НІКОПОЛЬСЬКИЙ МІСЬКРАЙОННИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 182/2977/16-к
Провадження № 1-кп/0182/423/2016
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
10.06.2016 року м. Нікополь
Нікопольський міськрайонний суд Дніпропетровської області в складі:

головуючого судді- ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2
розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в м. Нікополі кримінальне провадження № 0002006 за обвинуваченням
ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Нікополь, Дніпропетровської області, громадянина України, українця, із середньою освітою, не одруженого, не працюючого, не є інвалідом та пенсіонером, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України,

за участю сторін кримінального провадження:
прокурора ОСОБА_4

обвинуваченого ОСОБА_3

ВСТАНОВИВ:
ОСОБА_3 28 травня 2016 приблизно о 18.00 год., знаходячись біля посту № 1 на 1 поверсі в приміщенні КЗ «Нікопольської лікарні № 1» ДОР», розташованої за адресою: пр. Трубників, буд. 50 в м. Нікополі Дніпропетровської області, маючи умисел на скоєння таємного викрадення чужого майна, скориставшись відсутністю сторонніх осіб та власниці телефону, яка відлучилася до себе в палату, умисно, з корисливих мотивів, шляхом вільного доступу, зі столу, розташованого у холі терапевтичного відділення, таємно викрав мобільний телефон «Nокіа С2» імей: НОМЕР_1 , імей 2: НОМЕР_2 вартістю 800 грн., у якому знаходилась сім-карти мобільного оператора «МТС» № НОМЕР_3 вартістю 10 грн. та «Київстар» № НОМЕР_4 вартістю 10 грн., на рахунках яких грошей не було, що належать ОСОБА_5 , чим спричинив останній матеріальну шкоду на загальну суму 820 грн.

Викраденим майном розпорядився на власний розсуд.

Цими умисними діями ОСОБА_3 скоїв кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 185 КК України - таємне викрадення чужого майна (крадіжка).

Кримінальне провадження надійшло до суду з угодою про примирення, укладеною під час досудового розслідування 31 травня 2016 року між потерпілим та підозрюваним.
Згідно угоди, сторони погодилися на повне визнання підозрюваним винуватості у вчиненні кримінального правопорушення, на призначення йому покарання за ч.1 ст. 185 КК України у вигляді позбавлення волі строком на один рік, зі звільненням, на підставі ст.75 КК України, від відбування покарання з іспитовим строком на один рік з покладенням обов`язків, передбачених п. п. 2, 3 ч.1 ст. 76 КК України.

Також в угоді зазначені наслідки укладення та затвердження угоди сторонами кримінального провадження, з яким сторони погодилися.

В підготовчому судовому засіданні сторони кримінального провадження вважають за можливе затвердити укладену угоду та просили про це суд.

Заслухавши думку сторін кримінального провадження суд вважає, що угода може бути затверджена з наступних підстав.

Обвинувачений повністю визнав свою вину та цілком розуміє, що він має право на судовий розгляд, під час якого прокурор зобов`язаний довести кожну обставину щодо кримінального правопорушення, у вчиненні якого його обвинувачують та при цьому вона має ряд прав, передбачених ч.4 ст. 474 КПК України.

Обвинувачений також правильно розуміє наслідки укладення та затвердження угоди, передбачені ст. 473 КПК України, характер обвинувачення, щодо якого він визнає себе винним, вид покарання, а також інші заходи, які будуть застосовані до нього у разі затвердження угоди судом.

Суд переконаний у тому, що укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дії будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.

Угода про примирення, яка укладена між потерпілим та підозрюваним відповідає вимогам КПК і КК України.

Кримінальне правопорушення, вчинене ОСОБА_3 має правильну правову кваліфікацію за ч.1 ст. 185 КК України як таємне викрадення чужого майна (крадіжка).

Узгоджена сторонами міра покарання відповідає загальним правилам призначення кримінальних покарань, встановлених Загальною частиною КК України.

На підставі викладеного, керуючись ст. 314, 475 КПК України, суд
З А С У Д И В :
Затвердити угоду про примирення, укладену 31 травня 2016 року між підозрюваним ОСОБА_3 та потерпілим ОСОБА_5 у кримінальному провадженні № 0002006.

ОСОБА_3 визнати винним за ч.1 ст. 185 КК України і призначити узгоджене сторонами покарання у вигляді позбавлення волі строком на один рік.

На підставі ст. 75, 76 КК України звільнити ОСОБА_3 від відбування покарання з випробуванням терміном на один рік, якщо він не вчинить нового злочину, не виїжджатиме за межі України на постійне проживання без дозволу кримінально-виконавчої інспекції та повідомлятиме інспекцію про зміну місця проживання чи роботи.

Міра запобіжного заходу стосовно ОСОБА_3 не обиралася.
Заходи забезпечення кримінального провадження не застосовувалися.
Речові докази у кримінальному провадження залишити у користуванні потерпілої.

Вирок суду може бути оскаржений відповідно до вимог ч.4 ст. 394 КПК України протягом тридцяти днів з дня його проголошення шляхом подачі апеляційної скарги через Нікопольський міськрайонний суд.

Головуючий суддя: