11-сс/775/182/2016(м)
263/8439/16-к

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 липня 2016 року м. Маріуполь

Колегія суддів Судової палати у кримінальних справах та справах про адміністративні правопорушення Апеляційного суду Донецької області в м. Маріуполі у складі:

суддів: ОСОБА_1 ,

ОСОБА_2 ,

ОСОБА_3 ,

при секретарі судового засідання ОСОБА_4 ,

за участю прокурора ОСОБА_5 ,

за участю підозрюваного ОСОБА_6

та його захисника ОСОБА_7 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні матерілаи досудового розслідування у кримінальному провадженні № 00485 від 06 листопада 2013 року, за апеляційною скаргою захисника ОСОБА_7 , діючого в інтересах підозрюваного ОСОБА_6 , на ухвалу слідчого судді Жовтневого районного суду м. Маріуполя Донецької області від 08 липня 2016 року про застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту відносно ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.286 КК України,

в с т а н о в и л а:

в провадженні СУ ГУ НП в Донецькій області знаходяться матеріали досудового розслідування у кримінальному провадженні № 0000485 від 06 листопада 2013 року, за підозрою ОСОБА_6 у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.286 КК України.

Органом досудового розслідування ОСОБА_6 підозрюється у порушенні правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що заподіяли потерпілій ОСОБА_8 тяжке тілесне ушкодження, відповідальність за яке передбачена ч.2 ст.286 КК України.

Досудовим слідством встановлено: 06 листопада 2013 року, приблизно о 05 годині 45 хвилин,у світлий час доби, водій ОСОБА_6 , на підставі посвідчення водія НОМЕР_1 та свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_2 , керував технічно справним автомобілем марки «TOYOTA LANDCRUISER» реєстраційний номерний знак НОМЕР_3 та здійснював рух по проїзній частині проспекту Нікопольського (Ілліча) зі сторони вулиці М.Мазая у напрямку вулиці Левченка в Кальміуському (Іллічівському)районі м. Маріуполя Донецької області

Рухаючись на автомобілі марки «TOYOTA LANDCRUISER» у вказаному напрямку та під`їжджаючи в зазначений час на перехрестя проспекту Нікопольського з провулком Прокатним, на якому встановлено світлофорний об`єкт, який працював у режим миготіння жовтого сигналу, водій ОСОБА_6 , діючи у порушення вимог п.18.1 Правил дорожнього руху України, діючи необережно, проявляючи злочинну самовпевненість, а саме об`єктивно маючи можливість спостерігати, що попереду зліва направо перпендикулярно проїжджу частину проспекту Нікопольського по нерегульованому пішохідному переходу перетинає пішохід ОСОБА_8 , не врахував дорожню обстановку, відповідно не зреагував на її зміну, а саме рухом пішохода через проїжджу частину проспекту Нікопольського, не вжив негайних заходів для зменшення швидкості аж до повної зупинки керованого ним транспортного засобу або безпечного об`їзду пішохода що спричинило наїзд передньою правою бічною частиною автомобіля марки «TOYOTA LANDCRUISER» із правою частиною тіла пішохода ОСОБА_8 .

В результаті наїзду пішохід ОСОБА_8 впала на проїжджу частину проспекту Нікопольського.

Внаслідок зазначеної дорожньо-транспортної події пішоходу ОСОБА_8 , 1948 року народження, були заподіяні тілесні ушкодження: відкритий осколковий перелом обох кісток правої гомілки в нижній третині зі зміщенням, з розтрощуванням і відшаруванням м`яких тканин по задній поверхні правої гомілки, збиті рани правого і лівого ліктьових суглобів, які відносяться до тяжких тілесних ушкоджень, як небезпечних для життя в момент їх заподіяння.

30 червня 2016 року ОСОБА_6 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.286 КК України.

05 липня 2016 року до слідчого судді Жовтневого районного суду м. Маріуполя Донецької області звернувся слідчий СУ ГУ НП в Донецькій області ОСОБА_9 із клопотанням, погодженим з прокурором прокуратури Донецької області ОСОБА_5 , про застосування відносно ОСОБА_6 запобіжного заходу у виді тримання під вартою, строком на 60 діб.

Ухвалою слідчого судді Жовтневого районного суду м. Маріуполя Донецької області від 08 липня 2016 року у задоволенні вказаного вище клопотання відмовлено, застосовано щодо підозрюваного ОСОБА_6 запобіжний захід у виді домашнього арешту строком на 2 місяці, тобто до 06 вересня 2016 року; покладені на підозрюваного обов`язки: прибувати по першому виклику до слідчого на визначений ним час; не відлучатися з місця, в якому він проживає, за адресою: АДРЕСА_1 , без дозволу слідчого, прокурора або суду щодня в період часу з 22.00 год. до 06.00 год.

Не погодившись із судовим рішення, захисник ОСОБА_7 , діючий в інтересах підозрюваного ОСОБА_6 , надав апеляційну скаргу, в якій просив ухвалу слідчого судді скасувати, й ухвалити нову, якою обрати відносно підозрюваного більш м`який вид запобіжного заходу у виді особистого зобов`язання або особистої поруки.

В обґрунтування доводів апеляційної скарги, захисник зазначив, що розглядаючи клопотання слідчого, суд не в достатній мірі звернув увагу на наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_6 кримінального правопорушення, вагомість наявних доказів у справі та послався на вибіркові докази, надані слідчим під час досудового розслідування, які є суперечливими та не ґрунтуються на матеріалах справи.

Вважає, що під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу прокурор не довів наявність всіх обставин, передбачених частиною першою ст.194 КПК України, у зв`язку з чим у слідчого судді не було підстав для застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту, хоча останній більш м`який запобіжний захід, ніж той, який зазначений у клопотанні слідчий.

Заслухавши суддю-доповідача, підозрюваного ОСОБА_6 та його захисника - адвоката ОСОБА_7 , які підтримали апеляційну скаргу захисника, просили ухвалу слідчого судді скасувати і ухвалити нову, якою у задоволенні клопотання слідчого про продовження строків тримання під вартою відмовити та обрати відносно підозрюваного ОСОБА_6 більш м`який запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання або особистої поруки; прокурора, який відстоював законність і обґрунтованість прийнятого судом рішення, заперечував відносно задоволення апеляційної скарги захисника, перевіривши матеріали справи й обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що вона підлягає задоволенню з огляду на наступне.

Органом досудового розслідування ОСОБА_6 підозрюється у порушенні правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що заподіяли потерпілій ОСОБА_8 тяжкі тілесні ушкодження, відповідальність за яке передбачена ч.2 ст.286 КК України.

Під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу, слідчий суддя встановив, що надані прокурором докази доводять наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним кримінального правопорушення, з чим не може не погодитися колегія суддів.

Разом з тим, слідчий суддя обґрунтовано прийшов до висновку про те, що в судовому засіданні були спростовані доводи сторони обвинувачення про те, що ОСОБА_6 переховувався від органів досудового слідства, у зв`язку з чим перебував у розшуку, оскільки постанова про розшук була винесена 06 липня 2016 року, а вже 07 липня 2016 року підозрюваний з`явився до слідчого разом зі своїм захисником, не знаючи при цьому про оголошення його у розшук, мав постійне місце мешкання та роботи.

Таким чином, прокурором не було доведено наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених ст.177 КПК України, і на які вказав слідчий та прокурор у клопотанні, про що також у своєї ухвалі обґрунтовано зазначив слідчий суддя.

При таких обставинах у відповідності до ч.3 ст.194 КПК України слідчий суддя, суд має права зобов`язати підозрюваного прибувати за кожною вимогою до суду або іншого органу державної влади, визначеного слідчим суддею, судом, оскільки прокурор довів обставини, передбачені пунктом 1 частини першої цієї статті, але не довів обставини передбачені пунктами 2 и 3 частинами першої цієї статті.

З урахуванням викладеного, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга захисника ОСОБА_7 , діючого в інтересах підозрюваного ОСОБА_6 , підлягає задоволенню, відповідно до ч.3 ст.407 КПК України за наслідками апеляційного розгляду апеляційний суд скасовує ухвалу слідчого судді та постановляє нову ухвалу, якою вважає за можливим застосувати щодо підозрюваного ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді особистого зобов`язання.

Керуючись ст.ст. 404, 405, 407, 418, 419, 422 КПК України, колегія суддів

у х в а л и л а:

апеляційну скаргу захисника ОСОБА_7 , діючого в інтересах підозрюваного ОСОБА_6 , задовольнити.

Ухвалу слідчого судді Жовтневого районного суду м. Маріуполя Донецької області від 08 липня 2016 року про застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту відносно ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , скасувати.

Постановити нову ухвалу, якою клопотання слідчого відділу слідчого управління Головного управління Національної поліції в Донецькій області ОСОБА_9 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_6 задовольнити частково.

Застосувати щодо підозрюваного ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання.

Покласти на підозрюваного ОСОБА_6 обов`язки:

- прибувати до слідчого, прокурора, суду на визначений час;

- повідомляти слідчого, прокурора, суд про зміну свого місця проживання та місця роботи.

Роз`яснити підозрюваному ОСОБА_6 , що в разі невиконання покладених на нього обов`язків до нього може біти застосований більш жорсткий запобіжний захід і на нього може бути накладено грошове стягнення.

Судове рішення суду апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту його оголошення.

Ухвала є остаточною та оскарженню не підлягає.

Судді:

_______________ _______________ ________________

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3