АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження №11кп/778/747/16 Доповідач в 2 інст. ОСОБА_2
Категорія ч.2 ст.185 КК України
УХВАЛА
10 травня 2016 року місто Запоріжжя

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду Запорізької області в складі

ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

секретар ОСОБА_5 ,

розглянула в апеляційному порядку у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження №0004754 від 17 жовтня 2015 року щодо

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який народився в м. Запоріжжі, громадянина України, зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше неодноразово засудженому, обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.185 КК України,

за участю прокурора ОСОБА_7 ,

обвинуваченого ОСОБА_6 ,

захисника ОСОБА_8 .

З апеляційною скаргою на вирок Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 25 березня 2016 року до апеляційного суду звернувся обвинувачений ОСОБА_6 зазначеним вироком ОСОБА_6 засуджено за ч.2 ст.185 КК України до 2 років позбавлення волі; у порядку ст.71 КК України до призначеного покарання частково приєднано покарання, не відбуте за вироком Ленінського районного суду м. Запоріжжя від 22.05.2015 за ч.2 ст.185 КК України, призначено ОСОБА_6 остаточно міру покарання у вигляді 4 (чотирьох) років 2 (двох) місяців позбавлення волі. Запобіжний захід щодо ОСОБА_6 у вигляді застави до набрання вироком законної сили залишено без змін. Зазначено, що строк відбування покарання за вироком підлягає відрахуванню з моменту приведення вироку до виконання. На підставі ч.5 ст.72 КК України (в редакції Закону від 26.11.2015 року) ухвалено зарахувати ОСОБА_6 в строк відбутого покарання час його тримання під вартою в період з 22 жовтня 2015 року до 15 грудня 2015 року включно (55 календарних днів-1 місяць 23 дня), з розрахунку день за два, що за визначеним ч.5 ст.72 КК України порядком зарахування покарань відповідає 3 місяцям 16 дням позбавлення волі.

Стягнуто з ОСОБА_6 на користь держави 1227 грн. 60 коп. процесуальних витрат. Вирішена доля речових доказів у кримінальному провадженні.

В апеляційній скарзі обвинувачений ОСОБА_6 , не оспорюючи обставин провадження, доведеність вини та юридичну кваліфікацію своїх дій, просить вирок суду, змінити, та призначити йому покарання із застосуванням ст.ст.69, 75 КК України. В обґрунтування своїх вимог вказує на наявність обставин, що пом`якшують покарання а саме: міцні соціальні зв`язки і наявність хронічного захворювання.

За вироком суду, ОСОБА_6 , визнано винним та засуджено за те, що він 17 жовтня 2015 року у період часу з 03 години 00 хвилин до 04 години 00 хвилин маючи умисел на таємне викрадення чужого майна, діючи повторно, із корисливих мотивів, зламав замок дверей автомобіля ЗАЗ «1102» у кузові білого кольору, державний номер НОМЕР_1 , який стояв біля будинку 27 по вул. Матросова у м. Запоріжжя, проник до салону автомобіля, відкрив капот, реалізовуючи свій злочинний умисел, зняв клеми, та витягнув акумулятор фірми «WESTA» на 480 А, 50 Ач, вартістю 502 гривні 93 копійки, тим самим таємно викрав майно, яке належало потерпілому ОСОБА_9 , завдавши останньому збитку на суму 502 гривні 93 копійки.

Заслухавши доповідь судді; обвинувачуваного та його захисника, які підтримали апеляційну скаргу, просили змінити вирок в частині призначеного покарання; прокурора, яка заперечувала проти задоволення апеляційної скарги, і наполягала на законності та обґрунтованості вироку суду першої інстанції; перевіривши матеріали кримінального провадження та обговоривши доводи викладені в апеляційній скарзі, колегія суддів вважає, що остання не підлягає задоволенню, з наступних підстав.

Висновки суду щодо доведеності вини ОСОБА_6 , у вчиненні кримінального правопорушення зазначеного у вироку, засновані на доказах здобутих в порядку передбаченому нормами КПК України, досліджених у судовому засіданні, належним чином оцінених судом, і є обґрунтованими.

Дії ОСОБА_6 судом кваліфіковані вірно за ч.2 ст.185 КК України, як таємне викрадення чужого майна (крадіжка) вчинена повторно.

Доведеність вини й кваліфікація дій обвинуваченого ніким з учасників провадження не оспорюється.

Покарання обвинуваченому ОСОБА_6 , суд призначив у відповідності з положеннями Загальної частини КК України, та з дотриманням вимог ст.65 КК України. При цьому суд врахував ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного, який раніше неодноразово судимий, свою вину у вчиненому визнав в повному обсязі, за місцем проживання характеризується задовільно, має хронічне захворювання. Обставинами, що пом`якшують покарання, суд визнав щире каяття, та часткове відшкодування завданої шкоди потерпілій. Обставин, що обтяжує покарання, суд не встановив.

З урахуванням викладеного, фактичних обставин справи, та відомостей про особу обвинуваченого у їх сукупності, колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції про необхідність призначення ОСОБА_6 , покарання у вигляді позбавлення волі, в межах санкції статті за скоєне ним кримінальне правопорушення.

Також, колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції що підстав для застосування ст.69, 75 КК України при призначенні покарання ОСОБА_6 відсутні адже ОСОБА_6 вчинив вказаний злочин в період випробувального терміну.

Мотиви з яких суд не застосував ст.69, 75 КК України суд навів у вироку. З цими доводами також погодилася й колегія суддів апеляційної інстанції. Додаткових доказів на підтвердження викладених в апеляції доводів обвинувачений та захисник не надали. Остаточне покарання за сукупністю вироків визначено судом першої інстанції з дотриманням вимог кримінального закону.

Доводи викладені в апеляційній скарзі обвинуваченого, при ухвалені вироку судом першої інстанції вже враховані, та правильність висновків суду не спростовують.

Порушень кримінального процесуального закону, які тягнуть скасування або зміну вироку суду першої інстанції, при апеляційному розгляді не встановлено.

Керуючись ст.ст.404, 405, 407, 418, 419 КПК України, колегія суддів

ухвалила:
апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_6 залишити без задоволення, а вирок Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 25 березня 2016 року щодо останнього за ч.2 ст.185 КК України, - без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення, і може бути оскаржена безпосередньо до суду касаційної інстанції, протягом трьох місяців з дня її проголошення.

Судді:
ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4