УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 серпня 2016 року слідчий суддя Шевченківського районного суду м. Києва ОСОБА_1 , за участю секретаря ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , захисника ОСОБА_4 , розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання начальника 2 відділення 1 відділу 1 управління досудового розслідування ГСУ СБ України ОСОБА_5 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою у кримінальному провадженні № 220 150 000 000 000 31, відносно

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки с. Нова Олександрівка Бориспільського району Київської області, громадянка України, раніше не судима, зареєстрованої та проживаючої за адресою: АДРЕСА_1 .

підозрюваної у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.5 ст.191 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

До Шевченківського районного суду м. Києва надійшло клопотання начальника 2 відділення 1 відділу 1 управління досудового розслідування ГСУ СБ України ОСОБА_5 , погоджене прокурором відділу Генеральної прокуратури України ОСОБА_3 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо ОСОБА_6 .

Клопотання обґрунтоване тим, що 09.08.2016 ОСОБА_6 повідомлено про підозру за ч.5 ст.191 КК України, а саме у заволодінні чужим майном в особливо великих розмірах, шляхом зловживання службовим становищем, за попередньою змовою групою осіб.

На переконання слідчого, оскільки ОСОБА_6 підозрюється у вчиненні злочину, який є особливо тяжким, існують ризики переховування від органів досудового розслідування та суду, а також можливість продовжити кримінальне правопорушення у якому підозрюється та вчинити інше кримінальне правопорушення.

Обгрунтовуючи необхідність застосування найбільш суворого запобіжного заходу, слідчий вказує на те, що підозрювана під час досудового розслідування ігнорувала вимоги слідчого щодо прибуття на допит в якості свідка, відносно неї здійснюється розслідування інших епізодів незаконної діяльності заволодіння/розтарати грощових коштів КНПФ НБУ на загальну суму понад 650 млн. грн..

Посилаючись на вказане, слідчий вважає, що єдиним видом запобіжного заходу, який спроможний забезпечити належну процесуальну поведінку підозрюваної може бути лише тримання під вартою.

Прокурор підтримав доводи клопотання, просив застосувати до підозрюваної запобіжний захід у виді тримання під вартою, оскільки на його думку підозра є обґрунтованою, а запобігти ризикам, на які послався слідчий у клопотанні може лише найбільш суворий запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

Підозрювана ОСОБА_6 та її захисник заперечували проти застосування такого заходу як тримання під вартою, оспорювали наявність даних на підтвердження обґрунтованості підозри у вчиненні кримінального правопорушення за ч.5 ст.191 КК України, наявність реальних ризиків, вважаючи клопотання прокурора необґрунтованим.

Заслухавши учасників кримінального провадження, дослідивши надані сторонами матеріали, слідчий суддя приходить до наступного висновку.

Так, встановлено, що 30.01.2015 до ЄРДР за матеріалами правоохоронних та контролюючих державних органів були внесені дані за попередньою правовою кваліфікацію ч.5 ст.191 КК України за наступною фабулою: «упродовж 2010-2014 років службові особи Дирекції з управління діяльністю Корпоративного недержавного пенсійного фонду НБУ, зловживаючи своїм службовим становищем, діючи за попередньою змовою зі службовими особами, зокрема ТОВ «Тріумф» та неможливість виконання вказаними товариствами своїх зобов`язань придбали неліквідні облігації останніх, внаслідок чого здійснили розтрату ввірених їм грошових коштів КНПФ НБУ на загальну суму понад 320 млн., що є особливо великим розміром. Даному провадженню присвоєно № 220 150 000 000 00031 (а.с.159).

В цей же день внесені дані до ЄРДР за ч.3 ст.209 КК України за фактом легалізації грошових коштів, по даній статті підозра не пред`явлена жодній особі (а.с.160).

Підслідність вказаного вище кримінального провадження постановою заступника Генерального прокурора України ОСОБА_7 визначене за слідчими Головного слідчого управління СБУ.

За наслідками досудового розслідування ОСОБА_6 09.08.2016 пред`явлена підозра у тому, що вона шляхом зловживання службовим становищем за попередньою змовою групою осіб заволоділа чужим майном грошовими коштами КН ПФ НБУ в особливо великих розмірах на загальну суму 11 млн. грн.

Означені вище дії стороною обвинувачення кваліфікуються за ч.5 ст.191 КК України за обставин, що викладені у тесті підозри ( а.с.131 -137).

Порівнюючи зміст витягу до кримінального провадження про внесення відомостей до ЄРДР за ч.5 ст.191 КК України зі змістом оголошеної підозри, слідчим суддею встановлено, що ОСОБА_6 повідомлено про підозру за обставинами, які не охоплюються відомостями, що внесені в ЄРДР.

Попередня кваліфікація за ч.5 ст.191 КК України, яка міститься у витягу не дає підстави для оголошення підозри за іншими фактичними обставинами, щодо яких відомості до ЄРДР не внесені.

Відповідно до п.5 ч.1 ст.3 КПК України досудове розслідування стадія кримінального провадження, яка починається з моменту внесення відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань і закінчується закриттям кримінального провадження або направленням до суду обвинувального акта, клопотання про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру, клопотанням про звільнення особи від кримінальної відповідальності.

Відповідно до ч.3 ст.214 КПК України здійснення досудового розслідування до внесення відомостей до реєстру або без такого внесення не допускається і тягне за собою відповідальність встановлену законом.

Навіть не зважаючи на те, що вказана особа повідомлена про підозру за межами даних внесених до ЄРДР, прокурором не доведена підозра за ч.5 ст.191 КК України, оскільки матеріали, додані до клопотання не містять доказів того, що ОСОБА_6 , зловживаючи своїм службовим становищем, за попередньою змовою групою осіб заволоділа коштами КН ПФ НБУ у розмірі 11 млн. грн.

Відповідно до ч.2 ст.177 КПК України підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри, а також наявність ризиків, які дають підстави слідчому судді, вважати що підозрюваний може здійснити дії, передбачені ч.1 ст. 177 КПК України.

Так, на підтвердження обґрунтованості підозри ОСОБА_6 слідчий та прокурор посилається на зібрані у кримінальному провадженні докази, перелік яких наводить у клопотанні.

Втім, під час дослідження зазначених доказів, а саме протоколів допиту свідків ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , висновку експертів № 496/8621/16-45, рішення Господарського суду Київської області, встановлено, що вони не містить даних, які б вказували на умисне заволодіння ОСОБА_6 грошовими коштами КН ПФ НБУ в особливо великих розмірах на загальну суму 11 млн. грн. шляхом зловживання службовим становищем.

Існують протилежні дані, які вказують на наявність цивільно-правових відносин між КН ПФ НБУ та ТОВ «Тріумф». Такий факт встановлено рішенням Господарського суду Київської області від 29.03.2016 (а.с.91-99), яке набрало законної сили та залишено без змін судами апеляційної та касаційної інстанції.

Цим же судовим рішенням встановлені й інші обставини, які свідчать про наміри посадових осіб ТОВ «Тріумф» виконати зобов`язання за спірним договором та укласти договір купівлі продажу нерухомого майна та земельних ділянок. Засвідчено й те, що ТОВ «Княжий двір» є правонаступником ТОВ «Тріумф» та також мало намір на виконання умов договору укладеного між КН ПФ НБУ та ТОВ «Тріумф» виконати в належний спосіб умови договору.

Встановлено, що перерахування 11 млн. грн., заволодіння яким інкримінується ОСОБА_6 , здійснювалось у відповідності до умов договору, який у відповідності до вимог ЦК та ГК України не визнаний удаваним чи недійсним, як про це ствердно повідомляється у підозрі.

Цим же рішенням, яке набрало законної сили, встановлено, що обов`язки по купівлі-продажу нерухомого майна та земельних ділянок, які розташовані у селі Княжичі Броварського району Київської області не були виконані з вини позивача - КН ПФ НБУ, яким на той час керувала інша особа, ніж ОСОБА_14 , вчинення злочину з яким за попередньою змовою групою осіб інкримінується ОСОБА_6 ..

Тобто на момент, коли КН ПФ НБУ відмовився від виконання обов`язків, а уповноважена ним особа не прибула до нотаріуса на пропозицію посадових осіб ТОВ «Тріумф» для укладання договору купівлі-продажу спірного майна, ОСОБА_14 не являвся службовою особою, був незаконно звільнений з цієї посади на підставі наказу НБУ від 30.10.2014 року та до цього часу не поновлений на цій посаді.

Вказане підтверджується даними, що містяться у рішенні Печерського районного суду м.Києві від 21.01.2015, яке залишене без змін ухвалою Апеляційного суду м.Києва від 05.03.2015 та ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ, що надані стороною захисту.

Сукупність встановлених слідчим суддею даних, викликає розумні сумніви щодо обґрунтованості підозри ОСОБА_6 , з урахуванням того, диспозиція ст.191 КК України передбачає відповідальність за привласнення чи розтрату чужого майна, а суб`єктивна сторона даного злочину характеризується прямим умислом і корисливим мотивом.

Слідчим суддею ураховується позиція Європейського суду з прав людини, зокрема викладена у п. 175 у справі «Нечипорук і Йонкало проти України» від 21.04.2011, відповідно до якого «обґрунтована підозра» означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про котру йдеться, могла вчинити правопорушення.

З огляду на долучені документи на обґрунтування клопотання, слідчий суддя приходить до висновку про те, що беззаперечно органом розслідування не було встановлено факту заволодіння коштами у розмірі 11 млн грн., шляхом зловживання службовим становищем за попередньою змовою групою осіб., що ставиться у вину підозрюваній.

З урахуванням наведеного, доводів сторони захисту, слідчий суддя не знаходить достатніх доказів, які б поза розумним сумнівом свідчили про обґрунтованість підозри повідомленої ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.5 ст.191 КК України, які б могли переконати неупередженого спостерігача, що ОСОБА_6 можливо вчинила даний злочин.

Сукупність встановлених обставин, відсутність даних про внесення відомостей до ЄРДР за обставинами, що містяться у підозрі, відсутність даних про обґрунтованість підозри за ч.5 ст.191 КК України унеможливлює вирішення питання про застосування іншого більш м`якого запобіжного заходу та є підставою для відмови у задоволенні клопотання.

Відповідно до пунктів 3, 4 статті 5 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод та практики Європейського суду з прав людини, обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливо лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою.

Частина 2 ст.177 КПК України визначено, що підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений може здійснити дії, визначені ч.1 цієї статті.

У відповідності до принципу законності, обумовленому ст.9 КПК України під час кримінального провадження суд, слідчий суддя, прокурор та слідчий зобов`язані неухильно додержуватися вимог Конституції України, цього Кодексу, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, окрім того, вказані особи повинні діяти у межах наданих повноважень.
Аналізуючи наведене, приходжу до висновку, що слідчий та прокурор у відповідності до вимог ч.2 ст. 177 КПК України не мали права ініціювати застосування найбільш суворого запобіжного заходу, який застосовується у виняткових випадках без наявності для цього підстав, передбачених цим Кодексом.

Керуючись ст.ст.3,9, 214, 131, 132, 176-178, 182, 193, 194, 196 КПК України, слідчий суддя, -

УХВАЛИВ:
У клопотанні начальника 2 відділення 1 відділу 1 управління досудового розслідування ГСУ СБ України ОСОБА_5 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою у кримінальному провадженні № 220 150 000 000 000 31 відносно ОСОБА_6 відмовити.

На ухвалу прокурором, підозрюваним, його захисником протягом п`яти днів з дня її оголошення може бути подана апеляційна скарга до Апеляційного суду м.Києва.

Повний текст ухвали проголошено 15.08.2016.

Слідчий суддя ОСОБА_1