Справа №216/7268/15-к
Провадження№1-кп/216/101/16
Центрально-Міський районний суд міста Кривого Рогу Дніпропетровської області, у складі:
головуючого-судді - ОСОБА_1
за участю секретаря - ОСОБА_2
прокурора - ОСОБА_3
обвинуваченого - ОСОБА_4
потерпілої - ОСОБА_5

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який народився у місті Кривому Розі Дніпропетровської області, громадянина України, освіта середня спеціальна, неодруженого, офіційно не працевлаштованого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого:
21.12.2010 року Центрально-Міським районним судом міста Кривого Рогу за ст.ст.185 ч.3, 309 ч.1, 70 КК України до 3 років позбавлення волі. Звільнився 26.11.2012 року згідно постанови Жовтоводського міського суду Дніпропетровської області від 16.11.2012 року умовно-достроково на не відбутий строк 11 місяців 17 днів;
обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення - злочину, передбаченого ч.2 ст.185 КК України,-

На початку липня 2015 року, у денний час доби, ОСОБА_4 , діючи повторно, з корисливих мотивів, реалізуючи свій злочинний намір, направлений на таємне викрадення чужого майна та обертання його на власну користь, шляхом вільного доступу, знаходячись біля пункту прийому вторинної сировини, розташованого по АДРЕСА_2 , через відчинене вікно вищевказаного пункту прийому, викрав зі столу, який знаходився біля вікна мобільний телефон, марки «Самсунг е 1100 т» вартістю 204 грн., що належить гр. ОСОБА_5 . Привласнивши викрадене, ОСОБА_4 з місця злочину зник, розпорядившись ним за власним розсудом, заподіявши тим самим потерпілій ОСОБА_5 майнового збитку на вказану суму.
Під час розгляду кримінального провадження обвинувачений ОСОБА_4 свою провину у скоєнні зазначеного кримінального правопорушення-злочину не визнав, суду пояснив, що у липні 2015 року, разом зі своїм знайомим ОСОБА_7 у денний час доби, привіз до пункту вторинної сировини, що по АДРЕСА_2 , макулатуру. Потерпіла, яка працює там на прийомі, оглядала макулатуру, а він (обвинувачений) помітив, що на порозі вхідних дверей до пункту, лежить мобільний телефон, який він забрав собі. Телефон знаходився у нього вдома, а через деякий час до нього прийшли співробітники міліції, та вилучили цей телефон. Крадіжку він не вчиняв.
Однак, не дивлячись на невизнання своєї провини обвинуваченим ОСОБА_4 , його винуватість у скоєнні інкримінованого діяння підтверджується поясненнями потерпілої ОСОБА_5 , письмовими доказами, наявними у матеріалах кримінального провадження, та досліджених судом, при судовому розгляді.
Так, потерпіла ОСОБА_5 суду пояснила, що на початку липня 2015 року, вона була на роботі, оскільки на вулиці було спекотно, вона відчинила вітринне невелике віконце, біля якого, у приміщенні відразу стоїть стіл, і там знаходився її мобільний телефон. Через кілька хвилин до неї прийшли два візуально знайомі хлопці, які часто здавали вторсировину. Хлопці привезли з собою на велосипеді мішок макулатури. Обвинувачений став біля віконця, а другий хлопець, по вище ростом, стояв біля дверей і показував, що вони привезли. Обвинувачений не дочекався поки вона (потерпіла) розрахується за макулатуру, і швидко поїхав. Вона (потерпіла) подивилася макулатуру, зважила її, віддала гроші другому хлопцю. Після того, як вони пішли, вона (потерпіла) виявила, що пропав її мобільний телефон. У неї був один мобільний телефон, який їй під час досудового розслідування повернули працівники міліції, повідомивши, що викрадений телефон був влучений у обвинуваченого. Претензій матеріального та морального характеру до обвинуваченого не має. Відносно покарання останньому, покладається на розсуд суду.
Свідок ОСОБА_8 , під час досудового розслідування поясняв, що бачив, як на початку липня 2015 року, ОСОБА_4 викрав з пункту прийому вторинної сировини, розташованого по вулиці Погребняка, у місті Кривому Розі мобільний телефон. Однак, під час розгляду кримінального провадження свідок ОСОБА_8 суду пояснив, що на початку липня 2015 року, пообідні, він допомагав ОСОБА_9 здати макулатуру до пункту прийому вторсировини. Коли потерпіла оглядала привезену макулатуру, він, скористувавшись її відсутністю, зі столу, що стояв біля вікна у приміщенні пункту, викрав мобільний телефон. Потім потерпіла переважила макулатуру, віддала йому гроші. Він пішов на Центральний ринок, та продав викрадений телефон незнайомому хлопцю. Чому на досудовому слідстві оговорив ОСОБА_10 та звідки у останнього з`явився телефон потерпілої, пояснити не може.
Згідно протоколу огляду від 11.08.2015 року, ОСОБА_4 , у присутності понятих ОСОБА_11 та ОСОБА_12 , добровільно видав співробітникам міліції мобільний телефон «Самсунг е 1100 т», без сім-картки, пояснюючи при цьому, що даний мобільний телефон він викрав на початку липня 2015 року з прийому пункту вторинної сировини, що по АДРЕСА_2 , та у подальшому зберігав для особистого використання (том 1 а.с.20).
Як убачається з протоколу пред`явлення потерпілій ОСОБА_5 особи для впізнання за фотознімками від 01.09.2015 р., остання на фото №4 впізнала ОСОБА_4 , як хлопця який привозив їй макулатуру, та не дочекавшись розрахунку поїхав (том а.с.46-47).
Вищенаведені докази, у їх сукупності, дають суду підстави вважати провину ОСОБА_4 доведеною, а його дії підлягають кваліфікації за ч.2 ст.185 КК України, за ознаками: таємне викрадення чужого майна (крадіжка), скоєне повторно.
При цьому, суд критично оцінює:
- свідчення обвинуваченого ОСОБА_4 стосовно обставин скоєння кримінального правопорушення-злочину, передбаченого ч.2 ст.185 КК України, на думку суду, вибрана ним позиція зайнята з метою, уникнення кримінальної відповідальності;
- змінені під час розгляду кримінального провадження покази свідка ОСОБА_8 , оскільки останній засуджений до тривалого строку позбавлення волі; крім того, його покази суперечать встановленим обставинам справи, а саме, поясненням потерпілої ОСОБА_5 , яка у судовому засіданні наполягала, що у неї викрадено саме той телефон, який під час досудового слідства їй повернули працівники міліції, і саме цей телефон був вилучений у обвинуваченого ОСОБА_4 , хоча за версією свідка ОСОБА_8 , викрадений телефон, він того ж дня продав незнайомому хлопцю на Центральному ринку міста Кривого Рогу;
- вказане також спростовуються дослідженими у судовому засіданні іншими доказами в їх сукупності, а саме протоколом огляду викраденого телефонну, свідченнями потерпілої, покази якої узгоджуються з матеріалами кримінального провадження та суперечать поясненням обвинуваченого та зміненим показам свідка ОСОБА_8 .
Обговорюючи питання про обрання міри покарання обвинуваченому ОСОБА_4 суд враховує ступінь тяжкості скоєного кримінального правопорушення (злочини середньої тяжкості), характеристику особи винного, який раніше судимий за вчинення корисливих злочинів, задовільно характеризується за місцем проживання (том 1 а.с.62), завдані злочином збитки, відшкодовані у повному обсязі, у скоєному не кається, обставин, що пом`якшують покарання, судом не встановлено, обставинами, що обтяжують покарання, суд визнає рецидив злочинів, та вважає за необхідне обрати покарання обвинуваченому у вигляді обмеження волі, у межах санкції статті, яка передбачає відповідальність за скоєний ним злочин, проте із застосуванням ст.75 УК України, на думку суду, виправлення та перевиховання останнього можливо без ізоляції від суспільства.
Вимог щодо відшкодування процесуальних витрат у кримінальному провадженні не заявлено.
Керуючись ст.ст.368, 370, 373-374 КПК України, суд -
ОСОБА_6 визнати винним у скоєнні кримінального правопорушення-злочину, передбаченого ч.2 ст.185 КК України та призначити йому покарання у вигляді обмеження волі строком на 2 (два) роки.
На підставі ст.75 КК України звільнити від відбуття покарання у ви-гляді обмеження волі, з випробуванням, строком на 2 (два) роки.
Згідно ч.1 ст.76 КК України зобов`язати засудженого:
- не виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу кримінально виконавчої інспекції;
- повідомляти кримінально виконавчу інспекцію про зміну місця проживання і роботи;
- періодично з`являтися для реєстрації в кримінально виконавчу інспекцію.
Обраний в рамках зазначеного кримінального провадження, запобіжний захід, у вигляді домашнього арешту, залишити колишнім, до набрання вироком законної сили.
Речовий доказ у кримінальному провадженні:
- мобільний телефон марки «Самсунг е 1100т», переданий на зберігання потерпілій ОСОБА_13 під розписку (том 1 а.с.26), - вважати їй повернутим.
Вирок суду може бути оскаржено до апеляційного суду Дніпропетровської області через районний суд протягом 30 днів з дня його проголошення, а засудженим у той же строк з моменту вручення йому копії вироку.

Суддя ОСОБА_1