Іллінецький районний суд Вінницької області
В И Р О К

ІМЯМ УКРАЇНИ

В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

23 березня 2012 року Іллінецький районний суд Вінницької області в складі:

головуючого судді Мотрука М.І

при секретарі Мозоль Л.І.

з участю прокурора Струся О.Ю.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Іллінці кримінальну справу по обвинуваченню ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця та жителя ІНФОРМАЦІЯ_2, громадянина України, українця, ІНФОРМАЦІЯ_3, не одруженого, не працюючого, раніше не судимого-

по ст.296 ч.1 КК України,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 26 лютого 2011 року, близько 04.00 годин, перебуваючи в стані алкогольного спяніння, рухаючись на своєму автомобілі «АУДІ А8» д/н АВ 8898 АА з м. Іллінці Вінницької області в напрямку смт. Дашів, Іллінецького району, Вінницької області по автодорозі м. Іллінці смт. Дашів, Іллінецького району, Вінницької області, перед с. Кальник, Іллінецького району, Вінницької області розминувся із автомобілем НОМЕР_1 за кермом якого знаходився ОСОБА_2 та два пасажира, а саме: ОСОБА_3 та ОСОБА_4, який рухався в напрямку м. Іллінці із увімкненим дальнім світлом фар. Після чого, ОСОБА_1 із хуліганських спонукань, грубо порушуючи громадський порядок, з мотивів явної неповаги до суспільства, розвернувшись своїм автомобілем почав наздоганяти автомобіль ОСОБА_2 Обганяючи автомобіль останнього тричі створював аварійну ситуацію, щоб зупинити автомобіль потерпілого ГАЗ 31105. Однак, ОСОБА_5 уникаючи зіткнення автомобілів, почав обїжджати автомобіль ОСОБА_1 і продовжував свій рух. Про те, ОСОБА_1 продовжуючи свої хуліганські дії, за с. Червоне, Іллінецького району, Вінницької області, обігнав автомобіль ОСОБА_2 і знову створюючи аварійну ситуацію, почав зрізати шлях та потерпілий, щоб уникнути зіткнення вимушений був зупинити свій автомобіль. Після зупинки автомобілів, ОСОБА_1 підійшов до автомобіля ОСОБА_2, який відчинив передні водійські двері свого автомобіля і запитав причину зупинки, на що ОСОБА_1, продовжуючи протиправні дії, почав висловлюватися до водія даного автомобіля та пасажирів брутальною лайкою та говорити в їхню адресу образливі слова, проявляючи особливу зухвалість, наніс один удар долонею руки в область обличчя ОСОБА_2, внаслідок чого останній відчув сильний фізичний біль. Після чого, ОСОБА_1 підійшов до передньої фари автомобіля та умисно наніс удар ногою взутою в зимове чоловіче взуття по передній автомобільній фарі в результаті чого її пошкодив, чим завдав матеріального збитку на суму 1100 грн., що підтверджується довідкою вартості п/п ОСОБА_6 від 01.03.2011 року.

В судовому засіданні підсудній ОСОБА_1 свою вину у скоєні інкримінованого йому злочину визнав повністю і пояснив, що він проживає в будинку своїх покійних батьків один, але будинок за батьківським заповітом належить сестрі ОСОБА_7, яка проживає в м. Одеса зі своєю сімєю. Він на даний час ніде не працює і перебуває на тимчасових заробітках в межах України. Так, 26 лютого 2011 року, близько 04.00 годин він їхав на своєму автомобілі з м. Вінниця додому, тобто в с. Городок, Іллінецького району, Вінницької області. Проїхавши м. Іллінці, він їхав по своїй смузі руху, на проїжджій частині дороги автомобілем зі швидкістю 80 км/год. Будь-яких автомобілів, в тому й числі зустрічних не було. На вулиці було темно, а тому він їхав із ввімкненим дальній світлом фар. Про те, минувши горбок, тобто поворот на с. Сорока, Іллінецького району, зі сторони с. Кальник, Іллінецького району, на відстані близько 100 м, а може і більше він побачив зустрічний автомобіль і відразу переключився на ближнє світло фар. Про те, водій зустрічного автомобіля не перемикався і тому він почав своїм світлом фар йому мигати, так як світлом фар зустрічного автомобіля йому почало засліплювати дорогу і він не бачив куди їхати. Автомобіль проїхав біля нього і поїхав далі, в напрямку м. Іллінці. Він розвернув свій автомобіль і почав наздоганяти даний автомобіль ГАЗ 31105 темного кольору. Наздогнавши за с. Червоне, Іллінецького району даний автомобіль він його обігнав і почав їхати з переду нього і мигати фарами, щоб той зупинився, але він не зупинявся і тоді він поставив свій автомобіль посеред дороги, щоб даний водій зупинив свій автомобіль. Коли вище вказаний автомобіль зупинився, то він вийшов зі свого автомобіля і підійшов до водія, який сидів за кермом свого автомобіля, але відчинив дверці автомобіля збоку водія. Потім він виражаючись словами брутальної лайки почав до нього говорити, що той не правильно їздить за кермом і між ними розпочалася сварка, під час якої жінки, яких він не знає і які сиділи теж в автомобілі почали доказувати, що вони праві і тоді він обізвав їх нецензурними словами, після чого виражаючись брутальними словами підійшов до передньої частини автомобіля та умисно ногою взутою у зимове взуття сильно вдарив по передній автомобільній фарі, яка розбилася і потім сівши в свій автомобіль, розвернув його і поїхав додому, тобто в с. Городок, Іллінецького району.

Також, підсудній пояснив, що 25.02.2011 року він знаходився у м. Вінниця у власних справах, аж за 24.00 години. Коли доїхав до м. Іллінці, то в кафе «Зодіак» зупинився і купив пачку цигарок, а також і пляшку «Бренді-коли», тобто слабий алкогольний напій, який випив і впянів. Потім він сів за кермо, так як себе нормально почував і поїхав в с. Городок. Коли він з водієм розмовляв, то так як на вулиці було темно, то не бачив, хто саме сидить за кермом і не впізнав, що то ОСОБА_2 і коли з ним сварився, то можливо і наробив багато не пристойних та не гідних вчинків, в яких сильно шкодує, так як насправді знає даного чоловіка і перебуває з ним в нормальних відносинах і тому йому соромно за свій вчинок. Свою вину він визнає повністю та щиро кається у вчиненому та просить суд суворо його не карати.

Допитаний в судовому засіданні потерпілий ОСОБА_2 пояснив, що він проживає разом зі своєю дружиною ОСОБА_3 в її будинку, що в м. Монастирище. В м. Іллінці він являється директором ТОВ «Мет-Ко», тобто займається перевезенням пасажирів у різні міста України. В його користуванні потерпілого є власний автомобіль ГАЗ 311005 д/н АВ 4499АЕ темно-бірюзового кольору, який справний та був без-будь яких механічних ушкоджень. Так, як товариство якого являється він директором знаходиться в м. Іллінці, то він майже кожного дня приїжджає своїм вище вказаним власним автомобілем з м. Монастирище Черкаської області в м. Іллінці Вінницької області.

Так, 26 лютого 2011 року він разом зі своєю дружиною ОСОБА_3 та ОСОБА_4 виїхали на вище вказаному власному автомобілі ГАЗ 311005 з м. Монастирище Черкаської області близько 03.00 годин в напрямку м. Іллінці. Він сидів за кермом автомобіля, а біля нього на передньому пасажирському сидінні сиділа дружина ОСОБА_3, а також на задньому пасажирському сидінні сиділа пасажир ОСОБА_4, яка теж їхала з ними з м. Монастирище в м. Іллінці по власних справах. Того дня хоча й ще було темно, але будь-яких опадів на вулиці не було, проїжджа частина дороги була суха, а також і автомобілів зустрічних ніяких не було, а тому він їхав з дальнім світлом фар, щоб краще було видно проїжджу частину дороги. Близько 04.15 годин вони проїхали с. Кальник, Іллінецького району і їхали по дорозі, в напрямку с. Паріївка, Іллінецького району. Зустрічних автомобілів на даному відрізку дороги не було, а також і за ними не їхав будь-який транспортний засіб. Він їхав по своїй смузі руху, зі швидкістю близько 60-80 км/год, На зустріч, зі сторони с. Паріївка, Іллінецького району, а саме з горба, що йде поворот в с. Сорока, Іллінецького району, Вінницької області він побачив дальнє світло фар і зрозумів, що їде якийсь транспортний засіб. Коли підїхали ближче один до одного, то зустрічний автомобіль їхав по середині дороги на дальньому світлі фар і він відразу переключився на ближнє світло фар. Про те, зустрічний автомобіль не перемикаючись на ближнє світло фар, продовжував їхати на дальньому освітленні і тим самим осліплював проїжджу частину дорогу. Він почав мигати фарами до зустрічного автомобіля, щоб той переключився на ближнє світло, так як осліплювало дорогу, але зустрічний автомобіль їдучи на багато швидше за нього почав робити маневри автомобілем то вліворуч то в праворуч.

Коли зустрічний автомобіль вже був на відстані перед ними близько 10 м. і їхав з дальнім світлом фар, то дороги взагалі не було видно і тому він не бачив куди їхати і тоді лише він перемкнув теж на дальнє освітлення фар, щоб уникнути будь-яких зіткнень та аварій. Потім, зустрічний автомобіль, темного кольору обігнав їх і поїхав в напрямку с. Кальник, Іллінецького району. Вони поїхали далі, прямо в напрямку с. Паріївка, Іллінецького району і тоді його дружина сказала йому, що цей самий автомобіль почав різко розвертатися і їхати за ними. Коли він подивився в скло заднього виду, то переконався в тому, що сказала його дружина, але вирішив, що можливо водій не місцевий і хоче щось запитати. Автомобіль перегнав їх він побачив марку Ауді-темного кольору д/н 8898 і водій висунувши руку через скло почав махати, щоб вони зупинилися і почав, їдучи перед ними, робити маневри своїм автомобілем, тобто спрямовуючи його то вліворуч то вправоруч і махати, щоб ті зупинилися, але він не зупинявся, так як вже зрозумів, що наміри водія не добрі і боявся наслідків, які б могли статися, так як не знав чи він їде один, чи можливо в автомобілі ще є люди. Тоді він вирішив зателефонувати до міліції на «102», так як бачив, що це добром не скінчиться. Про те, водій автомобіля поїхав швидше і біля с. Паріївка, Іллінецького району, поставив свій автомобіль поперек дороги і тим самим її перегородив і тоді він вимушений був зупинитися, так як не мав як обїхати автомобіль „Ауді.

Коли він зупинив свій автомобіль і почав відчинили скло на дверцях і коли вийшов з автомобіля водій, то він впізнав в ньому впізнав ОСОБА_1, жителя ІНФОРМАЦІЯ_4, який колись працював водієм на маршрутному таксі в приватного підприємця ОСОБА_8 Коли ОСОБА_1 вийшов зі свого автомобіля і направлявся до їхнього автомобіля, то був випивший, так як це було видно по його ході та зухвалій поведінці. Потім між ними почалася словесна перепалка в ході якої підсудній вів себе зухвало та виражався в його адресу та адресу пасажирів нецензурними словами. Потім ОСОБА_1 відразу наніс йому удар долонею руки по обличчі , від чого він відразу відчув різкий фізичний біль. В подальшому ОСОБА_1 став перед автомобілем і ногою взутою в зимове взуття , здається, вдарив по передній фарі автомобіля і він почув, що полетів пластмасовий обруч від фари на асфальт іще щось попадало. Вони відразу поїхали до Іллінецького РВ УМВС, де написали заяву, а ОСОБА_1 відразу поїхав в напрямку с. Кальник, Іллінецького району і більше їх не доганяв.

Будучи допитана в якості свідка ОСОБА_3 показала, що вона проживає разом зі своїм чоловіком ОСОБА_2, який являється директором ТОВ «Мето-Ко» і має у власності транспортні засоби по перевезенню пасажирів. Вона в свого чоловіка теж працює інженером організації перевезень пасажирів.

26 лютого 2011 року вона разом зі своїм чоловіком на автомобілі їхали з м. Монастирища Черкаської області. ОСОБА_2 сидів за кермом автомобіля, а вона біля нього на передньому пасажирському сидінні, а також на задньому пасажирському сидінні сиділа пасажир ОСОБА_4, яка теж їхала з ними з м. Монастирище в м. Іллінці. Того дня хоча й ще було темно, але будь-яких опадів на вулиці не було, проїжджа частина дороги була суха, мала асфальтобетонне покриття, а також і автомобілів зустрічних ніяких не було. Близько 04.15 годин вони проїхали с. Кальник, Іллінецького району і їхали по дорозі, в напрямку с. Паріївка, Іллінецького району. Зустрічних автомобілів не було і їхали на проїжджій частині дороги, по своїй смузі руху.

Так, як їхали одні, то ОСОБА_2 їхав на дальньому світлі фар, а коли побачив зустрічний автомобіль, який прямував назустріч їм, по середині дороги, на дальньому теж світлі фар, то її чоловік переключився на ближнє світло фар. Про те, зустрічний автомобіль не перемикаючись на ближнє світло фар, продовжував їхати на дальньому освітленні і тим самим осліплював дорогу. В автомобілі ні вона ні пасажир не спали а спілкувалися про особисті справи і тому бачили, що відбувалося на дорозі. ОСОБА_2 відразу почав мигати фарами до зустрічного автомобіля, щоб той переключився на ближнє світло, так як їм осліплювало дорогу і чоловік не бачив куди їхати.

Зустрічний автомобіль вже був на відстані перед ними близько 10 м. і їхав з дальнім світлом фар, то їм дороги взагалі не було видно і ОСОБА_2 не бачив куди їхати і тоді лише він перемкнув теж на дальнє освітлення фар, щоб уникнути будь-яких зіткнень та аварій. Потім, зустрічний автомобіль, обігнав їх і поїхав в напрямку с. Кальник, Іллінецького району. Вони поїхали далі прямо в напрямку с. Паріївка, Іллінецького району і коли вона подивилася в водійське скло заднього виду, то побачила, як цей самий автомобіль почав різко розвертатися і їхати навздогін.

Коли даний автомобіль перегнав їх і вона побачила марку ОСОБА_6 темного кольору д/н 8898 і водій висунувши руку через скло почав махати, щоб вони зупинилися. Про те, водій автомобіля почав, їдучи перед ними, робити маневри знову автомобілем, спрямовуючи його то вліворуч то вправоруч і махати, щоб зупинилися і перешкоджати своїм автомобілем вільно здійснювати проїзд. Тоді вже всі були переконанні, що водій автомобіля пяний і вона сказала чоловіку, щоб не зупинявся, так як боялися наслідків і чоловік зателефонував до міліції на «102». Про те, водій автомобіля поїхав швидше і біля с. Паріївка, Іллінецького району, поставив свій автомобіль поперек дороги і тим самим її перегородив і тоді ОСОБА_2 був вимушений зупинитися. Коли зупинилися, то вона відразу відчинили скло на дверцях біля себе і коли вийшов з автомобіля молодий чоловік, який був сильно пяний і ледве міг йти, як її вже стало відомо то був ОСОБА_1 житель ІНФОРМАЦІЯ_5. Коли підсудній підійшов до їхнього автомобіля, то відразу ж почав в грубій формі ображати її чоловіка, що ОСОБА_2 не вміє їздити, а потім вдарив її чоловіка рукою по лицю і почав нецензурно виражатися на їхню адресу. Потім, ОСОБА_1 став перед автомобілем і ногою взутою чи то в кросівок чи в туфель, два рази вдарив по передній фарі автомобіля і вони почули, що щось падало на асфальт.

Допитана в якості свідка ОСОБА_4 дала покази аналогічні показам потерпілого ОСОБА_2 та свідка ОСОБА_3

Крім повного визнання своєї вини підсуднім його вина у скоєні злочину підтверджується і іншими матеріалами справи, які зібрані в ході досудового слідства та дослідженими в судовому засіданні а саме: заявою потерпілого ОСОБА_2 (а.с.4), протоколом огляду місця події (а.с.17-18), протоколом огляду речового доказу (а.с.25).

Оцінивши в сукупності всі дослідженні по справі докази, суд вважає, що вина підсудного ОСОБА_1 доведена повністю, дії підсудного ОСОБА_1 органом досудового слідства кваліфіковані вірно за ч.1ст.296 КК України, як хуліганство, тобто грубе порушення громадського порядку з мотивів явної неповаги до суспільства, що супроводжується особливою зухвалістю.

Призначаючи підсудному покарання, суд враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, а також те, що він раніше не судимий, який позитивно характеризується по місцю проживання, особу винного, як помякшуючі обставини щире каяття, обставини, що обтяжують покарання вчинення злочину в стані алкогольного спяніння та вчинення злочину щодо особи похилого віку. За таких обставин, враховуючи дані про особу підсудного в їх сукупності, та обставини справи, суд приходить до висновку, що виправлення підсудного ОСОБА_1 можливе без ізоляції його від суспільства, а тому йому слід призначити передбачене законом покарання у межах санкції ст. 296 ч.1 КК України виді штрафу.

Відносно цивільного позову з врахуванням вищезазначених доказів вини підсудного у вчиненні злочину, суд вважає, що в частині вимог матеріальної шкоди цивільний позов підлягає задоволенню. Так, потерпілим заявлено вимогу щодо відшкодування матеріальної шкоди на суму 1100 гривень. Дану вимогу суд вважає доведеною, оскільки потерпілим в ході досудового слідства надано документальне підтвердження (а.с.19), а саме рахунок-фактура №СФ-0000032 від 1 березня 2011 року в якому вказано, що фара 31105 капля коштує 1100 гривень. Таким чином, суд в цій частині задовольняє вимогу потерпілого в повному обємі, в розмірі 1100 гривень, оскільки дана вимога підтверджена документально.

Щодо моральної шкоди, то суд з врахуванням наведених цивільним позивачем, підстав для її задоволення, та відповідно до Постанови Пленуму Верховного Суду України №4 від 31.03.1995 року із змінами №5 від 27.05.2001 року та №1 від 27.02.2009 року в якій чітко зазначено, що відповідно до загальних підстав цивільно-правової відповідальності обовязковому доказуванню при вирішенні спору про відшкодування моральної шкоди має бути зазначено, в чому полягає ця шкода, якими неправомірними діями чи бездіяльністю її заподіяно, з яких міркувань виходив позивач визначаючи розмір шкоди, та якими доказами це підтверджується.

За таких обставин, суд приходить до висновку, що позовні вимоги потерпілого щодо стягнення з підсудного моральної шкоди підлягають частковому задоволенню, оскільки в ході розгляду справи було встановлено, що мав місце факт вчинення хуліганських дій підсуднім ОСОБА_1 відносно потерпілого ОСОБА_2

Однак, вказані в цивільному позові обставини, щодо погіршення морального стану, негативних психологічних наслідків та порушень нормальних життєвих звязків, в судовому засіданні не знайшли свого підтвердження в повному обсязі, а тому суд вважає, що з підсудного ОСОБА_1 на користь потерпілого ОСОБА_2 слід стягнути моральну шкоду в розмірі 500 гривень.

Долю речових доказів по справі визначити відповідно до вимог ст. 81 КПК України.

Підстав для зміни міри запобіжного заходу суд не вбачає.

На підставі наведеного, керуючись ст.ст.323, 324 КПК України суд,

П Р И С У Д И В:

ОСОБА_1 визнати винним в скоєні злочину, передбаченого ч.1 ст.296 України і призначити йому покарання по ст.296ч.1 КК України, у виді штрафу в розмірі сімдесяти двох неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 1200 ( одна тисяча двісті) гривень.

Запобіжний захід відносно ОСОБА_1 до вступу вироку в законну силу залишити без змін підписка про невиїзд.

Речовий доказ по справі автомобіль ГАЗ 31105 д/н АВ 4499АЕ, що знаходиться на відповідальному зберіганні у потерпілого ОСОБА_2 повернути останньому.

Цивільний позов задоволити частково: стягнути з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 1100 гривень матеріальної шкоди, та 500 гривень моральної шкоди. В задоволенні решти позовних вимог слід відмовити.

Апеляція на вирок суду першої інстанції може бути подана до апеляційного суду Вінницької області протягом пятнадцяти діб з моменту його проголошення через Іллінецький районний суд.

Головуючий:.