Справа № 750/2486/16-к Головуючий у І інстанції ОСОБА_1
Провадження № 11-кп/795/905/2016
Категорія - ч.2 ст.296 КК України Доповідач ОСОБА_2
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
07 вересня 2016 року колегія суддів судової палати у кримінальних справах апеляційного суду Чернігівської області в складі:

Головуючого-суддіОСОБА_2

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

при секретарі ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у місті Чернігові кримінальне провадження за апеляційною скаргою захисника-адвоката ОСОБА_6 в інтересах обвинувачених ОСОБА_7 , ОСОБА_8 на вирок Деснянського районного суду м.Чернігова від 02 липня 2016 року, стосовно

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Чернігова, українця, громадянина України, з професійно технічною освітою, одруженого, має на утриманні двох неповнолітніх дітей, не працюючого, не судимого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

який обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.296 КК України,

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженки м. Маріуполь, Донецької області, українки, громадянки України, з повною вищою освітою, заміжньої, має на утриманні двох неповнолітніх дітей, працюючої соціальним робітником Територіального центру Деснянської районної ради м. Чернігова, не судимої, зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_2 ; проживаючої за адресою: АДРЕСА_1 ,

яка обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.296 КК України,

за участю прокурора ОСОБА_9 ,

потерпілого ОСОБА_10 ,

представника потерпілого ОСОБА_11 ,

захисника ОСОБА_6 ,

обвинувачених ОСОБА_7 , ОСОБА_8 ,

В С Т А Н О В И Л А:

Вироком Деснянського районного суду м.Чернігова від 02 липня 2016 року ОСОБА_7 визнано винним у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.296 КК України та призначено йому покарання у вигляді трьох років позбавлення волі.

Відповідно до ст.75 КК України, звільнено ОСОБА_7 від відбування призначеного судом покарання з випробуванням, встановивши іспитовий строк два роки.

Відповідно до ст.76 КК України зобов`язано засудженого ОСОБА_7 не виїжджати за межі України на постійне місце проживання без дозволу кримінально-виконавчої інспекції, повідомляти кримінально-виконавчу інспекцію про зміну місця проживання та роботи, а також періодично з`являтися для реєстрації в кримінально-виконавчу інспекцію.

ОСОБА_8 визнано винною у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.296 КК України та призначено їй покарання у вигляді трьох років позбавлення волі.

Відповідно до ст.75 КК України, звільнено ОСОБА_8 від відбування призначеного судом покарання з випробуванням, встановивши іспитовий строк два роки.

Відповідно до ст.76 КК України зобов`язано засуджену ОСОБА_8 не виїжджати за межі України на постійне місце проживання без дозволу кримінально-виконавчої інспекції, повідомляти кримінально-виконавчу інспекцію про зміну місця проживання та роботи, а також періодично з`являтися для реєстрації в кримінально-виконавчу інспекцію.

Стягнуто солідарно з ОСОБА_7 та ОСОБА_8 на користь ОСОБА_10 4584 грн. 20 коп. у відшкодування матеріальної шкоди.

Стягнуто з ОСОБА_7 на користь ОСОБА_10 5000 грн. у відшкодування моральної шкоди.

Стягнуто з ОСОБА_8 на користь ОСОБА_10 5000 грн. у відшкодування моральної шкоди.

Як встановлено судом першої інстанції, 01 серпня 2015 року, близько 22 год. 30 хв., ОСОБА_7 , перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння, знаходячись у громадському місці, поряд із кафе «Зоряне», що по вул. Льотній, буд. 17-А в м. Чернігові, діючи спільно з ОСОБА_8 , грубо порушуючи громадський порядок, з мотивів явної неповаги до суспільства, ігноруючи існуючі елементарні правила поведінки в суспільстві, використовуючи нікчемний привід, під час словесного конфлікту з ОСОБА_10 , виявляючи п`яну зухвалість, використовуючи нецензурну лайку та погрожуючи фізичною розправою, в присутності ОСОБА_10 та інших осіб, які стали свідками даної події, пошкодили автомобіль марки «ВАЗ 21099», д.н.з. НОМЕР_1 , право управляти яким належить ОСОБА_10 . Так, ОСОБА_7 , перебуваючи в салоні автомобіля, сидячи на передньому пасажирському сидінні, рукою вдарив по панелі приладів, від чого на ній утворилися тріщини. Після цього, руками почав бити по лобовому склу, від чого на ньому з правого боку утворилися тріщини. Вийшовши з автомобіля, ОСОБА_7 рукою та ногою почав бити по задніх правих дверцятах автомобіля та розбив скло в задніх правих дверцятах. У цей час ОСОБА_8 руками била по кузову автомобіля, зірвала з даху фішку «Таксі» та металеву антену, зірвала з кріплення дзеркало заднього виду в салоні автомобіля, повикидала з салону особисті речі потерпілого.

Одразу після цього, продовжуючи свої хуліганські дії, діючи з єдиним умислом, спрямованим на грубе порушення громадського порядку, з явною неповагою до суспільства, виявляючи п`яну зухвалість, застосовуючи нецензурну лайку та погрожуючи фізичною розправою безпричинно завдали ОСОБА_10 один удар рукою в обличчя та один удар металевою антеною від автомобіля по лівій руці. Так, ОСОБА_7 наніс один удар кулаком правої руки в область голови в ділянку чола потерпілого, не заподіявши при вчиненні своїх хуліганських дій ОСОБА_10 тілесних ушкоджень, однак завдавши останньому фізичного болю. ОСОБА_8 нанесла один удар антеною від автомобіля в область лівої верхньої кінцівки ОСОБА_10 , заподіявши при вчиненні своїх хуліганських дій потерпілому тілесні ушкодження у вигляді синця та подряпини лівої верхньої кінцівки, які згідно висновку експерта № 665 від 03.08.2015 року відноситься до категорії легких тілесних ушкоджень, що не спричинили короткочасний розлад здоров`я.

Не погоджуючись з вироком суду захисник-адвокат ОСОБА_6 в інтересах обвинувачених ОСОБА_7 та ОСОБА_8 подав апеляційну скаргу, в якій просить вирок місцевого суду скасувати, а кримінальне провадження закрити.

В обґрунтування своїх вимог зазначає про невідповідність висновків суду фактичним обставинам кримінального провадження та істотні порушення вимог кримінального процесуального закону. Показання ОСОБА_7 та ОСОБА_8 узгоджуються з показаннями свідка ОСОБА_12 , однак судом зазначено про критичне ставлення до них. Зазначає, що порівнюючи зміст протоколу огляду місця подій від 01.08.2015 року та протоколу огляду місця подій від 04.08.2015 року можна дійти висновку, що станом на 22 годину 30 хвилин 01 серпня 2015 року, тобто на час інкримінованої події, слідчим під час огляду не виявлено пошкодження у вигляді вм`ятини правої задньої двері та центру капоту автомобіля, також не виявлено тріщин лобового скла з правої сторони та панелі приладів. Такі пошкодження з`явились через дві доби.

Також вказує, що проведення досудового розслідування слідчому МВ УМВС України в Чернігівській області ОСОБА_13 не доручалось. А огляд 04.08.2015 проводив саме він, тому даний доказ здобуто всупереч порядку встановленого КПК України та він є недопустимим.

Так само зазначає, що висновок експертизи №665 від 07.08.2015 року отримано всупереч порядку встановленому КПК, оскільки дана експертиза проводилась на підставі постанови слідчого СВ Чернігівського УМВС України в Чернігівській області ОСОБА_14 від 03.08.2015 року, однак доручення на проведення досудового розслідування він отримав лише 04.08.2015 року. Отже станом на 03.08.2016 року вказаний слідчий не мав права залучати експерта для отримання висновків у згаданому вище кримінальному провадженні. Також, висновки суду щодо нанесення ОСОБА_8 одного удару антеною від автомобіля потерпілому ґрунтується висновком експерта №665 від 07.08.2015 року, який у свою чергу не відповідає твердженням суду з цього приводу.

Вказує, що судом в основу вироку покладено висновок експертного автотоваронавчого дослідження №1 від 17.08.2015 року, який проводився на підставі заяви ОСОБА_10 . Однак зазначений висновок отримано всупереч нормам кримінального процесуального законодавства. Зокрема дослідження експерта проводились поза процесуальної процедури визначеної КПК України щодо кримінального провадження, при цьому експерт не попереджався про відповідальність за завідомо неправдивий висновок експерта. А тому вказаний висновок є недопустимим доказом на думку захисника.

Зазначає, що жодними допустимими та достовірними доказами не підтверджено наявність в діях ОСОБА_7 та ОСОБА_8 ознак кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.296 КК України.

Прокурором та потерпілим подано письмові заперечення проти апеляційної скарги, в яких вони просять залишити вирок суду першої інстанції без змін.

Заслухавши доповідача, захисника-адвоката ОСОБА_6 , який просив задовольнити його апеляційну скаргу з вказаних у ній підстав, обвинувачених ОСОБА_7 та ОСОБА_8 , які підтримали апеляційну скаргу захисника та просили її задовольнити, прокурора, потерпілого та представника потерпілого, які заперечили проти задоволення апеляційної скарги, дослідивши матеріали кримінального провадження та перевіривши доводи, наведені в апеляційній скарзі, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга захисника-адвоката ОСОБА_6 не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ст.404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Захисник-адвокат ОСОБА_6 в апеляційній скарзі просить скасувати вирок суду першої інстанції та закрити кримінальне провадження.

В судовому засіданні суду першої інстанції ОСОБА_7 та ОСОБА_8 , вину у вчиненні даного кримінального правопорушення не визнали та пояснили, що 01.08.2015 року не пошкоджували автомобіль марки «ВАЗ21099» д.н.з. НОМЕР_1 та не заподіювали тілесних ушкоджень потерпілому ОСОБА_10 , фішку з написом «Таксі» він скинув власноруч, а також зазначали, що потерпілий замахувався битою на ОСОБА_7 та потім викинув її у траву. ОСОБА_10 кричав на них, що вони сепаратисти і їх треба звідси вигнати.

Аналогічні пояснення були надані обвинуваченими і в суді апеляційної інстанції.

Проте, покази обвинувачених та доводи апеляційної скарги захисника в повній мірі спростовуються зібраними в кримінальному провадженні іншими доказами.

Зокрема, із пояснень потерпілого ОСОБА_10 , вбачається, що 01.08.2015 року ОСОБА_7 та ОСОБА_8 разом з дітьми були його пасажирами. Як тільки обвинувачений ОСОБА_7 сів до автомобіля, то майже відразу заснув і всю дорогу спав. Оскільки по вул. Героїв Чорнобиля була погана проїзна частина дороги, то він вирішив доїхати до пр. Миру через вул. Алєксєєва. Коли він рухався по вул. Алєксєєва, то обвинувачена ОСОБА_8 , запитавши у нього в нецензурній формі, куди він їх везе, стала штовхати та наносити йому удари руками в праве плече. Таким чином, вона нанесла йому приблизно п`ять ударів. Він зробив їй зауваження, і попросив заспокоїтися. Коли він виїхав на вул. Льотну, обвинувачена ОСОБА_8 продовжила наносити йому удари в праве плече та висловлювати свої невдоволення тим, що він не знає міста і везе їх якимись «корчами». Потім, ОСОБА_8 намагалась пролізти між передніми сидіннями та вихопити ключ із замка запалювання, але він цьому перешкодив, а саме взяв її за руку і посадив на місце. Після цього, він вивернув автомобіль до постаменту літака і відразу його зупинив. Він став будити обвинуваченого ОСОБА_7 , щоб той заспокоїв свою дружину. Так як, ОСОБА_7 перебував у нетверезому стані, то його було важко розбудити. Штовхаючи сидіння, намагаючись таким чином розбудити свого чоловіка, обвинувачена ОСОБА_8 сказала тому, що її будуть насилувати, а він буде спати. В цей момент ОСОБА_7 прокинувся і став руками бити по передній панелі салону автомобіля. Коли він дістав свій мобільний телефон і став дзвонити до міліції, то ОСОБА_8 почала висловлювати на його адресу погрози, що вони його тут кінчать та закопають, і їм за це нічого не буде, оскільки у них є довідка про те, що вони біженці з Донецька. Крім міліції, він зателефонував і диспетчеру. Потім, він відкрив задні двері та виштовхнув обвинувачену ОСОБА_8 , а діти самі вийшли з автомобіля. Після того, як відкрив передні пасажирські двері і також став виштовхувати з машини обвинуваченого ОСОБА_7 . Він звернув увагу, що з даху автомобіля злетіла фішка «таксі». Коли він закрив та заблокував двері автомобіля, і намагався поїхати звідти, обвинувачена ОСОБА_8 крикнула своїй дочці ОСОБА_15 , щоб та його затримала. Донька забігла на перед і руками вперлася у капот автомобіля. В цей момент ОСОБА_8 стала бити руками по склу правих передніх дверцят автомобіля, а ОСОБА_7 по склу правих задніх дверцят. Заглушивши автомобіль, він повернувся назад і побачив, як ОСОБА_7 розбиває скло в задніх правих дверцятах автомобіля. Після цього, обвинувачена ОСОБА_8 , через розбите скло розблокувала праві передні дверцята автомобіля, заскочила до салону, і почала все там трощити. А саме, вона обірвала та зламала іконки, що знаходились на передній панелі, відірвала зарядний пристрій, дзеркало заднього огляду. Також, вона намагалась забрати з бардачка документи та ключ запалювання, але він цьому перешкодив. Потім, він вискочив із машини та підійшов до багажника, щоб взяти там дерев`яний брусок і захистити себе. Як тільки він відкрив багажник, то ОСОБА_7 наніс йому дудар рукою у скроню. В той час, коли обвинувачений ОСОБА_7 намагався ще нанести йому удар, він випередив його і вдарив того палицею. Від отриманого удару обвинувачений ОСОБА_7 зігнувся, і в цей момент на нього налетіла обвинувачена ОСОБА_8 з дочкою. Коли він став розмахувати перед ними дерев`яним бруском, щоб відігнати їх від себе, то в цей момент обвинувачена ОСОБА_8 антеною, яка була зірвана з даху його автомобіля, нанесла йому декілька ударів по руці, в області зап`ястя. Все це супроводжувалося нецензурною лайкою обвинувачених. За вказівкою своєї матері, дочка все знімала на свій мобільний телефон. Потім, на місце пригоди приїхали таксисти, які відігнали обвинувачених від його автомобіля, та прибув наряд міліції. Крім пошкодження машини, в ході вказаних вище подій у нього із салону автомобіля зникли окуляри, 70 гривень та зарядний пристрій.

Такі пояснення потерпілого ОСОБА_10 підтверджуються і показами свідка ОСОБА_16 в суді першої інстанції, який безпосередньо був очевидцем даних подій і показав, що 01.08.2015 року, у вечірній час, він перебував в салоні свого автомобіля, який знаходився на стоянці біля кафе «Зоряне». В цей час він побачив, що неподалік нього зупинилось таксі і був ввімкнутий аварійний сигнал. Через деякий час, зі сторони задніх правих дверцят вийшла обвинувачена, яка зірвавши з даху автомобіля фішку таксі, кинула її на асфальт. Потім, обвинувачена нахилилась до відкритих дверей автомобіля і стала щось говорити. Після цього, з автомобіля вийшла дівчина і стала перед ним. При цьому, він чув, як обвинувачена лаялась. Потім, зі сторони переднього пасажирського сидіння вийшов обвинувачений і разом з жінкою стали бити руками та ногами по автомобілю, в результаті чого було розбито скло в правих задніх дверцятах. Після цього, з автомобіля вискочив потерпілий і почалась бійка з обвинуваченими. Він бачив, як обвинувачений наносив удари потерпілому. Також, обвинувачена замахувалась руками в бік потерпілого. При намаганні обвинувачених наблизитися до потерпілого, останній відмахувався від них палицею. Все це відбувалося в присутності інших осіб. Обвинувачені перебували у нетверезому стані, і поводили себе неадекватно.

Свідок ОСОБА_17 у суді показав, що він працює оперуповноваженим карного розшуку Чернігівського відділу поліції і на початку серпня 2015 року, у вечірній час, він, за вказівкою чергового Чернігівського відділу поліції в складі слідчо-оперативної групи виїздив за адресою: м. Чернігів, вул. Льотна, 17-А. Прибувши на місце пригоди, біля кафе «Зоряне» він побачив автомобіль таксі марки «ВАЗ 21099», поряд з яким лежала фішка таксі та розбите скло в задніх дверцятах. Крім того, біля автомобіля на траві були розкидані речі: окуляри, килимок з панелі приборів, зарядний пристрій та інше, що належали водію таксі. На місці пригоди знаходився патрульний наряд поліції, громадяни на автомобілі та обвинувачені, які перебували у нетверезому стані і поводили себе неадекватно. Більш активно поводила себе жінка, яка висловлювалась на адресу потерпілого нецензурною лайкою, погрожувала фізичною розправою.

Свідок ОСОБА_18 в суді першої інстанції надав показання аналогічні показанням свідка ОСОБА_17 .

Свідок ОСОБА_19 у судовому засіданні показав, що 01.08.2016 року, після 19 год., керуючи автомобілем таксі та рухаючись по пр. Миру, він отримав сигнал від диспетчера про те, що біля кафе «Зоряне» у потерпілого виникли якісь проблеми з пасажирами, і той потребує допомоги. Прибувши на місце, він побачив автомобіль ВАЗ 21099, що належить потерпілому, в якому було розбито скло задніх правих дверцят, та з даху автомобіля зірвана фішка таксі. Біля таксі знаходились діти та інші перехожі. В цей час між потерпілим та обвинуваченим, які перебували у нетверезому стані, відбувалась перепалка із застосуванням нецензурних висловлювань.

Згідно висновку експерта № 665 від 07.08.2015 року, у ОСОБА_10 , маються тілесні ушкодження у вигляді синця та подряпини лівої верхньої кінцівки, котрі виникли від дії тупих предметів, і як усі в сукупності, так і кожне окреме відноситься до категорії легких тілесних ушкоджень, що не спричинили короткочасного розладу здоров`я. Тілесні ушкодження по давності утворення, можуть відповідати строку 01.08.2015 року, як це вказано в постанові про призначення експертизи. Виходячи з кількості зовнішніх ушкоджень, виявлених у ОСОБА_10 , їх характеру та розташування, можна припустити, що він міг піддаватися впливу, не менше двох травматичних дій. Утворення тілесних ушкоджень, виявлених у ОСОБА_10 , внаслідок падіння з висоти власного зросту на площину, в тому числі і при попередньому наданні тілу прискорення, експерт вважає, не можливим.(а.п. 112-114).

Таким чином, вина ОСОБА_7 та ОСОБА_8 у вчиненні інкримінованого їм кримінального правопорушення в повній мірі підтверджується показанням потерпілого ОСОБА_10 , та свідків ОСОБА_16 , ОСОБА_20 , ОСОБА_19 та ОСОБА_18 , які в повній мірі узгоджуються між собою та з висновками судово-медичної експертизи, протоколами огляду місця подій, протоколом проведення слідчого експерименту, а тому обґрунтовано визнані судом першої інстанції за достовірні.

Тому, колегія суддів вважає, що висновок суду першої інстанції про доведеність вини ОСОБА_7 та ОСОБА_8 у вчиненні зазначеного у вироку діяння за обставин, встановлених судом, відповідає фактичним обставинам кримінального провадження, підтверджується сукупністю зібраних у кримінальному провадженні і досліджених в судовому засіданні доказів, яким судом першої інстанції дана оцінка в сукупності з іншими доказами і на підставі яких прийнято законне та обґрунтоване рішення суду.

Дії ОСОБА_7 та ОСОБА_8 судом вірно кваліфіковані за ч.2 ст.296 КК України, як умисні дії, що виразились у грубому порушенні громадського порядку з мотивів явної неповаги до суспільства, що супроводжується особливою зухвалістю, вчинені групою осіб.

Таким чином, доводи апеляційної скарги захисника-адвоката ОСОБА_6 щодо відсутності в діях обвинувачених складу кримінального правопорушення є необґрунтованими.

Також, є необґрунтованими доводи апеляційної скарги захисника з приводу наявних в матеріалах кримінального провадження протоколів огляду місця подій від 01.08.2015 року та від 04.08.2015 року, оскільки зміст даних процесуальних документів не суперечить один одному, а тому місцевий суд обґрунтовано включив їх у перелік доказів, що підтверджують вину обвинувачених ОСОБА_7 та ОСОБА_8 .

У дорученні про проведення досудового розслідування від 02.08.2015 року (а.с.118) зазначені прізвища слідчих СВ ЧМВ УМВС України в Чернігівській області, зокрема слідчий ОСОБА_13 , який проводив огляд місця події 04.08.2015 року та слідчий ОСОБА_14 , на підставі постанови якого від 03.08.2015 року було проведено експертизу №665 стосовно тілесних ушкоджень, наявних у потерпілого ОСОБА_10 . Колегія суддів не вбачає будь-яких порушень кримінального процесуального закону під час організації проведення даних процесуальних дій, як про це наголошує захисник у своїй скарзі.

Також не можуть бути взяті до уваги і доводи захисника з приводу того, що висновок експерта № 665 від 07.08.2015 року суперечить встановленим у вироку фактичним даним з приводу кількості нанесених потерпілому ударів. Так, у вироку місцевого суду зазначено, що ОСОБА_8 нанесла один удар антеною від автомобіля в область лівої верхньої кінцівки ОСОБА_10 , заподіявши при вчиненні своїх хуліганських дій потерпілому тілесні ушкодження у вигляді синця та подряпини лівої верхньої кінцівки, які згідно висновку експерта № 665 від 03.08.2015 року відноситься до категорії легких тілесних ушкоджень, що не спричинили короткочасний розлад здоров`я. У своєму висновку експерт лише припустив, що ОСОБА_10 міг піддаватися впливу не менше 2 (двох) травматичних дій, а не стверджував напевно. А тому відсутні будь-які суперечності між висновком експертизи та твердженнями суду.

Є необґрунтованими доводи захисника з приводу недопустимості висновку автотоварознавчої експертизи, оскільки відповідно до ст..101 КПК України кожна сторона кримінального провадження має право надати суду висновок експерта, який ґрунтується на його наукових, технічних або інших спеціальних знаннях. Потерпілий надав до суду такий висновок скориставшись своїм правом, визначеним у ст..101 КПК України, даний високо є обґрунтованим і іншими учасниками процесу не спростований.

При призначенні виду та міри покарання обвинуваченому ОСОБА_7 , колегія суддів вважає, що суд першої інстанції, у відповідності з вимогами ст. ст. 65,66,67 КК України, врахував характер та ступінь суспільної небезпечності вчиненого ним кримінального правопорушення, що є злочином середньої тяжкості, його ставлення до цього, фактичні обставини справи, особу винного, відсутність обставин, що пом`якшують покарання та наявність обставини, яка обтяжує таке покарання вчинення злочину особою, що перебуває у стані алкогольного сп`яніння.

При призначенні виду та міри покарання обвинуваченій ОСОБА_8 , колегія суддів вважає, що суд першої інстанції, врахував характер та ступінь суспільної небезпечності вчиненого нею кримінального правопорушення, що є злочином середньої тяжкості, її ставлення до цього, фактичні обставини справи, особу винної, відсутність обставин, що пом`якшують покарання та наявність обставини, яка обтяжує таке покарання вчинення злочину особою, що перебуває у стані алкогольного сп`яніння.

З огляду на вимоги ст. 65 КК України, колегія суддів дійшла висновку, що обрана судом першої інстанції міра покарання обвинуваченим ОСОБА_7 та ОСОБА_8 є необхідною й достатньою для їх виправлення та попередження нових злочинів.

Під час апеляційного розгляду кримінального провадження не встановлено істотних порушень кримінально-процесуального закону та порушень прав обвинувачених ОСОБА_7 та ОСОБА_8 які б потягли за собою скасування вироку суду.

На підставі наведеного, керуючись ст.ст. 404, 405, 407, 419 Кримінального процесуального кодексу України, колегія суддів,

У Х В А Л И Л А:
Апеляційну скаргу захисника-адвоката ОСОБА_6 в інтересах обвинувачених ОСОБА_7 та ОСОБА_8 залишити без задоволення.

Вирок Деснянського районного суду м.Чернігова від 02 липня 2016 року відносно обвинувачених ОСОБА_7 та ОСОБА_8 залишити без змін.

Ухвала суду набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом трьох місяців з дня проголошення судового рішення судом апеляційної інстанції.

СУДДІ:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4