Ухвала
іменем україни
17 березня 2016 року м. Київ
Колегія суддів судової палати у кримінальних справах
Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі:
головуючого судді ОСОБА_1 ,
суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
при секретарі ОСОБА_4 ,

за участю прокурора ОСОБА_5

розглянула в судовому засіданні кримінальне провадження № 0003175 відносно ОСОБА_6 за касаційними скаргами засудженого та його захисника ОСОБА_7 на вирок Дергачівського районного суду Харківської області від 25 лютого 2015 року та ухвалу Апеляційного суду Харківської області від 28 липня 2015 року.
Вироком Дергачівського районного суду Харківської області від 25 лютого 2015 року
ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Молдай Саатлинського району, Азербайджан, мешканця АДРЕСА_1 , громадянина України, в силу ст. 89 КК такого, що не має судимості,
визнано винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 190 КК, та призначено покарання у виді позбавлення волі на строк 4 роки.

Вирішено питання щодо цивільного позову, процесуальних витрат та про речові докази.
Ухвалою Апеляційного суду Харківської області від 28 липня 2015 року зазначений вирок суду залишений без зміни.
Як встановлено судом першої інстанції, ОСОБА_8 у 2011 р., знаходячись у м. Дергачі Харківської області, зустрівся зі своєю знайомою ОСОБА_9 , під час спілкування з якою він дізнався, що остання має намір придбати будинок у м. Дергачі.
Дізнавшись наміри ОСОБА_9 щодо придбання нерухомості, ОСОБА_6 , маючи умисел на заволодіння чужим майном шляхом шахрайства, переслідуючи при цьому корисливу мету, використовуючи добрі стосунки, які склались між ним та ОСОБА_9 , повідомив останній неправдиві відомості щодо можливості придбання нею приватного будинку серед інших будинків, які продаються у м. Дергачі, заздалегідь знаючи, що вони не продаються, пред`явив ОСОБА_9 посвідчення помічника депутата Дергачівської міської ради та пояснив, що може показати їй це нерухоме майно, на що остання погодилась.
Реалізуючи свій злочинний намір, ОСОБА_6 разом з ОСОБА_9 прослідували до будинків АДРЕСА_2 та АДРЕСА_3 , а також до будинку АДРЕСА_4 , які почергово показав останній, на що ОСОБА_9 погодилась придбати собі домоволодіння, розташоване за адресою: АДРЕСА_2 .
Отримавши згоду від ОСОБА_9 на придбання вказаного домоволодіння, ОСОБА_6 запропонував їй свою допомогу в якості посередника у належному оформленні документів договору купівлі-продажу на вказане домоволодіння, заздалегідь знаючи про те, що ніякої допомоги у оформленні надавати їй не буде, на що остання теж погодилась, після чого він висунув ОСОБА_9 свої вимоги щодо передачі нею йому грошей для подальшого оформлення на неї необхідних документів щодо придбання цієї нерухомості.
10 грудня 2011 року у денний час ОСОБА_8 , продовжуючи свої злочинні дії, зустрівся з ОСОБА_9 у м. Харкові, після чого шляхом обману та зловживання довірою останньої, заволодів її грошима в розмірі 120000 грн. під приводом купівлі приватного будинку за вищевказаною адресою, знаючи, що дій по придбанню будинку для ОСОБА_9 в м. Дергачі він вчиняти не буде.
Після цього ОСОБА_8 протягом тривалого строку з 10.12.2011 року до осені 2013 року неодноразово спілкувався по телефону та зустрічався з ОСОБА_9 , при цьому шляхом обману та зловживання довірою останньої, додатково заволодів її грошима в розмірі 50000 грн., отримавши їх у м. Дергачі.
Таким чином ОСОБА_8 , шляхом шахрайських дій, заволодів грошима ОСОБА_9 на загальну суму 170000 грн., якими розпорядився на свій розсуд, не витративши їх належним чином на законне оформлення відповідних документів щодо придбання ОСОБА_9 у свою власність домоволодіння за адресою: АДРЕСА_2 , чим спричинив потерпілій матеріального збитку на вказану суму.
У касаційній скарзі засуджений ОСОБА_6 просить судові рішення скасувати, призначити новий розгляд у суді першої інстанції. При цьому посилається на те, що він не володіє українською мовою і був позбавлений можливості виступити у судовому засіданні та дати показання. Зазначає, що він не був належним чином повідомлений про розгляд кримінального провадження у суді апеляційної інстанції.
Також вважає, що пред`явлене йому обвинувачення є неконкретним, оскільки потерпіла не могла пояснити у чому конкретно полягав обман та які конкретні дії повинен був він вчинити на виконання домовленості. Посилається, що відносини, які складися між ним та потерпілою, є цивільно-правовими відносинами; що показання потерпілої, які є єдиним доказом його винуватості, нічим не підтверджені; що судом безпідставно взято до уваги показання свідків ОСОБА_10 , ОСОБА_11 .
У касаційній скарзі захисник ОСОБА_7 в інтересах засудженого ОСОБА_6 просить судові рішення скасувати, кримінальне провадження відносно ОСОБА_6 закрити. Посилається на те, що ухвала апеляційного суду не відповідає вимогам ст. 419 КПК, оскільки апеляційний суд залишив без уваги доводи, наведені в апеляційній скарзі захисника, зокрема, щодо невірного зазначення у вироку показань потерпілої ОСОБА_9 , даних нею 16.05.2014р., щодо ненадання судом належної оцінки показанням потерпілої, наданим 10.12.2014р. Також зазначає, що апеляційний суд залишив поза увагою доводи про належність грошових коштів ОСОБА_12 , що показання свідків ОСОБА_10 , ОСОБА_11 отримані судом з порушенням вимог ст. 97 КПК. Вказує, що апеляційним судом не розглянуто її клопотання про прослуховування запису судового засідання, що апеляційний розгляд проводився за відсутності засудженого.
Посилається, також, на неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність, яке, на її думку, полягало у тому, що суд не відобразив, у чому саме полягала об`єктивна сторона злочину, передбаченого ч. 3 ст. 190 КК, у чому виявились шахрайські дії ОСОБА_6 у зловживанні довірою чи у обмані потерпілої. Вказує, що відносини, які склались між засудженим та потерпілою, є цивільно-правовими відносинами.
Заслухавши доповідь судді, думку прокурора, який заперечував проти задоволення касаційних скарг, перевіривши матеріали кримінального провадження, обговоривши доводи касаційних скарг, колегія суддів вважає, що касаційні скарги підлягають частковому задоволенню, ухвала апеляційного суду скасуванню з призначенням нового розгляду у суді апеляційної інстанції з таких підстав.
Відповідно до вимог п. 1 ч. 1 ст. 438 КПК підставою для скасування або зміни судових рішень при перегляді справи в суді касаційної інстанції є істотне порушення вимог кримінального процесуального закону.

Згідно з положеннями ст. 412 КПК істотними порушеннями вимог кримінального процесуального закону є такі порушення вимог КПК, які перешкодили чи могли перешкодити суду ухвалити законне та обґрунтоване судове рішення.

Суд першої інстанції, розглянувши матеріали кримінального провадження, визнав ОСОБА_6 винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 190 КК, і призначив йому покарання.

На вказаний вирок місцевого суду захисником ОСОБА_7 подано апеляційну скаргу, в якій захисник, посилаючись на неповноту судового розгляду та невідповідність висновків суду фактичним обставинам кримінального провадження, просила вирок суду скасувати і закрити кримінальне провадження. При цьому захисник в апеляційній скарзі зазначала, що суд дав неправильну оцінку доказам по справі, зокрема показанням потерпілої ОСОБА_9 , що у вироку суду викладені недостовірні дані, які потерпіла ОСОБА_9 не повідомляла в суді; що стороною обвинувачення не доведено наявності в діях ОСОБА_6 складу злочину, а також події злочину. Крім того захисник наводила, також, і доводи, аналогічні доводам її касаційної скарги, зокрема, що показання свідків ОСОБА_10 та ОСОБА_11 отримані судом з порушенням положень ст. 97 КПК; що відносини, які склались між потерпілою та обвинуваченим є цивільно-правовими відносинами.
Апеляційний суд, переглядаючи кримінальне провадження за вказаною апеляційною скаргою, визнав доводи, наведені у скарзі, щодо незаконності вироку суду першої інстанції відносно ОСОБА_6 безпідставними.
Згідно з вимогами ст. 419 КПК в ухвалі апеляційного суду мають бути зазначені мотиви, з яких суд апеляційної інстанції виходив при постановленні ухвали, і положення закону, яким він керувався. При залишенні апеляційної скарги без задоволення в ухвалі суду апеляційної інстанції мають бути зазначені підстави, з яких апеляційну скаргу визнано необґрунтованою.

Вказаних вимог кримінального процесуального закону апеляційний суд не дотримався.

Так, апеляційний суд, залишаючи вирок суду першої інстанції відносно ОСОБА_6 без зміни, в ухвалі навів мотиви на спростування лише окремих доводів апеляційної скарги, а саме щодо неналежності показань свідків ОСОБА_11 та ОСОБА_10 , щодо недостовірності відображення у вироку показань потерпілої про передачу коштів ОСОБА_6 . Інші доводи апеляційної скарги, які стосуються невідповідності висновків суду фактичним обставинам кримінального провадження, зокрема, наявності цивільно-правових відносин між потерпілою та обвинуваченим, відсутності в діях ОСОБА_6 складу злочину та відсутності події злочину, щодо наявності суперечностей між показаннями потерпілої та іншими доказами у кримінальному провадженні, апеляційний суд залишив поза увагою і докладних мотивів на їх спростування в ухвалі не навів.

Поряд з наведеним, формулювання обвинувачення, яке визнав доведеним суд першої інстанції і яке навів у вироку, відрізняється від формулювання обвинувачення, яке навів в ухвалі суд апеляційної інстанції.

Відповідно до ст. 190 КК кримінальна відповідальність передбачена за заволодіння чужим майном або придбання права на майно шляхом обману чи зловживання довірою (шахрайство).

При цьому ухвала апеляційного суду не містить висновків, у чому саме полягав обман і у чому полягало зловживання довірою.

За таких обставин ухвала апеляційного суду не відповідає вимогам ст. 419 КПК.

Виходячи з наведеного, касаційні скарги засудженого та захисника підлягають частковому задоволенню, ухвала апеляційного суду скасуванню з підстав істотного порушення вимог кримінального процесуального закону з призначенням нового розгляду в суді апеляційної інстанції.

Під час нового розгляду суду апеляційної інстанції необхідно повно і всебічно розглянути матеріали кримінального провадження, перевірити обґрунтованість доводів апеляційної скарги захисника та обґрунтованість доводів касаційних скарг засудженого та захисника і постановити законне, обґрунтоване та вмотивоване рішення з дотриманням усіх вимог кримінального та кримінального процесуального закону.

На підставі наведеного, керуючись ст. ст. 376, 434, 436 КПК, колегія суддів

у х в а л и л а:

Касаційні скарги засудженого ОСОБА_6 та його захисника ОСОБА_7 задовольнити частково.
Ухвалу Апеляційного суду Харківської області від 28 липня 2015 року відносно ОСОБА_6 скасувати, призначити новий розгляд у суді апеляційної інстанції.
Ухвала набирає законної сили з моменту оголошення і оскарженню не підлягає.

Судді:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3