Провадження № 1-в/582/15/16
Справа № 582/813/15-к
У Х В А Л А
28 березня 2016 року смт. Недригайлів
Недригайлівський районний суд Сумської області в складі:
головуючого судді ОСОБА_1 ,
за участю секретаря ОСОБА_2 ,
ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, українця, освіта середня, непрацюючого. уродженця селища Среднебелая, Іванівського району Амурської області, жителя АДРЕСА_1 , раніше не судимого
за ч.2 ст.185 КК України
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , громадянина
України, українця, освіта середня, непрацюючого, уродженця с.Гринівка Недригайлівського району Сумської області, жителя АДРЕСА_1 , в силу ст. 89 КК України - не судимого,
за ч.2 ст.185 КК України
за участю прокурора ОСОБА_5

ВСТАНОВИВ:
23 лютого 2016 року до суду звернулася начальник Недригалівського відділу Роменської місцевої прокуратури ОСОБА_5 з клопотаннями про вирішення долі речових доказів, а саме: 35 листів шиферу, які були предметом злочину.
В судовому засіданні прокурор ОСОБА_5 своє клопотання підтримала та просила його задовольнити.
Потерпілий ОСОБА_6 в судове засідання не з`явився, просив проводити розгляд даного клопотання без його участі, про що надав письмову заяву. Пояснив, що викрадені у нього листи шиферу передані йому на зберігання та знаходяться у нього.
Обвинувачені ОСОБА_3 , ОСОБА_4 подали до суду кожен окремо заяви про розгляд клопотання без їхньої участі.
Суд, заслухавши думку прокурора, дослідивши матеріали справи вважає, що клопотання прокурора підлягає задоволенню виходячи з наступного.
Вироком Недригайлівського районного суду від 09 жовтня 2015 року затверджено угоди про примирення, укладені 29 вересня 2015 року між потерпілим ОСОБА_6 і підозрюваними ОСОБА_3 , ОСОБА_4 у кримінальному провадженні №0000258 за обвинуваченням ОСОБА_3 , ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, що передбачене ч.2 ст. 185 КК України. Визнано ОСОБА_3 та ОСОБА_4 винуватими у скоєні зазначеного злочину та призначено покарання у виді 100 годин громадських робіт кожному. Вирішено питання щодо частини речових доказів: (кобили, воза), які залишено у розпорядженні власника. Вирок суду набрав законної сили 10 листопада 2015 року та звернутий до виконання.

В мотивувальній частині вироку зазначено про залишення речових доказів у володінні власників. Разом з тим в резолютивній частині вироку суду не вирішено долю речових доказів: 35 листів вживаного шиферу, які відповідно до даних обвинувального акту передано на зберігання потерпілому ОСОБА_6 .

З досліджених матеріалах кримінального провадження №0000258 вбачається, що 35 лисів вживаного шиферу постановою слідчого від 23.09.2015 р. (а.с.14) визнані речовим доказом та передані на зберігання потерпілому ОСОБА_6 , про що свідчить його розписка на а.с.15, відповідно до якої він зобов`язується зберігати речові докази (35 листів шиферу) до вирішення питання по суті.

Відповідно до ст. 100 КПК України, питання про долю речових доказів і документів, які були надані суду, вирішується судом під час ухвалення судового рішення, яким закінчується кримінальне провадження. Такі докази і документи повинні зберігатися до набрання рішенням законної сили. При цьому: гроші, цінності та інше майно, що були предметом кримінального правопорушення або іншого суспільно небезпечного діяння, конфіскуються, крім тих, які повертаються власнику (законному володільцю).

Ст. 374 КПК України визначає, що рішення щодо речових доказів повинне бути зазначене у резолютивній частині вироку.

Згідно з ст. 537 КПК України під час виконання вироків суд, визначений частиною другою статті 539 цього Кодексу, має право вирішувати питання про всякого роду сумніви і протиріччя, що виникають при виконанні вироку.

Відповідно до ст. 539 КПК України питання, які виникають під час та після виконання вироку вирішуються судом за клопотанням (поданням) прокурора, засудженого, його захисника, законного представника, органу або установи виконання покарань, а також інших осіб, установ або органів у випадках, встановлених законом.

Таким чином, зважаючи на те, що власник речових доказів потерпілий ОСОБА_6 не має можливості вільно розпоряджатися належним йому майном, слід вирішити долю речових доказів по даному кримінальному провадженню.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 100, 537, 538 Кримінального процесуального кодексу України, суд,

УХВАЛИВ:

Речові докази: 35 листів вживаного шиферу залишити у розпорядженні власника - потерпілого ОСОБА_6 .

Ухвала суду може бути оскаржена до Апеляційного суду Сумської області через Недригайлівський районний суду протягом п`яти днів з дня її оголошення, Ухвала суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги, ухвала суду, якщо її не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.України, українця, освіта середня, непрацюючого, уродженця с.Гринівка Недригайлівського району Сумської області, жителя АДРЕСА_1 , в силу ст. 89 КК України - не судимого,

Суддя:підпис З оригіналом згідно

Суддя: ОСОБА_1