Справа № 589/1238/16-к
Провадження № 1-кп/589/125/16
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
"01" червня 2016 р. Шосткинський міськрайонний суд Сумської області у складі:

головуючого - судді ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2 ,

з участю прокурора ОСОБА_3 ,

потерпілої ОСОБА_4 ,

представника ОСОБА_5 ,

адвоката ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Шостка кримінальне провадження відносно:

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Шостка Сумської області, українця, громадянина України, військовозобов`язаного, працюючого ШДАП «Шосткинський агролісгосп», раніше не судимий, проживаючий АДРЕСА_1

обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ст. 287 КК України.

ВСТАНОВИВ:
ОСОБА_7 17.10.2015р. в денний час, перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, в м. Шостка на вул. Халтуріна, достовірно знаючи, що ОСОБА_8 не має водійського посвідчення та не має права керувати легковим автомобілем, будучи відповідальним за експлуатацію автомобіля "ВАЗ 2101" р.н. НОМЕР_1 , діючи необережно, допустив до керування вищевказаним автомобілем останнього, тим самим умисно порушив вимоги пункту 1,5 Правил дорожнього руху України, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 № 1306, і введених в дію з 01.01.2002, а саме: дії або бездіяльність учасників дорожнього руху та інших осіб не повинні створювати небезпеку чи перешкоду для руху, загрожувати життю або здоров`ю громадян, завдавати матеріальних збитків.

В результаті цього ОСОБА_8 близько 13:30 годин під час виїзду з проїзної частини вул. Халтурина на проїзну частину вул. Орджонікідзе не маючи достатніх навичок керування автомобілем, починаючи рух різко натиснув на педаль відкриття дросельної заслінки. В наслідок чого автомобіль занесло в ліво, він втратив контроль за його рухом та почав рухатись з прискоренням в зустрічному напрямку по проїзній частині з одностороннім рухом вул. Орджонікідзе м. Шостка і подолавши певну відстань в районі буд. 4 зіткнувся з автомобілем ВАЗ 2108 р.н. НОМЕР_2 , який знаходився в нерухомому стані біля лівого краю проїзної частини, чим згідно висновку судової інженерно-транспортної експертизи № ІЗ від 10.12.2015 грубо порушив вимоги пункту 12.1 Правил дорожнього руху України.

Внаслідок дорожньо-транспортної події пасажир автомобілю ВАЗ 2108 р.н. НОМЕР_2 ОСОБА_4 отримала тілесні ушкодження у виді крововиливу в склеру лівого ока, два рубці на чолі зліва, один по середній лінії чола, один на чолі з права, один на спинці носа, один на віці лівого ока, один у зовнішнього края правого ока, один від внутрішнього кута правого ока до низу та вправо, два вправо від нього. Рубці утворились на місці загоювання різаних ран. Проникаючого корнеосклєрального поранення лівого ока, різані рани верхнього віка лівого ока, відрив верхнього віка з пошкодженням верхнього сльозового протоку правого ока, які згідно висновку судово-медичної експертизи №262 від 12.12.2015 кваліфікуються як середньої тяжкості тілесні ушкодження за ознакою значної стійкої втрати працездатності менш як на одну третину.

Вказані дії ОСОБА_7 знаходяться у причинному зв`язку з вчиненою дорожньо- транспортною пригодою та завданням ОСОБА_4 середньої тяжкості тілесних ушкоджень.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_9 винним себе визнав в повному обсязі та пояснив, що він 17.10.2015 в денний час, перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, достовірно знаючи, що ОСОБА_8 не має водійського посвідчення та не має права керувати легковим автомобілем, допустив до керування вищевказаним автомобілем останнього, який під час виїзду з проїзної частини вул. Халтурина на проїзну частину вул. Орджонікідзе, не маючи достатніх навичок керування автомобілем, починаючи рух різко натиснув на педаль відкриття дросельної заслінки. В наслідок цього автомобіль занесло в ліво і він втратив контроль за його рухом та почав рухатись з прискоренням в зустрічному напрямку по проїзній частині з одностороннім рухом вул. Орджонікідзе м. Шостка і подолавши певну відстань в районі буд. 4 зіткнувся з автомобілем ВАЗ 2108 р.н. НОМЕР_2 , який знаходився в нерухомому стані біля лівого краю проїзної частини. В даному автомобілі знаходилась потерпіла яка отримала середньої тяжкості тілесні ушкодження.

Крім визнання вини обвинуваченим, його вина доводиться поясненнями потерпілої та свідка.

Так потерпіла ОСОБА_4 в судовому засіданні пояснила, що 17.10.2015р. в денний час вона знаходилась в автомобілі ВАЗ 2108 р.н. НОМЕР_2 , який знаходився в нерухомому стані біля лівого краю проїзної частини з одностороннім рухом по вул. Орджонікідзе м. Шостка в районі буд. 4. Зі сторони вул. Халтурина на проїзну частину вул. Орджонікідзе виїхав автомобіль ВАЗ 2108 р.н. НОМЕР_2 під керуванням неповнолітнього, який врізався в лобову частину автомобіля в якому знаходилась вона в результаті чого ій спричинені тілесні ушкодження.

Свідок ОСОБА_10 в судовому засіданні пояснив, що 17.10.2015 в денний час він припаркував свій автомобіль ВАЗ 2108 р.н. НОМЕР_2 біля лівого краю проїзної частини з одностороннім рухом по вул. Орджонікідзе м. Шостка в районі буд. А сам пішов у своїх справах. В автомобілі знаходилась дружина та дочка. Коли він повернувся то побачив, що автомобіль ВАЗ 2108 р.н. НОМЕР_2 під керуванням неповнолітнього врізався в лобову частину його автомобіля і в результаті чого його дружина отримала тілесні ушкодження.

Крім пояснень свідків вина ОСОБА_7 доводиться наступними письмовими доказами по справі:

Випискою з реєстру про внесення даних до ЄРДР 24.02.2016 року;

Протоколом огляду місця дорожньо - транспортної пригоди від 17.10.2015р., зі схемою та фото таблицею.

Протоколом проведення слідчого єксперементу з ОСОБА_8 зі схемою.

Протоколом проведення слідчого єксперементу з ОСОБА_4 зі схемою.

Протоколом проведення слідчого єксперементу з ОСОБА_7 зі схемою.

Висновком судово медичної експертизи № 262 від 11.11.2015 року, згідно якого у ОСОБА_4 виявлені тілесні пошкодження у виді крововиливу в склеру лівого ока, два рубці на чолі зліва, один по середній лінії чола, один на чолі з права, один на спинці носа, один на віці лівого ока, один у зовнішнього края правого ока, один від внутрішнього кута правого ока до низу та вправо, два вправо від нього. Рублі утворились на місці загоювання різаних ран. Проникаючого корнеосклєрального поранення лівого ока, різані рани верхнього віка лівого ока, відрив верхнього віка з пошкодженням верхнього сльозового протоку правого ока, які згідно висновку судово-медичної експертизи №262 від 12.12.2015 кваліфікуються як середньої тяжкості тілесні ушкодження за ознакою значної стійкої втрати працездатності менш як на одну третину.

Висновком авто-технічної експертизи №23 від 10.02.2016року з фото таблицями, згідно якого рульове управління, гальмова система та ходова частина автомобіля ВАЗ 2108 р.н. НОМЕР_2 до моменту настання ДТП знаходилися в працездатному стані.

Висновком судової авто технічної експертизи № 13 від 10.12.2015р. згідно якого в умовах дорожньо-транспортної пригоди дії водія автомобіля ВАЗ 2108 р.н. НОМЕР_2 вбачаються невідповідності п. 12.1ПДР , які перебувають в причинному зв`язку з ДТП.

Ухвалою відносно ОСОБА_8 якою останнього визнано винним за ст. 286 ч.1 КК України від 17.03.2016 року та застосовано відносно ноього примусові заходи виховного характеру.

Постановою про визнання та приєднання до кримінального провадження речових доказів від 4.12.2015 року

З копії свідоцтва про реєстрацію автомобіля "ВАЗ 2101" р.н. НОМЕР_1 вбачається, що даний автомобіль належить ОСОБА_11 .

З копії свідоцтва про реєстрацію автомобіля ВАЗ 2108 р.н. НОМЕР_2 вбачається, що даний автомобіль належить ОСОБА_12 .

Всі вище перелічені докази, суд визнає належними, оскільки вони підтверджують існування обставин, що підлягають доказуванню, допустимі, оскільки вони отримані в порядку встановленому КПК України, достовірні, оскільки фактичні дані, отримані з цих доказів, не спростовані жодним іншим доказом, наданим сторонами кримінального провадження. Всі ці докази в своїй сукупності та взаємозв`язку не містять суперечностей, доповнюють один одного, та є беззаперечними для визнання вини ОСОБА_7 у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ст. 287 КК України.

Таким чином вина обвинуваченого ОСОБА_7 в судовому засіданні повністю доведено і його дії вірно кваліфіковано за ст. 287 КК України, так як він будучи особою, відповідальною за експлуатацію транспортного засобу допустив до керування транспортним засобом особу, яка не має права на керування транспортним засобом що спричинило потерпілій тілесні ушкодження середньої тяжкості.

При призначенні виду і міри покарання обвинуваченому, суд відповідно до ст. 65 КК України, враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного, його соціальне положення, характер, мотиви і обставини скоєного, а також обставини що пом`якшують та обтяжують покарання

Так, обвинувачений ОСОБА_7 раніше до кримінальної відповідальності не притягувався, позитивно характеризується за місцем мешкання та роботи, має на утриманні неповнолітню дитину, на обліку у лікарів нарколога та психіатра не перебуває, скоїв необережне кримінальне правопорушення середньої тяжкості.

Обставин які пом`якшують у відповідності до ст. 66 КК України покарання обвинуваченому відшкодування матеріальної шкоди та часткове відшкодування моральної шкоди, є щире каяття та активне сприяння розкриттю злочину.

Обставинами які згідно до ст. 67 КК України обтяжують покарання обвинуваченому, суд визнає скоєння кримінального правопорушення в стані алкогольного сп`яніння.

Враховуючи вище викладені обставини, тяжкість злочину, відношення обвинуваченого до скоєного ним злочину, та зважаючи не те, що ОСОБА_7 має обтяжуючі обставини в зв`язку чим застосування до нього ст.69 КК України неможливе, суд приходить до висновку про необхідність призначення обвинуваченому покарання в межах санкції ст. 287 КК України у виді обмеження волі, без призначення додаткової міри покарання, у виді позбавлення права обіймати певні посади, пов`язані з відповідальністю за технічний стан або експлуатацію транспортних засобів, так як професія обвинуваченого не пов`язана з відповідальністю за технічний стан або експлуатацію транспортних засобів.

Разом з цим, зважаючи на те, що обвинувачений має декілька обставин, що пом`якшують його вину, суд вважає, що виправлення та перевиховування ОСОБА_7 можливе в умовах без ізоляції його від суспільства, а тому є необхідним в відповідності зі ст. 75 КК України звільнити його від відбування покарання з випробуванням, якщо він протягом визначеного судом іспитового строку не вчинить нового злочину і виконає покладені на нього обов`язки.

Вирішуючи питання, щодо заявлених цивільних позовів, суд керується вимогами Цивільного кодексу України .

Так прокурором Шосткинської місцевої прокуратури заявлено цивільний позов про стягнення з ОСОБА_7 витрат на стаціонарне лікування потерпілої від злочину в сумі 1982 грн. 34 коп., який підлягає задоволенню відповідно до ст.1206 ЦК України.

Також цивільний позов заявлено потерпілою ОСОБА_4 яка, в зв`язку з частковим відшкодуванням її шкоди обвинуваченим, уточнила позов в судовому засіданні зменшивши розмір матеріальної шкоди і остаточно просить стягнути матеріальну шкоду в сумі 14572,57 грн. з яких 5048,10 грн. витрати понесені на лікування та харчування, і 9524,47 грн. кошти, які необхідні для відновлюваного ремонту автомобіля, а також моральної шкоди в сумі 100000 грн. яку обґрунтовує тим, що шрам у виді припухлості під оком викликає у неї моральні страждання, вона вважає себе потворною, соромиться виходити між люди, постійно знервується з цього приводу, в результаті чого погіршилися стосунки в її родині.

Обвинувачений позов потерпілої визнав частково. Матеріальну шкоду у розмірі 2262,03 грн. підтверджену письмовими доказами , та моральну з урахуванням вже відшкодованої суми, у розмірі 10 000 грн.

Так відповідно до ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Згідно ст. 1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній особі неправомірними діями чи бездіяльністю, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її заподіяла.

Судом встановлено причинний зв`язок між дорожньо-транспортною подією, що мала місце 17.10.2015р і тілесними пошкодженнями, встановленими у потерпілої.

Потерпіла просила стягнути з обвинуваченого 9524,47 грн. кошти, які необхідні для відновлюваного ремонту автомобіля. З дослідженого в судовому засіданні копії свідоцтва про реєстрацію автомобіля ВАЗ 2108 р.н. НОМЕР_2 вбачається, що даний автомобіль належить ОСОБА_12 , а тому у потерпілої нема законних підстав вимагати відшкодування шкоди завданої іншій особі.

Як свідчать матеріали цивільного позову, на підтвердження матеріальної шкоди потерпілою ОСОБА_4 надані чеки на загальну суму 2262,03 грн., інші витрати не знайшли свого підтвердження і не приймаються судом до уваги.

Таким чином, зважаючи на те, що обвинувачений вже відшкодував потерпілій шкоду у розмірі 7500 грн, що значно перевищує доведений в судовому засіданні розмір матеріальної шкоди, то позовні вимоги, щодо відшкодування матеріальної шкоди не підлягають задоволенню.

Цивільний позов в частині стягнення моральної шкоди в сумі 100000 грн. підлягає частковому задоволенню, виходячи з наступного.

Відповідно до вимог ст.23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода відшкодовується незалежно від майнової шкоди, яка підлягає відшкодуванню, та не пов`язана з розміром цього відшкодування.

Зі змісту ст. 23 ЦК України випливає, що під моральним збитком закон передбачає втрати немайнового характеру внаслідок душевних і фізичних страждань, яких фізична особа зазнала у зв`язку, в тому числі, із знищенням чи пошкодженням її майна, приниження ділової репутації, чи інших негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними діями чи бездіяльністю інших осіб.

Розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди, як роз`яснено в пунктах 9 та 10 Постанови Пленуму Верховного суду України від 25 травня 2001 року "Про судову практику по справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди, суд визначає залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних тощо) та з урахуванням інших обставин. Зокрема враховуються стан здоров`я потерпілого, тяжкість вимушених змін у його життєвих і виробничих стосунках, ступінь зниження престижу, ділової репутації, час та зусилля, необхідні для відновлення попереднього стану. При цьому суд має виходити із засад розумності, виваженості та справедливості. Розмір відшкодування моральної шкоди може бути зменшений судом з урахуванням ступеня вини заподіювача і потерпілого та майнового стану відповідача. При заподіянні особі моральної шкоди обов`язок по її відшкодуванню покладається на винних осіб незалежно від того, чи була заподіяна потерпілому майнова шкода та чи відшкодована вона.

Суд встановив, що є причинний зв`язок між дорожньо-транспортною подією, що мала місце 17.10.2015р і тілесними пошкодженнями, встановленими у ОСОБА_13 , що дійсно, внаслідок ДТП потерпілій були заподіяні цілком природні моральні страждання, які негативно вплинули на її фізичний та психічний стан, вимагають додаткових зусиль для організації її життя, вона отримала тілесні ушкодження середнього ступеня тяжкості, перенесла фізичну біль, морально страждає від наявності рубців на обличчі.

При визначенні щодо стягнення суми моральної шкоди, суд враховує причинний зв`язок між дорожньо-транспортною подією, що мала місце 17.10.2015р і тілесними пошкодженнями, встановленими у потерпілої, конкретні обставини справи, ступінь негативних наслідків для життя потерпілого, обсяг представлених суду потерпілим доказів в підтвердження заподіяної моральної шкоди, з урахуванням ступеня вини заподіювача та майнового стану обвинуваченого, який працевлаштований, має на утриманні неповнолітню дитину, добровільно відшкодував матеріальну та частину моральної шкоди.

Таким чином, суд, виходячи з розміру заявлених вимог, вважає, що оцінка потерпілим завданої йому моральної шкоди у сумі 100 000 грн. не відповідає вимогам розумності та справедливості.

За таких обставин, суд вважає, що цивільний позов в частині стягнення матеріальної шкоди, з урахуванням часткового відшкодування моральної шкоди обвинуваченим, підлягає частковому задоволенню, у розмірі 25 000 грн.

Судові витрати в даній справі вирішенню не підлягають так як стягнені ухвалою суду відносно ОСОБА_8 якою останнього визнано винним за ст. 286 ч.1 КК України від 17.03.2016 року та застосовано відносно нього примусові заходи виховного характеру.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 368, 370, 371, 373, 374, 376 КПК України, суд, -

ЗАСУДИВ:
ОСОБА_7 , визнати винним в скоєнні злочину, передбаченого ст. 287 КК України та призначити йому покарання у виді трьох років обмеження волі, а згідно ст. 75 КК України, звільнити його від відбування покарання і встановити іспитовий строк два роки та покласти на нього обов`язки, передбачені ст. 76 КК України:

- не виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу органу кримінально-виконавчої системи;

- повідомляти органи кримінально-виконавчої системи про зміну місця проживання, роботи;

- періодично з`являтися для реєстрації в органи кримінально-виконавчої системи.

Стягнути з ОСОБА_7 , на користь фінансового управління Шосткинської міськради кошти витрачені на лікування потерпілої у розмірі 1982 грн. 34 коп.

Цивільний позов потерпілої ОСОБА_4 задовольнити частково, стягнувши на її користь з обвинуваченого моральну шкоду у розмірі 25 000 гривень.

В задоволенні іншої частини позовних вимог ОСОБА_4 відмовити.

Речові докази: автомобіль "ВАЗ 2101" р.н. НОМЕР_1 , що належить ОСОБА_11 дозволити останньому використовувати на власний розсуд, автомобіль ВАЗ 2108 р.н. НОМЕР_2 що даний належить ОСОБА_12 дозволити останньому використовувати на власний розсуд.

Вирок може бути оскаржено в апеляційний суд Сумської області через Шосткинський міськрайонний суд на протязі 30 діб з моменту його проголошення.

Повний текст вироку виготовлено 07.06.2016 року.

Суддя Шосткинського міськрайонного суду
Сумської області ОСОБА_1