УХВАЛА

06 жовтня 2016 року м. Хмельницький
05 жовтня 2016 року старший слідчий СУ ГУНП в Хмельницькій області ОСОБА_2 звернувся до суду з клопотанням, погодженим з прокурором відділу прокуратури Хмельницької області ОСОБА_3 , про накладення арешту на автомобіль марки «Audi 80», кузов НОМЕР_1 , номерний знак Литовської Республіки « НОМЕР_2 ».
Як зазначено в клопотанні, 06 травня 2016 року близько 14 год. 35 хв. в меліоративному каналі, який заповнений водою, що знаходиться в населеному пункті с.Городнявка Шепетівського району Хмельницької області, з явними ознаками насильницької смерті у вигляді рубаних ран голови, виявлено невстановлений труп жіночої статті, віком близько 30-40 років.
В ході проведення досудового розслідування встановлено, що даною невстановленою особою жіночої статі являється ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженка та жителька АДРЕСА_1 , українка, громадянка України.
Окрім того, за результатами проведення необхідного комплексу слічих та оперативно-розшукових заходів зібрано достатньо доказів, які свідчать про безпосередню причетність до обставин вчинення злочину особи ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Конотоп Сумської області, зареєстрованого в АДРЕСА_2 , жителя АДРЕСА_3 , українця, громадянина України.
Так, в ході досудового розслідування встановлено, що ОСОБА_5 , реалізуючи злочинний умисел на позбавлення життя ОСОБА_4 , з корисливих мотивів, направлених на заволодіння її житлом в АДРЕСА_1 , в ніч з 04 на 05.05.2016 р. вивіз її на невстановленому слідстві автомобілі з місця проживання до с.Городнявка Шепетівського району Хмельницької області, де, реалізовуючи свої злочинні дії до кінця, невстановленим слідством предметом, спричинив ОСОБА_4 тілесні ушкодження у вигляді рубаних ран голови, після чого, з метою приховання слідів вчинення злочину, помістив її тіло у водойму меліоративного каналу на території вказаного населеного пункту с.Городнявка Шепетівського району, що призвело до смерті потерпілої.
06 травня 2016 року у залишеному ОСОБА_5 місці тіло ОСОБА_4 було виявлене без ознак життя, з безпосередньою причиною смерті, яка згідно з лікарським свідоцтвом про смерть №940 від 16.05.2016 виразилась у вигляді механічної асфіксії, утоплення.
19 серпня 2016 року процесуальним прокурором у даному кримінальному провадженні погоджено складене слідчим повідомлення про підозру ОСОБА_5 за п.6 ч. 2 ст.115 КК України.
22 серпня 2016 року, згідно з ухвалою слідчого судді Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області ОСОБА_5 було затримано в порядку ст.191 КПК України, та 23 серпня 2016 року, згідно з ухвалою слідчого судді Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області, йому було обрано міру запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, строком до 22.10.2016 включно.
28.09.2016 ОСОБА_5 вручено повідомлення про нову підозру за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених п.6 ч.2 ст.115, ч.4 ст.190, ч.ч.1, 4 ст.358, ч.3 ст.357 КК України.
Вина ОСОБА_5 у вчиненні інкримінованого злочину повністю підтверджується зібраними доказами, а саме: протоколом огляду місця події водойми меліоративного каналу с.Городнявка Шепетівського району Хмельницької області, де виявлено труп ОСОБА_4 з ознаками насильницької смерті; даними моніторингу на місці події щодо з`єднань абонентів мобільних операторів України, де в районі та в час вчинення злочину зафіксовано належний ОСОБА_5 мобільний номер; результатами проведення необхідного комплексу оперативно-пошукових та оперативно-технічних заходів, згідно з якими встановлено, що ОСОБА_5 безпосередньо причетний до обставин вбивства ОСОБА_4 та подальшого продажу належної ОСОБА_4 квартири АДРЕСА_4 , після фактичної смерті останньої.
Під час проведення першочергового комплексу слідчих та оперативно-пошукових заходів отримати достовірні відомості про засіб вчинення злочину автомобіль, на якому в ніч з 04 на 05.05.2016 потерпілу ОСОБА_4 було вивезено з місця проживання в м. Києві до місця вчинення злочину в с. Городнявка Шепетівського району Хмельницької області, та його місце знаходження, не отримано.
Окрім того, в ході подальшого проведення досудового розслідування, згідно з показаннями свідка ОСОБА_6 , встановлено, що з 21.04. по 17.05.2016 р. у користуванні ОСОБА_5 був належний ОСОБА_6 на праві володіння автомобіль марки Audi 80, кузов НОМЕР_1 , номерний знак Литовської Республіки « НОМЕР_2 », який останній продав 24.05.2016 невідомому чоловікові поблизу м.Одеса. Окрім того, ОСОБА_6 повідомив, що при поверненні ОСОБА_5 автомобіля, в ньому зникли килимки водія та переднього пасажира, а також був змінений чохол коробки передач.
Під час допиту в якості підозрюваного, ОСОБА_5 заперечив свою причетність до вбивства ОСОБА_4 , однак підтвердив, що в ніч з 04 на 05.05.2016 року перевозив її в салоні автомобіля Audi 80, номерний знак Литовської Республіки « НОМЕР_2 ».
Згідно з показаннями свідка ОСОБА_7 встановлено, що після 05.05.2016 р., в період з 05 по 10.05.2016 р., ОСОБА_5 перевозив його по території м. Києва на належному ОСОБА_6 автомобілі Audi 80, в ході чого ОСОБА_7 помітив у багажнику вказаного автомобіля килимок з нашаруванням речовини, яку сприйняв як кров.
Отже, в ході досудового розслідування отримано достовірні відомості про те, що автомобіль марки Audi 80, кузов НОМЕР_1 , номерний знак Литовської Республіки « НОМЕР_2 », є речовим доказом, оскільки його було використано як засіб вчинення злочину, та він обґрунтовано містить сліди вчинення злочину - біологічні нашарування потерпілої ОСОБА_4 , в тому числі її кров.
Враховуючи вище викладене, при встановленні місця знаходження даного автомобіля та його володільця, виключно наявність ухвали слідчого судді про накладення арешту на зазначений у клопотанні автомобіль марки Audi 80 як речового доказу, дасть можливість отримати до нього доступ, вилучити його, провести детальний огляд за участю спеціаліста-біолога, отримати необхідну слідову картину докази, що мають значення для матеріалів провадження.
Слідчий у клопотанні просить накласти арешт на вказаний автомобіль з метою забезпечення збереження речових доказів, з можливістю вилучення вказаного автомобіля в особи, у володінні якої він перебуває.
Дослідивши матеріали клопотання, заслухавши слідчого, слідчий суддя дійшов до наступних висновків.
Відповідно до ст.170 КК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження (ч.1). Арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди (ч.2). У випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу (ч.3). У випадку, передбаченому пунктом 2 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно підозрюваного, обвинуваченого, засудженого або третьої особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно підлягатиме спеціальній конфіскації у випадках, передбачених Кримінальним кодексом України. Арешт накладається на майно третьої особи, якщо вона набула його безоплатно або за вищу або нижчу ринкової вартості і знала чи повинна була знати, що таке майно відповідає будь-якій із ознак, зазначених у пунктах 1-4 частини першої статті 96-2 Кримінального кодексу України. (ч.4). У випадку, передбаченому пунктом 3 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно підозрюваного, обвинуваченого, засудженого або юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, за наявності достатніх підстав вважати, що суд у випадках, передбачених Кримінальним кодексом України, може призначити покарання у виді конфіскації майна або застосувати до юридичної особи захід кримінально-правового характеру у виді конфіскації майна (ч.5). У випадку, передбаченому пунктом 4 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, фізичної чи юридичної особи, яка в силу закону несе цивільну відповідальність за шкоду, завдану діями (бездіяльністю) підозрюваного, обвинуваченого, засудженого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння, а також юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, за наявності обґрунтованого розміру цивільного позову у кримінальному провадженні, а так само обґрунтованого розміру неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою, щодо якої здійснюється провадження (ч.6). Арешт може бути накладений у встановленому цим Кодексом порядку на рухоме чи нерухоме майно, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковій формі, в тому числі кошти та цінності, що знаходяться на банківських рахунках чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах, видаткові операції, цінні папери, майнові, корпоративні права, щодо яких ухвалою чи рішенням слідчого судді, суду визначено необхідність арешту майна. Не може бути арештовано майно, якщо воно перебуває у власності добросовісного набувача, крім арешту майна з метою забезпечення збереження речових доказів (10). Заборона або обмеження користування, розпорядження майном можуть бути застосовані лише у разі, коли існують обставини, які підтверджують, що їх незастосування призведе до приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі майна (11).
Згідно зі ст.171 КПК України, з клопотанням про арешт майна до слідчого судді, суду має право звернутися прокурор, слідчий за погодженням з прокурором, а з метою забезпечення цивільного позову - також цивільний позивач (ч.1). У клопотанні слідчого, прокурора про арешт майна повинно бути зазначено: 1) підстави і мету відповідно до положень статті 170 цього Кодексу та відповідне обґрунтування необхідності арешту майна; 2) перелік і види майна, що належить арештувати; 3) документи, які підтверджують право власності на майно, що належить арештувати, або конкретні факти і докази, що свідчать про володіння, користування чи розпорядження підозрюваним, обвинуваченим, засудженим, третіми особами таким майном; 4) розмір шкоди, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою, у разі подання клопотання відповідно до частини шостої статті 170 цього Кодексу. До клопотання також мають бути додані оригінали або копії документів та інших матеріалів, якими слідчий, прокурор обґрунтовує доводи клопотання (ч.2).
Відповідно до ч.3 ст.172 КПК України, слідчий суддя, суд, встановивши, що клопотання про арешт майна подано без додержання вимог статті 171 цього Кодексу, повертає його прокурору, цивільному позивачу та встановлює строк в сімдесят дві години або з урахуванням думки слідчого, прокурора чи цивільного позивача менший строк для усунення недоліків, про що постановляє ухвалу. У такому разі тимчасово вилучене в особи майно підлягає негайному поверненню після спливу встановленого суддею строку, а у разі звернення в межах встановленого суддею строку з клопотанням після усунення недоліків - після розгляду клопотання та відмови в його задоволенні.
У клопотанні слідчого, всупереч вищевикладеним нормам закону, не зазначено підстави, відповідно до положень статті 170 КПК України, та відповідне обґрунтування необхідності арешту майна, документи, які підтверджують право власності на майно, що належить арештувати, або конкретні факти і докази, що свідчать про володіння, користування чи розпорядження підозрюваним, обвинуваченим, засудженим, третіми особами таким майном.
Крім того, у відповідності до ч.1 ст.172 КПК України, клопотання про арешт майна розглядається слідчим суддею, судом не пізніше двох днів з дня його надходження до суду, за участю слідчого та/або прокурора, цивільного позивача, якщо клопотання подано ним, підозрюваного, обвинуваченого, іншого власника майна, і за наявності - також захисника, законного представника, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження. Неприбуття цих осіб у судове засідання не перешкоджає розгляду клопотання. Однак, клопотання слідчого не містить відомостей про власника майна, його місце проживання (перебування), що позбавляє слідчого суддю здійснити судовий виклик осіб, на майно яких просить накласти арешт слідчий.
Як вбачається з поданого слідчим клопотання, метою накладення арешту на автомобіль марки Audi 80, кузов НОМЕР_1 , номерний знак Литовської Республіки « НОМЕР_2 », є також і вилучення вказаного транспортного засобу в особи, у володінні якої він перебуває, однак поза увагою слідчого та прокурора, який погоджував клопотання, залишилась та обставина, що збирання доказів, в тому числі й речових, відбувається через інститут слідчих дій, зокрема вилучення в ході огляду, проведення обшуку.
Враховуючи викладене, клопотання слідчого підлягає поверненню прокурору для усунення недоліків.
На підставі вищевикладеного, керуючись ст.ст.171, 172 КПК України,-
Клопотання старшого слідчого СУ ГУНП в Хмельницькій області ОСОБА_2 , погоджене з прокурором відділу прокуратури Хмельницької області ОСОБА_3 , про накладення арешту на майно, повернути прокурору, встановивши строк в сімдесят дві години для усунення недоліків.
Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя