справа №619/3492/16-к
провадження №1-кс/619/652/16
УХВАЛА

іменем України

08 жовтня 2016 року м. Дергачі

Слідчий суддя Дергачівського районного суду Харківської областіОСОБА_1
за участю:секретаря судового засіданняОСОБА_2
прокурораОСОБА_3
підозрюваногоОСОБА_4
захисникаОСОБА_5
розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання слідчого СВ Дергачівського ВП ГУ НП в Харківській області про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою у кримінальному провадженні №0002118 від 06.10.2016 року щодо
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця сел. Солоницівка Дергачівського району Харківської області, громадянина України, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ;

підозрюваного у вчиненні злочину, передбаченого ч.3 ст.296 КК України,

установив
Органом досудового розслідування встановлено, що 06 жовтня 2016 року приблизно об 11 годині ОСОБА_4 , будучи в стані алкогольного сп`яніння, прийшов до Солоницівського НВК «Перлина», розташованого в сел. Солоницівка Дергачівського району Харківської області по вул. Пушкіна 17-А, де навчається його донька ОСОБА_6 2007 року народження. Знаходячись в навчальному закладі ОСОБА_4 , пройшов до кабінету 3-го класу, розташованого на другому поверсі вказаної будівлі, де в цей час проводила навчальні заняття зі школярами 3-го класу вчитель ОСОБА_7 , після чого без дозволу увійшов до вказаного навчального кабінету, з метою побачити свою доньку ОСОБА_6 , але почувши зауваження з боку вчителя, грубо порушуючи громадський порядок, проявляючи явну неповагу до суспільства, нехтуючи загально прийнятими п суспільстві нормами моралі та поведінки, виявляючи особливу зухвалість, умисно в присутності дітей почав ображати ОСОБА_7 брутальною лайкою, на що вона запропонувати останньому припинити свої хуліганські дії, надати змогу їй продовжити заняття з дітьми. При цьому ОСОБА_4 , незважаючи на ОСОБА_7 , відмовився припинити неправомірні дії та покинути навчальний заклад, продовжуючи упродовж тривалого періоду часу висловлюватись брутальною лайкою в адресу останньої, таким чином зірвавши подальше проведення занять з учнями цього класу. Після чого з метою припинення хуліганських дій ОСОБА_4 , ОСОБА_7 вивела його з приміщення класу та викликала інших вчителів школи. В подальшому, ОСОБА_4 , ігноруючи зауваження та заклики припиниш неправомірні дії з боку завуча ОСОБА_8 та вчителя ОСОБА_9 , які прибігли на допомогу ОСОБА_7 , пройшов на 1-й поверх школи в кабінет діловода, де, продовжуючи свої хуліганські дії, схопив стілець та кинув його в монітор торговельної марки «Леново», що стояв на столі, та належав ОСОБА_10 , пошкодивши його. Хуліганські дії з боку ОСОБА_4 продовжувалися та вперто ним не припинялися протягом 40 хвилин, при цьому була призупинена діяльність навчального закладу, а сам ОСОБА_4 покинув даний навчальний заклад лише після звернення вчителів до поліції з повідомленням про його злочинні дії.
До суду надійшло клопотання слідчого СВ Дергачівського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Харківській області про застосування до ОСОБА_4 запобіжного заходу у виді тримання під вартою, обґрунтовуючи його ризиками, які зазначені у п.п.1,3,5 ч.1 ст.177 КПК України.

У зв`язку з вищевикладеним слідчий вважає не можливим застосування більш м`якого запобіжного заходу ніж тримання під вартою.

У судовому засіданні прокурор обґрунтував клопотання тим, що існують ризики, які зазначені у клопотанні.

У судовому засіданні ОСОБА_4 пояснив, що дійсно він пошкодив монітор та зобов`язується відшкодувати завдані збитки, при цьому вказав, що був тверезим та не ображав учителів навчального закладу.

У судовому захисник підозрюваного адвокат ОСОБА_5 заперечував проти задоволення клопотання, вказав на необґрунтованість клопотання, просив застосувати у відношенні ОСОБА_4 більш м`який запобіжний захід домашній арешт.

Слідчий суддя на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів, оцінивши в сукупності всі обставини, в том у числі передбачені п.п.1-11 ч.1 ст.178 КПК України, дійшов до висновку про задоволення клопотання з наступних мотивів.

Відповідно до ч.1 ст.194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

З огляду на те, що поняття «обґрунтована підозра» не визначене у національному законодавстві та зважаючи на положення, закріплені у ст.17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», судам слід враховувати позицію Європейського суду з прав людини, відображену зокрема у пункті 175 рішення від 21 квітня 2011 року у справі «Нечипорук і Йонкало проти України», відповідно до якої «термін «обґрунтована підозра» означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення (рішення у справі «Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства» від 30 серпня 1990 року, п. 32, Series A, № 182). Вимога, що підозра має ґрунтуватись на обґрунтованих підставах, є значною частиною гарантії недопущення свавільного затримання і тримання під вартою. За відсутності обґрунтованої підозри особа не може бути за жодних обставин затримана або взята під варту з метою примушення її зізнатися у злочині, свідчити проти інших осіб або з метою отримання від неї фактів чи інформації, які можуть служити підставою для обґрунтованої підозри (рішення у справі «Чеботарі проти Молдови», № 35615/06, п. 48, від 13 листопада 2007 року)».

У розумінні практики Європейського суду з прав людини, тяжкість обвинувачення не є самостійною підставою для утримання особи під вартою, проте таке обвинувачення у сукупності з іншими обставинами збільшує ризик втечі настільки, що його неможливо відвернути, не взявши особу під варту. У справі «Ілійков проти Болгарії» №33977/96 від 26 липня 2001 року ЄСПЛ зазначив, що «суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування або повторного вчинення злочинів».

Згідно практики Європейського суду з прав людини, суд своїм рішенням повинен забезпечити не тільки права обвинуваченого, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів. Забезпечення таких стандартів, як підкреслює Європейський суд з прав людини, вимагає від суду більшої суворості в оцінці порушень цінностей суспільства.

Фактичні обставини інкримінованого ОСОБА_4 умисного середньої тяжкості злочину, наявність судимостей, в тому числі вироку суду від 08 лютого 2016 року, який не набрав законної сили, свідчать про його підвищену суспільну небезпеку, що у сукупності із тяжкістю можливого покарання, а також даними про особу підозрюваного, свідчать про відсутність міцних соціальних зв`язків, спростовує доводи захисника про відсутність ризиків, передбачених п.п.1,3,5 ч.1 ст.177 КПК України, а також про можливість застосування до підозрюваного менш суворого запобіжного заходу.

Наявність у підозрюваного постійного місця проживання та роботи, хоча і заслуговують на увагу, проте суттєво ризики у кримінальному провадженні не зменшують та на правильність висновку щодо необхідності застосування до ОСОБА_4 саме запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою не впливають.

Слідчий суддя вважає, що прокурор довів наявність всіх обставин, передбачених ч.1 ст.194 КПК України, для застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою підозрюваного ОСОБА_4 , оскільки зазначені у клопотанні обставини свідчать про недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризикам, передбаченим ст.177 КПК України, а надані докази обґрунтовують ці обставини. До того ж, свідчить про підвищену суспільну небезпеку.

Враховуючи вимоги ч.3 ст.183 КПК України, слідчий суддя відповідно до ч.5 ст.182 КПК України визначає заставу у розмірі 27560 гривень (20х1378=27560) та вважає, що вона буде достатньою для забезпечення виконання підозрюваним обов`язків, передбачених КПК України.

У разі внесення зазначеної застави на підозрюваного покласти обов`язки, які передбачені п.п.2,3 ч.5 ст.194 КПК України.

Керуючись ст.ст. 177, 178, 182, 183, 193, 194, 196, 197, 202, 205, 309, 372, 395 КПК України, слідчий суддя

постановив
Клопотання про застосування запобіжного заходу задовольнити повністю.

Застосувати до підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою у Харківській установі виконання покарань управління Державної пенітенціарної служби України в Харківській області №27.

Про взяття ОСОБА_4 під варту, а також про місце його перебування має бути негайно повідомлено його близьких родичів, членів сім`ї чи інших осіб за вибором ОСОБА_4 в порядку, передбаченому цим КПК України.
Виконання ухвали покласти на начальника Дергачівського відділу поліції ГУ НП в Харківській області та начальника Харківської установи виконання покарань управління Державної пенітенціарної служби України в Харківській області №27.

Підозрюваний ОСОБА_4 звільняється з-під варти після внесення застави у розмірі 27560 гривень, якщо в уповноваженої службової особи місця ув`язнення, під вартою в якому він перебуває, відсутнє інше судове рішення, що набрало законної сили і прямо передбачає тримання цього підозрюваного під вартою.

Після отримання та перевірки документа, що підтверджує внесення застави, уповноважена службова особа місця ув`язнення, під вартою в якому знаходиться підозрюваний ОСОБА_4 , негайно здійснює розпорядження про його звільнення з-під варти та повідомляє про це усно і письмово слідчого, прокурора та слідчого суддю, а якщо застава внесена під час судового провадження, - прокурора та суд. Перевірка документа, що підтверджує внесення застави, не може тривати більше одного робочого дня.

З моменту звільнення з-під варти у зв`язку з внесенням застави підозрюваний ОСОБА_4 вважається таким, до якого застосовано запобіжний захід у вигляді застави.

У разі внесення застави у розмірі 27560 гривень на підозрюваного ОСОБА_4 покласти наступні обов`язки: не відлучатися із сел. Солоницівка Дергачівського району Харківської області без дозволу слідчого, повідомляти слідчого про зміну свого місця проживання.

У разі невиконання покладених на підозрюваного ОСОБА_4 обов`язків, не з`явлення за викликом до слідчого, прокурора слідчого судді, суду без поважних причин чи неповідомлення про причини неявки, застава звертається в дохід держави та зараховується до спеціального фонду Державного бюджету України, та суд вирішує питання про застосування до підозрюваного запобіжного заходу у вигляді застави у більшому розмірі або іншого запобіжного заходу з урахуванням положень ч.7 ст.194 КПК України.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до апеляційного суду Харківської області протягом п`яти днів з дня її оголошення, а підозрюваним ОСОБА_4 в той же строк з моменту вручення йому копії ухвали.

Ухвала підлягає негайному виконанню та діє до 02 грудня 2016 року.

Слідчий суддя ОСОБА_1