Справа № 749/458/16-к
Номер провадження 1-кп/749/36/16
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

10 червня 2016 року м. Сновськ

Щорський районний суд Чернігівської області в складі:

головуючого судді: ОСОБА_1

за участю секретаря судового засідання: ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні залу суду в м. Сновську кримінальне провадження № 1-кп/749/36/16 внесеного 03 вересня 2015 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000282 про обвинувачення ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, уродженця с. Н. Млини, Щорського району, Чернігівської області, зареєстрованого та фактично проживаючого в АДРЕСА_1 , розлученого, маючого на утриманні малолітню дитину ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_2 , непрацюючого, невійськовозобов`язаного, раніше судимого

26.02.2008 р. Щорським районним судом Чернігівської області за ч.1, 2 ст. 345, ч. 2 ст. 342, 70, 75,76 КК України до 4 років позбавлення волі з іспитовим строком на 2 роки, судимість знята та погашена

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122 КК України

за участю:

прокурора ОСОБА_5

потерпілої ОСОБА_6

представника потерпілої особи ОСОБА_7

обвинуваченого ОСОБА_3

В С Т А Н О В И В :
Судом встановлено, що 01.09.2015, близько 15 години 30 хвилин, ОСОБА_3 , перебуваючи біля будинку № 6 по вул. О. Кошового в м. Щорс, де проживає його колишня дружина ОСОБА_6 , на ґрунті тривалих неприязних стосунків, кілька разів кинув у свою колишню дружину декілька дерев`яних полін, які знаходились поряд з входом до її господарства, одне з яких потрапило в область китиці лівої руки, друге в теменну область голови, а третє впало поряд. В результаті чого, згідно висновку судово-медичної експертизи № 85 від 19.10.2015, ОСОБА_6 отримала тілесні ушкодження у вигляді перелому півмісячної кістки лівої китиці, які відносяться до тілесних ушкоджень середнього ступеня тяжкості, за ознакою тривалості розладу здоров`я.

Таким чином, ОСОБА_3 вчинив кримінальне правопорушення передбачене ч. 1 ст. 122 КК України, яке виразилось у заподіянні потерпілій ОСОБА_6 умисного середньої тяжкості тілесного ушкодження, яке не є небезпечним для життя і не потягло за собою наслідків, передбачених у статті 121 КК України, але таке, що спричинило тривалий розлад здоров`я потерпілої.
Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 вину у завданні тілесних ушкоджень потерпілій не визнав. Пояснив, що дійсно він 01.09.2015, близько 15 години 30 хвилин, приїхав до будинку АДРЕСА_2 , де проживає його колишня дружина ОСОБА_6 , з метою з`ясування питання щодо його зустрічі із сином, який проживає разом з потерпілою. В ході розмови між ними виникла сварка, під час якої потерпіла висловлювалась на його адресу лайкою та коли почала йти на нього він кинув три поліна їй під ноги, жодне з яких в потерпілу не влучило. Поліна він кидав з метою зупинити ОСОБА_6 , яка йшла на нього. Звідки в потерпілої з`явились травми зазначені в обвинувальному акті йому невідомо він до цього відношення не має. Пояснив, що потерпіла після розірвання шлюбу та погіршення між ними стосунків погрожувала йому, що буде звертатись до правоохоронних органів з метою притягнути його до кримінальної відповідальності. Заявлений до нього цивільний позов з боку потерпілої про відшкодування матеріальної та моральної шкоди та з боку прокуратури щодо відшкодування витрат на стаціонарне лікування потерпілої від злочину не визнав, посилаючись на те, що він потерпілій тілесних ушкоджень не завдавав, ніяких протиправних дій щодо неї не вчиняв тому відшкодовувати нічого не буде.

Допитана у судовому засіданні потерпіла ОСОБА_6 показала, що дійсно між обвинуваченим і нею виникли тривалі неприязні стосунки, і 01.09.2015 року, близько 15 години 30 хвилин обвинувачений, приїхавши з`ясовувати обставини та можливість його бачитись із сином, під час виниклої між ними сварки три рази кинув у неї дерев`яні поліна, які знаходились поряд з входом до її господарства, одне з яких потрапило в область китиці лівої руки, друге в теменну область голови, а третє впало поряд оскільки вона заховалася за парканом. Пояснила, що обвинувачений неодноразово застосовував до неї фізичну силу, вона зверталась неодноразово до працівників правоохоронних органів,які за її викликами виїжджали та притягували ОСОБА_3 до адміністративної відповідальності. Пояснила, що саме в результаті того, що обвинувачений попав їй поліном у руку в неї стався перелом лівої руки. Вона є лівшею, в зв`язку з отриманою травмою в неї погіршився стан здоров`я, ускладнилось побутове життя оскільки після отриманої травми руки їй тяжко обслуговувати себе та дитину. Просила задовольнити заявлений цивільний позов та стягнути з обвинуваченого на її користь витрати на лікування, моральну шкоду та витрати пов`язані із залученням захисника у кримінальному провадженні.

Допитаний в судовому засіданні свідок ОСОБА_8 показав, що він разом з обвинуваченим 01.09.2015, близько 15 години 30 хвилин прибули до господарства потерпілої, зазначив, що він перебував у машині та чув, що між ОСОБА_3 та ОСОБА_6 виникла сварка та в дзеркало заднього виду він бачив, як Спускан дійсно кинув в ОСОБА_9 декілька разів дерев`яні поліна, однак чи попав він в потерпілу достовірно сказати не може.

Допитаний у якості свідка ОСОБА_10 , показав, що він є цивільним чоловіком потерпілої ОСОБА_6 . Дійсно, 01.09.2015, близько 15 години 30 хвилин ОСОБА_3 приїхав до потерпілої з`ясовувати обставини та можливість його бачитись із сином. Він в цей час перебував на вулиці, порався по господарству. Він особисто бачив, що під час виниклої між потерпілою та обвинуваченим сварки, ОСОБА_3 три рази кинув у потерпілу дерев`яні поліна, які знаходились поряд з входом до її господарства, одне з яких потрапило в область китиці лівої руки, друге в теменну область голови, а третє впало поряд оскільки вона заховалася за парканом.

Крім показань потерпілої та свідка ОСОБА_10 , які є джерелами доказів, вина обвинуваченого ОСОБА_3 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122 КК України підтверджується документами та висновком експертизи, які досліджені в судовому засіданні.

Згідно висновку судово-медичної експертизи № 85 від 19.10.2015 р. (а.с. 26-28) у ОСОБА_6 наявний перелом півмісячної кістки лівої китиці, утворений дією механічної сили за механізмом зсуву. Тілесне ушкодження має ознаки тілесних ушкоджень середнього ступеня тяжкості, за ознакою тривалості розладу здоров`я. Тілесне ушкодження наявне у ОСОБА_6 не протирічить можливості утворення в час наданий у описовій частині постанови від 02.09.2015 р. та не протирічить можливості утворення за умов наданих в описовій частині постанови від 02.09.2015 р., внаслідок потрапляння дерев`яного поліна.

Суд не бере до уваги показів обвинуваченого ОСОБА_3 в тій частині, що він не заподіяв тілесних ушкоджень потерпілій оскільки не попав жодного разу в неї, оскільки це не знайшло об"єктивного підтвердження в судовому засіданні, і судом встановлено, що ОСОБА_3 кидав у потерпілу дерев`яні поліна, попав в неї два рази, внаслідок чого потерпіла отримла тілесні ушкодження. Покази обвинуваченого суд розцінює, як такі, що дані ним з метою ухилитися від відповідальності за вчинення кримінального правопорушення.

Підстав не довіряти показанням потерпілої ОСОБА_6 та свідка ОСОБА_10 у суду немає, оскільки вони узгоджуються між собою та письмовими доказами.

Аналіз досліджених в судовому засіданні доказів в їх сукупності, які суд оцінює з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідно процесуального рішення, дають суду підстави зробити висновок, що вина обвинуваченого ОСОБА_3 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст.122 КК України доведена повністю.

Дії обвинуваченого ОСОБА_3 органами досудового слідства правильно кваліфіковано за ч. 1 ст. 122 КК України , як умисне нанесення ОСОБА_3 тілесних ушкоджень середньої тяжкості , тобто умисному ушкодженні, яке не є небезпечним для життя і не потягло за собою наслідків, передбачених у статті 121 КК України, але таке що спричинило тривалий розлад здоров`я понад двадцять одну добу.

Відповідно до ст. 65 КК України, суд призначає покарання особі, у межах, установлених у санкції статті Особливої частини цього Кодексу, відповідно до положень Загальної частини цього Кодексу та враховуючи ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного та обставини , що пом`якшують та обтяжують покарання; особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів. Згідно з ч. 2 ст. 50 КК України, покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засудженого.

Обставин, які пом`якшують покарання ОСОБА_3 , відповідно до ст. 66 КК України не встановлено.

Обставин, які обтяжують покарання ОСОБА_3 , відповідно до ст. 67 КК України не встановлено.

Вирішуючи питання про призначення покарання, обвинуваченому ОСОБА_3 , суд враховує: ступінь тяжкості вчиненого ним кримінального правопорушення, а саме: обвинувачений вчинив кримінальне правопорушення середнього ступеню тяжкості проти здоров`я людини, обставини за яких обвинувачений вчинив правопорушення та позицію потерпілої щодо покарання обвинуваченого. Також, суд враховує особу обвинуваченого, який на протязі року не притягувався до адміністративної відповідальності, за місцем проживання характеризується посередньо, на обліку у лікаря нарколога не перебуває, не відшкодував шкоду потерпілій .

За таких підстав суд вважає, що виправлення ОСОБА_3 та попередження вчинення ним нових злочинів можливо без ізоляції від суспільства та вважає за необхідне призначити йому покарання у вигляді позбавлення волі в межах санкції ч. 1 ст. 122 КК України, звільнивши обвинуваченого від відбутого покарання на підставі ст. 75 КК України.

Згідно з ч.2 ст.127, ч.3 ст.128, ч.1 ст.129 КПК України цивільний позов процесуального керівника Менської місцевої прокуратури Чернігівської області в інтересах держави в особі Комунального лікувально профілактичного закладу « Щорська центральна районна лікарня » до ОСОБА_3 про відшкодування витрат на лікування особи, потерпілої від злочину слід задовільнити, стягнути з ОСОБА_3 на користь Комунального лікувально профілактичного закладу « Щорська центральна районна лікарня » до районного бюджету, кошти в сумі 1663,5 грн, витрачені на стаціонарне лікування потерпілої ОСОБА_6 .

Потерпілою ОСОБА_6 заявлено цивільний позов, в якому вона просить стягнути з обвинуваченого на її користь 819,65 грн. витрат на лікування, 10000 грн. моральної шкоди та 3000 грн. витрат пов`язаних з отриманням правової допомоги.

Розглядаючи даний позов суд виходить з того, що згідно з вимогами ч. 1 ст. 1195 ЦК України фізична або юридична особа, яка завдала шкоди каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я фізичній особі, зобов`язана відшкодувати потерпілому заробіток (дохід), втрачений ним внаслідок втрати чи зменшення професійної або загальної працездатності, а також відшкодувати додаткові витрати, викликані необхідністю посиленого харчування, санаторно-курортного лікування, придбання ліків, протезування, стороннього догляду тощо.

З урахуванням викладено, суд вважає, що сума матеріальної шкоди в розмірі 819,95 грн. повністю підтверджена потерпілою згідно наданих копій квитанцій та довідки лікувального закладу, де проводилось лікування, а тому в цій частині позовні вимоги підлягають задоволенню.

Крім того, відповідно до ч.1 ст.1167 ЦК України моральна шкода,завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті.

Наявність моральної шкоди у потерпілої ОСОБА_6 підтверджена тим, що тілесні ушкодження їй були завдані колишнім чоловіком, після отримання тілесних ушкоджень, в наслідок дій обвинуваченого, вона була позбавлений можливості деякий час вести домашнє господарство, а також отримані тілесні ушкодження змінили її звичний ритм життя.

Однак, при цьому, розмір моральної шкоди повинен бути співмірним із понесеними стражданнями та переживаннями, а тому суд прийшов до висновку, що в цій частині позовні вимоги потерпілої підлягають задоволенню частково, оскільки сума в розмірі 10000 грн. є завищеною та необґрунтованою. Враховуючи наведене, суд вважає, що необхідним та достатнім буде стягнення з обвинуваченого моральної шкоди в розмірі 6 000 грн.

Речові докази по кримінальному провадженню відсутні.

Запобіжний захід обвинуваченому не застосовано.

Керуючись ст.ст., 349, 369, 373, 374, 376 КПК України суд, -

З А С У Д И В :
ОСОБА_3 визнати винним у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 122 КК України і призначити йому покарання у вигляді позбавлення волі строком на 2 (два) роки.

На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_3 від відбування покарання, якщо він на протязі 1 (одного) року іспитового строку не вчинить нового злочину.

Відповідно до ч. 1 ст. 76 КК України покласти на ОСОБА_3 наступні обов`язки:

1) не виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу кримінально-виконавчої інспекції;

2) повідомляти кримінально-виконавчу інспекцію про зміну місця проживання, роботи або навчання;

3) періодично з`являтися для реєстрації в кримінально-виконавчій інспекції.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь Комунального лікувально профілактичного закладу « Щорська центральна районна лікарня » до районного бюджету, , р/р 1794, МФО 853592 ГУ ДКСУ в Чернігівській області, кошти у сумі 1663,5 грн. ( одну тисячу шістсот шістдесят три гривні п`ять копійок), витрачені на стаціонарне лікування потерпілої ОСОБА_6 .

Цивільний позов ОСОБА_6 задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_6 819, 65 грн. (вісімсот дев`ятнадцять грн. 65 коп.) матеріальної шкоди, моральну шкоду в розмірі 6000 грн. (шість тисяч грн. 00 коп.) та 3000 грн. (три тисячі грн. 00 коп.) витрат пов`язаних з отриманням правової допомоги.

В решті позовних вимог відмовити.

На вирок може бути подана апеляційна скарга до апеляційного суду Чернігівської області протягом тридцяти днів з моменту його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку, а копія вироку прокурору, засудженому та потерпілому підлягає врученню негайно після його проголошення.

Суддя: ОСОБА_1