Справа №465/1314/16-к
Провадження1-кс/465/878/16
УХВАЛА
судового засідання
27.10.16 року слідчий суддя Франківського районного суду м. Львова ОСОБА_1 , з участю секретаря ОСОБА_2 , прокурора Львівської місцевої прокуратури №3 ОСОБА_3 , адвоката ОСОБА_4 , розглянувши в залі суду в м. Львові скаргу ОСОБА_5 на постанову старшого слідчого СВ Франківського відділу поліції ГУ Національної поліції у Львівській області ОСОБА_6 від 29.07.2016 року про закриття кримінального провадження № 002046, -

в с т а н о в и в:
Заявник ОСОБА_5 звернувся до суду із скаргою на постанову старшого слідчого СВ Франківського відділу поліції ГУ Національної поліції у Львівській області ОСОБА_6 від 29.07.2016 року про закриття кримінального провадження № 002046. В обґрунтування скарги посилається на те, що 29 липня 2016 року старшим слідчим СВ Франківського ВП ГУ НП у Львівській області ОСОБА_6 винесено постанову про закриття кримінального провадження № 002046 у зв`язку з відсутністю в діях невідомих осіб складу кримінального правопорушення, передбаченого ст. 358 КК України (п.2 ч.1 ст.284 КПК України). З даною постановою заявник не згідний та вважає, що вона є передчасною, а тому її слід скасувати. 19 червня 2016 року заяву було внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань розпочато досудове розслідування. Попередня кваліфікація кримінального порушення: ч. 1 ст. 358 КК України. В даній заяві про злочин вказувалось, що у заяві, яка посвідчена приватним нотаріусом Львівського міського нотаріального округу ОСОБА_7 зазначена дата 30 листопада 2007 року, хоча фактично у реєстрі для реєстрації нотаріальних дій зазначено дату вчинення нотаріальної дії 02 лютого 2008 року, що є порушенням п. 10 Порядку ведення та заповнення реєстрів для реєстрації нотаріальних дій затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 15 липня 2003 року № 87/5, який був чинним станом на 02 лютого 2008 року, згідно якого, дата вчинення нотаріальної дії, указана в графі 2 реєстру, має збігатися з датою, зазначеною в посвідчувальному написі, у свідоцтві чи іншому документі, що оформлюється нотаріусом. Дата вчинення нотаріальної дії проставляється на початку робочого дня та щоразу повторюється на початку кожної сторінки реєстру протягом усього робочого дня.» Ця обставина, яка свідчить про внесення нотаріусом до офіційного документу завідомо неправдивих даних, не була слідчим досліджена і їй не надано належної правової оцінки. Відтак, зазначає, що вказана постанова є незаконною, оскільки досудове розслідування проведено не повно та не об`єктивно.

В судовому засіданні заявник ОСОБА_5 та адвокат ОСОБА_4 скаргу підтримала. Адвокат ОСОБА_4 надала пояснення аналогічні наведеним у заяві, додатково пояснила, що під час винесення оскаржуваної постанови порушено порядок збирання доказів та дачі їм правової оцінки. Обставина, яка свідчить про внесення нотаріусом до офіційного документу завідомо неправдивих даних, не була слідчим досліджена і їй не надано належної правової оцінки. У заяві оформленій від імені заявника нотаріусом ОСОБА_8 внесено завідомо неправдиві дані, а саме: про те, що квартира АДРЕСА_1 нібито була придбана ОСОБА_9 до укладенні шлюбу. Шлюб між ОСОБА_5 та ОСОБА_9 був уколений 22 травня 1981 року і станом на 04 лютого 2008 року не був розірваний, не був визнаний недійсним; а також про те, що ОСОБА_5 надав згоду своїй дружині ОСОБА_9 на передачу в іпотеку квартири АДРЕСА_1 . У дійсності він був проти передачі вказаної квартири у іпотеку. Наголошує, що з часу внесення до Єдиного реєстру досудових розслідувань заяви та початку кримінального провадження, слідчим всупереч ст. 9 КПК України, не вчинено необхідних слідчої дії спрямованої на всебічне, повне і неупереджене дослідження обставин кримінального провадження та надання їм належної правової оцінки.
Прокурор в судовому засіданні заперечила проти задоволення скарги з мотивів, що в ході досудового розслідування встановлено, що невідома особа внесла завідома недостовірні дані у заяву про згоду на в іпотеку квартири АДРЕСА_1 , яка належить ОСОБА_5 та ОСОБА_9 , що підтверджується доказами, які містяться у матеріалах кримінального провадження. В ході проведення досудового розслідування слідчий, за погодженням із прокурором Львівської місцевої прокуратури №3, звернувся із клопотанням про тимчасовий доступ до речей, а саме до оригіналу заяви-згоди від 30.11.2007 року щодо передачі ОСОБА_10 в іпотеку належної їй згідно договору довічного утримання квартири за адресою: АДРЕСА_2 . Ухвалою Франківського районного суду м. Львова було надано доступ до речей та документів, зокрема до вище вказаної зави згоди. Крім, того з метою встановлення належності підписів у вище зазначеній заві-згоді слідчим було призначено почеркознавчу експертизу, із висновку судово-почеркознавчої експертизи вбачається, що підписи та рукописний текст від імені ОСОБА_5 виконаний ОСОБА_5 . Додатково пояснила, що згідно наданих на досудовому слідстві показів свідка ОСОБА_11 була допущена описка у даті вчинення нотаріальної дії, а відтак вірною датою є 02 лютого 2008 року, а не 30 листопада 2007 року, крім того, нотаріус Наказу МЮУ «Про порядок затвердження інструкції про порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України» від 03.03.2004 року №20/5 нотаріус засвідчує справжність підпису на документах, а не їх зміст. Просить відмовити у задоволенні скарги.
Заслухавши пояснення заявника, адвоката, прокурора, дослідивши матеріали скарги, вважаю, що скарга підставна та підлягає до задоволення.

Як встановлено судом, в провадженні СВ Франківського відділу поліції ГУ Національної поліції у Львівській області перебували матеріали кримінального провадження внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0002046, відомості про яке 19.06.2015 внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 358 КК України, що у листопаді 2007 року невстановлена особа від імені гр. ОСОБА_5 вчинила підроблення заяви-згоди від 30.11.2007 року щодо передачі гр. ОСОБА_10 в іпотеку належної їй згідно договору довічного утримання квартири, що за адресою: АДРЕСА_2 . В ході досудового розслідування встановлено, що між ОСОБА_12 та ВАТ «Універсал Банк», в особі керуючого Львівським відділенням №4 ОСОБА_13 , укладено кредитний договір №049-2008-088 від 04.02.2008 року, в якості забезпечення вказаного договору між ОСОБА_5 - поручителем та ВАТ «Універсал Банк» було укладено договір поруки №049-2008-088-Р/1, де поручитель зобов`язався перед кредитором відповідати за невиконання ОСОБА_12 усіх її зобов`язань перед кредитором, що виникли з кредитного договору №049-2008-088 від 04.02.2008 року. В якості забезпечення виконання вказаного договору був укладений договір іпотеки, де предметом договору виступала квартира, яка являється спільною власністю ОСОБА_5 (поручитель) та ОСОБА_9 , вказаний договір було посвідчено у приватного нотаріуса міського нотаріального округу ОСОБА_8 , однак заявник у вказаному кримінальному провадженні вказує, що із змістом заяви, яка міститься у кредитній справі №049-2008-088 від 04.02.2008 року, його ніхто не ознайомлював та жодних документів він особисто 30.11.2007 року не підписував та дата складання заяви не відповідає даті її фактичного складання.
Таким чином, було внесено завідомо недостовірні дані у заяву про згоду на в іпотеку квартири АДРЕСА_1 , яка належить ОСОБА_5 та ОСОБА_9 , що підтверджується відомостями, які містяться у матеріалах кримінального провадження.
Відповідно до ч.4 ст. 214 КПК України слідчий, прокурор, інша службова особа, уповноважена на прийняття та реєстрацію заяв і повідомлень про кримінальні правопорушення, зобов`язані прийняти та зареєструвати таку заяву чи повідомлення. Відмова у прийнятті та реєстрації заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення не допускається.

Згідно постанови старшого слідчого СВ Франківського відділу поліції ГУ Національної поліції у Львівській області ОСОБА_6 від 29.07.2016 року кримінальне провадження внесене в ЄРДР за № 002046 від 19.06.2015 року закрито у зв`язку з відсутністю в діях невідомих осіб складу кримінального правопорушення, передбаченого ст. 358 КК України.

Згідно із ч. 2 ст. 9 КПК України прокурор, керівник органу досудового розслідування, слідчий зобов`язані всебічно, повно і неупереджено дослідити обставини кримінального провадження, виявити як ті обставини, що викривають, так і ті, що виправдовують підозрюваного, обвинуваченого, а також обставини, що пом`якшують чи обтяжують його покарання, надати їм належну правову оцінку та забезпечити прийняття законних і неупереджених процесуальних рішень.

Положенням ч. 4 ст. 38 КПК України передбачено, що орган досудового розслідування зобов`язаний застосовувати всі передбачені законом заходи для забезпечення ефективності досудового розслідування.

Крім того, відповідно до ст.91 КПК України у кримінальному проваджені, окрім іншого підлягають доказуванню: подія кримінального правопорушення (час, місце, спосіб та інші обставини вчинення кримінального правопорушення), а також обставини, що виключають кримінальну відповідальність або є підставою для закриття кримінального провадження. Доказування полягає у збиранні, перевірці та оцінці доказів з метою встановлення обставин, що мають значення для кримінального провадження.
Згідно ч.2 ст.92 КПК України обов`язок доказування обставин, передбачених статтею 91 цього Кодексу, за винятком випадків, передбачених частиною другою цієї статті, покладається на слідчого, прокурора та, в установлених цим Кодексом випадках, - на потерпілого.
Відповідно до ст.94 КПК України слідчий, прокурор, слідчий суддя, суд за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінюють кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення.

Частиною 1 ст.284 КПК України передбачено дев`ять самостійних підстав для закриття кримінального провадження.

Відповідно до п.1. ч.1 ст.284 КПК України, кримінальне провадження закривається в разі якщо встановлена відсутність події кримінального правопорушення.

Тобто це випадки, коли самої події, яка могла би бути розцінена як кримінальне правопорушення (злочин), не було або коли ця подія відбулася у результаті дії самого потерпілого або стихійного лиха (самогубство, нещасний випадок тощо).

Відповідно ж до пункту 2 ч.1 ст.284 КПК України кримінальне провадження закривається в разі якщо встановлено відсутність в діянні складу кримінального правопорушення.

В цьому пункті зазначені випадки, коли встановлено, що діяння, з приводу якого може здійснюватися кримінальне провадження, дійсно вчинено, однак не вказаною особою, а іншою особою або ж воно непередбачене або ж не розцінюється кримінальним законом як злочин.

Відповідно до ст.11 КК України злочином є передбачене цим Кодексом суспільно небезпечне винне діяння (дія або бездіяльність), вчинене суб`єктом злочину. Не є злочином дія або бездіяльність, яка хоча формально містить ознаки будь-якого діяння, передбаченого цим Кодексом, але через малозначність не становить суспільної небезпеки, тобто не заподіяла і не могла заподіяти істотної шкоди фізичній чи юридичній особі, суспільству або державі.
Як вбачається з постанови старшого слідчого СВ Франківського відділу поліції ГУ Національної поліції у Львівській області ОСОБА_6 від 29.07.2016 року про закриття кримінального провадження внесеного в ЄРДР за № 002046 від 19.06.2015 року у зв`язку з відсутністю в діях невідомих осіб складу кримінального правопорушення, передбаченого ст. 358 КК України, у мотивувальній частині постанови слідчий зазначає про те, що з метою встановлення належності підписів у вище зазначеній заві-згоді слідчим було призначено почеркознавчу експертизу, із висновку судово-почеркознавчої експертизи вбачається, що підписи та рукописний текст від імені ОСОБА_5 виконаний ОСОБА_5 та встановлено, що таким чином, невідома особа внесла завідома недостовірні дані у заяву про згоду на передачу в іпотеку квартири АДРЕСА_1 , яка належить ОСОБА_5 та ОСОБА_9 , що підтверджується відомостями, які містяться у матеріалах кримінального провадження. Тобто слідчий констатує факт відсутності події кримінального правопорушення. Однак, у резолютивній частині постанови про закриття кримінального провадження, слідчий покликається на відсутність в діянні складу кримінального правопорушення, при цьому не зазначаючи, в діянні якої саме особи (осіб) відсутній склад кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 358 КК України. Крім того, слідчим не встановлено та не допитано всіх свідків та очевидців вчинення даного кримінального правопорушення з приводу будь-яких відомих обставин вчинення кримінального правопорушення.

Таким чином, при прийнятті рішення про закриття кримінального провадження, внесеного до ЄРДР за № 002046 від 19.06.2015 року, слідчий допустив істотне порушення вимог кримінального процесуального закону.

За наведених обставин, вважаю, що постанова є передчасною та підлягає до скасування.

Керуючись ст.ст. 306, 307 КПК України, -

у х в а л и в:
Скаргу задоволити.

Постанову старшого слідчого СВ Франківського відділу поліції ГУ Національної поліції у Львівській області ОСОБА_6 від 29.07.2016р. про закриття кримінального провадження, внесеного до ЄРДР за № 002046 від 19.06.2015 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 358 КК України - скасувати.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя: ОСОБА_1