Справа № 333/3884/16-к
Провадження №1-в/333/374/16
УХВАЛА
Іменем України
02 серпня 2016 року м. Запоріжжя

Комунарський районний суд м. Запоріжжя у складі:
головуючого судді ОСОБА_1 ,
при секретарі ОСОБА_2 ,

за участю прокурора ОСОБА_3 ,

представника заявника ОСОБА_4 ,

лікаря психіатра ОСОБА_5 ,

захисника ОСОБА_6

розглянувши матеріали заяви головного психіатра Департаменту охорони здоров`я Запорізької обласної державної адміністрації ОСОБА_7 про продовження примусової міри медичного характеру у вигляді амбулаторної психіатричної допомоги у примусовому порядку відносно ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що мешкає за адресою: АДРЕСА_1 , -

В С Т А Н О В И В:
28.07.2016 року до Комунарського районного суду м. Запоріжжя суду надійшла заява головного психіатра Департаменту охорони здоров`я Запорізької обласної державної адміністрації ОСОБА_7 про продовження примусової міри медичного характеру у вигляді амбулаторної психіатричної допомоги у примусовому порядку відносно ОСОБА_8 .

В заяві зазначено, що ОСОБА_8 з 05.07.2012 року знаходиться на диспансерному обліку в КУ «Обласна клінічна психіатрична лікарня» Запорізької обласної ради з діагнозом: «Шизофренія, параноїдна форма, безперервний тип перебігу, помірно - виражений дефект особистості». Страждає психічним захворюванням з 1988 р., неодноразово лікувалася стаціонарно. У клінічній картині захворювання переважають маячні ідеї переслідування, відношення, отруєння, та маячні ідеї ревнощів. Буває збудженою та агресивною до оточуючих. Критика до свого стану відсутня. 15.11.2005 року скоїла тяжке правопорушення - нанесла ножове поранення у груди співмешканцю своєї старшої дочки. Після проведення судово-медичної психіатричної експертизи визнана такою, що неосудна. 05.04.2006 року рішенням Ленінського районного суду м. Запоріжжя до хворої були прийняті міри примусового медичного характеру у вигляді госпіталізації в психіатричну лікарню з суровим типом нагляду. З 05.05.2006 року знаходилася на стаціонарному лікуванні в Українській психіатричній лікарні з суровим типом нагляду м. Дніпропетровська. 23.05.2011 року постановою Червоногвардійського районного суду м. Дніпропетровська була змінена міра медичного характеру на подальше перебування у психіатричній лікарні зі звичайним типом нагляду. 09.08.2011 року хвора була переведена в КУ « ОКПЛ » ЗОР. Постановою Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 11.06.2012 року було змінено примусове стаціонарне лікування у психіатричній лікарні з загальним типом нагляду на амбулаторну психіатричну допомогу у примусовому порядку. Неодноразово рішенням Комунарського районного суду м. Запоріжжя примусова міра медичного характеру у вигляді амбулаторної психіатричної допомоги у примусовому порядку продовжувалася, в останнє - 12.02.2016 року. За останні 6 місяців хвора ОСОБА_8 лікаря - психіатра не відвідувала, оглядалася дільничним лікарем - психіатром на дому. Підтримуючу терапію не приймає, епізодично вживає алкогольні напої. У зв`язку із формуванням дефекту критика до хвороби та скоєного правопорушення відсутня. Періоди стабілізації стану неякісні, відмічаються часті загострення хвороби з агресивними формами поведінки по відношенню до доньки та колишньому чоловіку. Згідно акту комісії лікарів - психіатрів на теперішній час психічний стан хворої такий, що потребує продовження примусової міри медичного характеру у вигляді амбулаторної психіатричної допомоги у примусовому порядку.

В судовому засіданні представник комунальної установи Обласна психіатрична лікарня та лікар психіатр заяву підтримали та просили суд її задовольнити з підстав, викладених у цій заяві.

Прокурор та захисник проти задоволення заяви не заперечували.

Згідно ст. 512 КПК України участь ОСОБА_8 у судовому засіданні визнана судом необов`язковою.

Суд, заслухавши представника комунальної установи Обласна психіатрична лікарня, думку прокурора, захисника, дослідивши матеріали заяви, вважає, що заява підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що ОСОБА_8 з 05.07.2012 року знаходиться на диспансерному обліку в КУ «Обласна клінічна психіатрична лікарня» Запорізької обласної ради з діагнозом: «Шизофренія, параноїдна форма, безперервний тип перебігу, помірно - виражений дефект особистості». Страждає психічним захворюванням з 1988 р., неодноразово лікувалася стаціонарно. У клінічній картині захворювання переважають маячні ідеї переслідування, відношення, отруєння, та маячні ідеї ревнощів. Буває збудженою та агресивною до оточуючих. Критика до свого стану відсутня.

15.11.2005 року скоїла тяжке правопорушення - нанесла ножове поранення у груди співмешканцю своєї старшої дочки. Після проведення судово-медичної психіатричної експертизи визнана такою, що неосудна.

05.04.2006 року рішенням Ленінського районного суду м. Запоріжжя до хворої були прийняті міри примусового медичного характеру у вигляді госпіталізації в психіатричну лікарню з суровим типом нагляду.

З 05.05.2006 року знаходилася на стаціонарному лікуванні в Українській психіатричній лікарні з суровим типом нагляду м. Дніпропетровська.

23.05.2011 року постановою Червоногвардійського районного суду м. Дніпропетровська була змінена міра медичного характеру на подальше перебування у психіатричній лікарні зі звичайним типом нагляду.

09.08.2011 року хвора була переведена в КУ « ОКПЛ » ЗОР.

11.06.2012 року ухвалою Комунарського районного суду м. Запоріжжя було змінено примусове стаціонарне лікування у психіатричній лікарні з загальним типом нагляду на амбулаторну психіатричну допомогу у примусовому порядку. Неодноразово рішенням Комунарського районного суду м. Запоріжжя примусова міра медичного характеру у вигляді амбулаторної психіатричної допомоги у примусовому порядку продовжувалася, в останнє - 12.02.2016 року.

За останні 6 місяців хвора ОСОБА_8 лікаря - психіатра не відвідувала, оглядалася дільничним лікарем - психіатром на дому. Підтримуючу терапію не приймає, епізодично вживає алкогольні напої. У зв`язку із формуванням дефекту критика до хвороби та скоєного правопорушення відсутня. Періоди стабілізації стану неякісні, відмічаються часті загострення хвороби з агресивними формами поведінки по відношенню до доньки та колишньому чоловіку.

Згідно акту комісії лікарів - психіатрів на теперішній час психічний стан хворої такий, що потребує продовження примусової міри медичного характеру у вигляді амбулаторної психіатричної допомоги у примусовому порядку.

Згідно ч.2 ст.95 КК України продовження застосування примусових заходів медичного характеру здійснюється судом за заявою представника психіатричного закладу (лікаря-психіатра), який надає особі таку психіатричну допомогу, до якої додається висновок комісії лікарів-психіатрів, який обґрунтовує необхідність продовження, зміни або припинення застосування таких примусових заходів.

Враховуючи викладене, суд вважає за необхідне заяву задовольнити та продовжити застосування примусової міри медичного характеру у вигляді амбулаторної психіатричної допомоги у примусовому порядку відносно ОСОБА_8 .

Керуючись ст.ст.19, 22 Закону України Про психіатричну допомогу, ст.95 КК України, ст.ст.512, 514 КПК України, -

УХВАЛИВ:
Заяву головного психіатра Департаменту охорони здоров`я Запорізької обласної державної адміністрації ОСОБА_7 про продовження примусової міри медичного характеру у вигляді амбулаторної психіатричної допомоги у примусовому порядку у відносно ОСОБА_8 задовольнити.
Продовжити застосування примусової міри медичного характеру у вигляді амбулаторної психіатричної допомоги у примусовому порядку відносно ОСОБА_8 , 1957 р.н.

Ухвала суду може бути оскаржена до апеляційного суду Запорізької області протягом семі днів з моменту її проголошення.

Суддя Комунарського районного
суду м.Запоріжжя ОСОБА_1