Справа № 381/1284/16-к Головуючий у І інстанції ОСОБА_1
Провадження № 11-сс/780/133/16 Доповідач у 2 інстанції ОСОБА_2
Категорія 31.03.2016

УХВАЛА
Іменем України
31 березня 2016 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ апеляційного суду Київської області в складі:

головуючого - судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

при секретарі ОСОБА_5 ,

з участю прокурора ОСОБА_6 ,

представника третьої особи, щодо майна якої вирішується питання про арешт, адвоката ОСОБА_7 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві апеляційну скаргу директора ТОВ «Кієза Біанка» на ухвалу слідчого судді Фастівського міськрайонного суду Київської області від 25 березня 2016 року, якою клопотання старшого слідчого СВ Фастівського ВП Васильківського відділу ГУ НП в Київській області про арешт майна у кримінальному провадженні №0001662 від 19 вересня 2015 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.203-2 КК України, задоволено,

В С Т А Н О В И Л А:
23 березня 2016 року старший слідчий СВ Фастівського ВП Васильківського відділу ГУ НП в Київській області звернувся до суду з клопотанням, погодженим з прокурором Фастівської місцевої прокуратури про накладення арешту на майно, визнане речовими доказами у кримінальному провадженні № 0001662 , яке було виявлене в ході обшуку від 04 березня 2016 року за адресою: Київська обл., м. Фастів, вул. Привокзальна площа, 21, а саме: 18 системних блоків від комп`ютера з наступними серійними номерами: 1) 37 650 КВ-1, 2) 37 693 КВ-1, 3) 37 692 КВ-1, 4) 37 645 КВ-1, 5) 37 646 КВ-1, 6) 37 648 КВ-1, 7) 37 782 КВ-1, 8) 37 761 КВ-1, 9) 37 654 КВ-1, 10) 36 904 КВ-1, 11) 37 753 КВ-1, 12) 37 691 КВ-1, 13) 37 694 КВ-1, 14) 37 795 КВ-1, 15) 37 759, три системні блоки без будь яких наклейок та маркувань, 14 паспортів з надписом на кожному «Терминал электронной системы принятия ставок государственной лотерее КВ-1», конверт від сім карти мобільного оператора «Київстар», на якому зазначений номер НОМЕР_1 , поліетиленовий пакунок з вмістом флеш накопичувачів в кількості 3 шт., а також 5 флеш накопичувачів, які знаходилися у вилучених системних блоках, пластикові картки в кількості 37 шт. з написом на них «Картка учасника державної миттєвої лотереї», плата, папка з документацією, чековий апарат марки UNS-TP51.024, пристрій для сканування пластикових карток з написом «RFID Reader», роутер в кількості 1 шт., свіч в кількості 2 шт. Обґрунтовуючи необхідність накладення арешту в клопотанні зазначено, що у провадженні СВ Фастівського ВП Васильківського відділу ГУ НП в Київській області знаходяться матеріали кримінального провадження № 0001662 від 19 вересня 2015 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.203-2 КК України, є всі підстави вважати, що вказане майно є засобом вчинення злочину, воно визнано речовим доказом, згідно санкції ч.1 ст.203-2 КК України підлягає спеціальній конфіскації, а тому, з метою запобігання можливості переховування, пошкодження, псування, знищення та відчуження зазначеного майна, на нього необхідно накласти арешт.

Ухвалою слідчого судді Фастівського міськрайонного суду Київської області від 25 березня 2016 року клопотання слідчого задоволено, накладено арешт на вказане в клопотанні майно виявлене та вилучене в м. Фастові Київської обл. по вул. Привокзальна площа, 21. Задовольняючи клопотання слідчого, слідчий суддя послався на те, що вказані речі обґрунтовано визнані речовими доказами, існують обґрунтовані підстави вважати, що вони могли бути використані як засіб кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.203-2 КК України, та можливі загрози приховування, пошкодження, псування,зникнення,втрати,знищення,використання,перетворення, пересування, передачі, відчуження вказаного майна, яке має стати предметом експертного дослідження.

В апеляційній скарзі директор ТОВ «Кієза Біанка» ОСОБА_8 просить ухвалу скасувати та постановити нову, якою відмовити в задоволенні клопотання про накладення арешту. Обґрунтовуючи апеляційні вимоги зазначає, що слідчим суддею не взято до уваги, що орган досудового розслідування не навів жодної достатньої передбаченої кримінальним процесуальним законом підстави для накладення арешту на майно, не довів, що вилучене майно є знаряддям злочину, а посадові особи чи інші працівники ТОВ «Кієза Біанка» не перебувають у статусі підозрюваного, обвинуваченого, чи особи, яка в силу закону несе цивільну відповідальність за завдану шкоду. Зазначає, що ТОВ «Кієза Біанка» діє у правовому полі, діяльність з організації та проведення лотерей, чим займається підприємство, не віднесено до грального бізнесу, а лотерейні термінали не є гральними автоматами.

Заслухавши доповідь судді, представника третьої особи, щодо майна якої вирішується питання про арешт, який підтримав апеляційну скаргу,прокурора, який заперечив проти задоволення апеляційної скарги, перевіривши матеріали кримінального провадження та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає, виходячи з наступного.

За змістом ч.1 ст.171 КПК України слідчий має право звернутися до суду з клопотанням про арешт майна, погодженим з прокурором.

У відповідності до ст.170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження.

Арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

У випадку, передбаченому п.1 ч. 2 ст.170 КПК арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Розглядаючи клопотання про накладення арешту на майно в порядку ст.ст.170-173 КПК України для прийняття законного і обґрунтованого рішення, слідчий суддя повинен з`ясувати всі обставини, які передбачають підстави для арешту майна або для відмови у задоволенні клопотання про арешт майна.

Під час апеляційного розгляду колегією суддів встановлено, що зазначені вимоги закону слідчим суддею дотримані.

З матеріалів провадження випливає, що Фастівським ВП Васильківського відділу ГУ НП в Київській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0001662 за ч.1 ст.203-2 КК України.

З ухвали слідчого судді слідує, що наведені в клопотанні підстави для накладення арешту на майно, перевірялися судом першої інстанції, при цьому, були з`ясовані обставини, які мають значення при вирішенні питання щодо арешту майна.

Так, розглядаючи клопотання слідчого про накладення арешту, слідчий суддя правильно встановив обґрунтованість визнання вказаних речей речовими доказами, а також наявність обґрунтованих підстав вважати, що вони могли бути використані як засіб кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.203-2 КК України, та обґрунтовано послався на наявність достатніх підстав для накладення арешту на вказане у клопотанні майно, оскільки незастосування арешту може призвести до наслідків, які можуть перешкодити кримінальному провадженню, а також з метою забезпечення можливої конфіскації, яка передбачена санкцією ч.1 ст.203-2 КК України.

Такий висновок суду є законним і обґрунтованим.

Істотних порушень норм КПК України, які могли б стати підставою для скасування ухвали слідчого судді, як про це ставиться питання в апеляційній скарзі, не вбачається.

За таких обставин, ухвала слідчого судді про накладення арешту на майно є такою, що відповідає вимогам ст.ст.170-173 КПК України та підстав для її скасування колегія суддів не вбачає.

Керуючись ст.ст.404, 407, 419, 422 КПК України, колегія суддів,

У Х В А Л И Л А:
Ухвалу слідчого судді Фастівського міськрайонного суду Київської області від 25 березня 2016 року, якою задоволено клопотання органу досудового розслідування про арешт майна у кримінальному провадженні №0001662 від 19 вересня 2015 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.203-2 КК України, залишити без зміни.

Суддя: Суддя: Суддя: