Провадження № 1-кп/643/701/16
Справа № 643/7970/16-к
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
02.08.2016 року м. Харків

Московський районний суд м. Харкова у складі:

головуючий суддя - ОСОБА_1 ,

секретар - ОСОБА_2 ,

за участі прокурора - ОСОБА_3 ,

обвинуваченого - ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Харкові кримінальне провадження №0003399 від 25.04.2016, яке надійшло від Харківської місцевої прокуратури №4 за обвинуваченням

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Харкова, громадянина України, маючого середню освіту, офіційно не працевлаштованого, раніше судимого: 02.12.2009 Апеляційним судом Харківської області за ч. 1 ст. 14, пп. 1, 6, 11, 12 ч. 2 ст. 115 КК України до 13 років 6 місяців позбавлення волі з конфіскацією майна; 12.04.2011 Ухвалою Вищого спеціалізованого суду України засуджено за пп. 6, 11, 12 ч. 2 ст. 115 КК України до 13 років 6 місяців позбавлення волі з конфіскацією майна; звільнений 28.01.2016 з ВК № 42 Волинської області у зв`язку з відбуттям строку покарання, фактично мешкаю чого без реєстрації за адресою: АДРЕСА_1 ,

- у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 186 КК України,

В С Т А Н О В И В :

24.04.2016 приблизно о 15.40 годині, ОСОБА_4 , знаходячись в районі будинку 36-а по вул. Тимурівців м. Харкова, біля під`їзду № 5, побачив раніше незнайому йому ОСОБА_5 , в руці яка тримала мобільний телефон «Samsung Galaxy A-5», після чого вирішив ним відкрито заволодіти. Далі, ОСОБА_4 , у вказаний час підійшов до ОСОБА_5 та, реалізуючи раптово виниклий у нього злочинний умисел, направлений на відкрите заволодіння чужого майна, діючи умисно, з корисливих мотивів, упевнившись, що за його діями ніхто не спостерігає, шляхом ривку вирвав з руки ОСОБА_6 вищевказаний мобільний телефон, вартістю згідно висновку судово-товарознавчої експертизи № 187 від 09.06.2016 - 7500 гривень, в якому знаходились карта пам`яті ємністю 16 Гб вартістю 120 гривень, сім-картка оператора «Лайф» вартістю 20 гривень, а всього на загальну суму 7640 гривень.

Після цього, ОСОБА_4 з місця скоєння ним кримінального правопорушення зник, чим спричинив потерпілій ОСОБА_5 матеріальний збиток на вищевказану суму.

Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 свою винуватість у вчиненні інкримінованого йому злочину, передбаченого ч.1 ст.186 КК України, визнав повністю, зазначив про те, що він розумів, що скоював злочин, та щиро розкаялася у його вчинені, причину скоєння ним злочину пояснив як необдуманою поведінкою, та знаходження у скрутному матеріальному становищі. Обвинувачений у суді показав, що дійсно 24.04.2016 приблизно о 15.40 годині, він перебував біля 5-го під`їзду, будинку №36-а по вул. Тимурівців м. Харкова, де побачив раніше незнайому йому дівчину, в руці якої був мобільний телефон «Samsung Galaxy A-5». Він підійшов до неї, та ривком вирвав з руки потерпілої її мобільний телефон. Після чого, з місця скоєння ним злочину втік. В цей же день біля 16 годин, він прийшов до приміщення ломбарду на пр-ті Тракторобудівників в м. Харкові, де пред`явив свій паспорт та здав мобільний телефон, яким відкрито заволодів у потерпілої, за що отримав приблизно суму у розмірі 3000 тисяч гривень, яку витратив на особисті потреби.

Обвинувачений ОСОБА_4 у суді зазначив, що ним в ході досудового розслідування по справі в добровільному порядку була в повному обсязі відшкодована потерпілій, спричинена матеріальна шкода.

За таких обставин справи, згідно положень ч. 3 ст. 349 КПК України, враховуючи, що проти цього не заперечували учасники судового провадження, суд визнав недоцільним дослідження доказів щодо обставин справи, які ніким не оспорюються. При цьому судом встановлено, що зазначені особи правильно розуміють зміст цих обставин, добровільність їх позицій не викликає сумнівів. Судом роз`яснено, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.

Суд вважає доведеною винуватість ОСОБА_4 у скоєні ним злочину, та кваліфікує дії обвинуваченого за ч.1 ст.186 КК України, оскільки він скоїв відкрите викрадення чужого майна (грабіж), який відповідно до ст.12 КК України є злочином середньої тяжкості.

Судом вивчалась особа обвинуваченого, так ОСОБА_4 офіційно не працевлаштований, раніше судимий, а саме: 02.12.2009 Апеляційним судом Харківської області за ч. 1 ст. 14, пп. 1, 6, 11, 12 ч. 2 ст. 115 КК України до 13 років 6 місяців позбавлення волі з конфіскацією майна; 12.04.2011 Ухвалою Вищого спеціалізованого суду України засуджено за пп. 6, 11, 12 ч. 2 ст. 115 КК України до 13 років 6 місяців позбавлення волі з конфіскацією майна; звільнений 28.01.2016 з ВК № 42 Волинської області у зв`язку з відбуттям строку покарання, на обліку у лікарів психіатра та нарколога не перебуває, має місце мешкання, за яким проживає без реєстрації.

При вирішенні питання про вид та міру покарання ОСОБА_4 суд враховує його щире каяття, добровільне відшкодування завданого збитку, та визнає ці обставини, відповідно до ст.66 КК України, такими, що пом`якшують його покарання. Обставин, що обтяжують покарання останнього, які передбачені ст. 67 КК України, судом не визнано.

З урахуванням викладеного, суд вважає за необхідне призначити обвинуваченому покарання за ч.1 ст. 186 КК України у виді позбавлення волі в межах санкції частини статті, за якою кваліфіковані його дії.

Враховуючи наявність пом`якшуючих обставин, даних про особу винного, а також те, що, відповідно до ст. 50 КК України, покарання має на меті не тільки кару, але й виправлення засудженого, не має за мету спричинити фізичні страждання або принизити людську гідність, суд на підставі викладеного вважає можливим обрати обвинуваченому ОСОБА_4 міру покарання, яка не пов`язана з реальним позбавленням волі, тобто з випробуванням з іспитовим строком із застосуванням ст.75,ч.1 п.п.2, 3 ст.76 КК України.

Запобіжний захід відносно ОСОБА_4 , обраний раніше у вигляді домашнього арешту, суд вважає доцільним залишити до набрання вироку чинності.

Потерпіла, ОСОБА_5 в заяві від 21.07.2016 зазначила, що цивільний позов заявляти не бажає, оскільки, спричинена матеріальна шкода відшкодована у повному обсязі.

Долю речових доказів суд вирішує відповідно до ст.100 КПК України. Процесуальні витрати, які пов`язані із залученням експертів під час здійснення досудового розслідування відсутні.

Керуючись ст. ст. 369-371, 373, 374 КПК України, суд
ЗАСУДИВ:

ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст.186 КК України та призначити йому покарання у виді 3 (трьох) років позбавлення волі.

На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбування призначеного покарання з випробуванням з іспитовим строком на 2 (два) роки.

Згідно ч.1 п.п.2, 3ст. 76 КК України покласти на ОСОБА_4 обов`язки не виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу кримінально-виконавчої інспекції, повідомляти кримінально-виконавчу інспекцію про зміну місця проживання, роботи або навчання.

Речові докази по справі: коробку від мобільного телефону «Samsung Galaxy A-5», який переданий ОСОБА_5 повернути власнику ОСОБА_5 .

Вирок може бути оскаржений з підстав, передбачених статтею 394 КПК України, до апеляційного суду Харківської області через Московський районний суд м. Харкова протягом 30 днів з дня його проголошення.

Копію вироку вручити негайно після його проголошення ОСОБА_4 та прокурору.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Суддя: ОСОБА_1