03.03.2016
Справа №720/409/16-к
Провадження:1-кп/720/39/16.
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 березня 2016 року Новоселицкий районний суд Чернівецької області в складі головуючого судді ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2
прокурора ОСОБА_3
обвинуваченого ОСОБА_4
потерпілого ОСОБА_5
провівши підготовче судове засідання в м. Новоселиця по кримінальному провадженні відносно:
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ,
мешканця с. Котелеве Новоселицького району
Чернівецької області, раніше не судимий, в силу ст. 89 КК України,
громадянин України, освіта середня, не одружений, не працює,
за ознаками кримінального правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 289 КК України, зареєстрованого в Єдиному реєстрі досудових розслідувань за № 0000032 від 30.01.2016 року, суд,
встановив:
Відповідно до обвинувального акту затвердженого прокурором 19.02.2016 року, ОСОБА_4 обвинувачується в тому, що 30.01.2016, в період часу з 03 годині 00 хвилин по 04 годині 00 хвилин, ОСОБА_4 , переслідуючи умисел направлений на незаконне заволодіння транспортним засобом, підійшов до автомобіля марки «ВАЗ 2109», державний номерний знак НОМЕР_1 , 2005 року випуску, який належить ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , мешканцю с. Котелеве Новоселицького району, який знаходився на дорозі біля воріт господарства ОСОБА_5 , що розташоване в с. Котелеве Новоселицького району, де реалізуючи свій злочинний умисел, спрямований на заволодіння чужим майном для власних цілей, умисно, протиправно, шляхом вільного доступу відчинив водійські двері та скориставшись ключем замка запалювання, завів автомобіль та поїхав, розпорядившись викраденим на власний розсуд, чим своїми діями спричинив потерпілому ОСОБА_5 матеріальну шкоду.

19.02.2016 року між обвинуваченим та потерпілим була укладена угода про примирення у відповідності до вимог ст. 469 КПК України.

Згідно даної угоди потерпілий та обвинувачений дійшли згоди щодо правової кваліфікації дій обвинуваченого за ч. 1 ст. 289 КК України істотних для даного кримінального провадження обставин, а також покарання, яке повинен понести обвинувачений. Так, обвинувачений беззастережно визнав свою вину у вчиненні вказаного кримінального правопорушення. Сторони кримінального провадження узгодили покарання обвинуваченому за вчинене кримінальне правопорушення у вигляді позбавлення волі строком на три роки на підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбування покарання з іспитовим строком на один рік і шість місяців, з урахуванням того, що обвинувачений щиро розкаявся та добровільно відшкодував завдані збитки в сумі 54000 гривень.

В угоді передбачені наслідки укладання та затвердження угоди про примирення, встановлені ст. 473 КПК України, та наслідки її невиконання.

В судовому засіданні прокурор просить суд винести вирок на підставі угоди.

Обвинувачений в судовому засіданні визнав себе винним в повному обсязі, просить суд затвердити угоду.

Потерпілий в судовому засіданні суду пояснив, що він претензій матеріального і морального характеру до обвинуваченого не має, просить суд затвердити угоду.

Розглядаючи питання про затвердження угоди про примирення, суд виходить з наступного.

19.02.2016 року між обвинуваченим та потерпілим була укладена угода про примирення у відповідності до вимог ст. 469 КПК України.

Згідно даної угоди потерпілий та обвинувачений дійшли згоди щодо правової кваліфікації дій обвинуваченого за ч. 1 ст. 289 КК України істотних для даного кримінального провадження обставин, а також покарання, яке повинен понести обвинувачений. Так, обвинувачений беззастережно визнав свою вину у вчиненні вказаного кримінального правопорушення. Сторони кримінального провадження узгодили покарання обвинуваченому за вчинене кримінальне правопорушення за ч. 1 ст. 289 КК України у вигляді позбавлення волі строком на три роки на підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбування покарання з іспитовим строком на один рік і шість місяців, з урахуванням того, що обвинувачений щиро розкаявся та добровільно відшкодував завдані збитки в сумі 54000 гривень.

В угоді передбачені наслідки укладання та затвердження угоди, встановлені ст. 473 КПК України, та наслідки її невиконання.

Розглядаючи питання про затвердження угоди про примирення, суд виходить з наступного.

Згідно ч. 3 ст. 314 КПК України, при прийнятті рішення у підготовчому судовому засіданні суд має право, зокрема, затвердити угоду.

Відповідно ч. 3 ст. 469 КПК України у кримінальному провадженні може бути укладена угода про примирення між потерпілим чи обвинуваченим, щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості та у кримінальному провадженні у формі приватного обвинувачення..

В підготовчому судовому засіданні судом встановлено, що ОСОБА_4 обґрунтовано обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 289 КК України, який згідно ст. 12 КК України є злочином середньої тяжкості.

Сторони добровільно уклали угоду про примирення, зміст якої відповідає вимогам ст. 471 КПК України.

При цьому судом з`ясовано, що обвинувачений цілком розуміє наслідки укладення та затвердження даної угоди, передбачені ч. 1 ст. 473 КПК України, характер обвинувачення, вид покарання, а також інші заходи, які будуть застосовані до нього у разі затвердження угоди судом.

Суд переконався, що укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дій будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.

Також судом встановлено, що умови даної угоди відповідають вимогам кримінально-процесуального кодексу України та кримінального кодексу України.

Виходячи з вищевикладеного, суд дійшов висновку про можливість затвердження угоди про примирення між потерпілим і обвинуваченим і призначення обвинуваченому узгодженої сторонами міри покарання.

Речові докази кримінального провадження у виді автомобіля марки «ВАЗ 2109», державний номерний знак НОМЕР_1 , 2005 року випуску, який зберігається на території Новоселицького ВП ГУНП в Чернівецькій області слід повернути потерпілому відповідно до ч. 1 ст. 100 КПК України, згідно якої майно, яке було об`єктом кримінального правопорушення повертається законним володільцям.

Згідно ч. 2 ст. 124 КПК України, суд вважає, що понесені витрати на оплату послуг експерта, що на а.с. 61 в сумі 184 гривні 14 копійок підлягають стягненню з ОСОБА_4 на користь держави.

Керуючись ст.ст.100, 124, 314, 373, 374, 469, 475 КПК України, суд,

засудив:
Затвердити угоду від 19.02.2016 року про примирення між потерпілим ОСОБА_5 , проживаючого в с. Котелеве Новоселицького району Чернівецької області та обвинуваченим ОСОБА_4 , проживаючого в с. Котелеве Новоселицького району Чернівецької області.

ОСОБА_4 визнати винним у скоєні злочину передбаченого ч.1 ст. 289 КК України і призначити покарання у виді позбавлення волі строк на три роки.

Відповідно до ст. 75 КК України звільнити від відбування основного покарання ОСОБА_4 з іспитовим строком в один рік і шість місяців якщо він на протязі даного строку не вчинить нового злочину і виконує покладені на нього обов`язки.

Відповідно до ст. 76 КК України зобов`язати ОСОБА_4 :

- не виїжджати за межі України на постійне місце проживання без дозволу органу кримінально-виконавчої інспекції;

- повідомляти органи кримінально-виконавчої інспекції про зміну місця проживання;

- періодично з`являтися для реєстрації в органи кримінально-виконавчої інспекції.

Міру запобіжного заходу до набрання вироку законної сили залишити особисте зобов`язання відносно ОСОБА_4 .

Стягнути з ОСОБА_4 витрати на проведення дактилоскопічної експертизи в розмірі 184 гривні 14 копійок в дохід держави.

Речові докази по справі:

- автомобіль марки «ВАЗ 2109», державний номерний знак НОМЕР_1 , 2005 року випуску, який зберігається на території Новоселицького ВП ГУНП в Чернівецькій області після вступу вироку в законну силу повернути власнику.

- мобільний телефон марки «Samsung», черевики, чорна шкіряна куртка та сіра кофта, які знаходяться на зберіганні в камері зберігання речових доказів території Новоселицького ВП ГУНП в Чернівецькій області після вступу вироку в законну силу повернути власнику ОСОБА_4 .

Вирок на підставі угоди між потерпілим та обвинуваченим про примирення може бути оскаржений з підстав, передбачених ч. 3 ст. 394 КПК України, до апеляційного суду Чернівецької області через Новоселицький районний суд Чернівецької області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Обмеження права оскарження даного вироку визначені ч. 2 ст. 473 КПК України.

Копію вироку після його проголошення негайно вручити учасникам кримінального провадження.

Суддя: ОСОБА_1