пр. № 1/759/9/16
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
25 травня 2016 року Святошинський районний суд м. Києва у складі колегії суддів:

головуючого судді: ОСОБА_1 ,

суддів: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

за участю секретаря: ОСОБА_4 ,

прокурора: ОСОБА_5 ,

захисників: ОСОБА_6 , ОСОБА_7 ,

розглянувши в залі суду в місті Києві кримінальну справу № 1718/1-375/11 за обвинуваченням ОСОБА_8 у вчиненні злочинів, передбачених ч. 2 ст.190, ч. 4 ст. 187, п.п. 6, 12, 13 ч. 2 ст. 115 КК України, та ОСОБА_9 у вчиненні злочинів, передбачених ч. 4 ст. 187, п.п. 6, 12, 13 ч. 2 ст. 115 КК України,-

В С Т А Н О В И В :
У судовому засіданні захисником підсудного ОСОБА_8 адвокатом ОСОБА_6 , думку якої підтримав підсудний, заявлено клопотання про зміну запобіжного заходу підсудному ОСОБА_8 із взяття під варту на підписку про невиїзд, мотивуючи відсутністю будь-яких обґрунтованих підстав вважати, що більш м`який запобіжний захід не зможе бути застосований до її підзахисного.

Аналогічне клопотання у судовому засіданні заявлено захисником підсудної ОСОБА_9 адвокатом ОСОБА_7 , думку якої підтримала підсудна, про зміну запобіжного заходу підсудній ОСОБА_9 із взяття під варту на підписку про невиїзд, мотивуючи відбуття підсудною майже 2/3 покарання, передбаченого санкціями інкримінованих їй злочинів, з урахуванням вимог ч. 5 ст. 72 КК України.

Прокурор ОСОБА_5 у вирішенні даних клопотань поклався на розсуд суду.

Суд, заслухавши думку учасників судового розгляду, дослідивши матеріали кримінальної справи, прийшов до такого висновку.

Відповідно до вимог ст.ст. 148, 150 КПК України (в редакції 1960 року) метою застосування такого виду запобіжного заходу як взяття під варту є запобігання спробам ухилитися підсудних від слідства та суду, перешкодити встановленню істини у справі та для забезпечення виконання процесуальних рішень. При вирішені питання про застосування запобіжного заходу також враховуються: тяжкість злочину, у вчиненні якого обвинувачується особа, її вік, стан здоров`я, сімейний і матеріальний стан, вид діяльності, місце проживання та інші обставини, що її характеризують.

Судом встановлено, що під час застосування підсудним запобіжного заходу у виді взяття під варту було враховано: тяжкість інкримінованих їм злочинів, дані про їх особи. Щодо стану здоров`я підсудних ОСОБА_8 та ОСОБА_9 , то у суду відсутні дані про те, що підсудні за станом здоров`я не можуть перебувати в умовах тримання під вартою та отримувати медичну допомогу. Крім того, з метою запобігти спробам ухилитися від суду, перешкодити встановленню істини в кримінальній справі, а також для забезпечення виконання процесуальних рішень, суд не вбачає підстав для зміни ОСОБА_8 та ОСОБА_9 запобіжного заходу із взяття під варту на підписку про невиїзд.

Приймаючи таке рішення, колегія суддів враховує, що тримання під вартою відповідно до підпункту «c» пункту 1 статті 5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод має задовольняти вимогу пропорційності, що викладено у рішенні ЄСПЛ від 18.03.2008 у справі «Ладент проти Польщі» (Ladent v. Poland), а тому тримання підсудних під вартою є необхідним для забезпечення їх присутності в суді, та інші, менш суворі заходи, не є достатніми для досягнення цієї цілі, з урахуванням особи підсудних.
На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 158, 150, 296 КПК України (в редакції 1960 року) колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:
У задоволенні заявлених захисниками підсудних ОСОБА_8 та ОСОБА_9 адвокатами ОСОБА_6 та ОСОБА_7 клопотань про зміну запобіжного заходу із взяття під варту на підписку про невиїзд відмовити.
Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий суддя: ОСОБА_1
Судді: ОСОБА_2
ОСОБА_3