АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЧЕРКАСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 11-кп/793/148/16 Справа № 703/2329/14-к Категорія: ч.2 ст.125 КК України Головуючий у І інстанції ОСОБА_1 Доповідач в апеляційній інстанції ОСОБА_2
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
18 травня 2016 року Колегія суддів судової палати в кримінальних справах апеляційного суду Черкаської області в складі:

головуючого суддів при секретарі ОСОБА_2 ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ОСОБА_5
з участю прокурораОСОБА_6 , ОСОБА_7

виправданого ОСОБА_8

захисника ОСОБА_9

потерпілого ОСОБА_10

представника потерпілого адвоката ОСОБА_11

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Черкаси кримінальне провадження за апеляційними скаргами прокурора, потерпілого ОСОБА_10 та його представника ОСОБА_11 на вирок Смілянського міськрайонного суду Черкаської області від 04 грудня 2015 року, яким

ОСОБА_12

ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та жителя АДРЕСА_1 , з професійно-технічною освітою, фізична особа-підприємець, раніше не судимого,

виправдано в зв`язку з відсутністю в його діях складу кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.125 КК України.

Запобіжний захід відносно ОСОБА_8 у виді особистого зобов`язання скасований,-

в с т а н о в и л а :
Вироком Смілянського міськрайонного суду Черкаської області від 04.12.2015 року ОСОБА_8 виправдано через відсутність в його діях складу кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.125 КК України.

Органами досудового розслідування ОСОБА_8 обвинувачується в тому, що 29 серпня 2013 року, близько 09 годин перебуваючи навпроти контейнеру №89, який знаходиться на території центрального ринку в місті Сміла, що по вул. Дзержинського, де на ґрунті особистої неприязні, що пов`язана з конкуренцією по продажу товарів, наніс один удар кулаком правої руки в потиличну ділянку голови ОСОБА_10 , від якого останній впав на асфальтобетонне покриття та вдарився потиличною ділянкою голови, в результаті чого отримав ушкодження у вигляді струсу головного мозку та рани волосяної частини голови, які відповідно до висновку експерта № 331 від 20 березня 2014 року відносяться до категорії легких, спричинивших короткочасний розлад здоров`я.

Відповідно до зміненого обвинувального акту ОСОБА_8 обвинувачується за ч.2 ст.125 КК України, а саме в умисному заподіянні ОСОБА_10 легкого тілесного ушкодження, що спричинило короткочасний розлад здоров`я.

В апеляційних скаргах:

- прокурор порушує питання про скасування вироку суду з підстав невідповідності висновків суду першої інстанції фактичним обставинам кримінального провадження та істотних порушень вимог кримінального процесуального закону та неправильного застосування закону України про кримінальну відповідальність, з наступним ухваленням обвинувального вироку щодо ОСОБА_8 за ч.2 ст.125 КК України з призначенням покарання у виді штрафу в розмірі 100 неоподаткованих мінімумів доходів громадян. Вважає, що своє рішення суд побудував на тому, що в діях обвинуваченого ОСОБА_8 відутній склад інкримінованого правопорушення, оскільки виявлені у ОСОБА_10 тілесні ушкодження виникли не від удару обвинуваченого, а в результаті падіння.

У зв`язку з цим апелянт наполягає на проведенні дослідження матеріалів кримінального провадження під час якого, повторно дослідити матеріали кримінального провадження, а саме: довідку станції виїзду швидкої медичної допомоги від 29.08.2013 (т. 1 а.с. 112); висновок судово-медичної експертизи № 331 від 20.03.2014 (т. 1 а.с. 112); картку виїзду швидкої медичної допомоги №10157 від 29.08.2013 (т.1 а.с.114); копію медичної карти стаціонарного хворого ОСОБА_10 (т. 1 а.с. 115-121); протоколи проведення слідчих експериментів за участю свідків ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 та ОСОБА_16 (т. 1 а.с. 208 - 221); висновок судово-медичної експертизи №055 від 17.04.2015 (т. 1 а.с. 220 -221); висновок судово-медичної експертизи № 896 від 27.04.2015 (т. 1 а.с. 222 - 225). Допитати потерпілого ОСОБА_10 , свідків ОСОБА_17 , ОСОБА_13 , ОСОБА_16 та ОСОБА_15 , судово-медичного експерта ОСОБА_18 , лікаря-невролога ОСОБА_19 та травматолога ОСОБА_20 ;

- потерпілий ОСОБА_10 та його представник адвокат ОСОБА_11 в спільній апеляційній скарзі просять вирок суду скасувати через невідповідність висновків суду фактичним обставинам справи постановити новий вирок, яким ОСОБА_8 визнати винним у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.125 КК України та призначити йому покарання у межах санкції ч.2 ст.125 КК України. Вважають, що доводи наведені у вироку повністю спростовані іншими доказами, які досліджені у справі, а саме: поясненнями потерпілого ОСОБА_10 , свідками ОСОБА_21 та ОСОБА_22 , ОСОБА_14 , ОСОБА_13 , ОСОБА_16 та ОСОБА_15 . Також зазначають, що ОСОБА_8 умисно наніс удар кулаком потерпілому в голову і факт агресивної поведінки ОСОБА_8 підтвердили вищезазначені свідки. Крім того, експерт ОСОБА_18 констатував неможливість завдання безпосередньо внаслідок удару кулаком в голову лише забійної рани, ОСОБА_10 оскільки крім вказаної рани, заподіяно ще й струс головного мозку, спричинення якого внаслідок удару ніхто не виключив. Згідно з висновком судово-медичної експертизи № 331 від 30.03.2014 року, у ОСОБА_10 виявлено тілесні ушкодження у вигляді закритої черепно-мозкової травми, струсу головного мозку та забійної рани волосяної частини голови. Заподіяння вказаних тілесних ушкоджень можливе при обставинах, вказаних потерпілим. Показання лікаря ШМД ОСОБА_23 та виконані ним записи в картці виїзду ШМД частково не узгоджуються із записами в історії хвороби та висновку СМЕ від 20.03.2014 року, а саме щодо локалізації тілесних ушкоджень у вигляді забійної рани (тім`яна та потилична частина голови), а також тілесних ушкоджень у вигляді струсу головного мозку та його показання про те, що виявлена у ОСОБА_10 забійна рана могла загоїтись до огляду його лікарями при госпіталізації увечері того ж дня. При цьому при огляді потерпілого ОСОБА_10 експертом ОСОБА_18 та лікарем-травмотологом ОСОБА_20 була зафіксована лише одна рана, що свідчить про те, що в день події ОСОБА_10 був травмований лише один раз, а саме близько 9 години, що зафіксовано лікарем ШМД. Будь-яких інших ран, чи рубців, які б обов`язково утворились від них, а ні при первинному огляді лікарем ШМД, а ні при подальших лікарських оглядах чи експертних дослідженнях не виявлено, що може свідчити лише про одне, що описана у висновку експерта рана це та, що була заподіяна ОСОБА_10 саме ОСОБА_8 близько 9 год. 29.08.2013 року.

В своєму запереченні, виправданий ОСОБА_8 , вважає, що апеляційні скарги не підлягають до задоволення, оскільки, під час сварки, ОСОБА_10 стояв напроти нього та наніс йому удар кулаком правої руки в ліву частину грудної клітини та кулаком лівої руки удар в праву частину живота. ОСОБА_8 захищаючись у відповідь відмахуючись наніс один удар долонею лівої руки в праву частину голови біля вуха, від чого ОСОБА_10 похилився на прилавок з товаром але на асфальт взагалі не падав і свідомість не втрачав. Виправданий ОСОБА_8 звертає увагу суду на те, що ОСОБА_10 звернувся до лікарні лише через 9 годин після конфлікту, при цьому на протязі дня активно діяв, ходив до міліції писав заву, давав пояснення, перебував на робочому місці, їздив на автомобілі, при цьому «запаморочення та шаткості не було». Зазначені обставини вказують на те, що в період часу з 9 год. до 18 год., на протязі 9 годин ОСОБА_10 міг отримати тілесні ушкодження у вигляді струсу головного мозку та рани волосяної частини голови, не під час конфлікту з ОСОБА_8 , а за будь-яких інших обставин. Тому вважає, що вирок суду законний та обґрунтований.

Заслухавши доповідь судді апеляційного суду, пояснення прокурора, який підтримав апеляційну скаргу, пояснення потерпілого ОСОБА_10 та його представника-адвоката ОСОБА_11 на підтвердження своєї апеляційної скарги, доводи виправданого ОСОБА_8 та його захисника ОСОБА_24 , які заперечували проти задоволення апеляційних скарг, дослідивши матеріали кримінального провадження та перевіривши доводи апеляції, провівши за клопотанням учасників процесу дослідження доказів, колегія суддів вважає, що апеляційні скарги прокурора та потерпілого ОСОБА_10 і його представника-адвоката ОСОБА_11 підлягають до задоволення з наступних підстав.

Провівши у кримінальному провадженні відносно ОСОБА_8 за клопотанням учасників процесу дослідження доказів, колегія суддів приходить до висновку, що рішення суду першої інстанції незаконне та необґрунтоване, а ОСОБА_8 скоїв кримінальне правопорушення при наступних обставинах.

29 серпня 2013 року, близько 09 години ОСОБА_8 перебуваючи навпроти контейнеру №89, який знаходиться на території центрального ринку в місті Сміла, що по вул. Дзержинського, де на ґрунті особистої неприязні, що пов`язана з конкуренцією по продажу товарів, наніс один удар кулаком правої руки в потиличну ділянку голови ОСОБА_10 , від якого останній впав на асфальтобетонне покриття та вдарився потиличною ділянкою голови, в результаті чого отримав ушкодження у вигляді струсу головного мозку та рани волосяної частини голови, які відповідно до висновку експерта № 331 від 20 березня 2014 року відносяться до категорії легких, спричинивших короткочасний розлад здоров`я.

Допитаний в суді апеляційної інстанції в якості обвинуваченого ОСОБА_8 пояснив, що свою вину у пред`явленому обвинувачені не визнає, що є фізичною особою підприємцем та має торгове місце на ринку в м. Сміла. Поряд із його палаткою розташовані 4 торгівельних місця ОСОБА_10 , який постійно створює конфліктні ситуації, ображає його та дружину, погрожує та переманює у нього покупців. Між ним та ОСОБА_10 виникла словесна сварка, під час якої останній вдарив його кулаком у груди і живіт, у відповідь ОСОБА_8 наніс ОСОБА_10 один удар по голові, після чого ОСОБА_10 похилився на прилавок з товаром але на асфальт взагалі не падав, головою не вдарявся і свідомість не втрачав.

Недивлячись на невизнання вини ОСОБА_8 його вина у вчиненні ним злочину передбаченого ч.2ст.125 КК України підтверджується наступними доказами, які перевірені в суді апеляційної інстанції:

- показами потерпілого ОСОБА_10 про те, що з ОСОБА_8 у нього поряд торгове місце і між ними давно виникли конфлікти, бо ОСОБА_8 продає товар по заниженим цінам. 29.08.2013 року біля 9 години він приніс товар до контейнера, з якого торгує його дочка, туди ж підійшов ОСОБА_8 , сказав що їм потрібно розібратися, поводив себе агресивно, демонструючи при цьому кулаки. В цей час до нього підійшов покупець, тому він повернувся до ОСОБА_8 спиною, після чого відчув удар по голові, та далі нічого не пам`ятає. Він отямився після приїзду швидкої допомоги, лікарі якої обробили рану на голові, з якої точилась кров та запропонували госпіталізацію, проте він відмовився. Після того, як лікарі поїхали він вернувся на базар та відчував, що йому стає гірше. Також показав, що пішов до міліції, де написав заяву про те, що сталося, після чого поїхав до лікарні, проте дізнавшись, що лікар невролог прийматиме після 17 години, повернувся на базар. Близько 16 години він із дружиною поїхав до лікарні, після огляду його повідомили, що в нього струс головного мозку та одразу госпіталізували до травматологічного відділення;

- показами свідка ОСОБА_14 , яка показала, що вона працює на ринку, 29 серпня 2013 року близько 9 години вона чула як дочка ОСОБА_10 кричала на ОСОБА_8 , потім бачила як ОСОБА_8 вдарив ОСОБА_10 кулаком в праву частину потилиці ближче до вуха, після чого останній впав спиною на асфальт. ОСОБА_8 ще пару раз вдарив його ногою по тулубу, та кудись пішов. Також показала, що ОСОБА_10 лежав без свідомості, на голові у нього була кров. На прохання ОСОБА_25 вона викликала швидку медичну допомогу і пішла зустрічати лікарів;

- показами свідка ОСОБА_13 , яка показала, що вона працює на ринку і 29.08.2013 року близько 9 години, вийшовши зі свого ларька вона бачила, як ОСОБА_8 вів себе агресивно та вдарив кулаком в потилицю ОСОБА_10 , який був спиною до ОСОБА_8 після чого ОСОБА_10 покрутившись на місці впав на асфальт. Показала, що ОСОБА_8 ще пару раз ударив ОСОБА_10 ногою по тулубу, після чого пішов до себе. Вона підійшла до лежачого ОСОБА_10 та припідняла голову на ній була кров. ОСОБА_14 викликала швидку медичну допомогу, а ОСОБА_10 до приїзду лікарів був у змішаній свідомості;

- показами свідка ОСОБА_15 , який показав, що в серпні 2013 року він бачив, як ОСОБА_8 вдарив ОСОБА_10 правою рукою в задню частину голови, після чого останній спочатку схилився на товар, а потім впав на спину на асфальтоване покриття, а ОСОБА_26 ще двічі вдарив ОСОБА_10 ногою по тулубу;

- показами свідка ОСОБА_16 , який показав, що 29.08.2013 року близько 9 години він був на базарі і спостерігав за конфліктом між ОСОБА_8 і якоюсь молодою дівчиною. Потім він бачив, як ОСОБА_26 вів себе агресивно ставши у «боксерську стійку» вдарив рукою в затилок Грушового, який торкнувшись прилавка впав на асфальт;

- даними довідки станції швидкої медичної допомоги, відповідно до якої 29.08.2013 року о 9 год.02 хв. ОСОБА_10 звертався за допомогою, з наявною на голові забійної рани 0,3 на 0,5 см. з зупиненою кровотечею (т.1 а.п.112);

- даними висновку судово-медичної експертизи від 20.03.2014 року № 331 відповідно до якої Грушовому спричинені ушкодження у вигляді струсу головного мозку, рани волосяної частини голови, яку лікар діагностував, як забиту. Дані ушкодження могли бути спричинені за повідомленим потерпілим механізмом та виникли від дії тупого предмета та відносяться до категорії легких тілесних ушкоджень, спричинивших короткочасний розлад здоров`я (т.1 а.п. 113);

- даними картки виїзду швидкої медичної допомоги №10157 від 29.08.2013 року згідно з якої у ОСОБА_10 вбачається забійна рана м`яких тканин тім`яної частини голови (т.1 а.п.114);

- даними копії медичної картки стаціонарного хворого, відповідно до якого, Грушовий був госпіталізірован до травматичного відділення з діагнозом струс головного мозку, забійна рана голови (т.1 а.п.115-121);

- даними протоколів проведення слідчих експериментів зі свідками ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 та ОСОБА_16 відповідно до якого свідки вказали, що ОСОБА_8 правою рукою наніс удар кулаком нахиленому вперед ОСОБА_10 в голову, після чого ОСОБА_10 впав на спину та ОСОБА_8 двічі ударив його ногою по тулубу (т.1 а.п.208-212);

- даними матеріалів додаткової судово-медичної експертизи №055 від 17 квітня 2015 року, відповідно до якої при додатковому огляді у ОСОБА_10 на потилично-тім`яній частині голови справа виявлено рубець розміром 0,4 на 0,6 см, який є наслідком загоєння рани, час спричинення якої може відповідати часу події, а саме 29 серпня 2013 року. Будь-яких інших рубців на голові ОСОБА_10 не виявлено (т.1 а.п 220-221);

- даними матеріалів висновку судово-медичної експертизи № 896 від 27 квітня 2015 року, відповідно до якого не виключається, що виявлені у ОСОБА_10 під час первісного та додаткового огляду травми голови зі струсом головного мозку, забійна рана в потилично-тім`яній ділянці, могли утворитись при обставинах вказаних свідками ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 та ОСОБА_16 .. Відсутність в картці виїзду швидкої медичної допомоги № 10157 від 29.08.2013 року ознак у ОСОБА_10 струсу головного мозку не виключає можливість проявлення таких ознак через певний період часу ( до 3-5 днів);

- показами свідка лікаря-невролога ОСОБА_19 та травматолога ОСОБА_20 , які оглядали Грушового і пояснили, що крім забійної рани голови на потилиці він мав явні ознаки струсу головного мозку, який очевидно спричинений відповідною раною. При цьому свідки показали, що такі ознаки як ністагм, можуть проявлятися не одразу, а на протязі 3-ох діб;

- показами судового медичного експерта ОСОБА_18 , який показав, що 03 вересня 2013 року після огляду Грушового в комплексі з даними отриманими із медичної документації він зробив висновок № 331 про наявність у Грушового тілесних ушкоджень, що відносяться до категорії легких. Також показав, що експертиза проводилась зі слів потерпілого та з урахуванням медичної документації, що складалась за місцем його лікування і пошкодження можуть відповідати даті, яку назвав Грушовий. Будь-яких інших тілесних ушкоджень, крім тих, що зазначені у висновку, на тілі ОСОБА_10 виявлено не було;

- показами свідка ОСОБА_23 лікаря швидкої допомоги, який показав, що виїзджав на виклик разом з фельдшером ОСОБА_27 для надання Грушовому першої медичної допомоги, в результаті чого обробили перекисом водню рану на голові ОСОБА_10 ;

Оцінюючи зібрані в справі докази, в їх сукупності, колегія суддів вважає, що обвинувачення пред`явлене ОСОБА_8 доведене повністю.

Колегія суддів кваліфікує дії ОСОБА_8 за ч.2 ст. 125 КК України, як заподіяння умисного легкого тілесного ушкодження, що спричинило короткочасний розлад здоров`я.

Вироком суду першої інстанції, ОСОБА_8 виправдано у зв`язку із відсутністю в його діях складу кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.125 КК України.

Колегія суддів апеляційного суду вважає, що суд першої інстанції невірно оцінив докази досліджені в судовому засіданні з точки зору достовірності, допустимості та належності, а в ході проведення дослідження доказів при апеляційному розгляді встановлено, що досліджені докази на які посилається орган досудового розслідування, отримані у встановленому порядку та об`єктивно, в сукупності підтверджують винуватість ОСОБА_8 в скоєні злочину передбаченого ч.2 ст.125 КК України.

В судовому засіданні ОСОБА_26 свою вину у скоєнні злочину передбаченого ч. 2 ст.125 КК України не визнав, до даних показів колегія суддів відноситься критично та розцінює як намагання уникнути кримінальної відповідальності за скоєне, крім того, дані показання протерічать доказам, які покладені в основу обвинувачення визнаного судом доведеним, а саме показам свідків ОСОБА_14 , ОСОБА_13 , ОСОБА_16 , ОСОБА_15 судово-медичного експерта ОСОБА_18 , лікаря-невролога ОСОБА_19 та лікаря-травматолога ОСОБА_20 , які колегія суддів вважає належними, допустимими та достовірними.

Доводи ОСОБА_8 про те, що він захищаючись від Грушового, у відповідь, відмахуючись, наніс один удар долонею лівої руки в праву частину голови біля вуха, від чого останній похилився на прилавок з товаром, але на асфальт взагалі не падав і свідомість не втрачав є необґрунтованим.

Так з матеріалів кримінального провадження вбачається, що 29.08.2013 року о 18 год.00 хвилин із скаргами на головний біль, запаморочення, шаткість при ходьбі, нудоту ОСОБА_10 звернувся до Смілянської міської лікарні, що підтверджується записом в медичній картці стаціонарного хворого (т.1 а.п.115-117). Крім того, по даному кримінальному провадженню неодноразово проводились судово-медичні експертизи які підтвердили спричинення потерпілому забитої рани в потилично-тімяній частині, яка виникла від дії тупого предмета (т.1 а.п.113; 220-221). Відповідно до даних висновку експерта № 896 від 27.04.2015 року, не виключається можливість утворення тілесних ушкоджень у вигляді травми голови зі струсом головного мозку, забійної рани в потилично-тімяної ділянці за обставин, що вказані в протоколах проведення слідчих експериментів за участю свідків: ОСОБА_14 , ОСОБА_13 , ОСОБА_16 та ОСОБА_15 від 30.03.2015 року. При цьому колегія суддів враховує, що дані свідки є сторонніми, незацікавленими особами і суд вважає їх показання правдивими та достовірними.

Доводи ОСОБА_8 про те, що Грушовий звернувся до лікарні лише через 9 годин після конфлікту, тому міг отримати тілесні ушкодження у вигляді струсу головного мозку та рани волосяної частини голови, не під час конфлікту з ОСОБА_8 є необгрунованими та спростовуються вищенаведеними доказами, тим більше, що згідно даних методичних рекомендацій «Сучасні принципи судово-медичної експертизи при струсі головного мозку», горизонтальний дрібно-розмахливий ністагм зявляється в перші години, а іноді і на 3-5-й день після травми (висновок судово-медичної експертизи №896 від 27.04.2015 року).

Разом з тим, лікар-невролог ОСОБА_19 та травматолог ОСОБА_20 показали, що при огляді Грушового, який крім забійної рани голови на потилиці, мав явні ознаки струсу головного мозку, який очевидно було спричинено одночасно із спричиненням відповідної рани, і такі ознаки, як ністагм, можуть проявлятися не одразу, а протягом певного часу, до 3-ох діб.

Колегія суддів погоджується з доводами спільної апеляційної скарги потерпілого Грушового та його захисника ОСОБА_11 , про те, що виконані в картці записи лікарем бригади ШМД ОСОБА_23 , частково не узгоджуються із записами в історії хвороби та висновку СМЕ від 20.03.2014 року, а саме щодо локалізації тілесних ушкоджень у вигляді забійної рани, а також тілесних ушкоджень у вигляді струсу головного мозку. Разом з тим, експерт ОСОБА_18 підтвердив той факт, щодо неможливості завдання безпосередньо внаслідок удару кулаком в голову лише забійної рани, Грушовому, крім вказаної рани, заподіяно ще й струс головного мозку, спричинення якого внаслідок удару ніхто не виключав.

При оцінці доказів та визначення об`єму дослідження доказів апеляційним судом, колегія суддів враховує наступне.

Відповідно до вимог ст.404 КПК України, суд апеляційної інстанції може повторно дослідити докази лише за клопотанням учасників судового провадження, а відповідно до вимог ст.23 КПК України, суд досліджує докази безпосередньо і не можуть бути визнані доказами відомості, які не були предметом безпосереднього дослідження суду.

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів у даному вироку надає оцінку доказам, які були безпосередньо досліджені судом апеляційної інстанції за клопотанням учасників судового провадження.

Обставин, що пом`якшують та обтяжують покарання ОСОБА_8 колегія суддів не вбачає.

При призначенні покарання ОСОБА_8 , колегія суддів, враховуює вищевикладені обставини справи, дані про особу ОСОБА_8 , який раніше не судимий, вчинив злочин невеликої тяжкості, позитивно характеризується, працює, має сім`ю, вік обвинуваченого (57 років), а тому колегія суддів вважає, що останньому слід призначити покарання у вигляді штрафу в сумі 100 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 1700 грн. 00 коп. (100*17=1700).

Речові докази по справі відсутні.

Керуючись ст.ст. 404, 405, 409, 411, 420 КПК України, колегія суддів, -

з а с у д и л а :
Апеляційні скарги прокурора, потерпілого ОСОБА_10 та захисника ОСОБА_11 задовольнити.

Вирок Смілянського міськрайонного суду Черкаської області від 04 грудня 2015 року відносно ОСОБА_8 скасувати.

Ухвалити новий вирок, яким ОСОБА_8 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.125 КК України.

Призначити ОСОБА_8 покарання за ч.2 ст.125 КК України у вигляді штрафу в розмірі 100 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, а саме в сумі - 1700 грн. 00 коп.

Вирок суду апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту його проголошення і може бути оскаржений у касаційному порядку протягом трьох місяців з дня проголошення.

Головуючий :

Судді :