АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 11-кп/774/1579/16 Справа № 199/3462/16-к Головуючий у 1 й інстанції - ОСОБА_1 Доповідач - ОСОБА_2

У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

22 вересня 2016 року м. Дніпро

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду Дніпропетровської області у складі:
головуючої судді: ОСОБА_2
суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
за участю секретаря: ОСОБА_5
розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0001213 від 14 квітня 2016 року за апеляційною скаргою заступника прокурора Дніпропетровської області ОСОБА_6 на вирок Амур - Нижньодніпровського районного суду міста Дніпропетровська від 01 червня 2016 року, відносно , -

- ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця міста Дніпропетровська, громадянина України, українця, з середньою освітою, не одруженого, не працюючого, не маючого на утриманні неповнолітніх дітей та непрацездатних осіб, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 та АДРЕСА_2 , в силу ст. 89 КК України не судимого,
- ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця міста Дніпропетровська, громадянина України, українця, з середньою освітою, не одруженого, не працюючого, маючого на утриманні сина ОСОБА_9 . ІНФОРМАЦІЯ_3 , зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого,
-обвинувачених у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України
за участю учасників кримінального провадження:
прокурора: ОСОБА_10
обвинувачених: ОСОБА_7 , ОСОБА_8

В С Т А Н О В И Л А:
Вироком Амур-Нижньодніпровського районного суду міста Дніпропетровська від 01 червня 2016 року затверджено угоду від 28 квітня 2016 року про примирення між потерпілим ОСОБА_11 та обвинуваченими ОСОБА_7 та ОСОБА_8 по кримінальному провадженню № 0001213 від 14 квітня 2016 року.

ОСОБА_7 , визнано винним, за ч. 2 ст. 185 КК України, та призначено покарання у виді штрафу у розмірі 50 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, тобто 850 гривень.

ОСОБА_8 , визнано винним, за ч. 2 ст. 185 КК України, та призначено покарання у виді штрафу у розмірі 50 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, тобто 850 гривень.

Справа в суді першої інстанції розглядалася в порядку ч. 3 ст. 349 КПК України.
Згідно з вироком суду обвинувачені скоїли кримінальне правопорушення за наступних обставин.

ОСОБА_7 та ОСОБА_8 , 13 квітня 2016 року приблизно о 14-40 годині, перебуваючи біля будинку АДРЕСА_3 за попередньою змовою групою осіб з корисливого мотиву, таємно викрали чуже майно, що належить ОСОБА_11 , а саме 2 колоній туї, після чого з місця скоєння кримінального правопорушення зникли, розпорядившись викраденим майном на власний розсуд, спричинивши своїми діями потерпілому ОСОБА_11 матеріальну шкоду у розмірі 1000,00 гривень.
В апеляційній скарзі прокурор просить вирок Амур-Нижньодніпровського районного суду міста Дніпро від 01 червня 2016 року, скасувати та направити до суду першої інстанції для проведення судового провадження у загальному порядку.
За змістом апеляційної скарги, прокурор посилається на п. 3 ч. 3 ст. 394 КПК України, та вказує вичерпний перелік підстав оскарження судових рішень постановлених на підставі угоди, та вказує що судом першої інстанції порушено ці вимоги.
Так прокурор в своїй апеляційній скарзі посилається на ч.4 ст. 409 КПК України та вказує що судом першої інстанції порушено істотні вимоги п.4 ч.5 ст. 474 КПК України та неправильно застосовано закон України про кримінальну відповідальність. Мотивуючи апеляційну скаргу прокурор вказує що судом першої інстанції відповідна угода повинна перевірятися до ч. 7 ст. 474 КПК України, та надати правильну правову кваліфікацію угоді, якщо угода суперечить чинному законодавству суд першої інстанції має право як затвердити угоду та і відмовити в затвердженні, розглянувши судове провадження у загальному порядку. Прокурор вказує в своїй апеляційній скарзі, що суд першої інстанції істотно порушив вимоги вище згаданих статей затвердивши угоду від 28.04.2016 року.

Обґрунтовуючи апеляційну скаргу прокурор вказує що відповідно до п.1 ч.1 ст. 65 КК України, суд повинен призначати покарання у межах встановленої санкції, однак в супереч вимогам суд не дотримався ч.2 ст.185 КК України та призначив покарання у виді штрафу 850 гривень, в свою чергу санкція статті передбачає покарання у виді арешту строком від 3 до 6 місяців або обмеження волі до 5 років або позбавлення волі на строк до трьох років, тобто міра покарання відповідно до угоди яка була узгоджена між сторонами не передбачена санкцією статті ч. 2 ст. 185 КК України, угода не відповідає вимогам ст. 471 КПК України.

Заслухавши суддю доповідача, доводи прокурора, яка підтримала апеляційну скаргу, думку обвинувачений, які погодилися з доводами апеляційної скарги прокурора, перевіривши матеріали кримінального провадження та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів прийшла до висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.

Згідно до ч.7 ст. 474 КПК, суд перевіряє угоду на відповідність вимогам КПК та КК України.
Суд відмовляє в затвердженні угоди , якщо:
1.Умови угоди суперечать вимогам цього Кодексу та/або закону, в тому числі допущена неправильна правова кваліфікація кримінального правопорушення,яке є більш тяжким ніж те, щодо якого передбачена можливість укладення угоди та інші підстави, перелік який є вичерпним.

Суд не виконав вимог закону, не перевірив угоду на відповідність кримінальному закону, а саме, не врахував те, що санкція ч.2 ст. 185 КК України передбачає покарання у виді арешту строком від 3 до 6 місяців або обмеження волі до 5 років або позбавлення волі на строк до трьох років.
Ухвалюючи вирок та затверджуючи угоду про примирення між потерпілим та обвинуваченими, суд допустився помилки та призначив покарання у виді штрафу в сумі 850 гривень кожному, що порушує закон України про кримінальну відповідальність та як наслідок тягне порушення в неправильному застосуванні закону про кримінальну відповідальність, а тому апеляційна скарга прокурора підлягає задоволенню.

Проведений аналіз журналу судового засідання та технічних засобів фіксації свідчить,що обвинувальний акт зовсім не оголошувався, так і угода про примирення між потерпілим та обвинуваченими.
Обвинуваченим не роз`яснювалась суть обвинувачення та не з`ясовувалась їх думка, чи розуміють вони суть обвинувачення.
Враховуючи наведене, колегія суддів дійшла висновку, що судом першої інстанції порушено вимоги ч.3 ст. 314, ч.7 ст. 474 КПК України та не перевірено відповідність угоди вимогам кримінального процесуального законодавства України, тому вирок підлягає скасуванню, а матеріали кримінального провадження необхідно направлені до суду першої інстанції для здійснення судового розгляду в загальному порядку, так як досудове розслідування було проведено в повному обсязі.

Таким чином, наявні істотні порушення вимог кримінального процесуального закону, які встановлені при апеляційному перегляді оскаржуваного судового рішення, які перешкодили суду ухвалити законне і обґрунтоване рішення, що обумовлює необхідність скасування оскаржуваного вироку та призначення нового судового розгляду у суді першої інстанції, що відповідає нормам ч. 1 ст. 412; п. 6 ч. 1 ст. 407; п.3 ч. 1 ст. 409, п.7 ч.2 ст.412 КПК України.
При новому судовому розгляді суду першої інстанції належить дотримуватися вимог чинного КПК України, в тому числі норм ст. 415 ч.3 та ст. 416 КПК України.
Керуючись ст. ст. 404, 407 КПК України, колегія суддів,-
П о с т а н о в и л а :
Апеляційну скаргу заступника прокурора Дніпропетровської області ОСОБА_6 задовольнити.
Вирок Амур Нижньодніпровського районного суду міста Дніпропетровська від 01 червня 2016 року відносно ОСОБА_7 та ОСОБА_8 , обвинувачених за ч.2 ст. 185 КК України скасувати.

Кримінальне провадження направити до Амур Нижньодніпровського районного суду міста Дніпропетровська області для проведення судового провадження в загальному порядку.
Ухвала апеляційного суду набирає чинності з моменту проголошення та оскарженню не підлягає.

Судді
Апеляційного суду Дніпропетровської області

_________ _____________ _____________
ОСОБА_2 ОСОБА_12 ,як ОСОБА_13 ОСОБА_14