Апеляційний суд Рівненської області
________________________________________________________
У Х В А Л А
27 жовтня 2016 року м. Рівне

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду Рівненської області в складі:
ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3
з участю секретаря судового засідання ОСОБА_4
розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання засудженого ОСОБА_5 про поновлення строку на апеляційне оскарження ухвали Млинівського районного суду Рівненської області від 28 вересня 2016 року про скасування звільненя ОСОБА_5 від відбування покрання з випробуванням,
з участю прокурора ОСОБА_6 ,

засудженого ОСОБА_5 та його захисника-адвоката ОСОБА_7 ,

в с т а н о в и л а :

Вироком Млинівського районного суду Рівненської області від 22 жовтня 2014 року ОСОБА_5 визнано винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 15, ч. 3 ст. 185 КК України та призначено покарання у виді позбавлення волі строком на три роки.
На підставі ст. 75 КК України ОСОБА_5 звільнено від відбування покарання з іспитовим строком на 2 роки, з покладенням на нього обов`язків, передбачених пунктами 2, 3, 4 ч. 1 ст. 76 КК України.
Ухвалою Млинівського районного суду Рівненської області від 28 вересня 2016 року задоволено клопотання начальника Млинівського районного сектору кримінально-виконавчої інспекції про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням стосовно засудженого ОСОБА_5 .

Суд постановив направити ОСОБА_5 для відбування покарання у виді позбавлення волі на строк три роки, призначеного йому вироком Млинівського районного суду Рівненської області від 22 жовтня 2014 року.

Засуджений ОСОБА_5 07 жовтня 2016 року подав апеляційну скаргу на вказану ухвалу місцевого суду, в якій одночасно просив поновити строк апеляційного оскарження цього рішення суду першої інстанції.
Порушуючи питання про поновлення строку апеляційного оскарження, засуджений зазначав, що клопотання начальника Млинівського районного сектору кримінально-виконавчої інспекції було розглянуто судом першої інстанції за відсутності його захисника і залишено без належної уваги його статус інваліда дитинства та перебування на диспансерному обліку у лікаря-психіатра. В силу вказаних вад йому не будо зрозуміло коли почався перебіг строку на апеляційне оскарження цього рішення.
Заслухавши суддю-доповідача, доводи засудженого ОСОБА_5 та його захисника ОСОБА_7 на підтримку клопотання, думку прокурора ОСОБА_6 , який не заперечував проти поновлення строку апеляційного оскарження, перевіривши доводи клопотання та матеріали кримінального провадження, колегія суддів дійшла висновку, що клопотання підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Згідно ст.117 Кримінального процесуального кодексу України (далі - КПК), пропущений із поважних причин строк повинен бути поновлений за клопотанням заінтересованої особи ухвалою слідчого судді, суду. Ухвала слідчого судді, суду про поновлення чи відмову в поновленні процесуального строку може бути оскаржена в порядку, передбаченому цим Кодексом. Подання клопотання заінтересованою особою про поновлення пропущеного строку не припиняє виконання рішення, оскарженого з пропущенням строку.

Відповідно до вимог ч.2 ст. 113 КПК будь-яка процесуальна дія під час кримінального провадження має бути виконана без невиправданої затримки і в будь-якому разі не пізніше граничного строку, визначеного відповідним положенням цього Кодексу.
Зі змісту ст.117 КПК вбачається, що строк апеляційного оскарження може бути поновлений, якщо причини його пропуску є поважними.
До поважних причин пропуску строку на апеляційне оскарження належать об`єктивні обставини, що перешкодили поданню апеляційної скарги у визначені законом строки.
Перевіркою матеріалів кримінального провадження колегією суддів встановлено, що у відповідності до ст.115 КПК, останнім днем строку апеляційного оскарження ухвали суду першої інстанції є 05 жовтня 2016 р.
З матеріалів кримінального провадження убачається, що клопотання начальника Млинівського районного сектору кримінально-виконавчої інспекції було розглянуто судом першої інстанції за відсутності захисника засудженого ОСОБА_5 . Доводи щодо інвалідності підтверджені довідкою МСЕК від 17.09.2016 р.
Частина перша статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року передбачає, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.
В своєму рішенні від 4 грудня 1995 року Європейськицй суд з прав людини у справі «Белле проти Франції» (Belletv. France), Series A№ 333-B, зазначив, що «стаття 6 Конвенції містить гарантії справедливого судочинства, одним з аспектів яких є доступ до суду. Рівень доступу, наданий національним законодавством, має бути достатнім для забезпечення права особи на суд з огляду на принцип верховенства права в демократичному суспільстві. Для того, щоб доступ був ефективним, особа повинна мати чітку практичну можливість оскаржити дії, які становлять втручання у її права».
Враховуючи наведене, колегія суддів вважає обгрунтованими доводи засудженого ОСОБА_5 про поважність причин пропуску строку апеляційного оскарження ухвали суду першої інстанції, оскільки в матеріалах справи відсутні дані, які б вказували на обізнаність засудженого ОСОБА_5 з текстом оскаржуваної ухвали, а відтак пропущений апелянтом процесуальний строк підлягає поновленню.
За вказаних обставин та керуючись ст.ст. 113, 115, 117, 376, 395, 419 КПК України, колегія суддів,
у х в а л и л а :

Поновити засудженому ОСОБА_5 строк на апеляційне оскарження ухвали Минівського районного суду Рівненської області від 28 вересня 2016 року про скасування звільнення ОСОБА_5 від відбування покарання з випробуванням.
Ухвала може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом трьох місяців.

Судді:
_______________ ________________ ______________
ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3