Справа № 405/7763/16-к
1-в/405/1878/16
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
11 листопада 2016 року Ленінський районний суд міста Кіровограда у складі:
головуючої судді ОСОБА_1
при секретарі ОСОБА_2
за участю прокурора ОСОБА_3
представника Кіровоградської виправної колонії управління ДПтСУ в Кіровоградській області (№6) ОСОБА_4
засудженого ОСОБА_5
розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції в м. Кропивницький клопотання засудженого
ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Богданівка, Знам`янського району, Кіровоградської області, мешканця АДРЕСА_1 , громадянина України, освіта середня, до арешту не працював, неодруженого; раніше судимого:
?12.10.2009 року Знам`янським міськрайонним судом Кіровоградської області зач.1 ст. 185; ст. 75 КК України до 1 року позбавлення волі, з іспитовим строком на 1 рік;
?26.02.2010 року Новомиргородським районним судом Кіровоградської області за ст. 198; ст.75 КК України до 2 років позбавлення волі, з іспитовим строком на 1 рік;
?29.11.2011 року Знам`янським міськрайонним судом Кіровоградської області за ч.3 ст. 185; ч.1 ст. 296; ст. 70 КК України до 3 років 3 місяців позбавлення волі. Звільнений 22.05.2014 року по відбуттю строку покарання;
?30.01.2015 року Знам`янським міськрайонним судом Кіровоградської області за ч. 2 ст. 185; ч.3 ст. 185; ст. 395; ст. 70 КК України до 3 років 6 місяців позбавлення волі, -
про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання
встановив:
Засуджений ОСОБА_5 звернувся до суду з клопотанням про його умовно-дострокове звільнення на підставі ст. 81 КК України. В судовому засіданні засуджений ОСОБА_5 підтримав своє клопотання та просив його задовольнити.
Прокурор заперечував щодо задоволення клопотання, посилаючись на недоведеність засудженим поведінкою та ставленням до праці свого виправлення на протязі часу відбування покарання.
Представник Кіровоградської виправної колонії управління ДПтСУ в Кіровоградській області (№6) залишив вирішення клопотання засудженого ОСОБА_5 про його умовно-дострокове звільнення на розсуд суду.
Заслухавши думку учасників судового процесу, дослідивши матеріали клопотання та матеріали особової справи засудженого ОСОБА_5 № 129-П-15, суд вважає, що клопотання не підлягає задоволенню з таких підстав.
Відповідно до ст. 537 КПК України під час виконання вироків суд, визначений частиною другою статті 539 цього Кодексу, має право вирішувати питання про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання.
Згідно положень ч. 2, п.2 ч. 3 ст. 81 КК України умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосоване, якщо засуджений сумлінною поведінкою та ставленням до праці довів своє виправлення, після фактичного відбуття засудженим не менше 2/3 строку покарання, призначеного судом за умисний тяжкий злочин чи необережний особливо тяжкий злочин, а також у разі, якщо особа раніше відбувала покарання у виді позбавлення волі за умисний злочин і до погашення або зняття судимості знову вчинила умисний злочин, за який вона засуджена до позбавлення волі.
В силу положень частини 2 зазначеної статті головною умовою прийняття рішення про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання є доведеність того, що засуджений сумлінною поведінкою та ставленням до праці довів своє виправлення.
Сумлінна поведінка - це не тільки пасивна форма поведінки засудженого під час відбування покарання, яка полягає у стримуванні від порушень режиму, порушень правил внутрішнього розпорядку, вживання алкогольних напоїв, наркотичних засобів, азартних ігор, неухильне додержання загальноприйнятих норм і правил поведінки, а й активна участь у суспільному житті та сумлінне виконання громадських доручень у процесі відбування покарання, підвищення свого загальноосвітнього рівня, прагнення своєю діяльністю спокутувати вину за вчинений злочин, тощо.
В судовому засідання встановлено, що вироком Знам`янського міськрайонного суду Кіровоградської області від 30.01.2015 року ОСОБА_5 визнано винним у вчиненні злочинів, передбачених ч.2 ст. 185, ч.3 ст.185, ст.395 КК України, та відповідно до вимог ст. 70 КК України призначено покарання у виді позбавлення волі строком на 3 роки 6 місяців (а.о.с. 13-17).
Ухвалою Ленінського районного суду м. Кіровоград від 18.03.2016 року відповідно до Закону України № 838-8 «Про внесення зміни до Кримінального Кодексу України щодо удосконалення порядку зарахування судом попереднього ув`язнення у строк покарання» від 26.11.2015 року зарахувати в строк відбування покарання засудженому ОСОБА_5 час перебування під вартою в слідчому ізоляторі з 16.10.2014 року по 03.03.2015 року з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі (а.о.с. 25).
Початок строку покарання 16.10.2014 року, кінець строку 01.12.2017 рік. На момент розгляду клопотання засуджений відбув 02 роки 05 місяців 11 днів строку покарання, призначеного судом за вчинення злочину, який відноситься до тяжких злочинів. На момент розгляду клопотання залишилося до відбуття 01 рік 19 днів.
З особової справи засудженого ОСОБА_5 № 129-П-15 вбачається, що в місцях позбавлення волі останній перебуває з 18.10.2014 року; мав 1 (одне) стягнення (вилучено саморобні гральні карти), яке погашене у встановленому законом порядку (а.о.с. 27); також був 2 (два) рази заохочений за сумлінну поведінку та ставлення до праці (а.о.с. 44, 51); за час перебування в УВП № 14 м. Кіровоград порушень встановленого режиму утримання не допускав, заохочень не мав; з 26.03.2015 року відбуває покарання в Кіровоградській ВК (№6), з липня 2016 року по вересень 2016 року засуджений працював в цеху виготовлення цвяхів; стосовно скоєного злочину розкаюється, але робить це з метою отримати поблажливість, міру покарання призначену судом вважає надто суворою; дотримується правомірних та ввічливих взаємовідносин з персоналом; намагається виконувати передбачені законом вимоги персоналу установи; приймав участь в благоустрою установи, виконував ремонтні роботи на відділенні, залучається до робіт без оплати праці, відповідно до п.5 ст. 118 КВК України засуджений відпрацював 44 години (а.с. 8); участі в організації виховних заходів, які проводяться в установі не приймає; участі у роботі самодіяльних організацій не бере, соціально-корисну активність в організації їх роботи не проявляє; відповідно до ст. 123 КВК України бере участь у реалізації програм диференційованого виховного впливу «Фізкультура та спорт», але особистого прагнення не проявляє, характеризується посередньо (а.с. 8, 44, 53).
Також з особової справи вбачається, що на засіданні адміністративної комісії Кіровоградської виправної колонії № 6 від 19.05.2016 року з питання заміни невідбутої частини строку покарання більш м`яким у виді обмеження волі засудженому ОСОБА_5 було відмовлено, як такому, що не став на шлях виправлення (витяг з протоколу від 19.05.2016 року № 18, а.о.с. 42-47). На засіданні адміністративної комісії Кіровоградської виправної колонії № 6 від 03.11.2016 року з питання умовно-дострокового звільнення засудженого ОСОБА_5 , було відмовлено останньому, як такому, що не довів свого виправлення (витяг з протоколу від 03.11.2016 року № 37, а.о.с. 53-58).
Відповідно до п.17 Постанови Пленуму Верховного Суду України за № 2 від 26.04.2012 року «Про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміну невідбутої частини покарання більш м`яким» під час розгляду питання про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання суд ретельно з`ясовує ставлення засудженого до вчиненого злочину, праці та навчання, додержання ним вимог режиму, участь у самодіяльних організаціях засуджених виправно-трудової установи, а також його наміри щодо прилучення до суспільно корисної праці та потребу в наданні допомоги при обранні місця проживання і працевлаштування.
Однак, клопотання засудженого ОСОБА_5 та матеріали особової справи останнього за № 129-П-15 не містять відомостей про те, що засуджений приймає активну участь у суспільному житті в установі виконання покарань та сумлінно виконує громадські доручення у процесі відбування покарання, прагне своєю діяльністю спокутувати вину за вчинений злочин, що свідчить про те, що останній на шлях виправлення не став.
Згідно наданої суду довідки про наявність заохочень та стягнень засудженого ОСОБА_5 , останній за весь час відбування покарання мав лише два заохочення 04.07.2016 року (а.о.с. 44), 12.10.2016 року (а.о.с. 51) - та зміна його поведінки, що було підставою для заохочення, відбувалась напередодні виникнення у нього права на отримання заохочувальної норми, а саме - розгляду питання про можливість умовно-дострокового звільнення від відбування покарання.
Відповідно до ч .1 ст. 118 КВК України засуджені до позбавлення волі повинні працювати в місцях і на роботах, які визначаються адміністрацією колонії. Адміністрація зобов`язана створювати умови, що дають змогу засудженим займатися суспільно корисною оплачуваною працею.
Згідно наданих суду довідок засуджений ОСОБА_5 дійсно займався суспільно-корисною працею, в липні 2016 року та в серпні 2016 року отримував заробітну плату (а.с. 11), а також згідно п. 5 ст. 118 КВК України залучався до двохгодинних відпрацювань без оплати праці по благоустрою місць позбавлення волі, та за весь час відбування покарання відпрацював лише 44 години (а.с.8).
За таких обставин, судом не встановлено необхідних та достатніх підстав для застосування до засудженого ОСОБА_5 положень статті 81 КК України, а отже, в задоволенні клопотання останнього слід відмовити.
На підставі викладеного та керуючись ст. 81 КК України, ст.ст. 537, 539 КПК України, суд
постановив:
В задоволенні клопотання ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання відмовити.
Копію ухвали направити до Кіровоградської виправної колонії управління ДПтСУ в Кіровоградській області (№6) для вручення засудженому ОСОБА_5 .
Ухвала може бути оскаржена до апеляційного суду Кіровоградської області протягом 7 діб з дня її проголошення, а особою, яка перебуває під вартою, строк подачі апеляційної скарги обчислюється з моменту вручення йому копії ухвали.
Суддя
Ленінського районного суду м. Кіровограда ОСОБА_1