Справа № 461/3284/15-к
Провадження № 1-кс/461/5845/16
про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою
25.11.2016 року слідчий суддя Галицького районного суду м. Львова ОСОБА_1 , секретар ОСОБА_2 , з участю прокурора ОСОБА_3 , слідчого ОСОБА_4 , підозрюваного ОСОБА_5 , захисника ОСОБА_6 , розглянувши клопотання слідчий в ОВС слідчого відділу Управління СБ України у Львівській області ОСОБА_4 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою ,-
Подане клопотання мотивує тим, що ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні особливо тяжкого злочину, може переховуватись від органів досудового розслідування та суду на тимчасово непідконтрольній Україні території Донецької і Луганської областей, незаконно впливати на співучасників вчиненого злочину та перешкоджати розслідуванню кримінального провадження іншим чином. Крім того вказує на те, що вчинений ОСОБА_5 злочин був спрямований на заподіяння тяжких наслідків, а саме: завдання шкоди життю і здоров`ю військовослужбовцям Збройних сил України, Національної гвардії України, а також інших підрозділів, що беруть участь у проведенні АТО на сході України, з метою перешкоджання їх діяльності, заподіяння шкоди життю і здоров`ю мирного населення, ураження та руйнування об`єктів життєзабезпечення та інфраструктури, а також інших тяжких наслідків.
В судовому засіданні прокурор та слідчий просить задовольнити подане клопотання, покликаючись на доводи клопотання.
Підозрюваний ОСОБА_5 та його захисник ОСОБА_6 заперечили проти застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та просять обрати запобіжний захід не пов`язаний із обмеженням волі у виді домашнього арешту, з врахування те що ОСОБА_5 діяв внаслідок збігу тяжких особистих та сімейних обставин та обставин, які склались на сході держави; в нього на утриманні є малолітня дитина, хвора матір.
Органом досудового слідства встановлено, що ОСОБА_5 у період з жовтня 2016 року по листопад 2016 року, перебуваючи на території Луганської області, діючи умисно, неодноразово здійснював збір та передачу засобами стільникового зв`язку з власної картки оператора «МТС» № НОМЕР_1 учаснику терористичної організації «ЛНР» - командиру взводу розвідувальної роти ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_7 2 Армійського корпусу Народної міліції терористичної організації «Луганська народна Республіка» ОСОБА_8 , який перебуває у м. Луганську, деталізованих даних про дислокацію, чисельність, маршрути пересування військовослужбовців та військової техніки Збройних сил України та інших військових формувань України, які беруть участь у проведенні антитерористичної операції, чим сприяв діяльності терористичної організації «Луганська народна Республіка», відтак, підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.258-3 КК України.
В судовому засіданні встановлено, що 23.11.2016 року ОСОБА_5 оголошена підозра у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 258 - 3 КК України.
Згідно ч.5 ст.176 КПК України, запобіжні заходи у вигляді особистого зобов`язання, особистої поруки, домашнього арешту, застави не можуть бути застосовані до осіб, які підозрюються або обвинувачуються у вчиненні злочинів, передбачених статтями 109-114-1, 258-258-5, 260, 261 Кримінального кодексу України.
Статтею 177 КПК України передбачено, що метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.
Вирішуючи питання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, враховую вимоги п.п.3 і 4 ст.5 Конвенції про захист прав людини та практику Європейського суду з прав людини, згідно з якими обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою. При цьому, ризик переховування обвинуваченого (підозрюваного) від правосуддя не може оцінюватися виключно на підставі суворості можливого судового рішення, а це слід робити з урахуванням низки відповідних фактів, які можуть підтверджувати існування такого ризику, або свідчити про такий його незначний ступінь, який не може служити підставою для запобіжного ув`язнення.
Таким чином, приходжу до висновку про відсутність необхідності визначення розміру застави оскільки ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 258-3 КК України - особливо тяжкого злочину, санкція статті якого передбачає покарання у виді позбавлення волі на строк від восьми до п`ятнадцяти років і не передбачає внесення застави.
З врахуванням обставин справи, не вбачаю достатніх правових підстав для обрання запобіжного заходу ОСОБА_5 у вигляді домашнього арешту, з огляду на тяжкість вчиненого та наявністю ризиків передбачених ст. 177 КПК України. Доводи захисту є непереконливими, тому не прийняті до уваги.
Заслухавши доводи прокурора та слідчого, підозрюваного та захисника, вивчивши матеріали клопотання, враховуючи особу ОСОБА_5 , який підозрюється у вчиненні особливо тяжкого злочину, санкція статті якого передбачає покарання у виді позбавлення волі на строк від восьми до п`ятнадцяти років. Крім цього, член терористичної організації «ЛНР» ОСОБА_8 , якому підозрюваний передавав актуальні відомості про сили АТО, перебуває за лінією зіткнення, тобто на території, не підконтрольній силам антитерористичної операції, у зв`язку з чим є підстави вважати, що підозрюваний може залишити місце проживання, з метою уникнення кримінальної відповідальності, та/або продовжити злочинну діяльність і перешкоджати кримінальному провадженню, зокрема: сприяти діяльності терористичних груп, незаконно впливати на співучасників вчиненого злочину, ухилятися від органів досудового розслідування та суду, що свідчить про неможливість запобігання ризикам передбаченим ч.1 ст.177 КПК України, шляхом застосування менш суворих запобіжних заходів, а тому приходжу до висновку про необхідність застосування до підозрюваного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, без визначення розміру застави.
Керуючись ст.ст.176-178, 182, 183, 193, 194, 196 КПК України, слідчий суддя,-

клопотання слідчого в ОВС слідчого відділу Управління СБ України у Львівській області ОСОБА_4 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою - задовольнити.
Застосувати до підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою з утриманням у Львівському слідчому ізоляторі.
Строк дії ухвали становить шістдесят днів з моменту застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою до ОСОБА_5 , тобто до 23.01.2016 року включно.
Контроль за виконанням ухвали покласти на слідчого в ОВС слідчого відділу Управління СБ України у Львівській області ОСОБА_4 .
Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до суду апеляційної інстанції протягом п`яти днів з дня її оголошення, а особою, яка перебуває під вартою протягом п`яти днів з моменту вручення їй копії судового рішення.

Слідчий суддя ОСОБА_1 .