Гусятинський районний суд Тернопільської області
Справа № 596/1738/16-к
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
Гусятинський районний суд Тернопільської області в складі:
головуючого судді ОСОБА_1 ,
за участю: секретаря ОСОБА_2
прокурора ОСОБА_3
представника Копичинецької ВК №112 ОСОБА_4 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в селищі Гусятин у режимі відеоконференцзв`язку клопотання засудженого ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Луганськ, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, з середньою освітою, не одруженого, до засудження не працюючого, раніше не судимого про заміну невідбутої частини покарання більш м`яким покаранням у вигляді обмеження волі.
Засудженого: 19.02.2015 року Новоайдарським районним судом Луганської області за ст.ст. 260 ч.2, 263 ч.1, 70 ч.1 КК України на 4 роки позбавлення волі, ухвалою Гусятинського районного суду Тернопільської області від 03.03.2016 року зараховано в строк відбування покарання за вироком Новоайдарського районного суду Луганської області від 19.02.2015 року строк попереднього ув`язнення в період з 15.12.2014 року по 02.06.2015 року у відповідності до ст.72 ч.5 КК України з розрахунку 1 день попереднього ув`язнення за 2 дні позбавлення волі,-
Засуджений ОСОБА_5 звернувся до суду із клопотанням про заміну невідбутої частини покарання більш м`яким покаранням у вигляді обмеження волі на підставі ст. 82 КК України, з тих підстав, що став на шлях виправлення.
В судовому засіданні засуджений підтримав клопотання з підстав наведених у ньому, і просив його задовольнити. Засуджений ОСОБА_5 вказав, що рішення комісії Копичинської ВК 112 від 01.07.2016 року щодо заміни невідбутої частини покарання більш м`яким він не оскаржував. Не працевлаштований на виробництві колонії. Крім того, вказав, що він 21.06.2016 року порушив форму одягу, оскільки вийшов в шортах. Про постанову про накладення дисциплінарного стягнення дізнався 29.06.2016 року проте її не оскаржував. Чому дисциплінарне стягнення, яке відносно нього накладене не зняте та не погашене він не може пояснити. Він частково визнає свою вину у вчиненні злочинів, оскільки він захищав свій дім. І в подальшому таким самим чином би поступив.
Представник Копичинецької ВК 112 в судовому засіданні заперечував щодо заміни невідбутої частини покарання більш м`яким покаранням у вигляді обмеження волі останнього, оскільки він не став на шлях виправлення, має 1-не порушення установленого порядку відбування покарання, за яке було накладено дисциплінарне стягнення та яке не зняте і не погашене у встановленому законом порядку, негативно характеризується.
Прокурор в судовому засіданні висловив думку про відсутність підстав для заміни невідбутої частини покарання більш м`яким покаранням у вигляді обмеження волі засудженому ОСОБА_5 .. Вказав, що клопотання є безпідставним, в задоволенні якого слід відмовити.
Суд, заслухавши засудженого, представника Копичинецької ВК 112, думку прокурора, дослідивши матеріали клопотання, матеріали особової справи засудженого та інші представлені адміністрацією колонії документи щодо засудженого, приходить до висновку, що клопотання не підлягає до задоволення, виходячи з наступних підстав.
Судом встановлено, що ОСОБА_5 19.02.2015 року був засуджений вироком Новоайдарського районного суду Луганської області за ст.ст. 260 ч.2, 263 ч.1, 70 ч.1 КК України на 4 роки позбавлення волі.
Ухвалою Гусятинського районного суду Тернопільської області від 03.03.2016 року ОСОБА_5 зараховано в строк відбування покарання за вироком Новоайдарського районного суду Луганської області від 19.02.2015 року строк попереднього ув`язнення в період з 15.12.2014 року по 02.06.2015 року у відповідності до ст.72 ч.5 КК України з розрахунку 1 день попереднього ув`язнення за 2 дні позбавлення волі.
Початок строку відбування покарання 15.12.2014 року.
Кінець строку відбування покарання 27.06.2018 року.
Засуджений ОСОБА_5 відбув ? строку покарання 27.06.2016 року.
Відповідно до ч. 3, п.2 ч.4 ст. 82 КК України заміна невідбутої частини покарання більш м`яким може бути застосована, якщо засуджений став на шлях виправлення. Заміна невідбутої частини покарання більш м`яким можлива після фактичного відбуття засудженим: не менше половини строку покарання, призначеного судом за корупційний злочин середньої тяжкості, умисний тяжкий злочин чи необережний особливо тяжкий злочин, а також у разі, коли особа раніше відбувала покарання у виді позбавлення волі за умисний злочин і до погашення або зняття судимості знову вчинила умисний злочин, за який вона була засуджена до позбавлення волі.
Свідченням того, що засуджений став на шлях виправлення, є його зразкова поведінка і сумлінне ставлення до праці, додержання режиму відбування покарання.
Згідно ч. 2 ст. 50 КК України покарання має на меті не тільки кару, але й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженим, так і іншими особами.
Як вбачається з матеріалів особової справи засудженого, матеріалів представлених адміністрацією колонії, зокрема з характеристики на засудженого ОСОБА_5 від 10.10.2016 року засуджений під час утримання в слідчому ізоляторі характеризувався посередньо, порушень режиму утримання не допускав. Заохочень та стягнень не мав.
З 15.10.2015 року засуджений відбуває покарання у Копичинецькій виправній колонії УДПтСУ в Тернопільській області (№112). Станом на 10.10.2016 року характеризується негативно, допустив 2 (два) порушення установленого порядку відбування покарання, за які були накладені дисциплінарні стягнення, з яких 1 (одне) достроково не зняте та не погашене у встановленому законом порядку. Адміністрацією колонії не заохочувався.
З часу прибуття в колонію по даний час на виробництві колонії не працевлаштований і з проханням забезпечити його роботою не звертався, хоча на виробництві установи була можливість забезпечити його роботою. У взаємовідносинах з іншими засудженими не конфліктний. Дотримується правомірних та ввічливих взаємовідносин з персоналом. Намагається утримувати в чистоті та порядку спальне місце та приліжкову тумбочку, має охайний зовнішній вигляд. Не приділяє уваги до необхідності дбайливого ставлення до майна установи і предметів, якими користується при виконанні дорученої роботи, здійснення за ними належного догляду, використання їх тільки за призначенням. До виконання законних вимог персоналу установи виконання покарань ставиться не завжди сумлінно, через особисту неорганізованість. Виконує роботи із самообслуговування, має достатніх рівень необхідних навичок. Безвідповідально ставиться до виконання робіт із благоустрою установи, не вбачає суспільної необхідності у їх виконанні. Участі у програмах диференційованого виховного впливу на засуджених не приймає. Соціальні зв`язки з рідними та близькими підтримує шляхом листування, отримує від них посилки. Вину в скоєних злочинах визнав частково. Позову на виконанні за виконавчими листами не має.
За статейними ознаками заохочувальній нормі закону щодо зміни умов тримання згідно ст. ст. 100, 101 КВК України підлягав після фактичного відбуття 1/3 частини призначеного судом строку покарання - 28.10.2015 року. Постійно - діючою комісією Копичинської виправної колонії УДПтСУ в Тернопільській області (№112) не розглядався.
За статейними ознаками заохочувальній нормі закону щодо заміни невідбутої частини покарання більш м`яким, згідно ст. 82 КК України підлягав після фактичного відбуття 1/2 частини призначеного судом строку покарання - 27.06.2016 року. Постійно - діючою комісією Копичинської виправної колонії УДПтСУ в Тернопільській області (№112) засудженому відмовлено у застосуванні до нього ст.82 КК України як такому, що не став на шлях виправлення, (протокол № 18 від 01.07.2016 року).
За статейними ознаками заохочувальній нормі закону у вигляді умовно - дострокового звільнення від відбування покарання згідно ст.81 КК України підлягає після фактичного відбуття 2/3 частини призначеного судом строку покарання 25.02.2017 року.
Як вбачається з матеріалів клопотання, особової справи засудженого ОСОБА_5 , останній відбув передбачений п.2 ч.4 ст. 82 КК України строк у зв`язку з чим виникла можливість вирішення питання щодо заміни невідбутої частини покарання більш м`яким.
При цьому, згідно матеріалів особової справи засуджений ОСОБА_5 за час відбування покарання допустив 2 порушення встановленого порядку відбування покарання за вчинення яких накладені дисциплінарні стягнення. Одне із стягнень достроково не зняте та не погашене у встановленому законному порядку.
01 липня 2016 року рішенням постійно-діючої комісії при Копичинецькій ВК №112 (протокол №18) відмовлено засудженому ОСОБА_5 в заміні невідбутої частини покарання більш м`яким, як такому, що не став на шлях виправлення. Рішення комісії про відмову у застосуванні ст.82 КК України засуджений ОСОБА_5 не оскаржував. Дане рішення набрало законної сили.
Такі висновки адміністрації Копичинецької ВК 112 суд бере до уваги так як вони для вирішення питання мають пріоритетне значення, оскільки саме на адміністрацію установи покладені обов`язки по виправленню і перевихованню засуджених та дослідженню їх морально психологічних чинників, які впливають на цей процес.
При цьому, суд бере до уваги, що протягом періоду з 01.07.2016 року до 02.08.2016 року, тобто з моменту відмови комісії у застосуванні ст. 82 КК України до звернення засудженого ОСОБА_5 із клопотанням до суду, засуджений ОСОБА_5 заохочень за сумлінну поведінку та ставлення до праці не отримував, що свідчить про відсутність будь - яких змін у поведінці та ставленні засудженого до праці.
Факт відбуття засудженим ? строку покарання на думку суду не є підставою та достатнім при вирішенні питання про заміну невідбутої частини покарання більш м`яким у виді обмеження волі.
Небажання працювати засудженого, відсутність заохочень, негативна характеристика засудженого з боку адміністрації колонії свідчить про те, що засуджений ОСОБА_5 не став на шлях виправлення.
Крім того, на переконання суду, незважаючи на те, що на час розгляду клопотання 1 з двох дисциплінарних стягнень ОСОБА_5 було вже погашене, його наявність підтверджує негативну характеристику засудженого.
Враховуючи вимоги закону, встановленні обставини, позицію засудженого про те, що він сумлінною поведінкою та ставленням до праці став на шлях виправлення є передчасною і не обумовлена достатніми підставами, оскільки матеріали клопотання, особової справи засудженого та інші матеріали, представлені Копичинецькою ВК 112 в своїй сукупності не свідчать про досягнення мети, передбаченої ст.50 КК України - виправлення засудженого та запобігання вчиненню нових злочинів.
За таких обставин, враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що оскільки передбаченої ст.82 КК України обов`язкової підстави заміни невідбутої частини покарання більш м`яким засудженим ОСОБА_5 на даний час не виконано, засуджений на час звернення до суду не став на шлях виправлення, а тому у задоволенні клопотання засудженого ОСОБА_5 про заміну йому невідбутої частини покарання більш м`яким слід відмовити.
На підставі наведеного та керуючись, ст.82 КК України, постановою Пленуму Верховного Суду України №2 від 26.04.2002 року Про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміну невідбутої частини покарання більш м`яким, ст.ст. 537, 539, 392 КПК України, суд,-
Відмовити в задоволенні клопотання засудженого ОСОБА_5 про заміну невідбутої частини покарання більш м`яким покаранням у вигляді обмеження волі.
Ухвала може бути оскаржена до Апеляційного суду Тернопільської області, шляхом подачі апеляційної скарги через Гусятинський районний суд Тернопільської області протягом 7 днів з дня її оголошення, а засудженим у той же строк, з моменту вручення копії ухвали.

Суддя- підпис
З оригіналом вірно
Суддя Гусятинського районного суду ОСОБА_1