УКРАЇНА
Апеляційний суд Житомирської області

Справа №280/149/16-к Головуючий у 1-й інст. ОСОБА_1
Категорія ст. 286 ч.3 КК України Доповідач ОСОБА_2

В И Р О К
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
23 вересня 2016 року Апеляційний суд Житомирської області
в складі: головуючого ОСОБА_2 ,
суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
з участю: секретаря ОСОБА_5 ,
прокурора ОСОБА_6 ,
обвинуваченого ОСОБА_7 ,
захисника ОСОБА_8 ,
потерпілої ОСОБА_9 ,
представника потерпілої ОСОБА_10 ,
ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Галич Костромської області РФ, громадянина України, росіянина, одруженого, не працює, який проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого, -
засуджено за ст. 286 ч.3 КК України на 5 років позбавлення волі з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 рік.
На підставі ст.ст. 75, 76 КК України звільнено обвинуваченого ОСОБА_7 від покарання з випробуванням, якщо він протягом 3 років іспитового строку не вчинить нового злочину та виконає покладені на нього обов`язки: не виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу кримінально-виконавчої інспекції, повідомляти органи кримінально-виконавчої інспекції про зміну місця проживання, періодично з`являтися для реєстрації до органів кримінально-виконавчої інспекції.
Зараховано обвинуваченому ОСОБА_7 в строк покарання строк застосованого запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту з 28.01.2016 року по 13.05.2016 року.
Стягнуто з обвинуваченого ОСОБА_7 на користь держави витрати по проведенню експертиз у кримінальному провадженні в сумі 2 272 грн. 26 коп.
ОСОБА_7 , 01 грудня 2015 року близько 13-00 години, керував технічно несправним легковим автомобілем "DAEWOO Lanos", реєстраційний номер НОМЕР_1 , який належить йому згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу, серії НОМЕР_2 , яким перевозив пасажирів ОСОБА_11 та ОСОБА_12
В результаті даної дорожньо-транспортної пригоди пасажири автомобіля "DAEWOO Lanos", реєстраційний номер НОМЕР_4 , ОСОБА_14 отримала тупу, сполучену травму голови та тулуба від чого настала смерть, ОСОБА_12 отримав тупу, сполучену травму голови та тулуба, від чого настала смерть.
Порушення водієм ОСОБА_7 при експлуатації та керуванні транспортним засобом пунктів 2.3.б), 10.1, 11.3, 12.1, 31.4.5.г) Правил дорожнього руху України, знаходяться у прямому причинному зв`язку із створенням аварійної обстановки, виникненням даної дорожньо-транспортної пригоди та її наслідками.
В апеляційній скарзі прокурор у кримінальному провадженні ОСОБА_6 не оспорюючи доведеність вини обвинуваченого, просить скасувати вирок суду, через неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність, що призвело до призначення покарання, яке не відповідає ступеню тяжкості вчиненого кримінального правопорушення та особі обвинуваченого внаслідок м`якості та ухвалити новий вирок, яким призначити обвинуваченому ОСОБА_7 покарання за ч.3 ст. 286 КК України 5 років позбавлення волі з позбавленням права керувати транспортними засобами на 3 роки, виключивши з вироку суду першої інстанції посилання на застосування ст.ст. 75, 76 КК України, виключити з вироку суду першої інстанції зарахування обвинуваченому ОСОБА_7 в строк призначеного покарання строк застосованого запобіжного заходу у виді домашнього арешту у період з 28.01.2016 року по 13.05.2016 року.
Вважає, що покарання із звільненням від його відбування з випробуванням, яке призначене ОСОБА_7 , не відповідає тяжкості вчиненого злочину та його наслідкам і є явно несправедливим за своєю м`якістю. Також, зазначає, що суд безпідставно зарахував обвинуваченому ОСОБА_7 в строк покарання строк застосованого щодо нього запобіжного заходу у виді домашнього арешту.
В апеляційній скарзі потерпіла ОСОБА_9 , не оспорюючи доведеність вини обвинуваченого, просить змінити вирок суду в частині призначеного ОСОБА_7 покарання, призначити останньому покарання за ч.3 ст. 286 КК України 9 років позбавлення волі з позбавленням права керувати транспортними засобами на 3 роки.
Вважає, що судом призначено надто м`яке покарання обвинуваченому ОСОБА_7 , яке не відповідає тяжкості злочину за який його засуджено.
Заслухавши доповідача, міркування прокурора про наявність підстав для задоволення апеляційних скарг, потерпілу ОСОБА_9 в підтримання апеляційної скарги, заперечення обвинуваченого ОСОБА_7 та його захисника щодо задоволення апеляційних скарг, обговоривши доводи апеляційних скарг, перевіривши матеріали кримінального провадження в межах доводів апеляційних скарг, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга прокурора у кримінальному провадженні підлягає задоволенню, апеляційна скарга потерпілої підлягає частковому задоволенню з таких підстав.
Апеляційний суд погоджується з висновками суду першої інстанції про те, що порушення водієм ОСОБА_7 пунктів 2.3.б), 10.1, 11.3, 12.1, 31.4.5.г) Правил дорожнього руху України, знаходяться у прямому причинному зв`язку із створенням аварійної обстановки, виникненням даної дорожньо-транспортної пригоди та її наслідками.
Висновок суду про доведеність винуватості ОСОБА_7 у вчиненні кримінального правопорушення за обставин, викладених у вироку, по суті не оспорюється, визнається самим обвинуваченим і підтверджується сукупністю доказів, зібраних у встановленому законом порядку, досліджених та належно оцінених судом у порядку ст.349 КПК України. Дії обвинуваченого за ч.3 ст.286 КК України як необережні дії, які виразилися в порушенні правил безпеки дорожнього руху особою та експлуатації транспортного засобу особою, яка керує транспортним засобом, що спричинило смерть потерпілих ОСОБА_11 , ОСОБА_12 кваліфіковані правильно, що також не оспорюється в апеляційних скаргах.
Проте, колегія суддів вважає, що судом першої інстанції було неправильно застосовано закон України про кримінальну відповідальність, а призначене покарання не відповідає тяжкості кримінального правопорушення та особі обвинуваченого, внаслідок м`якості, а саме застосуванні ст. 75 КК України та звільнення обвинуваченого ОСОБА_7 від відбування призначеного покарання з випробуванням.
За таких обставин, апеляційний суд погоджується з доводами апеляційних скарг прокурора та потерпілої і вважає, що слід скасувати вирок місцевого суду з наведених мотивів та ухвалити новий вирок.
Згідно вимог ст. 65 КК України, апеляційний суд враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, дані про особу винного та обставини кримінального провадження, що обтяжують та пом`якшують його покарання.
Відповідно ст. 12 КК України, кримінальне правопорушення вчинене обвинуваченим ОСОБА_7 відноситься до категорії тяжких.
За місцем проживання обвинувачений ОСОБА_7 характеризується позитивно, одружений, не судимий, на диспансерних наркологічному та психіатричному обліках не перебуває; батько обвинуваченого ОСОБА_15 потребує постійного стороннього догляду. Наведене підтверджується матеріалами кримінального провадження.
Апеляційний суд визнає обставинами, які пом`якшують покарання обвинуваченого ОСОБА_7 щире каяття у вчиненому, активне сприяння розкриттю злочину, добровільне відшкодування завданої шкоди потерпілим. Обставин, які обтяжують покарання обвинуваченого ОСОБА_7 апеляційним судом не встановлено.
При призначенні строку та виду покарання, апеляційний суд враховує негативні наслідки кримінального правопорушення (смерть двох осіб), думку прокурора та позицію потерпілої ОСОБА_9 , яка підтримала доводи апеляційної скарги щодо призначення міри покарання обвинуваченому ОСОБА_7 у вигляді позбавлення волі, а також вищенаведені обставини, тому вважає, що для досягнення мети перевиховання та виправлення обвинуваченого слід призначити йому покарання у виді позбавлення волі в мінімальному розмірі, передбаченому санкцією ч.3 ст. 286 КК України, з позбавленням спеціального права.
Також, колегія суддів погоджується з доводами апеляційної скарги прокурора про безпідставне зарахування судом обвинуваченому ОСОБА_7 в строк покарання строк застосованого щодо нього запобіжного заходу у виді домашнього арешту, оскільки положеннями Кримінального кодексу України не передбачено зарахування в строк покарання строк застосованого запобіжного заходу у виді домашнього арешту. А тому, посилання суду на зарахування зазначеного строку слід виключити з вироку суду.
На підставі наведеного, колегія суддів скасовує вирок суду щодо ОСОБА_7 в частині призначеного покарання в зв`язку з неправильним застосуванням закону України про кримінальну відповідальність та через невідповідність призначеного покарання тяжкості кримінального правопорушення, внаслідок м`якості, та ухвалює новий вирок, яким йому призначає покарання у виді позбавлення волі з позбавленням права керувати транспортними засобами.
Керуючись ст.ст. 404, 407, 420 КПК України, апеляційний суд, -
Апеляційну скаргу прокурора у кримінальному провадженні ОСОБА_6 задовольнити.
Апеляційну скаргу потерпілої ОСОБА_9 задовольнити частково.
Вирок Коростишівського районного суду Житомирської області від 09 червня 2016 року щодо ОСОБА_7 в частині призначеного покарання скасувати та ухвалити новий вирок.
Призначити ОСОБА_7 покарання за ч.3 ст. 286 КК України у виді 5 (п`ять) років позбавлення волі з позбавленням права керувати транспортними засобами на строк 3 (три) роки.
Строк відбуття покарання обвинуваченим ОСОБА_7 рахувати з моменту приведення вироку до виконання.
Виключити з вироку суду першої інстанції посилання на зарахування обвинуваченому ОСОБА_7 в строк призначеного покарання строк застосованого запобіжного заходу у виді домашнього арешту у період з 28.01.2016 року по 13.05.2016 року.
В решті вирок залишити без зміни.
Вирок набирає чинності з моменту проголошення та може бути оскаржений в касаційному порядку безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом трьох місяців з дня його проголошення.
Судді: