11-кп/775/313/2016(м)
264/6911/15-к

У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 серпня 2016 року колегія суддів судової палати у кримінальних справах апеляційного суду Донецької області в складі:

судді-доповідача ОСОБА_1

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3

при секретарі ОСОБА_4

за участю:

прокурора ОСОБА_5

захисника ОСОБА_6

обвинуваченої ОСОБА_7

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні апеляційного суду Донецької області в місті Маріуполі кримінальне провадження за апеляційними скаргами прокурора, захисника ОСОБА_6 та обвинуваченої ОСОБА_7 на вирок Іллічівського районного суду міста Маріуполя Донецької області від 25 березня 2016 року, яким

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянку України, українку, уродженку міста Маріуполя Донецької області, не заміжню, не маючу на утриманні неповнолітніх дітей, з середньо-спеціальною освітою, працюючу бухгалтером ТОВ «МСЛ», раніше не судиму, проживаючу за адресою: АДРЕСА_1 ,

визнано винною у вчиненні кримінального злочину, передбаченого ч.2 ст. 256 КК України, та призначено покарання у вигляді 5 років позбавлення волі з відбуттям покарання в кримінально-виконавчій установі закритого типу.

В С Т А Н О В И Л А:

Згідно з вироком суду першої інстанції, ОСОБА_7 з початку березня 2015 року, точна дата досудовим розслідуванням не встановлена по 22 квітня 2015 року, діючи умисно, сприяючи учасникам злочинної організації «Донецька народна республіка», зокрема представнику так званого «МДБ ДНР» ОСОБА_8 , у реалізації їх злочинних намірів щодо здійснення диверсій та терористичних актів на прізвисько «майор» проти підрозділів Збройних сил України та інших військових формувань України, задіяних в проведенні антитерористичної операції на території м. Маріуполя Донецької області України, повторно надавала учасникам злочинної організації «Донецька народна республіка», зокрема представнику так званого «МДБ ДНР» ОСОБА_8 на прізвисько «майор», інформацію, чим створювала умови, які сприяють їх злочинній діяльності проведенню диверсій та вчиненню терористичних актів проти підрозділів Збройних сил України та інших військових формувань України, задіяних в проведенні антитерористичної операції на території м. Маріуполя Донецької області України.

Так, в перших числах березня 2015 року, точну дату органами досудового розслідування не встановлено, до ОСОБА_7 ініціативно звернувся учасник злочинної організації «Донецька народна республіка», представник так званого «МДБ ДНР» - ОСОБА_8 на прізвисько «майор», раніше знайомий з ОСОБА_7 як мешканець м. Маріуполя Донецької області, з пропозицією надання сприяння учасникам вказаної злочинної організації, у складі якої він перебуває.

Суть пропозиції ОСОБА_7 з боку ОСОБА_8 полягала в неодноразовому наданні ОСОБА_7 останньому інформації про переміщення та місця дислокації підрозділів Збройних Сил України та інших військових формувань України, задіяних в проведенні антитерористичної операції, та їх військової техніки на території м. Маріуполя Донецької області, та виконанні певних доручень. Як пояснила ОСОБА_7 зазначена особа, не встановлена органами досудового розслідування, запитувана нею інформація мала використовуватись учасниками злочинної організації «Донецька народна республіка», для своєчасної протидії спробам припинити діяльність зазначеної злочинної організації з боку підрозділів Збройних Сил України та інших військових формувань України, задіяних в проведенні антитерористичної операції, шляхом проведення диверсій та вчинення терористичних актів щодо останніх.

На цю пропозицію учасника злочинної організації «Донецька народна республіка», представника так званої «МДБ ДНР» - ОСОБА_8 , ОСОБА_7 надала свою згоду.

29 березня 2015 року о 12 годині 25 хвилини ОСОБА_7 , знаходячись у м. Маріуполь Донецької області в зоні дії вежі базової станції оператору телекомунікацій ТОВ «Астеліт», розташованій за адресою: м. Маріуполь, вул. Курчатова, буд. 35а, діючи умисно, з власного телефонного номеру НОМЕР_1 , здійснюючи заздалегідь не обіцяне сприяння учасникам зазначеної вище злочинної організації у реалізації їх злочинних намірів щодо вчинення диверсій та терористичних актів проти підрозділів Збройних сил України та інших військових формувань України, задіяних в проведенні антитерористичної операції на території м. Маріуполя Донецької області України, передала учаснику злочинної організації «Донецька народна республіка», представника так званої «МДБ ДНР» ОСОБА_8 , який використовував для зв`язку мобільний телефонний номер НОМЕР_2 (який на час з`єднання перебував на підконтрольній ДНР території, а саме у зоні дії вежі базової станції оператору телекомунікацій ТОВ «Астеліт», розташованій за адресою: м. Донецьк, вул. Постишева 60), шляхом здійснення виклику на телефонний номер останнього, інформацію щодо місця дислокації військових формувань України в районі покинутих дач за АДРЕСА_2 .

30 березня 2015 року о 20 годині 15 хвилини ОСОБА_7 , знаходячись у м. Маріуполь Донецької області в зоні дії вежі базової станції оператору телекомунікацій ТОВ «Астеліт», розташованій за адресою: м. Маріуполь, вул. Курчатова, буд. 35а, діючи умисно, повторно, з власного телефонного номеру НОМЕР_1 , здійснюючи заздалегідь не обіцяне сприяння учасникам зазначеної вище злочинної організації у реалізації їх злочинних намірів щодо вчинення диверсій та терористичних актів проти підрозділів Збройних сил України та інших військових формувань України, задіяних в проведенні антитерористичної операції на території м. Маріуполя Донецької області України, передала учаснику злочинної організації «Донецька народна республіка», представника так званої «МДБ ДНР» ОСОБА_8 , який використовував для зв`язку мобільний телефонний номер НОМЕР_2 (який на час з`єднання перебував на підконтрольній ДНР території, а саме у зоні дії вежі базової станції оператору телекомунікацій ТОВ «Астеліт», розташованій за адресою: м. Донецьк, вул. Приморська 65 а), шляхом здійснення виклику на телефонний номер останнього, інформацію щодо місця проходження військовослужбовцями полку «Азов» Національної гвардії України профілактичного медичного огляду у профполікліниці м. Маріуполя.

03 квітня 2015 року о 9 годині 31 хвилина ОСОБА_7 , знаходячись у м. Маріуполь Донецької області в зоні дії вежі базової станції оператору телекомунікацій ТОВ «Астеліт», розташованій за адресою: м. Маріуполь, вул. Ніколаєвська, буд. 27, діючи умисно, повторно, використовуючи власний телефонний номер НОМЕР_3 , здійснюючи заздалегідь не обіцяне сприяння учасникам зазначеної вище злочинної організації у реалізації їх злочинних намірів щодо вчинення диверсій та терористичних актів проти підрозділів Збройних сил України та інших військових формувань України, задіяних в проведенні антитерористичної операції на території м. Маріуполя Донецької області України, отримала від учасника злочинної організації «Донецька народна республіка», представника так званої «МДБ ДНР» ОСОБА_8 , який використовував для зв`язку мобільний телефонний номер НОМЕР_2 (який на час з`єднання перебував на підконтрольній ДНР території, а саме у зоні дії вежі базової станції оператору телекомунікацій ТОВ «Астеліт», розташованій за адресою: м. Донецьк, вул. Шутова, 2а), шляхом відповіді на вхідний телефонний дзвінок з номеру останнього, вказівку щодо проведення огляду морського узбережжя з міського парку.

В той же день, 03 квітня 2015 року о 19 годині 47 хвилина ОСОБА_7 , знаходячись у м. Маріуполь Донецької області в зоні дії вежі базової станції оператору телекомунікацій ТОВ «Астеліт», розташованій за адресою: м. Маріуполь, вул. Курчатова, буд. 35а, діючи умисно, повторно, використовуючи власний телефонний номер НОМЕР_3 , здійснюючи заздалегідь не обіцяне сприяння учасникам зазначеної вище злочинної організації у реалізації їх злочинних намірів щодо вчинення диверсій та терористичних актів проти підрозділів Збройних сил України та інших військових формувань України, задіяних в проведенні антитерористичної операції на території м. Маріуполя Донецької області України, передала учаснику злочинної організації «Донецька народна республіка», представника так званої «МДБ ДНР» ОСОБА_8 , який використовував для зв`язку мобільний телефонний номер НОМЕР_2 (який на час з`єднання перебував на підконтрольній ДНР території, а саме у зоні дії вежі базової станції оператору телекомунікацій ТОВ «Астеліт», розташованій за адресою: м. Донецьк, вул. Постишева 60), шляхом відповіді на вхідний телефонний дзвінок з номеру останнього, повідомила останньому інформацію щодо місця розташування катеру берегової охорони, місця дислокації військових підрозділів України в районі водної станції АДРЕСА_2 , щодо місця дислокації військової техніки (камуфльованого джипу) у дворі будинку по АДРЕСА_3 , а також відомості щодо буквено-числових позначень на номерах транспортних засобів військових формувань України, які вона отримала під час виконання вказівки ОСОБА_8

08 квітня 2015 року о 21 годині 17 хвилин ОСОБА_7 , знаходячись у м. Маріуполь Донецької області в зоні дії вежі базової станції оператору телекомунікацій ТОВ «Астеліт», розташованій за адресою: АДРЕСА_2 , діючи умисно, повторно, використовуючи власний телефонний номер НОМЕР_3 , здійснюючи заздалегідь не обіцяне сприяння учасникам зазначеної вище злочинної організації у реалізації їх злочинних намірів щодо вчинення диверсій та терористичних актів проти підрозділів Збройних сил України та інших військових формувань України, задіяних в проведенні антитерористичної операції на території м. Маріуполя Донецької області України, передала учаснику злочинної організації «Донецька народна республіка», представнику так званої «МДБ ДНР» ОСОБА_8 , який використовував для зв`язку мобільний телефонний номер НОМЕР_2 (який на час з`єднання перебував на підконтрольній ДНР території, а саме у зоні дії вежі базової станції оператору телекомунікацій ТОВ «Астеліт», розташованій за адресою: м. Донецьк, вул. Лагутенка 14), шляхом відповіді на вхідний телефонний дзвінок з номеру останнього, повідомила останньому інформацію щодо місця розташування техніки військових формувань України трьох ракетних комплексів АДРЕСА_4 .

20 квітня 2015 року о 16 годині 31 хвилина ОСОБА_7 , знаходячись у м. Маріуполь Донецької області в зоні дії вежі базової станції оператору телекомунікацій ТОВ «Астеліт», розташованій за адресою: м. Маріуполь, вул. Енгельса, буд. 54, діючи умисно, повторно, використовуючи власний телефонний номер НОМЕР_3 , здійснюючи заздалегідь не обіцяне сприяння учасникам зазначеної вище злочинної організації у реалізації їх злочинних намірів щодо вчинення диверсій та терористичних актів проти підрозділів Збройних сил України та інших військових формувань України, задіяних в проведенні антитерористичної операції на території м. Маріуполя Донецької області України, отримала від учасника злочинної організації «Донецька народна республіка», представника так званої «МДБ ДНР» ОСОБА_8 , який використовував для зв`язку мобільний телефонний номер НОМЕР_2 (який на час з`єднання перебував на підконтрольній ДНР території, а саме у зоні дії вежі базової станції оператору телекомунікацій ТОВ «Астеліт», розташованій за адресою: м. Донецьк, вул. Постишева 60), шляхом відповіді на вхідний телефонний дзвінок з номеру останнього, вказівку щодо придбання та подальше доставляння у м. Донецьк 4-х примірників детальних карт м. Маріуполя Донецької області.

21 квітня 2015 року о 10 годині 30 хвилин ОСОБА_7 , знаходячись у м. Маріуполь Донецької області в зоні дії вежі базової станції оператору телекомунікацій ТОВ «Астеліт», розташованій за адресою: м. Маріуполь, вул. Ніколаєвська, 27, діючи умисно, повторно, використовуючи власний телефонний номер НОМЕР_3 , здійснюючи заздалегідь не обіцяне сприяння учасникам зазначеної вище злочинної організації у реалізації їх злочинних намірів щодо вчинення диверсій та терористичних актів проти підрозділів Збройних сил України та інших військових формувань України, задіяних в проведенні антитерористичної операції на території м. Маріуполя Донецької області України, отримала від учасника злочинної організації «Донецька народна республіка», представника так званої «МДБ ДНР» ОСОБА_8 , який використовував для зв`язку мобільний телефонний номер НОМЕР_2 (який на час з`єднання перебував на підконтрольній ДНР території, а саме у зоні дії вежі базової станції оператору телекомунікацій ТОВ «Астеліт», розташованій за адресою: м. Донецьк, вул. Лагутенко 14), шляхом відповіді на вхідний телефонний дзвінок з номеру останнього, вказівку щодо здійснення прогулянки у парк Петровського м. Маріуполя, до кринички з водою, біля борцовського спорткомплексу, з метою з`ясування тренуються там спортсмени чи не спортсмени, з встановленим часом виконанняв той же день до 15-ї години.

В той же день, 21 квітня 2015 року о 12 годині 54 хвилини ОСОБА_7 , знаходячись у м. Маріуполь Донецької області в зоні дії вежі базової станції оператору телекомунікацій ТОВ «Астеліт», розташованої за адресою: м. Маріуполь, пл. Театральна 1-а, діючи умисно, повторно, використовуючи власний телефонний номер НОМЕР_3 , здійснюючи заздалегідь не обіцяне сприяння учасникам зазначеної вище злочинної організації у реалізації їх злочинних намірів щодо вчинення диверсій та терористичних актів проти підрозділів Збройних сил України та інших військових формувань України, задіяних в проведенні антитерористичної операції на території м. Маріуполя Донецької області України, передала учаснику злочинної організації «Донецька народна республіка», представника так званої «МДБ ДНР» ОСОБА_8 , який використовував для зв`язку мобільний телефонний номер НОМЕР_2 (який на час з`єднання перебував на підконтрольній ДНР території, а саме у зоні дії вежі базової станції оператору телекомунікацій ТОВ «Астеліт», розташованій за адресою: м. Донецьк, вул. Університетська 80), шляхом здійснення вихідного телефонного дзвінка на номер останнього, повідомила ОСОБА_8 інформацію щодо відсутності занять у спорткомплексі, відсутності будь яких осіб у формі, яку вона отримала під час виконання вказівки ОСОБА_8 ..

В апеляційній скарзі прокурор просить вирок суду першої інстанції в частині призначеного покарання скасувати у зв`язку з істотним порушенням кримінального процесуального закону, невідповідністю призначеного покарання тяжкості кримінального правопорушення та особі обвинуваченого внаслідок м`якості. Ухвалити новий вирок, яким ОСОБА_7 засудити за ч.2 ст. 256 КК України до 7 років позбавлення волі та речові докази знищити.

В апеляційній скарзі захисник ОСОБА_6 просить вирок суду першої змінити, визнавши ОСОБА_7 невинною у скоєнні злочину, передбаченого ч.2 ст. 256 КК України. Вважає вирок суду першої інстанції незаконним та необґрунтованим.

В апеляційній скарзі обвинувачена ОСОБА_7 просить вирок суду першої інстанції скасувати, визнати її невинуватою та звільнити з-під варти. У разі неможливості ухвалити виправдувальний вирок, просить застосувати до неї більш м`яке покарання або повернути кримінальне провадження на додатковий розгляд до суду першої інстанції. Вважає, що вирок суду першої інстанції відносно неї підлягає скасуванню, у зв`язку з тим, що її дії, передбачені ч.2 ст. 256 КК України не знайшли свого підтвердження в судових засіданнях та її вина в здійсненні даного злочину не доведена.

Заслухавши суддю-доповідача, промови учасників судового засідання, перевіривши матеріали кримінального провадження та обговоривши доводи апеляційних скарг, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційні скарги захисника ОСОБА_6 та обвинуваченої ОСОБА_7 не підлягають задоволенню, а апеляційна скарга прокурора підлягає частковому задоволенню.

Згідно з вимогами ст.370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим. Законним є рішення, ухвалене судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до статті 94 цього Кодексу, тобто кожний доказ повинен бути оціненим з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення. Вмотивованим є рішення, в якому наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення. Діюче кримінальне процесуальне законодавство зобов`язує суд дослідити усі докази у провадженні (які відповідають вимогам ст.84 КПК України) та надати ним відповідну оцінку у вироку, за винятком процесуальної процедури, передбаченої ч.3 ст.349 КПК України.

На думку колегії суддів суд першої інстанції правильно встановив фактичні обставини справи, дав їм належну юридичну оцінку й дійшов до обґрунтованого висновку про винність ОСОБА_7 в скоєнні злочину при викладених у вироку обставинах, правильно кваліфікував її дії за ч.2 ст.256 КК України, як умисне, заздалегідь не обіцяне сприяння учасникам злочинних організацій шляхом надання інформації, вчиненим повторно.

Висновки суду про винність обвинуваченого підтверджені наведеними у вироку доказами.

Під час судового розгляду у суді першої інстанції обвинувачена ОСОБА_7 вину визнала частково, пояснила, що не мала метою сприяння злочинній діяльності учасників злочинної організації, не усвідомлювала, що її розмови з ОСОБА_8 створять небезпечні наслідки. З ОСОБА_8 підтримувала інтимні стосунки, кілька разів їздила до нього в м. Донецьк, про себе останній не розповідав, доручень на збирання інформації про розташування збройних сил України їй не надавалось, про причетність ОСОБА_8 до терористичної організації «Донецька Народна республіка» їй відомо не було, в розмовах з ним ділилась загальними враженнями та бажала утворити сім`ю.

Але на думку колегії суддів, такі доводи обвинуваченої та невизнання своєї провини свідчать про намагання останньої уникнути кримінальної відповідальності.

Винність обвинуваченої у вчиненні вказаного злочину встановлена органом досудового розслідування та доведена сукупністю досліджених судом першої інстанції доказів, які наведені у вироку.

Так за результатами негласних слідчих дій встановлено, що 29.03.2015 року о 12 год.25 хв.14сек. ОСОБА_8 ( НОМЕР_2 ) відповів на дзвінок ОСОБА_7 (номер НОМЕР_1 ), в ході розмови остання повідомила відомості про місця дислокації військових формувань України в районі покинутих дач за вул. Курчатова в м. Маріуполі. (а.с. 8 т.2)

30.03.2015 року о 20 год. 15 хв.59 сек. ОСОБА_7 зателефонувала на номер НОМЕР_2 ( ОСОБА_8 ) та повідомила інформацію щодо місяця проходження військовослужбовцями полку «Азов» Національної гвардії України профілактичного медичного огляду у профполіклініці м. Маріуполя. (а.с. 9 т.2)

03.04.2015 року о 09 год.31 хв.05 сек. ОСОБА_7 відповіла на дзвінок з номеру НОМЕР_2 ( ОСОБА_8 ) та отримала вказівку останнього щодо проведення огляду морського узбережжя з міського парку. (а.с.9 т.2)

03.04.2015 року о 19 го. 47 хв. 14 сек. ОСОБА_7 відповіла на дзвінок з номеру НОМЕР_2 ( ОСОБА_8 ) та повідомила інформацію щодо місяця дислокації військової техніки (камуфльованого джипу) у дворі будинку по АДРЕСА_3 , а також відомості щодо буквено-числових позначень на номерах транспортних засобів військових формувань України, яку вона отримала під час виконання вказівки Галані. (а.с.10 т.2)

08.04.2015 року о 21 год. 17 хв. 09 сек. ОСОБА_7 відповіла на дзвінок з номеру НОМЕР_2 ( ОСОБА_8 ) та повідомила інформацію щодо місця розташування техніки військових формувань України трьох ракетних комплексів АДРЕСА_4 . (а.с.10 т.»2)

Згідно протоколу за результатами проведення негласного розшукового заходу від 12.05.2016 року і зняття інформації з каналів зв`язку за номером мобільного телефону НОМЕР_2 та НОМЕР_4 , встановлено що 20.04.2015 року о 16 год.31 хв.12сек. ОСОБА_8 ( НОМЕР_2 ) зателефонував ОСОБА_7 (номер НОМЕР_4 ), в ході розмови надав вказівку щодо придбання та подальше доставляння у м. Донецьк 4-х примірників детальних карт м. Маріуполя. (а.с. 56 т.2)

21.04.2015 року о10 год.30 хв.14 сек. ОСОБА_8 ( НОМЕР_2 ) зателефонував ОСОБА_7 (номер НОМЕР_4 ) та надав вказівку щодо здійснення прогулянки у парк Петровського м. Маріуполя до кринички з водою, біля борцовського спорткомплексу з метою з`ясування тренуються там спортсмени чи не спортсмени, з встановленням часу виконання в той же день до 15-ї години. (а.с. 57 т.2)

21.04.2015 року о 12 год.54 хв.24 сек. ОСОБА_7 зателефонувала на номер ( НОМЕР_2 ( ОСОБА_8 ) та повідомила інформацію щодо відсутності занять у спорткомплексі, відсутності будь-яких осіб у формі, яку вона отримала під час виконання вказівки ОСОБА_8 (а.с. 59 т.2).

Зазначені телефони належать ОСОБА_8 на прізвисько «майор», перебуваючи на посаді співробітника підрозділу розвідки у «Міністерстві державної безпеки ДНР» незаконно займається збором через агентурні позиції в м. Маріуполі та прилеглих районів Донецької області даних щодо дислокації та кількості військ ВСУ.

Крім того зміст розмов ОСОБА_7 та ОСОБА_8 ніяк не вказує на флірт, оскільки вона дзвонила з метою повідомлення ОСОБА_8 інформації, на питання, які перед тим в телефонній розмові їй ставив ОСОБА_8 , та яка за матеріалами справи могла нанести шкоду інтересам держави, загибелі мирного населення, військовослужбовців збройних сил України, інших військових формувань України, знищення або пошкодження військової техніки, зриву планів бойового застосування в районі АТО.

Таким чином докази наведені у вироку суду першої інстанції свідчить про обґрунтованість висновків суду про винуватість ОСОБА_7 і правильній кваліфікації її дій за ч.2 ст.256 КК України й спростовують доводи апеляційної скарги захисника та обвинуваченої про недоведеність її вини.

Що стосується доводів захисника про кваліфікацію дій обвинуваченої за ч.1 ст.256 КК України, оскільки він вважає, що вона вчинила триваюче кримінальне правопорушення, та в її діях відсутня кваліфікуюча ознака як повторність, то вони не є слушними.

Так, згідно до ч.1 ст.32 КК України повторністю злочинів визнається вчинення двох або більше злочинів, передбачених тією самою статтею або частиною статті Особливої частини цього Кодексу.

Відповідно до вимог п.6 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 4 червня 2010 року №7 «Про практику застосування судами кримінального законодавства про повторність, сукупність і рецидив злочинів та їх правові наслідки» від повторності злочинів необхідно відрізняти продовжуваний злочин, який відповідно до частини другої статті 32 КК України складається з двох або більше тотожних діянь, об`єднаних єдиним злочинним наміром. Об`єднання тотожних діянь єдиним злочинним наміром означає, що до вчинення першого з низки тотожних діянь особа усвідомлює, що для реалізації її злочинного наміру необхідно вчинити декілька таких діянь, кожне з яких спрямовано на реалізацію цього наміру. Такі діяння не утворюють повторності, оскільки кожне з них стає елементом одиничного (єдиного) злочину і окремим (самостійним) злочином щодо будь-якого іншого з цих діянь бути не може, а при повторності тотожних злочинів кожен із них має свою суб`єктивну сторону, зокрема самостійний умисел, який виникає щоразу перед вчиненням окремого злочину.

Виходячи зі змісту ст.32 КК України та Постанови Пленуму Верховного Суду України від 4 червня 2010 року №7 та дослідивши матеріали кримінального провадження, зокрема результати проведення негласного розшукового заходу і інформації щодо деталізації вхідних та вихідних телефонних дзвінків з номеру обвинуваченої на мобільний телефон ОСОБА_8 , згідно яких ОСОБА_7 неодноразово, впродовж певного часу дзвонила зі свого мобільного телефону на телефон ОСОБА_8 та повідомляла про переміщення та розташування техніки та живої сили Збройних сил України, чим створювала загрозу заподіяння загибелі людей або інших тяжких наслідків.

Колегія судій приймає до уваги, що ОСОБА_8 ініціював телефонні розмови, та кожен раз задавав різні завдання яки обвинувачена виконувала, таким чином колегія вважає, що об`єкт злочин був різним, а тому суд першої інстанціі вірно прийшов до висновку що її дії слід кваліфікувати з ознакою «повторності».

Таким чином, апеляційний суд вважає, що злочинні дії обвинуваченої ОСОБА_7 слід кваліфікувати за ч.2 ст.256 КК України, саме за кваліфікуючою ознакою повторність, оскільки кожний із злочинів має самостійний умисел, який виникає щоразу перед вчиненням окремого злочину.

Що стосується доводів про помилкове вирішення судом долі речових доказів, то вони заслуговують на увагу.

Відповідно до вимог п.3 ч.9 ст.100 КПК України майно, що було предметом кримінального правопорушення знищується, а тому на думку колегії суддів ці речові докази потрібно знищити.

Призначаючи покарання ОСОБА_7 , суд першої інстанції належним чином врахував самі обставини вчиненого злочину, їх ступінь тяжкості, дані про особу обвинуваченої, яка раніше не судима, за місцем проживання характеризується посередньо, призначив їй покарання в мінімальних межах санкції статті, яке є необхідним та достатнім для її виправлення і попередження нових злочинів, відповідає вимогам ст.ст.50,65 КК України.

Істотних порушень судом вимог кримінального процесуального закону, які б були підставою для скасування вироку у даному провадженні не встановлено.

На підставі викладеного, керуючись вимогами ст.ст. 404,405,407,419 КПК України, колегія суддів,-

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу прокурора, який здійснював повноваження прокурора у розгляді провадження судом першої інстанції, задовольнити частково.

Апеляційні скарги захисника ОСОБА_6 та обвинуваченої ОСОБА_7 залишити без задоволення.

Вирок Іллічівського районного суду міста Маріуполя Донецької області від 25 березня 2016 року щодо ОСОБА_7 в частині вирішення долі речових доказів змінити.

Речові докази: мобільний телефон Nokia в корпусі чорного кольору з сім-картою оператора «Київстар» на номер телефону НОМЕР_4 ; мобільний телефон Nokia в корпусі червоного кольору з сім-картою оператора «МТС» на номер телефону НОМЕР_5 ; мобільний термінал Samsung в корпусі білого кольору з сім-картою оператору «Life» на номер телефону НОМЕР_6 ; розкладний план міста Маріуполя станом на 2014 рік у масштабі 1:25000, виготовлений типографічним шляхом Державним науково-виробничим підприємством «Картографія»; розкладну топографічну карту Донецької області станом на 2008 рік формату 750 мм х 1030 мм у масштабі 1: 200 000, виготовлений типографічним шляхом Київською військово-картографічною фабрикою; розкладну топографічну карту Донецької області станом на 2006 рік формату 750 мм х 1030 мм у масштабі 1: 200 000, складена і підготовлена Київською військово-картографічною фабрикою знищити.

В решті вирок залишити без змін.

Ухвала суду апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту її проголошення.

Касаційна скарга на ухвалу апеляційного суду може бути подана протягом трьох місяців з дня проголошення судового рішення судом апеляційної інстанції безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ.

Судді:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3