з положеннями ст.ст. 393, 424 КПК України та відмова від здійснення прав, передбачених п. 1 ч. 4 ст. 474 КПК України;

2) для потерпілого - обмеження права оскарження вироку згідно з положеннями ст. ст. 394, 424 КПК України та позбавлення права вимагати в подальшому притягнення особи до кримінальної відповідальності за відповідне кримінальне правопорушення і змінювати розмір вимог про відшкодування шкоди.

Також сторонам угоди зрозумілі наслідки невиконання угоди, які визначені ст. 476 КПК України, якими є:

1) У разі не виконання угоди про примирення потерпілий чи прокурор відповідно мають право звернутись до суду, який затвердив таку угоду, з клопотанням про скасування вироку. Клопотання про скасування вироку, яким затверджена угода, може бути подано протягом встановлених законом строків давності притягнення до кримінальної відповідальності за вчинення відповідного кримінального правопорушення.

2) Клопотання про скасування вироку, яким затверджена угода, розглядається в судовому засіданні за участю сторін угоди з повідомленням інших учасників судового провадження. Відсутність інших учасників судового провадження не є перешкодою для судового розгляду.

3) Суд своєю ухвалою скасовує вирок, яким затверджена угода, якщо особа, яка звернулась з відповідним клопотанням, доведе, що засуджений не виконав умови угоди. Наслідком скасування вироку є призначення судового розгляду в загальному порядку або направлення матеріалів провадження для завершення досудового розслідування в загальному порядку, якщо угода була ініційована на стадії досудового розслідування.

4) Ухвала про скасування вироку, яким була затверджена угода, або про відмову у скасуванні вироку може бути оскаржена в апеляційному порядку.

5) Умисне невиконання угоди є підставою для притягнення особи до відповідальності, встановленої законом.

Прокурор в судовому засіданні пояснив, що вважає, що при укладенні угоди про примирення дотримані вимоги та правила КПК України та КК України, просив угоди про примирення затвердити і призначити обвинуваченим узгоджене в угодах покарання.

Потерпілий ОСОБА_7 в судовому засіданні просив угоду про примирення затвердити і призначити обвинуваченому узгоджене в угоді покарання.

Обвинувачений ОСОБА_4 визнав себе винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України, дав згоду на застосування узгодженого виду та розміру покарання. Він просить угоду про примирення затвердити і призначити узгоджене покарання.

Старший інспектор Іллінецького ВП Гайсинського ВП ГУНП у Вінницькій області ст. лейтенант поліції ОСОБА_8 в судовому засіданні, просить угоду про примирення ОСОБА_7 з неповнолітнім ОСОБА_4 затвердити і призначити узгоджене покарання.

Начальник служби у справах дітей Іллінецької райдержадміністрації ОСОБА_9 в судовому засіданні, просить угоду про примирення ОСОБА_7 з неповнолітнім ОСОБА_4 затвердити і призначити узгоджене покарання.

Обвинувачений ОСОБА_5 визнав себе винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України, дав згоду на застосування узгодженого виду та розміру покарання. Він просить угоду про примирення затвердити і призначити узгоджене покарання.

Суд, заслухавши доводи сторін кримінального провадження, приходить до висновку, що укладення сторонами угоди про примирення від 11 жовтня 2016 року є добровільним і не суперечить вимогам закону.

Згідно п. 1 ч. 3 ст. 314 КПК України, при прийнятті рішення у підготовчому судовому засіданні суд має право, зокрема, затвердити угоду.

Відповідно п. 1 ст. 468 КПК України у кримінальному провадженні може бути укладена угода про примирення між потерпілим та підозрюваним чи обвинуваченим.

Згідно з ч. 3 ст. 469 КПК України угода про примирення між потерпілим та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості та у кримінальному провадженні у формі приватного обвинувачення.

Судом встановлено у судовому засіданні, що ОСОБА_4 та ОСОБА_5 обґрунтовано обвинувачуються у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України, при цьому судом з`ясовано, що обвинувачені цілком розуміють права, визначені п. 1 ч. 5 ст. 474 КПК України, наслідки укладення та затвердження даної угоди, передбачені п. 1 ч. 1 ст. 473 КПК України, характер обвинувачення, вид покарання, а також інші заходи, які будуть застосовані до них у разі затвердження угоди судом.

Потерпілий також розуміє наслідки укладення та затвердження даної угоди, визначені п. 2 ч. 1 ст. 473 КПК України.

Суд переконався, що укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або обіцянок чи дії будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.

Також судом встановлено, що умови даної угоди відповідають вимогам Кримінального процесуального кодексу України та Кримінального кодексу України.

Враховуючи вище викладене суд встановив, що вина ОСОБА_4 та ОСОБА_5 в інкримінованому їм складі кримінального правопорушення є доведеною та ніким не оспорюється, а тому за вчинений злочин вони підлягають покаранню, яке узгоджене сторонами в угоді про примирення від 11 жовтня 2016 року.

Запобіжний захід органами досудового слідства не обирався і підстав для його обрання судом не встановлено.

Речові докази у кримінальному провадженні залишити власнику ОСОБА_7 .

Матеріальна шкода в кримінальному провадженні відшкодована повністю.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 374, 375, 474, 475 КПК України суд, -

ПРИСУДИВ:

Затвердити угоду про примирення, укладену між потерпілим ОСОБА_7 та підозрюваним ОСОБА_4 .

Визнати ОСОБА_4 винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України, та призначити йому покарання за ч. 2 ст. 185 КК України у виді позбавлення волі строком на 2 роки, на підставі ст. 75, 104 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбування покарання з іспитовим строком на 1 рік 6 місяців.

На підставі ст. 76 КК України покласти на засудженого ОСОБА_4 такі обов`язки:

- не виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу кримінально-виконавчої інспекції;

- повідомляти кримінально - виконавчу інспекцію про зміну місця проживання, роботи або навчання;

- періодично з`являтися для реєстрації в кримінально - виконавчій інспекції.

Затвердити угоду про примирення, укладену між потерпілим ОСОБА_7 та підозрюваним ОСОБА_5 .

Визнати ОСОБА_5 винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України, та призначити йому покарання за ч. 2 ст. 185 КК України у виді позбавлення волі строком на 3 роки, на підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_5 від відбування покарання з іспитовим строком на 2 роки.

На підставі ст. 76 КК України покласти на засудженого ОСОБА_5 такі обов`язки:

- не виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу кримінально-виконавчої інспекції;

- повідомляти кримінально - виконавчу інспекцію про зміну місця проживання, роботи або навчання;

- періодично з`являтися для реєстрації в кримінально - виконавчій інспекції.

Речові докази у кримінальному провадженні залишити власнику ОСОБА_7 .

Матеріальна шкода в кримінальному провадженні відшкодована повністю.

Вирок може бути оскаржений до Апеляційного суду Вінницької області через Іллінецький районний суд протягом 30 днів з дня його проголошення з особливостями, передбаченими ч. 3 ст. 394 КПК України.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку суду. Копії вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченим і прокурору, інші учасники судового провадження копію вироку мають право отримати в суді.

Суддя