19.05.2016 Справа №607/4679/16-к
Тернопільський міськрайонний суд
у складі головуючої судді ОСОБА_1 ,
при секретарі ОСОБА_2 ,
ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який народилася та проживає у АДРЕСА_1 , громадянина України, із вищою освітою, одруженого, не працює, раніше не судимого,
обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 369-2 КК України,
обвинуваченого ОСОБА_3 ,-
04 травня 2016 року в провадження даного складу суду надійшов обвинувальний акт із додатками у вказаному кримінальному провадженні, із угодою про визнання винуватості, укладеною 25 квітня 2016 року у м. Тернополі між прокурором Тернопільського гарнізону ОСОБА_4 та підозрюваним ОСОБА_3 в присутності захисника ОСОБА_5 .
Також, сторонами погоджено покарання ОСОБА_3 за ч. 2 ст. 369-2 КК України у виді штрафу розміром 1 500 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 25 500 грн., та позбавлення права обіймати посади на підприємствах, установах, організаціях усіх форм власності, пов`язані з виконанням організаційно-розпорядчих та адміністративно-господарських функцій строком 3 роки.
Учасники підготовчого провадження в судовому засіданні, просять, кожен окремо, суд затвердити угоду про визнання винуватості.
Заслухавши сторін, вивчивши обвинувальний акт з додатками, виконавши вимоги ч.ч. 4, 6 ст. 474 КПК України, перевіривши угоду на відповідність вимогам КПК України та закону, суд приходить до наступних висновків:
відповідно до п. 1 ч. 3 ст. 314 КПК України у підготовчому судовому засіданні суд має право, крім іншого, затвердити угоду або відмовити в затвердженні угоди та повернути кримінальне провадження прокурору для продовження досудового розслідування в порядку, передбаченому статтями 468-475 цього Кодексу.
Згідно із п.п. 1, 3 ч. 7 ст. 474 КПК України, суд відмовляє в затвердженні угоди, якщо:
- умови угоди суперечать вимогам цього Кодексу та/або закону, у тому числі допущена неправильна правова кваліфікація кримінального правопорушення, яке є більш тяжким ніж те, щодо якого передбачена можливість укладення угоди;
- умови угоди порушують права, свободи чи інтереси сторін або інших осіб.
Як вбачається із обвинувального акту та самої угоди, дії, з приводу яких повідомлено підозру ОСОБА_3 , останній вчинив, обіймаючи посаду начальника відділення розслідування злочинів, вчинених проти життя та здоров`я особи, слідчого відділу Тернопільського відділу поліції ГУ НП в Тернопільській області, тобто, будучи керівником органу досудового розслідування /п. 8 ч. 1 ст. 3 КПК України/.
Ст. 39 КПК України наділяє керівника органу досудового розслідування повноваженнями організовувати досудове розслідування, зокрема, визначати слідчого (слідчих), який здійснюватиме досудове розслідування, давати слідчому письмові вказівки.
Аналізуючи обставини провадження, викладені в угоді про визнання винуватості та обвинувальному акті, суд вважає, що об`єктивну сторону дій обвинуваченого вплив на особу, уповноважену на виконання функцій держави, обумовлюють не «товариські стосунки», що сформульовано в обвинуваченні, із слідчими слідчого відділення слідчого відділу Тернопільського відділу поліції ГУ НП в Тернопільській області, які є в безпосередньому його підпорядкуванні та яким він повноважний давати вказівки по провадженнях та конкретного визначати слідчого для провадження досудового розслідування, а саме його дії, як службової особи, яка займає відповідальне становище, - безпосереднього керівника органу досудового розслідування, з використанням службового становища. Відтак, вбачається допущення неправильної правової кваліфікації кримінального правопорушення, яке є більш тяжким, зокрема, передбачене ч. 3 ст. 368 КК України, ніж те, щодо якого передбачена можливість укладення угоди.
Крім цього, як зазначено в угоді та самому обвинувальному акті, майор ОСОБА_6 , переслідуючи корисливий злочинний умисел, повідомив ОСОБА_7 про необхідність передачі йому 1 600 дол. США, з яких 100 дол. США для себе та 1 500 дол. США для третьої особи ОСОБА_3 , за здійснення впливу на останнього за вирішення питання щодо закриття кримінального провадження за фактом хуліганських дій ОСОБА_7 , на що останній погодився. 26 лютого 2016 року приблизно о 19 год. ОСОБА_6 у АДРЕСА_2 отримав від ОСОБА_7 неправомірну вигоду грошові кошти, з яких 100 дол. США для себе та 1 500 дол. США для ОСОБА_3 .
Наведення в угоді/обвинувальному акті ідентифікуючих даних /посади, прізвища/ особи, яка, як вбачається із реєстру матеріалів досудового розслідування, має статус свідка в провадженні і не є підозрюваним/обвинуваченим, суперечить вимогам ст.ст. 17, 20 КПК України та порушує права іншої особи, в даному випадку ОСОБА_6 .
З врахуванням вищенаведеного, суд вважає, що в затвердженні угоди про визнання винуватості слід відмовити, а кримінальне провадження повернути прокурору для продовження досудового розслідування.
З цих підстав клопотання прокурора про скасування заходів забезпечення кримінального провадження слід залишити без задоволення.
Керуючись ст.ст. 314, 468-474, 392 КПК України, суд,-
Клопотання прокурора про скасування заходів забезпечення кримінального провадження - залишити без задоволення.
Ухвала остаточна, оскарженню не підлягає.

Головуюча ОСОБА_1