Справа № 1-41/12
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

6 березня 2012 року м.Кременчук.

Кременчуцький районний суд Полтавської області в складі :

головуючого судді Святської О.В.

з участю секретаря Клонової І.М.,

прокурора Яременко О.І.,

адвоката ОСОБА_1,

представника потерпілого ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м .Кременчуці кримінальну справу за звинуваченням

ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця ІНФОРМАЦІЯ_2,

громадянина України, ІНФОРМАЦІЯ_3, ПП, мешкає м.Кременчук Полтавської області,

пров.Вагонний, 4 в силу ст.89 КК України раніше не судимого ,

у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст.122 КК України,-

встановив :

У вересні 2011 року ОСОБА_4 з дозволу ОСОБА_5 залишив на зберігання на подвір»ї останнього за адресою с.Садки Кременчуцького району Полтавської області, вул.Молодіжна , 27 драбину, яка належить іній особі.

1 листопада 2011 року близько 16 години 30 хвилин ОСОБА_3, перебуваючи поряд з подвір»ям ОСОБА_5 за адресою с.Садки Кременчуцького району Полтавської області, вул.Молодіжна , 27, під час сварки, яку розпочав та спровокував ОСОБА_5 з приводу повернення драбини, ОСОБА_3 наніс ОСОБА_5 удар шоломом по правій руці, від якого потерпілий впав на праве коліно. Після цього потерпілий потягнув ОСОБА_3 на себе, та впавши на землю вони продовжували наносити один одному удари, доки їх не розборонили. Внаслідок вказаних дій підсудного потерпілому ОСОБА_5 були спричинені середньої тяжкості тілесні ушкодження .

Підсудний свою вину у вчиненні встановленого судом злочину не визнав повністю. Не заперечує , що дійсно замахнувся на потерпілого шоломом, та попав по руці останнього, але вказує, що ОСОБА_5 перший розпочав бійку. Так, 1.11.2012 року він приїхав до двору ОСОБА_5, де з дозволу останнього місяць тому залишив драбину, яку йому позичив для роботи ОСОБА_6, але потерпілий відмовився повернути драбину, вказавши, що спочатку він винен йому налагодити Інтернет. Так як він не був зобов»язаний це робити, він відмовився, на що отримав відмову ОСОБА_5 повернути драбину. Через деякий час приїхав ОСОБА_6, який особисто розмовляв з потерпілим, але той знов повторив свою вимогу та відмовився повернути драбину господарю. Після цього ОСОБА_6 поїхав, він, ОСОБА_3 розвернувся та пішов у бік до свого мопеда, щоб поїхати, але його наздогнав ОСОБА_7, який постійно кричав та вимагав повернення дзвоника, що він зняв з його дверей , та в цей момент відчув удари по голові кулаком. Після цього він схопив з мопеда шолом та відмахнувся від ОСОБА_5, і удар прийшовся по руці останнього. З позовом не згоден повністю.

Незважаючи на те, що підсудний не визнає свою вину, його винність повністю доведена доказами, що досліджені в судому засіданні, які є належними і допустимими :

- показаннями в засіданні потерпілого ОСОБА_5, який пояснив, що раніше був знайомий з

підсудним, який проводив у нього Інтернет, та у вересні 2011 року залишив драбину. 1.11.2012 року ОСОБА_3 зателефонував йому , та сказав, що хоче забрати драбину, але він йому повідомив, що віддасть її лише якщо той налагодить йому Інтернет. Через деякий час він, потерпілий прийшов додому, біля двору зустрів підсудного, який вимагав повернути драбину, при цьому той казав, що це не його драбина, але ОСОБА_5 знов відмовив. Через деякий час ОСОБА_5 вийшов за двір та розмовляв з раніше йому незнайомим чоловіком, що приїхав на синій Хонді, який просив повернути драбину, але отримав відмову. Після цього чоловік поїхав, підсудний пішов до свого мопеду, а він, потерпілий, пішов за ним, та питав, коли той починить Інтернет та віддасть кнопку з дзвоника з гаражу. Після цього ОСОБА_3 повернувся та замахнувся на нього шоломом, а він прикрився рукою, внаслідок чого отримав травму руки, та впав на праве коліно. Потім вони билися з підсудним на землі, та його батько їх розбороняв. Договору з ОСОБА_3 на обслуговування Інтернету не має, про те, що драбина належить іншій людині обізнаний ; чому не повернув драбину пояснити не зміг;

- показаннями в судовому засіданні свідка ОСОБА_8, який пояснив, що потерпілий його

син. 1.11.2011 року він був присутній під час сварки сина з підсудним, син дійсно не віддавав драбину, вимагав налаштування Інтернету. ОСОБА_3 взяв шолом та вдарив сина , по голові не попав, син підставив руку та впав на праве коліно;

- показаннями в засіданні свідка ОСОБА_9 , яка пояснила , що є дружиною потерпілого.1.11.2011 року ОСОБА_4 приходив за драбиною, але вона не знала, де вона, і зателефонувала чоловіку. Пізніше прийшов чоловік, який розмовляв з ОСОБА_4, потім знов виходив на двір до підсудного. Вона особисто виходила на двір, коли якісь чоловік сідав у синю машину та від»їзджав. ОСОБА_3 при цьому йшов до мопеду, а ОСОБА_5 йшов за ним та вимагав відремонтувати Інтернет та повернути кнопку дзвоника. ОСОБА_3 підійшов до мопеда, взяв шолом та ударив чоловіка по кісті ;

- показаннями свідка ОСОБА_6, який пояснив, що давав ОСОБА_3 свою драбину для користування ; драбина дорога та майже нова. 1.11.2012 року йому подзвонив ОСОБА_3 та сказав, що йому не повертає драбину людина, якій він залишив її на зберігання. Він приїхав за адресою, що сказав підсудний, розмовляв з ОСОБА_5, який сказав, що драбини не має, його не знає, нічого повертати не буде, після чого він сів в автомобіль та поїхав. У заднє скло автомобіля він бачив бійку, але хто розпочав не бачив та не зупинявся,

- показаннями свідка ОСОБА_10, дані ним під час досудового слідства ( а.с34-35), згідно яких він з ОСОБА_3 був поряд подвір»я ОСОБА_5 , який не повертав драбину, кричав, та коли вони стали відходити від двору до мопеда, на якому приїхали, ОСОБА_5 наздогнав ОСОБА_3. та наніс удар долонею по обличчю останнього, а ОСОБА_3 схопив мотоциклетний шолом і замахнувся на ОСОБА_5, щоб вдарити по обличчю , але той прикрився рукою, куди і прийшовся удар;

- висновком судово-медичної експертизи № 1488 від 12.12.2011 року у ОСОБА_5 виявлено тілесні ушкодження у вигляді закритого перелому 4 п»ястної кістки правої кісті, синців на правій та лівій руці, садна на правому колінному суглобі, які утворилися вді дії тупих предметів, та за ступенем тяжкості відносяться до тілесних ушкоджень середньої тяжкості , що викликали тривалий розлад здоров»я( а.с.20);

- іншими доказами в їх сукупності.

ОСОБА_3 спричинив умисне середньої тяжкості тілесне ушкодження , тобто умисне ушкодження , яке не є небезпечним для життя і не потягло за собою наслідків , передбачених ст.121 КК України , але таке, що спричинило тривалий розлад здоров»я , і його дії суд кваліфікує за ч.1 ст. 122 КК України.

При вирішенні питання про призначення підсудному покарання , суд враховує характер і ступінь тяжкості вчиненого злочину, який є злочином середньої тяжкості , особу підсудного, який характеризуються посередньо , неправомірну поведінку потерпілого ОСОБА_5, який утримуючи чуже майно своєю поведінкою фактично спровокував сварку та бійку .

Помякшуючих та обтяжуючих покарання підсудного обставин не встановлено.

З урахуванням вищевикладеного суд вважає, що для виправлення підсудного слід призначити йому покарання у вигляді обмеження волі в межах санкції ч.1 ст.122 КК України , та вважає можливим відстрочити його виконання згідно ст.ст.75,76 КК України.

З приводу цивільного позову суд дійшов наступного висновку.

Зважаючи, що злочинним діям підсудного передувала протиправна поведінка потерпілого ОСОБА_5 , який незаконно утримував у себе чуже майно - драбину, а також той факт, що після розмови з господарем драбини ОСОБА_6 ОСОБА_3 пішов до свого мопеду, який стояв в декількох метрах від подвір»я ОСОБА_5, останній йшов за підсудним та безпідставно вимагав ремонту Інтернету , суд вважає , що фактично конфліктну ситуацію спровокував саме потерпілий, а тому підстави для задоволення позову в частині стягнення моральної шкоди , яку завдано втратою дитини, слід відмовити . Так, ОСОБА_5 вимагав у ОСОБА_3 ремонту Інтернету, хоча жодного договору з останнім на виконання таких послуг потерпілий не мав, але при цьому ОСОБА_5 незаконно утримував у себе драбину, яка належала іншій особі та надавалася ОСОБА_3 для роботи , та яку ОСОБА_3 залишав з дозволу ОСОБА_5 на його зберіганні. Також не доведено в суді належними доказами того факту, що переривання вагітності у жінки потерпілого - ОСОБА_9 настала саме внаслідок дій підсудного, тобто суду не доведено причинний зв»язок між діями підсудного та наслідками у вигляді переривання вагітності; бійка між сторонами була обопільна . ОСОБА_9О, допитана в якості свідка, повідомила в суді, що перебувала у стані вагітності терміном 6-7 тижнів , та ввечері 1.11.2011 року стала почувати себе погано, на наступний день 2.11.2011 р. звернулася до лікаря. Допитаний в судовому засіданні лікар гінеколог ОСОБА_11 повідомив суду, що не пам»ятає пацієнта ОСОБА_9.

Одночасно суд вважає, що внаслідок завдання підсудним потерпілому тілесних ушкоджень у вигляді закритого перелому останній відчував фізичний біль, вимушений був звертатися до медичних установ за лікуванням, що відповідно вплинуло на його звичайний уклад життя, він докладав зусилля для його налагодження, а тому є підстави для часткового задоволення позову щодо стягнення моральної шкоди , і суд оцінює її з урахуванням поведінки потерпілого в сумі 2 000 грн.. Позов про стягнення матеріальних збитків підлягає задоволенню частково (кошти, витрачені на лікування потерпілого) в межах доказів, які надані суду в сумі 222 грн.36 коп.(а.с.143). В іншій частині позов задоволенню не підлягає. Підлягають до стягнення витрати потерпілого на правову допомогу в сумі 1000 грн..

Речові докази слід (мопед , кнопка від дзвоника) залишити у ОСОБА_3 та ОСОБА_5.

Керуючись ст.ст.323,324 КПК України , суд ,-

засудив:

ОСОБА_3 визнати винним та призначити покарання за ч.1 ст.122 КК України у вигляді обмеження волі строком один рік.

Згідно ст. 75,76 КК України звільнити ОСОБА_3 від відбуття покарання з випробуванням з іспитовим строком один рік, зобов»язавши з»являтися в органи кримінально-виконавчої системи для реєстрації, повідомляти ці органи про зміну місця проживання.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_5 в відшкодування матеріальної шкоди 222 грн. 36 коп.., моральної шкоди 2 000 грн. та 1000 грн.- витрати на правову допомогу.

Запобіжний захід у вигляді підписки про невиїзд до набрання вироком законної сили залишити без змін.

Речові докази : мопед, що на зберіганні ОСОБА_3, кнопку від дзвоника, що у ОСОБА_5- залишити останнім.

На вирок може бути подано апеляцію до апеляційного суду Полтавської області протягом 15 діб з моменту його проголошення, а засудженому з моменту вручення копії вироку.

Суддя О. В. Святська