УХВАЛА

31 жовтня 2016 року м. Рівне
Рівненський міський суд Рівненської області в складі:

головуючого слідчого судді ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2

скаржника ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду скаргу ОСОБА_3 на постанову слідчого про закриття кримінального провадження,-

В с т а н о в и в:
До Рівненського міського суду Рівненської області звернулась ОСОБА_3 зі скаргою на постанову слідчого про закриття кримінального провадження.

Просить суд поновити строк для оскарження постанови про закриття кримінального провадження. Скасувати постанову слідчого Рівненського відділу поліції ГУ Національної поліції в Рівненській області ОСОБА_4 від 1 грудня 2015 року про закриття кримінального провадження №0000220 від 11 січня 2013 року.

Зокрема, ОСОБА_3 в скарзі зазначає, що вона не згідна із прийнятим рішенням слідчого у вигляді постанови про закриття кримінального провадження . Вважає постанову слідчого незаконною, необґрунтованою, винесеною передчасно у зв`язку з неповнотою та необ`єктивністю досудового розслідування, порушення вимог процесуальних норм. Розслідування проведено неналежно, безпідставно затягувались будь-які дії. Слідчим не взято до уваги допиту начальника обласного СМЕ ОСОБА_5 .. Також на її думку в провадженні необхідно призначити додаткову комісійну судово-медичну експертизу. Слідчим перекручено та змінено висновок Головного бюро СМЕ МОЗ України м. Києва . Не взято до уваги висновок судово-психіатричного експерта проте, що дані індивідуально-психологічні особливості під експертного не є такими, які б визначали, що покійний був схильний до самогубства, тобто не є прямою передумовою суїцидальної поведінки. Не взято до уваги висновок експерта №2 від 19.01.2010р. Рівненського обласного СМЕ, що під час судово-медичного дослідження трупа було встановлено виражені дистрофічні зміни з боку міокарду, що може відповідати віковим змінам в серці на фоні гіпертонічної хвороби, а також те, що ОСОБА_6 на диспансерному обліку у лікарів нарколога і психіатра не перебуває, будь-яких відомостей пор наявність у нього захворювань не виявлено. Не взято до уваги висновок Головного бюро СМЕ МОЗ України де зазначено - незамкнена одинарна петля під дією ваги тіла, що є розбіжністю між висновком експерта Рівненського обласного СМЕ замкнена, не звернуто увагу на те де вказано про набряк головного мозку, крововилив внутрішніх органів, нерівномірні синюшні плями та інші моменти.

Не відповідає опис одягу зробленого експертом ОСОБА_7 з одягом, який був на чоловіку. Також не з`ясовано, чому оперативна група міліції при двох виїздах о 17 та 21 год. не знайшла труп чоловіка, а дочка знайшла батька за 15 хв. на робочому місці. Залишається нез`ясованим, яким чином потерпілий ОСОБА_6 зміг потрапити до комори, де його знайшли повішеним. Ніким не перевірено, те що на місці події було загублено медичні печатки, можливо кимось використані та покладені на стілець .Фотографія у матеріалах кримінального провадження не відповідає дійсності та не відповідає попередньому знімку, де видно, що стільці були складені, а на фота розкидані, що значить має місце різні фотографії та розбіжності між ними. Не з`ясовано, чи стільці були розкидані до події, чи вони могли бути ознакою боротьби . Не перевірено чому саме Держгірпромнагляд зазначає, що смерть настала ІНФОРМАЦІЯ_1 а експерт пише, що 12.09.2007р.. Не досліджено, чи петля на якій було повішено її чоловіка характерна для самого повішення, чи характерна для удушення.

Відповідно не доведено, хто довів ОСОБА_8 до самогубства.

В судовому засіданні ОСОБА_3 скаргу підтримала з підстав, які в ній викладені. Також суду повідомив, що вона в черговий раз звернулася до Генеральної прокуратури України з метою скасування вказаного вище рішення . Просила суд скасувати названу вище постанову слідчого.

Слідчий ОСОБА_4 в судове засідання не з"явився. Його відсутність не є перешкодою для розгляду скарги.

Із прокуратури Рівненської області начальника відділу ОСОБА_9 слідчому судді надійшов лист, у якому зазначено, що закрите кримінальне провадження №0000220 за фактом доведення до самогубства ОСОБА_6 за ознаками кримінального правопорушення передбаченого ч.1 ст. 120 КК України, відповідно до завдання, 13.10.2016 за №04/2/2-1044-07 направлено до Генеральної прокуратури України з висновком про законність прийнятого рішення, у зв`язку з розглядом скарги ОСОБА_3 ..

Заслухавши пояснення скаржника, дослідивши матеріали скарги, слідчий суддя вважає, що ОСОБА_3 необхідно відмовити у задоволенні скарги.

Відповідно до п.4 ч.2 ст.307 КПК України ухвала слідчого судді за результатами розгляду скарги на рішення, дії чи бездіяльність під час досудового розслідування може бути про відмову у задоволенні скарги.

Судом встановлено, що слідчим Рівненського відділу поліції ГУ Національної поліції в Рівненській області ОСОБА_4 були розглянуті матеріали досудового розслідування внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000220 від 11 січня 2013 року за ознаками кримінального правопорушення передбаченого ч.1 ст.120 КК України.

Постановою вказаного слідчого від 1.12.2015 року було закрито назване вище кримінальне провадження, у зв`язку з відсутністю, події злочину передбаченого ч.1 ст. 120 КК України.

Закриваючи провадження слідчий керувався ст.110, ч.1 п.1 ст. 284 КПК України.

У відповідності до ч.1 п.1 ст. 284 КПК України прийняття рішення про закриття кримінального провадження можливе лише після всебічного, повного та неупередженого дослідження всіх обставин кримінального провадження та безпосереднього дослідження й оцінки слідчим, прокурором показань, речей і документів, які стосуються цього провадження, у їх сукупності.

Пункт 3 частини 1 статті 303 та частина 1 статті 304 КПК України, надають право заявнику подати до суду скаргу на рішення слідчого про закриття кримінального провадження протягом 10 днів з моменту отримання постанови.

Ухвалою слідчого судді від 6 жовтня 2016р. клопотання ОСОБА_3 (заявника скарги) про поновлення процесуального строку задоволено, визнано пропущений із поважних причин строк ОСОБА_3 на оскарження постанови слідчого ОСОБА_4 від 01.12.2015р..

Зважаючи на викладені обставини (факти) в скарзі, враховуючи наведені законодавчі норми, скаржник має право оскаржити постанову про закриття кримінального провадження, та процесуальний строк оскарження постанови поновлений.

З матеріалів скарги та постанови про закриття кримінального провадження вбачається, що слідчим досудове розслідування проведено із достатнім з`ясуванням всіх обставин, які мають суттєве значення для кримінального провадження.

Слідчим суддею досліджена постанова про закриття кримінального провадження від 1 грудня 2015 року.

При прийнятті рішення слідчим про закриття кримінального провадження в повній мірі досліджені, належним чином перевірені показання самої ОСОБА_3 , щодо смерті її чоловіка та доведення останнього до самогубства. Із показань останньої не слідує, що її чоловіка будь ким було доведено до самогубства, чи вчинено інший злочин.

Також, із пояснень свідка ОСОБА_10 яка є донькою заявника скарги та покійного ОСОБА_6 також не, слідує, що відносно ОСОБА_6 було вчинено злочин.. Зокрема остання пояснила, що 12.09.2007 приблизно о 07 годині вона прийшла на прохідну ТзОВ «Лінен Фореве», де вже перебувала мама. З дозволу керівництва, а саме начальник охорони ОСОБА_11 дозволили їй з мамою продовжити пошуки батька. По території товариства їх супроводжувала ОСОБА_12 . Територію підприємства вона знала, так як з 1997 року по 2000 рік працювала на ньому. Вона знала, де знаходиться робоче приміщення (місце) батька, тому відразу направилася в пошуках туди. В приміщенні, де був робочий кабінет батька вона зайшла в двері, які були відчинені. При вході в дане приміщення на столі знайшла зв`язку ключів батька. В даному приміщенні були сходи, які вили на другий поверх. Вона піднялася даними сходами та побачила, що її батько повішений на мотузку..

Допитані в якості свідків в ході досудового розслідування ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , ОСОБА_16 дали показання, що працювали на ТзОВ «Лінен Фореве» де також їхнім колегою по роботі був покійний ОСОБА_6 . Названі свідки не вказали, що покійного ОСОБА_6 було доведено до самогубства керівництвом товариства, чи відносно останнього було вчинено насильницький злочин в наслідок якого його було повішено

Із зазначених слідчим свідчень ОСОБА_17 слідує, що він був директором ТзОВ «Лінен Фореве» до 06.2008 року. В 2007 році на даному товаристві працювало приблизно 700 чоловік. В даний період головним інженером був ОСОБА_18 . На даному товаристві до вересня 2007 року на посаді начальника паросилового господарства працював ОСОБА_6 . ОСОБА_6 характеризувався з позитивної сторони. Він був спокійною, відповідальною, врівноваженою людиною, користувався авторитетом серед працівників. В нього конфліктів з ОСОБА_6 не виникало. Про будь-які конфлікти між ОСОБА_6 та керівниками або працівниками він не чув. Йому було відомо про погане здоров`я ОСОБА_6 в зв`язку з чим товариство надало йому путівку до санаторію в м. Трускавець.

Після смерті ОСОБА_6 його сім`ї матеріальна допомога не виплачл`валася Дано допомогу ОСОБА_3 продукцією заводу. Крім цього працівники підприємства зібрали кошти для дружини покійного. Зі сторони підприємства з ОСОБА_3 було розраховано за роботу чоловіка і виплачено всі борги та виплати по заробітній платі. Випадків відсторонення ОСОБА_6 від роботи пригадати не може. ОСОБА_6 був хорошим фахівцем та у відпустку за власний рахунок не направляли, якщо і направляли, то на короткий період.

свідок ОСОБА_18 показав, що в 2007 році працював на ТзОВ «Лінен Фореве» на посаді головного інженера. В його підпоряджкуванні серед інших підлеглих перебував ОСОБА_6 , який працював начальником паросилового господарства. Однак безпосереднім начальником ОСОБА_6 був ОСОБА_15 . ОСОБА_6 був фахівцем своєї справи і досконало знав комунікації підприємства. В зв`язку з чим для нього створювалися відповідні робочі умови. За його роботу, адміністрація підприємства направила ОСОБА_6 в санаторій в м. Тускавець. По характеру він був скритий, ніколи не ділився своїми сімейними проблемами з колегами. Після приїзду з санаторію він ще більше замкнувся в собі, що стало дуже помітним для працівників. В той час на підприємстві ходили чутки про те, що ОСОБА_6 впіймав свою дружину на подружній зраді, коли повернувся з санаторію. На скільки йому відомо ОСОБА_6 після закінчення роботи часто проводив час у своєї дочки, яка проживає в його квартирі. 11.09.2007 року приблизно о 18 годині 30 хвилин йому повідомили, що не можуть знайти ОСОБА_6 та що його шукають на території підприємства. Самостійні пошуки результату не принесли та і в подальшому було викликано працівників міліції. Спільними пошуками відшукати ОСОБА_6 в той не представилося можливим і було пийнято рішення про зупинку пошуків та відновлення їх наступного дня. Наступногго дня по приходу на роботу йому повідомили, що ОСОБА_6 було знайдено повішеним в складському приміщенні. З ОСОБА_6 перебував у дружніх відносинах, конфліктів з ними не мав.

Слідчим допитувались лікарі поліклініки "Північна" ОСОБА_19 ОСОБА_20 , ОСОБА_21 , ОСОБА_22 , та ОСОБА_23 які вказували на незадовільний стан здоров`я ОСОБА_6 напередодні смерті останнього .

Пояснення вказаних свідків не є суперечливими та узгоджуються із іншими матеріалами кримінального провадження.

Згідно лікарського свідоцтва про смерть, виданого судово-медичним експертом Рівненського ОБСМЕ ОСОБА_24 , - смерть ОСОБА_6 настала в результаті механічної асфіксії у наслідок стиснення органів шиї петлею.

У ході розслідування кримінальної справи, Рівненським ОБСМЕ проведена судово-медична експертиза № 332/521-07, відповідно до висновку якої на тілі ОСОБА_6 виявлено у верхній третині шиї тілесне ушкодження у вигляді: одиночної, замкнутої косовихідної у напрямку спереду до заду та знизу до верху странгуляційної борозни, верхній крайовий валик якої нависає, нижній пологий. Странгуляційна борозна виникла в результаті одноразового здавлення органів шиї ковзаючою петлею і утворилась при повішанні (тобто, затягування петлі відбулось під дією власного тіла чи його частини).

Із властивостей странгуляційної борозни ( пергаментна щільність ширина, одиночний замкнутий характер, сполучення гілок борозни на задній поверхні шиї) свідчить, що поверхні шиї, при цьому петля була виготовлена з плескатого матеріалу досить широко ( шириною близько 3 см) шільно-еластичного матеріалу.

19.01.2010 комісією експертів Рівненського ОБСМЕ проведено судово-медичну експертизу за матеріалами кримінальної справи, відповідно висновку №2 від 19.01.2010 встановлено, що на тілі трупа окрім странгуляційної борозни, яка виникла при життєво,

інших тілесних ушкоджень не виявлено. За життя ОСОБА_6 хворів на сечокам`яну хворобу, ускладнену хронічним піелонифритом та артеріальною гіпертензією з періодичним підвищенням артеріального тиску без вогнищевої неврологічної симптоматики (без проявів порушення мозкового кровообігу). Призначене лікування відповідало встановленим діагнозам. Під час судово-медичного дослідження трупа встановлено виражені дистрофічні зміни з боку міокарду (м`яз серця щільний, на розрізі сірувато-червоний з гнилистним відтінком, повнокровний, нерівномірного кровонаповнення, з одиничним дефузно розміщеними сполучнотканинними прошарками білуватого кольору), що може відповідати віковим змінам в серці на фоні гіпертонічної хвороби. Ніяких морфологічних ознак, які були б характерні для інфаркту міокарду встановлено не було.

Проведеною посмертною судово психолого - психіатричною експертизою встановлено, що відсутні дані про наявність у ОСОБА_6 психічних розладів, які б позбавляли б усвідомлювати його дії та керувати ними.

За клопотанням дружини ОСОБА_3 слідчим призначалась повторна комісійна судово - медична експертиза, виконання якої доручено експертам Волинського ОБСМЕ.

Відповідно до висновку від 21.03.2011 № 26 комісійної експертизи Волинського ОБСМЕ встановлено, що на тілі ОСОБА_3 виявлено тілесні ушкодження у вигляді прижиттєвої, високої, типової, косовисхідної знизу до верху та спереду до заду, одинарної, пергаментної щільності, странгуляційної борозни, шириною близько 3-х см. з нависанням верхнього валика, яка розміщена на передній частині шиї вище рівня борлакового хрястика і кінці котрої втрачають свій слід у потиличній царині, вище рівня початку волосатої частини голови. Інших, будь-яких тілесних ушкоджень, у тому числі і на обличчі, виявлено не було.

Смерть ОСОБА_6 настала за 16-24 години до момент дослідження трупа у морзі (12.09.2007 з 15 до 17 години).

Також, 13.09.2011 була призначена повторна комісійна судово-медична експертиза, виконання якої доручено Головному бюро судово-медичної експертизи м. Київ.

Згідно висновку №. 31 від 20.07.2012 комісії лікарів Головного бюро СМЕ встановлено, що згідно акту № 521, при зовнішньому дослідженні трупа, експертом зафіксовано наявність пошкодження: "на шиї є одиночна, замкнута, косо-висхідна, пергаментної щільності странгуляційна борозда шириною близько 3 см. що проходить по передній поверхні шиї вище рівня щитовидного хряща, піднімається по боковим поверхням шиї - справа на 2,5 см нижче кута нижньої щелепи і на 3,0 см нижче мочки вуха; зліва - на 2,5 см нижче кута нижньої щелепи і на 3,0 см. нижче мочки вуха. Ззаду замикається вище рівня початку волосистої частини голови на потилиці. Ширина борозди на всьому протязі до З см. Верхній крайовий валик нависає, нижній - пологий". Окрім цього судово-медичним експертом в Акті відмічено, що інших ушкоджень при зовнішньому дослідженні не виявлено.

Вищевикладене, а саме розташування (локалізація) та характер странгуляційної борозни - висока, типова, незамкнена, косо-висхідна, нерівномірно виражена, пергаментної щільності з нависаючим верхнім та пологим нижнім валиками, крововиливами у підшкірну клітковину та м`язи відповідно ходу смуги, при відсутності будь-яких інших пошкоджень кісток та органів; присутність виражених загальноасфіктичних проявів - рясних синюшно-фіолетового забарвлення трупних плям , які розміщуються циркулярно на верхніх та нижніх кінцівках та нижніх відділах тулуба, добре вираженого трупного заклякання, дрібно-крапкових крововиливів у повіки та кон`юнктиви, одутлість та нерівномірна синюшність обличчя, привідкритий рот із защемленням кінчика язика між зубними дугами, набряк головного мозку, повнокрів`я внутрішніх органів рідкою темно-червоною кров`ю з переповненням нею правої половини серця, наявність альвеолярної емфіматозності легень, виявлених при розтині трупа та дані судово-гістологічної експертизи клаптиків внутрішніх органів - "преривисте, глибоке садно з крововиливом на поверхні та в гіподермальному шарі шкіри без перифокальної клітинної реакції; гемодинамічні розлади в легенях, зміни реологічних властивостей крові" ("Висновок експерта" № 31 від 13.04. - 20.07.12р.) свідчать, що причиною смерті ОСОБА_6 є механічна асфіксія, внаслідок само повішення, тобто здавлення органів шиї м`якою ковзачою, одинарною петлею під дією ваги власного тіла.

Згідно з п.2.1.3"у" "Правил судово-медичного визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень", затверджених наказом № 6 МОЗ України від 17 січня 1995 року, такі ушкодження стосовно живої особи, відносяться до тяжких за ознакою небезпеки для життя в момент спричинення, які у даному конкретному випадку викликали смерть.

На трупі ОСОБА_6 тілесних ушкоджень, які б вказували на можливість боротьби чи самооборони, і були б характерними для них, не виявлено.

При судово-токсикологічному дослідженні крові від трупа ОСОБА_6 етилового та інших спиртів не виявлено (за даними "Акту"№1578) , що в сукупності з даними, встановленими під час розтину, вказують на те, що незадовго до смерті потерпілий спиртні напої не вживав, тобто був тверезий.

Згідно довідок Рівненського обласного центру психічного здоров`я населення (№1798 від 14.12.2007р. а.с.52 та №749 від 25.06.09р. а.с.186) гр. ОСОБА_6 на диспансерному обліку у лікарів нарколога і психіатра не перебував, а також при вивченні інших медичних документів (медична картка амбулаторного хворого (на 25арк.); санаторно-курортна книжка на ім`я ОСОБА_6 на 14 аркушах) будь-яких відомостей про наявність у ОСОБА_6 психічних захворювань не відмічено.

Таким чином судово-медичних даних, які б вказувати про наявність у нього психічних захворювань або психічних розладів не має.

Відповідно даних представленої медичної документації гр. ОСОБА_6 , при житті хворів на сечокам`яну хворобу з хронічним кістозно-калькульозним пієлонефритом, котрі ускладнилися вторинною артеріальною гіпертензією з кризовим перебігом, СН-1 ст.; окрім цього у нього також було діагностовано гострий гнійний кон`юнктивіт та початкову вікову катаракту правого ока; у липні 2007 року пройшов курс санаторно-курортного лікування в лікувально-оздоровчому комплексі "ТрускавецькурорГ1: 09 вересня 2007 року до хворого викликалась бригада швидкої медичної допомоги, було діагностовано гіпертонічну хворобу 2ст. на фоні хронічного пієлонефриту.

Зазначено, що при усіх зверненнях ОСОБА_6 у лікувальні заклади медична допомога надавалася відповідно до встановлених діагнозів.

При судово-медичному дослідженні трупа ОСОБА_6 були виявлені вікові зміни зі сторони серця - дистрофія, не різко виражений кардіосклероз, деяке збільшення серцевих розмірів ("...Серце розмірами 12,5x7x4см., в порожнинах серця рідка кров. М`яз серця при пальпації щільний, на розрізі сірувато-червоний з глинистим відтінком, повнокровний, нерівномірного кровонаповнення, з одиничними, дифузно розміщеними сполучнотканинними прошарками білісуватого кольору. Товщина лівого шлуночка серця -1,5см., правого - 0,5см. Клапани серця нерівномірно потовщені, щільнуваті..."), що є характерним для патоморфології гіпертонічної хвороби. Даних за гостру серцеву патологію, а саме - інфаркт міокарду при розтині не виявлено.

Доказом самоповішення є характерне розташування на трупі високої. типової, незамкненої, косо-висхідної, нерівномірно вираженої, пергаментної щільності странгуляційної борозни з нависаючим верхнім та пологим нижнім валиками, крововиливами у підшкірну клітковину та м`язи відповідно ходу смуги, при відсутності будь-яких інших пошкоджень кісток та органів та дані матеріалів справи .

Судово-медичних даних, які б вказували на те, що в даному випадку мале місле удавлення петлею чи накладення петлі було посмертним не має.

Вираженість трупних змін, яка відмічена експертом в "Акті" №521: "..Трупні плями синьо-фіолетового кольору, розташовані переважно циркулярно на нижніх кінцівках і нижніх частинах тулуба, при натискуванні на них в ділянці спини стандартним динамометром блідніють і відновлюють своє першопочаткове забарвлення через 10 хв.. Трупне заклякання добре виражене в усіх групах звичайно досліджуваних м`язів. Явища гниття відсутні.." можуть вказувати на те, що смерть ОСОБА_6 настала приблизно за 18-24 години до моменту дослідження трупа, яке проводилося 12.09.2007р. 15.00-17.00 год. Час перебування тіла в петлі може відповідати періоду від моменту настання смерті ОСОБА_6 до звільнення (зняття) останнього з петлі при виявленні трупа та огляді місця події - 12.09.2009р. з 10.00 год. до 12.50 год. (згідно даних огляду місця події від 12 вересня 2012р.)

Судово-медичних даних, які б вказували на те, що смерть ОСОБА_8 настала не від повішення, а внаслідок іншого виду механічної асфіксії не має.

В перебігу асфіксії спостерігається певна закономірність, або фазовість змін, що відбуваються в організмі, що дозволило розділити їх на періоди (стадії):

*передасфіктична стадія характеризується затримкою дихання, руховим неспокоєм, накопиченням в організмі вуглекислоти, тривалість цієї фаза близько 30-40 сек., іноді -більше;

*стадія інспіраторної задишки (диспное) виникає безпосередньо після передасфіктичного стану, характеризується швидким збільшенням глибини і частоти дихання з переважанням фази вдиху над фазою видиху, відзначається загальне збудження, підвищення тонусу симпатичного відділу вегетативної нервової системи (розширення зіниць, тахікардія, підвищення артеріального тиску), можливі судами, ця стадія триває близько 1 хвилини;

*стадія експіраторної задишки характеризується поступовим зменшенням частоти дихання, посиленням фази видиху, при цьому судомні сіпання окремих груп м`язів переходять у сильні загальні судоми клонічного характеру, які закінчуються опістотонусом з виділенням сечі і калу, втрачається свідомість, стадія триває також у середньому 1 хв.;

- стадія спокою, або короткочасної зупинки дихання, або термінальної паузи, характеризується зупинкою дихання, пов`язаною із пригніченням дихального центру, внаслідок збільшення концентрації вуглекислого газу в крові, при цьому значно знижується

артеріальний тиск, ця стадія триває від 8-10 секунд до кількох хвилин:

- стадія термінальних дихальних рухів, яка проявляється окремими незначними і слабкими судомними скороченнями дихальних м`язів з короткими глибокими вдихами і паузами (термінальне, або атональне дихання), тривалість цієї фази коливається від десятків секунд до кількох хвилин;

- стійка зупинка дихання, після якої скорочення серця деякий час (3-5 хвилин, іноді довше) тривають і припиняються лише у тому випадку, коли дихання не відновлюється.

Отже, весь період вмирання від початку патофізіологічних порушень до повного згасання дихання і серцевої діяльності триває у середньому 5-6 хвилин (згідно науково-медичних даних та експериментальних даних від 3-4 до 10-15 хвилин). У зв`язку з патоморфологічними процесами, а також посмертним стіканням крові у низ лежачі тканини тіла формуються циркулярні трупні плями, котрі у даному випадку і мали місце у ОСОБА_6 ; нерівномірність забарвлення шкіри обличчя пов`язане із затрудненим відтоком крові від голови, у зв`язку із перетисненням судин шиї, анатомічними особливостями будови скелету та м`язової системи лицевого черепа і послідуючими. посмертними процесами.

Інших ушкоджень крім странгуляційної борозни в ділянці шиї при дослідженні трупа ОСОБА_6 не виявлено.

Слідчий суддя також вважає, що слідчим вірно дано оцінку в постанові щодо відсутності будь-яких дій направлених на доведення ОСОБА_6 до самогубства у вигляді жорсткого поводження, застосування шантажу, примусу до протиправних дій та систематичного приниження його людської гідності.

У відповідності до вимог ст.ст.9, 40 КПК України, слідчий зобов`язаний всебічно, повно і неупереджено дослідити обставини кримінального провадження, виявити як ті обставини, що викривають, так і ті, що виправдовують підозрюваного, обвинуваченого, надати їм належну правову оцінку та забезпечити прийняття законних і неупереджених процесуальних рішень.

Таким чином, встановлено, що в ході досудового розслідування, слідчим були проведені всі можливі та необхідні слідчі дії, які були спрямовані на отримання доказів у даному кримінальному провадженні, у зв`язку з чим останнім прийнято обґрунтоване, на законних підставах рішення про закриття кримінального провадження.

Слідчий суддя відхиляє покликання в судовому засіданніОСОБА_3 , щодо необхідності проведення в кримінальному провадженні названих вище нею дій. Оскільки, названі нею дії не спростовують прийнятого слідчим рішення.
Таким чином, доводи ОСОБА_3 викладені у скарзі є необґрунтованими.
За наведених обставин, суд приходить до переконання про відмову у задоволенні скарги.

Згідно із ч.3 ст. 307 КПК України, ухвала слідчого судді за результатами розгляду скарги на рішення, дії чи бездіяльність слідчого чи прокурора не може бути оскаржена, окрім ухвали про відмову у задоволенні скарги на постанову про закриття кримінального провадження.

Керуючись ст.ст. 303,305 КПК України, слідчий суддя, -

У х в а л и в:
У задоволенні скарги ОСОБА_3 про скасування постанови слідчого Рівненського відділу поліції ГУ Національної поліції в Рівненській області ОСОБА_4 від 1 грудня 2015 року про закриття кримінального провадження №0000220 від 11 січня 2013 року відмовити.

Копію ухвали надати ОСОБА_3 , слідчому ОСОБА_4 та направити до прокуратури Рівненської області.

На ухвалу може бути подана апеляційна скарга протягом п`яти днів до апеляційного суду Рівненської області.

Слідчий суддя ОСОБА_1