Справа № 742/315/16-к Головуючий у І інстанції ОСОБА_1
Провадження № 11-кп/795/484/2016
Категорія - ст. 185 ч. 3 КК України Доповідач ОСОБА_2
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
25 травня 2016 року колегія суддів судової палати у кримінальних справах апеляційного суду Чернігівської області в складі:

Головуючого-суддіОСОБА_2

суддів - ОСОБА_3 , ОСОБА_4

секретаря судового засідання ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Чернігові в порядку апеляційного розгляду кримінальне провадження, внесене в Єдиний реєстр досудових розслідувань за № 0001902 за апеляційною скаргою обвинуваченого ОСОБА_6 на вирок Прилуцького міськрайонного суду Чернігівської області від 15 лютого 2016 року, щодо

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Прилуки, Чернігівської області, зареєстрованого в АДРЕСА_1 , та фактично проживаючого за адресою АДРЕСА_2 , громадянина України, не працюючого, із середньою освітою, одруженого, на утриманні має малолітню дитину, раніше судимого: Прилуцьким міським судом Чернігівської області 23 грудня 2003 року за ст.ст. 185 ч. 3, 76, 104 КК України до 3 років позбавлення волі з випробуванням з іспитовим строком на 1 рік; Прилуцьким міськрайонним судом Чернігівської області: 20 січня 2005 року за ст.ст. 185 ч. 3, 71 КК України до 3 років 6 місяців позбавлення волі; 09 січня 2008 року за ст. 125 ч. 2 КК України до 150 годин громадських робіт; 25 травня 2010 року за ст. 185 ч. 2 КК України до 4 місяців арешту; 28 квітня 2012 року за ст. 185 ч. 2 КК України до 3 місяців арешту; 17 вересня 2014 року за ст.185 ч. 2 КК України до 6 місяців арешту; 13 липня 2015 року за ст.ст. 185 ч. 2, 75, 76 КК України до 2 років позбавлення волі з випробуванням з іспитовим строком на 1 рік; 30 листопада 2015 року за ст.ст. 185 ч. 2, 309 ч. 1, 70, 71 КК України до 2 років 6 місяців позбавлення волі; 12 січня 2016 року за ст.ст. 185 ч. 2, 186 ч. 2, 70 КК України до 4 років позбавлення волі,

з участю учасників кримінального провадження: прокурора ОСОБА_7 , обвинуваченого ОСОБА_6

В С Т А Н О В И Л А:

До апеляційного суду Чернігівської області надійшла апеляційна скарга обвинуваченого ОСОБА_6 , в якій останній не оспорюючи фактичні обставини кримінального провадження, доведеність своєї вини та кваліфікацію дій просить вирок Прилуцького міськрайонного суду Чернігівської області від 15 лютого 2016 року щодо нього в частині призначеного покарання змінити та призначити більш м`яке покарання ніж визначене судом першої інстанції, посилаючись на незадовільний стан свого здоров`я та те, що має на утриманні малолітню дитину.

Даним вироком ОСОБА_6 визнано винним у пред`явленому обвинуваченні, за ознаками кримінальних правопорушень передбачених ст.ст. 185 ч. 2, 185 ч. 3, 15 ч. 3, 185 ч. 3 КК України і призначено покарання за ст. 185 ч. 2 КК України у виді 3 років позбавлення волі; за ст. 185 ч. 3 КК України у виді 4 років позбавлення волі; за ст.ст. 15 ч. 3; 185 ч. 3 КК України у виді 3 років позбавлення волі.

На підставі ст. 70 КК України за сукупністю кримінальних правопорушень, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим остаточно призначено ОСОБА_6 покарання у виді 4 років позбавлення волі.

На підставі ст. 70 ч. 4 КК України, за сукупністю кримінальних правопорушень, вчинених ОСОБА_6 за вироком Прилуцького міськрайонного суду від 12 січня 2016 р., та інших кримінальних правопорушень, вчинених до постановлення попереднього вироку, за цим вироком, шляхом часткового складання призначених покарань, а саме, до остаточного покарання, призначеного за сукупністю кримінальних правопорушень за цим вироком, частково приєднано покарання за попереднім вироком Прилуцького міськрайонного суду від 12 січня 2016 року, та остаточно призначено ОСОБА_6 покарання у виді 4 років 2 місяців позбавлення волі.

Початок строку відбування покарання ОСОБА_6 визначено рахувати з моменту його затримання, тобто з 17 грудня 2015 року.

На підставі ст. 72 КК України зараховано в строк відбування покарання перебування ОСОБА_6 під вартою в Чернігівському слідчому ізоляторі з 17 грудня 2015 року по 15 лютого 2016 року з розрахунку 1 день попереднього ув`язнення за 2 дні позбавлення волі.

Запобіжний захід обвинуваченому ОСОБА_6 до вступу вироку в законну силу залишено попередній - тримання під вартою.

Стягнуто із обвинуваченого ОСОБА_6 в рахунок відшкодування матеріальної шкоди на користь потерпілих ОСОБА_8 2 380 грн., ОСОБА_9 2 500 грн. та 429 грн. 66 коп. на користь держави в рахунок відшкодування витрат понесених на проведення експертизи по даному кримінальному провадженню.

Питання речових доказів вирішено в порядку ст. 100 КПК України.

Інші учасники кримінального провадження апеляційні скарги на вирок суду не подавали.

Як встановив суд, 07 листопада 2015 року, близько 18 години, точного часу не встановлено, обвинувачений ОСОБА_6 , маючи умисел на заволодіння чужим майном, діючи з корисливих мотивів, з метою власного збагачення, проходячи поряд з інтернет-клубом «Новігатор», який розташований в м. Прилуки по вул. Соборній 10, повторно, шляхом вільного доступу, таємно викрав велосипед марки «Спрінт Аполон», який належить потерпілій ОСОБА_9 , вартістю 2 500 грн. Після чого з викраденим з місця скоєння кримінального правопорушення зник, розпорядившись викраденим на власний розсуд.

20 листопада 2015 року, точного часу не встановлено, ОСОБА_6 , маючи умисел на заволодіння чужим майном, діючи з корисливих мотивів з метою власного збагачення, діючи повторно прибув до господарства потерпілого ОСОБА_8 , що розташоване за адресою АДРЕСА_3 , де перелізши через паркан, таємно викрав буржуйку мангал, яка знаходилась на подвір`ї господарства, вартістю 2 380 грн. Після чого з викраденим з місця скоєння кримінального правопорушення зник, розпорядившись викраденим на власний розсуд.

22 листопада 2015 року, близько 12 години, ОСОБА_6 , маючи умисел на заволодіння чужим майном, діючи з корисливих мотивів, з метою власного збагачення, повторно, прибув до господарства потерпілої ОСОБА_10 , що розташоване за адресою АДРЕСА_4 , де шляхом вільного доступу за допомогою свого знайомого ОСОБА_11 , який не був обізнаний про злочинні наміри останнього, демонтував та таємно викрав одну частину металевих воріт, маючи намір в подальшому викрасти і іншу частину воріт. Після чого, продовжуючи свій злочинний намір, цього ж дня, о 21 год. демонтував та таємно викрав і другу частину воріт, вартістю 4 050 грн. Після чого з викраденим з місця скоєння кримінального правопорушення зник, розпорядившись викраденим на власний розсуд.

08 грудня 2015 року, о 09 год. 00 хв., ОСОБА_6 , маючи умисел на заволодіння чужим майном, діючи з корисливих мотивів з метою власного збагачення, перебуваючи поблизу адміністративної будівлі за адресою м. Прилуки, вул. Котляревського 66, повторно, шляхом вільного доступу, таємно викрав велосипед марки «Вінер», що належить потерпілому ОСОБА_12 , та стояв поблизу вказаної будівлі, вартістю 2 740 грн. Після чого з викраденим з місця скоєння кримінального правопорушення зник, розпорядившись викраденим на власний розсуд.

12 грудня 2015 року, о 11 год. 45 хв., ОСОБА_6 , маючи умисел на заволодіння чужим майном, діючи з корисливих мотивів, з метою власного збагачення, повторно прийшов до господарства ОСОБА_13 , що розташоване за адресою, АДРЕСА_5 , де через розбите скло у вікні будинку, проник в середину приміщення, звідки таємно викрав рами пластикових вікон в розібраному стані, вартістю 400 грн. та не маючи при цьому початкової спроби розпорядитись викраденим майном, був затриманий при виході з подвір`я господарства потерпілою ОСОБА_13 , що не дало змогу ОСОБА_6 вчинити всіх дій, які він вважав необхідними для доведення злочину до кінця.

Заслухавши доповідача, пояснення обвинуваченого ОСОБА_6 на підтримання поданої апеляційної скарги з підстав наведених у неї, думку прокурора, який заперечував проти задоволення апеляційної скарги і просив її залишити без задоволення, а вирок суду без змін, перевіривши матеріали кримінального провадження та обговоривши доводи, наведені в апеляційній скарзі, колегія суддів підстав для її задоволення не вбачає, виходячи з наступного.

Відповідно до ст. 404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Висновок суду про доведеність вини обвинуваченого ОСОБА_6 у вчиненні зазначених у вироку діянь, відповідає фактичним обставинам і підтверджений зібраними у встановленому порядку доказами, яким дана належна юридична оцінка.

З матеріалів кримінального провадження вбачається, що судом першої інстанції, відповідно до вимог ст. 349 ч. 3 КПК України за згодою всіх учасників судового провадження, не досліджувались докази щодо фактичних обставин, а сам обвинувачений ОСОБА_6 повністю визнавав свою вину у вчиненні інкримінованих кримінальних правопорушень.

Кваліфікація дій ОСОБА_6 за ст.ст. 185 ч. 2, 185 ч. 3, 15 ч. 3, 185 ч. 3 КК України є вірною.

Доводи обвинуваченого ОСОБА_6 , викладені в апеляційній скарзі про те, що суд першої інстанції призначив йому занадто суворе покарання не заслуговують на увагу, а зазначені ним обставини судом належним чином враховані при призначенні покарання.

Відповідно до вимог ст. 65 КК України, при призначенні покарання суду необхідно враховувати ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання. Особі, яка вчинила кримінальне правопорушення, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нового кримінального правопорушення.

Вирішуючи питання про вид та міру покарання ОСОБА_6 , суд у відповідності з вимогами ст. 65 КК України призначив його враховуючи ступінь тяжкості вчинених кримінальних правопорушень, з врахуванням ряду обставин, що пом`якшують покарання, в тому числі і тих, на які посилається апелянт в поданій апеляційній скарзі, та особи ОСОБА_6 , який неодноразово притягувався до кримінальної відповідальності, не став на шлях виправлення і знову вчинив кримінальні правопорушення та обґрунтовано прийшов до висновку про призначення покарання останньому у виді позбавлення волі і те, що його виправлення можливе лише в місцях позбавлення волі.

Колегія суддів погоджується з такими висновками суду першої інстанції і підстав для пом`якшення покарання ОСОБА_6 не вбачає, у зв`язку з чим апеляційна скарга останнього не підлягає задоволенню.

Призначене обвинуваченому ОСОБА_6 покарання є достатнім і необхідним для його виправлення та перевиховання.

Вирок суду є законним, обґрунтованим і справедливим, зміні чи скасуванню він не підлягає.

Істотних порушень норм кримінального-процесуального закону при розслідуванні провадження та його розгляду в суді, які були б підставою для скасування ухваленого щодо обвинуваченого судового рішення не встановлено.

Керуючись ст. ст. 376, 404, 407, 419 Кримінального процесуального кодексу України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:
Апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_6 залишити без задоволення, а вирок Прилуцького міськрайонного суду Чернігівської області від 15 лютого 2016 року щодо ОСОБА_6 без змін.

Ухвала суду може бути оскаржена до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом трьох місяців з дня її проголошення, а засудженим, який тримається під вартою, - в той самий строк з дня вручення йому копії ухвали суду.

СУДДІ:

ОСОБА_3 ОСОБА_2 ОСОБА_4