Справа № 203/3009/16-к
Провадження № 1-кс/0203/805/2016
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
30 червня 2016 року Кіровський районний суд міста Дніпропетровська у складі:
слідчого судді ОСОБА_1 ,
при секретарі ОСОБА_2 ,
розглянувши клопотання прокурора Дніпропетровської місцевої прокуратури №3 ОСОБА_3 про арешт майна, заявлене в рамках кримінального провадження №0002574, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 185, ч. 1 ст. 190, ст. 356, ч. 1 ст. 358, ч. 3 ст. 197-1 КК України,
В С Т А Н О В И В:

29 червня 2016 року прокурор звернувся до суду із клопотанням про арешт майна. В обґрунтування клопотання прокурор посилається на те, що 28.06.2013 до Кіровського ВП Дніпропетровського ВП ГУНП в Дніпропетровській області надійшла заява ОСОБА_4 про притягти до кримінальної відповідальності ОСОБА_5 , ОСОБА_6 та ОСОБА_7 , які шахрайським шляхом, як на її думку, заволоділи квартирою АДРЕСА_1 .
В ході досудового розслідування встановлено, що ОСОБА_8 став власником квартири АДРЕСА_1 на підставі наступних правовстановлюючих документів: рішення Кіровського районного суду міста Дніпропетровська від 30.01.2012 (справа №2-3487/11, провадження 2/0418/1378/2012), ухвала Кіровського районного суду міста Дніпропетровська від 03.05.2012 (справа №2-3487/11, провадження 2/0418/1378/2012) та постанова Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 15.06.2012 (справа №2а/0470/6027/12).
Крім того, прокурор обґрунтовує необхідність накладення арешту на майно тим, що вищезазначене рішення суду ухвалено з чисельним порушенням норм матеріального та процесуального права, а також очевидною наявністю підстав та розумних підозр вважати, що квартира АДРЕСА_1 є об`єктом протиправних дій злочинного посягання.
Прокурор просить накласти арешт на квартиру АДРЕСА_2 , із забороною її відчуження, розпорядження та користування.
Слідчий суддя, дослідивши матеріали поданого клопотання, вважає його таким, що не підлягає задоволенню.
Клопотання про фіксування процесуальної дії за допомогою технічного засобу під час розгляду клопотання слідчому судді не надходило і за ініціативою слідчого судді не здійснювалося, що відповідає вимогам ст. 107 КПК України.
За змістом ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.
Відповідно до ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.
Нормою ч. 3 ст. 170 КПК України у випадку, передбаченому п. 1 ч. 2 ст. 170 КПК України, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.
Згідно ч. 10 ст. 170 КПК України арешт може бути накладений у встановленому цим Кодексом порядку на рухоме чи нерухоме майно, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковій формі, в тому числі кошти та цінності, що знаходяться на банківських рахунках чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах, видаткові операції, цінні папери, майнові, корпоративні права, щодо яких ухвалою чи рішенням слідчого судді, суду визначено необхідність арешту майна. Не може бути арештовано майно, якщо воно перебуває у власності добросовісного набувача, крім арешту майна з метою забезпечення збереження речових доказів
Відмовляючи в задоволенні клопотання слідчий суддя виходить з того, що ті обставини, на які посилається прокурор щодо необхідності накладення арешту на квартиру АДРЕСА_1 не знайшли свого підтвердження. Зокрема прокурором не зазначено яким чином він дійшов висновку про незаконність рішення Кіровського районного суду м. Дніпропетровська від 30.01.2012. Крім того, прокурором не зазначено, які саме розумні підозри та очевидна наявність підстав існують для того, щоб вважати квартиру об`єктом протиправних дій, тому зазначене клопотання не підлягає задоволенню.
Керуючись ст. 110, ст.132, 159-162, 167-172, 370-372 КПК України, слідчий суддя
У Х В А Л И В:

Клопотання прокурора Дніпропетровської місцевої прокуратури №3 ОСОБА_3 про арешт майна, заявлене в рамках кримінального провадження №0002574, залишити без задоволення.
Ухвала може бути оскаржена до апеляційного суду Дніпропетровської області протягом п`яти днів з дня її проголошення.
Слідчий суддя ОСОБА_1