Справа № 447/440/13-к

В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

23.05.2016 року

Миколаївський районний суд Львівської області, у складі:
Головуючого - судді ОСОБА_1
при секретарі ОСОБА_2
з участю прокурора ОСОБА_3
захисників ОСОБА_4 , ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Миколаєві справу про обвинувачення: :

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Косів Івано-Франківської області, проживаючого, АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, з середньою освітою, працюючого комерційним директором ПП «Статус-Т», одруженого, має на утриманні неповнолітнього сина, 2005 року (згідно ст. 89 КК України раніше не судимого),

у вчиненні злочинів передбачених ч. 3 ст.289, ч.2 ст.355, ч.1 ст. 122, ч.2 ст. 121 КК України

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця м. Миколаїв Львівської області, проживаючого АДРЕСА_2 , українця, громадянина України, з середньою освітою, не працюючого, неодруженого, раніше не судимого

у вчиненні злочину передбаченого ч.3 ст. 289 КК України,

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , уродженця м. Новий Розділ Львівської області, проживає АДРЕСА_3 , українець, громадянина України, освіта середня, офіцер ОЗСП «Азов» військової частини НОМЕР_1 , одружений, несудимий,

у вчиненні злочинів передбачених ч.І ст. 122, ч.2 ст. 121 КК України.

в с т а н о в и в :

09 червня 2003 року ОСОБА_9 , будучи власником транспортного засобу «Опель-Вектра», д.н.з. НОМЕР_2 , на підставі нотаріально посвідченого доручення серії ВАЕ № 350951, зареєстрованого за № 131 у реєстрі приватного нотаріуса Миколаївського районного нотаріального округу ОСОБА_10 , уповноважила ОСОБА_11 і ОСОБА_12 користуватися та розпоряджатися транспортним засобом «Опель-Вектра». 29 квітня 2004 року ОСОБА_9 скасувала вищезазначене доручення на право користування та розпорядження транспортним засобом «Опель-Вектра» д.н.з. НОМЕР_2 , про що було складено відповідну заяву, яку посвідчив приватний нотаріус Миколаївського районного нотаріального округу ОСОБА_10 і яку, в цей же день, тобто 29 квітня 2004 року, вона передала ОСОБА_13 , для подальшого пред`явлення її ОСОБА_11 та ОСОБА_12 і вилучення з їх користування транспортного засобу «Опель-Вектра» д.н.з. НОМЕР_2 .

04 травня 2004 року ОСОБА_13 , діючи за попередньою змовою та в групі з ОСОБА_6 , маючи намір на примушування ОСОБА_11 до виконання цивільно-правових зобов`язань, прибули на територію ВАТ «Миколаївцемент», що в м.Миколаєві Львівської області, де пред`явили ОСОБА_11 нотаріально посвідчену заяву ОСОБА_9 про скасування доручення на право користуватись та розпоряджатись транспортним засобом «Опель-Вектра» д.н.з. НОМЕР_2 і почали вимагати видати їм вищезгаданий транспортний засіб. Коли ОСОБА_14 відмовився віддати цей транспортний засіб, ОСОБА_6 спільно з ОСОБА_13 почали погрожувати ОСОБА_11 застосуванням відносно нього фізичного насильства, а саме: побити, а також погрожували спалити його автомашину-цементовоз, тобто знищити майно ОСОБА_11 . Діючи під впливом цих погроз, ОСОБА_14 разом з ОСОБА_6 та ОСОБА_13 прибули в с. Тростянець Миколаївського району Львівської області, зупинились неподалік господарства, де проживає ОСОБА_14 примусили його віддати шляхом переміщення автомашини «Опель-Вектра» разом з ОСОБА_6 на платну автостоянку та домовились після цього разом з ОСОБА_13 , ОСОБА_6 та ОСОБА_15 обговорити фінансові питання щодо автомашини «Опель-Вектра» д.н.з. НОМЕР_2 .

Крім того, в першій половині травня 2004 року, в м. Миколаєві Львівської області, на ґрунтовій дорозі біля земельної ділянки ОСОБА_16 , що розташована неподалік автомагістралі Київ-Чоп, ОСОБА_6 та ОСОБА_7 , маючи намір повернути транспортний засіб, яким керував ОСОБА_17 , у користування ОСОБА_6 оскільки ОСОБА_6 та ОСОБА_17 попередньо мали право згідно генерального доручення виданого на їх ім`я, ОСОБА_9 та домовленістю між останніми про те, що ОСОБА_17 буде користуватись та заробляти на цьому мікроавтобусі гроші та скориставшись своїм правом згідно доручення в порушення усної домовленості перереєстрував мікроавтобус на свого батька ОСОБА_18 . Відтак ОСОБА_6 , перебуваючи у автомобілі «Мазда», разом з підсудним ОСОБА_7 поїхав за мікроавтобусом Фіат Дукато, котрим керував ОСОБА_17 , бо побачив, що на мікроавтобусі змінені номерні знаки. Наздогнавши ОСОБА_17 , запитав для чого той переоформив автомобіль і хто йому на це дав право та застосувавши насильство щодо ОСОБА_17 , яке виразилось в погрозах у застосуванні до нього насильства взяв ключі та документи на ім`я ОСОБА_18 , після чого попросив ОСОБА_7 сісти за кермо мікроавтобуса та відігнати його у м. Миколаїв. Також ОСОБА_6 та ОСОБА_17 домовились про зустріч у кафе-барі «Роксолана» у м. Миколаєві для з`ясування можливості врегулювати конфлікт. В подальшому, 17 травня 2004 року, на підставі незаконно оформленої нотаріально посвідченої довіреності серії ВВС № 463695, вказаний транспортний засіб було продано ОСОБА_19 , а 20 липня 2004 року вищевказаний транспортний засіб було знято з реєстрації в Стрийському МРЕВ УДАІ УМВСУ у Львівській області.

08 вересня 2009 року, близько 00 год. ОСОБА_6 та ОСОБА_8 під`їхали на автомобілі «Фольксваген Туарег» до приміщення кафе-бару «Роксолана» так як їх мати ОСОБА_20 зателефонувала їм та попросила приїхати, бо двоє п`яних чоловіків себе агресивно поводять, погрожують працівникам та не хочуть іти.

ОСОБА_6 припаркував автомобіль по вул. Возз`єднання 10 в м. Миколаєві Львівської області, заїхавши з правого боку від кафе-бару «Роксолана» на газон, який відділяє дорогу та тротуар. ОСОБА_6 вийшов з авто, а ОСОБА_8 залишився сидіти у автомобілі. ОСОБА_6 піднявся по сходах, зайшов у двері кафе-бару «Роксолана» запитав чи все нормально, почувши, що люди, які вели себе грубо та погрожували його матері та працівникам бару пішли, вийшовши з приміщення та спускаючись до машини почув, що чоловіки, які стояли біля сходів, що ведуть до кафе-бару сказали: «о, криша приїхала», після чого ОСОБА_6 зупинився та попросив потерпілого ОСОБА_21 котрий був у шоломі, щоб той, якщо хоче з ним розмовляти зняв шолом. Знімаючи шолом ОСОБА_21 , наніс ОСОБА_6 удар шоломом у голову та розбив брову, після чого ОСОБА_6 вдарив ОСОБА_21 і той впав на ОСОБА_22 , що стояв позаду нього з гітарою. ОСОБА_8 вибігши з машини підбіг до свого брата ОСОБА_23 та відчувши удар по спині знепритомнів. ОСОБА_6 розом з ОСОБА_8 , перебуваючи у тверезому стані на ґрунті раптово виниклих неприязних відносин, побив ОСОБА_22 та ОСОБА_21 , під час бійки ОСОБА_6 наніс численні удари руками та ногами по тілу ОСОБА_21 , в наслідок чого спричинив останньому черепно-мозкову травму у вигляді лінійного перелому лобної кістки справа з переходом на основу черепа, крововиливи в речовину головного мозку (варолієв міст) і під тверду мозкову оболонку правої і лівої півкуль, забій головного мозку важкого ступеню (клінічно), що призвело до смерті потерпілого. А також, спричинив ОСОБА_21 переломи 3, 4, 7, 8, 9, 10, 11 ребер зліва по задньо підпаховій і лопаточних лініях, 3, 4, 5, 6 ребер справа по середньо підпаховій лінії: крововиливи в мякі покрови голови зі сторони їх внутрішньої поверхні по всій поверхні склепіння черепа, в ліву плевральну порожнину (700мл), на слизовій оболонці верхньої губи зліва і лівої щоки; забійні рани в ділянці лівої надбрівної дуги і на тильній поверхні 3, 4, 5 пальців правої кисті, на слизовій оболонці верхньої губи зліва; множинні садна на обличчі, тулубі і кінцівках; синці в орбітальних ділянках, на правій вушній раковині, на задній поверхні правого ліктьового суглобу, на передній поверхні лівого плеча, на тильній і долонній поверхнях правої кисті, на тильній поверхні 2, 3, 4, 5 пальців лівої кисті.

Згідно висновку судово-медичної експертизи № 82/09 від 24.09.2009 року та висновку додаткової судово-медичної експертизи № 95/09 від 08.12.2009 року, виявлені у ОСОБА_21 перелом лобної кістки, крововиливи в речовину головного мозку і під тверду мозкову оболонку відносяться до тяжкого тілесного ушкодження, як небезпечні для життя в момент спричинення, що в даному випадку призвело до смерті.

Переломи ребер не ускладнились шоком важкого ступеню і в живої людини, відносяться до тілесного ушкодження середньої важкості по ознаці тривалого розладу здоров`я. Множинні крововиливи в м`які покрови голови зі сторони їх внутрішньої поверхні в живої людини, відносяться до тілесного ушкодження середньої важкості по ознаці тривалого розладу здоров`я. Синці, садна, рани відносяться до легкого тілесного ушкодження.

Поряд з цим, під час даного конфлікту та в ході бійки, які раптово виникли на ґрунті неприязних відносин, що мало місце 08 вересня 2009 року, близько 00 год., неподалік кафе-бару «Роксолана», розташованому на вул. Возз`єднання 10 в м. Миколаєві Львівської області, внаслідок протиправних дій ОСОБА_6 та ОСОБА_8 , ОСОБА_22 було спричинено переломи верхньої щелепи по ФОР-11, кісток носа, виличної дуги справа, передніх стінок лобної кістки, забійну рану правої брівної ділянки, синяки на повіках обох очей, на грудній клітці справа, смугоподібні синяки на передній поверхні шиї, переломи сьомого, восьмого, дев`ятого ребер справа.

Згідно висновку судово-медичної експертизи № 479/2009 від 18.09.2009 року, переломи кісток лицевого черепа, переломи ребер відносяться до тілесного ушкодження середньої тяжкості по ознаці тривалого розладу здоров`я; рана, синяки - до легкого тілесного ушкодження.

Суд вважає, що вина ОСОБА_6 по епізоду щодо примушування ОСОБА_11 до виконання цивільно-правових зобов`язань доведена повністю зібраними в ході досудового та судового слідства доказами.

Показами допитаного в судовому засіданні підсудного ОСОБА_6 , котрий свою вину в інкримінованому йому злочині не визнав та показав, що до нього звернувся його знайомий ОСОБА_13 і попросив допомогти йому перегнати автомобіль «Опель-Вектра» д.н.з. НОМЕР_2 . Він пояснив, що ОСОБА_24 винен йому гроші, а так як грошей він не може повернути, то взамін боргу, його дружина ОСОБА_25 дала генеральне доручення на вищевказаний автомобіль. 04.05.2004 року вони у втрьох приїхали на територію ВАТ «Миколаївцемент» у м. Миколаїв, де працював ОСОБА_14 та пред`явили йому заяву ОСОБА_9 про скасування доручення та передачу права розпорядження автомобілем ОСОБА_13 . Після чого, вони поїхали в с. Тростянець Миколаївського району Львівської області, де проживав ОСОБА_14 , де останній сів за кермо автомобіля, а він сів збоку та відігнали вказаний автомобіль на платну стоянку у м. Миколаїв. Жодних погроз насильством чи знищенням майна до потерпілого ОСОБА_11 не застосовувалось. Він вважає, що вони мали повне право розпоряджатись спірним автомобілем.

Допитаний в судовому засіданні потерпілий ОСОБА_14 , повідомив суду, що знайомий з ОСОБА_26 , знав, що останній займається перепродажем автомобілів, які приганяв із-за кордону, а тому звернувся до нього з проханням пригнати автомобіль. 09 червня 2003 року, разом з ОСОБА_15 та його дружиною ОСОБА_27 пішли до нотаріуса ОСОБА_10 , в м. Миколаєві, де було оформлено «генеральне» доручення на нього та його дружину ОСОБА_28 . На час оформлення доручення автомобіль «Опель-Вектра» д.н.з. НОМЕР_2 був зареєстрований на ОСОБА_29 . Загальна вартість автомобіля, який придбав ОСОБА_14 в ОСОБА_30 становила 5800 доларів США. Через якийсь час, ОСОБА_24 повернув йому різницю суми за автомобіль, а саме 1000 доларів США. Куплений автомобіль «Опель-Вектра» не реєстрував на своє ім`я, бо не мав на це грошей та вільного часу. Машиною також користувалась його дружина ОСОБА_28 . На початку травня 2004 року, коли знаходився на роботі, біля території ВАТ «Миколаївцемент», до нього приїхало троє осіб: ОСОБА_24 , ОСОБА_31 і ОСОБА_32 . Приїхали вони автомобілем «Мерседес», яким користувався ОСОБА_33 . Ще кілька днів перед тим, ОСОБА_31 телефонував до нього і говорив, що йому треба привезти цемент, потім ще раз телефонував і сказав, що приїде до заводу, щоб домовитися про ціну. Чекав його біля прохідної, а коли побачив автомобіль «Мерседес», то підійшов та сів у автомобіль на заднє сидіння. ОСОБА_31 запитав у нього, де знаходиться автомобіль «Опель-Вектра», відповів йому, що в гаражі, на подвірї. Тоді ОСОБА_31 показав розписку, де вказувалося, що ОСОБА_24 пригнав автомобіль «Опель-Вектра» для ОСОБА_34 . Коли запитав у ОСОБА_30 , чи заплатив йому за автомашину, той відповів ствердно, що заплатив. Тоді ОСОБА_35 витягнув заяву з печаткою нотаріуса і сказав, що доручення, яке було видане йому та його дружині, щодо автомобіля «Опель-Вектра», скасоване і щоби він віддав цей автомобіль. Прочитавши цю заяву, сказав, щоб йому повернули гроші, інакше машини не віддасть. Тоді ОСОБА_31 сказав, що все одно відберуть машину, пригрозив, що його поб`ють і спалять машину, якою він возить цемент. В салоні машини не наносили йому ударів. Під впливом погроз розправи над ним та знищенням майна, погодився поїхати в с. Тростянець, де знаходився автомобіль «Опель-Вектра», який придбав у ОСОБА_36 . ОСОБА_6 сказав, що машину поставлять на платну стоянку, а увечері зустрінуться в барі «Роксолана» і будуть вирішувати, хто і кому винен гроші і скільки саме. Приїхали в с. Тростянець, пішов в гараж та виїхав машиною з гаражу на дорогу. В салон машини «Опель-Вектра» сів ОСОБА_35 і вони поїхали в м. Миколаїв, до платної стоянки, яка знаходиться біля центру зайнятості. ОСОБА_35 біля стоянки пересів за кермо машини і заїхав на платну стоянку, сказав прийти на 19 годину в кафе-бар «Роксолана». Після того, його відвезли машиною на завод. На роботі не залишився, а повернувся до стоянки, але машини вже не було. Коли прийшов в кафе-бар «Роксолана» і запитав, де його машина, то йому відповіли, щоб він забув, що мав таку машину. При зустрічі в барі були ОСОБА_35 , ОСОБА_31 і ОСОБА_37 . Говорили, що будуть відправляти ОСОБА_38 на заробітки. 24 травня 2004 року звернувся із заявою в ОСОБА_39 , після цього, ОСОБА_31 йому дзвонив на мобільний телефон і говорив, що його машину спалять, якщо він не заспокоїться. Боявся, що дійсно спалять цементовоз, яким возив цемент, а тому не згадував причетності ОСОБА_40 до цієї історії.

Допитана в судовому засіданні потерпіла ОСОБА_12 , суду показала, що 09 червня 2003 року на її чоловіка ОСОБА_41 та на неї було оформлено нотаріально посвідчене доручення на право користування та розпорядження автомобілем «Опель-Вектра» д.н.з. НОМЕР_2 , за цей автомобіль її чоловік заплатив 5800 доларів США. Машину не перереєстровували, бо на це не було грошей. Вказаним автомобілем вона також користувалась. На початку травня 2004 року, відразу після вихідних днів, знаходилась в своєму будинку, що в с. Тростянець. Побачила, що чужою машиною приїхав її чоловік ОСОБА_41 , він пішов в гараж на подвір`ї та виїхав автомашиною «Опель-Вектра». Перед тим, як виїхати з гаражу, зайшов в будинок і сказав, що мусить віддати машину, бо йому погрожують, взяв ключі від машини, документи і тоді пішов в гараж. Вийшовши з будинку на подвір`я, побачила, що в салон машини «Опель-Вектра» сідав ОСОБА_32 . Хто був в другій автомашині «Мерседес», не бачила, але увечері чоловік розповів, що в машині були ОСОБА_31 , та ОСОБА_24 зі слів ОСОБА_42 ОСОБА_43 дізналась, що йому показували заяву про скасування доручення, яке було раніше видане на машину «Опель-Вектра», і забрали машину, погрожували фізичною розправою, а також погрожували спалити цементовоз.

Протоколом очної ставки між ОСОБА_11 та ОСОБА_6 , від 10 листопада 2005 року, згідно з яким, ОСОБА_14 підтвердив свої показання і зазначив, що ОСОБА_6 та ОСОБА_13 шляхом погроз, змусили його віддати а/м «Опель-Вектра» д.н.з. НОМЕР_3 . (том 3 а.с.58-59).

Протоколом відтворення обстановки та обставин події з потерпілим ОСОБА_14 , від 04 липня 2005 року, згідно з яким, ОСОБА_14 показав та розповів за яких обставин було вчинено незаконне примушування його до видачі ОСОБА_6 та ОСОБА_13 автомашини «Опель-Вектра» д.н.з. НОМЕР_2 . (том 3 а.с.9-10).

Дорученням серії ВАЕ № 350951 від 09.06.2003 року, згідно з яким, ОСОБА_11 та ОСОБА_12 , ОСОБА_9 видала доручення на право розпорядження (продати, подарувати, заставити, обміняти) належним їй автомобілем «Опель-Вектра» д.н.з. НОМЕР_2 . (том 2 а.с.233).

Постановою Миколаївського районного суду Львівської області від 04.06.2009 року згідно з якою ОСОБА_13 звільнено від кримінальної відповідальності на підставі Закону України «Про амністію» від 12.12.2008 року, а кримінальну справу відносно нього за ч.2 ст. 355 КК України закрито. Згідно даної постанови судом встановлено, що ОСОБА_13 в 2004 році за попередньою змовою групою осіб з ОСОБА_6 вчинили примушування ОСОБА_11 до виконання цивільно-правових зобов`язань, яке виникло після скасування ОСОБА_9 доручення від 09.06.2004 року, та було поєднане з погрозою насильства над потерпілим, знищенням його майна, при відсутності ознак вимагання.

Щодо епізоду незаконного заволодіння транспортним засобом марки «Фіат-Дукато», д.н.з. НОМЕР_4 , ОСОБА_6 та ОСОБА_7 за попередньою змовою групою осіб, що було поєднане з насильством, що не є небезпечним для життя чи здоров`я потерпілого, та такого, що завдало великої матеріальної шкоди, дії підсудних ОСОБА_6 та ОСОБА_7 кваліфіковані невірно за ч.3 ст. 289 КК України, а їхні дії слід кваліфікувати за ч.2 ст. 355 КК України виходячи з наступних зібраних в ході досудового та судового слідства доказів.

Показами допитаного в судовому засіданні підсудного ОСОБА_6 , котрий суду показав, що в 2003 році він позичив гроші в сумі 2000 доларів США ОСОБА_44 , взамін чого останній обіцяв продати йому автомобіль «Фіат-Дукато». Дізнавшись про те, що ОСОБА_24 позичив багато грошей і в інших людей, він вирішив переоформити вказаний автомобіль на себе. В цей час до нього звернувся ОСОБА_17 та повідомив, що ОСОБА_24 отримав в нього гроші на придбання мікроавтобуса, однак бус не пригнав. З часом від ОСОБА_45 він дізнався, що ОСОБА_24 в Республіці Польща потрапив в ДТП. В результаті чого він разом з ОСОБА_17 вирішили поїхати в Республіку Польща та знайти ОСОБА_46 вони поїхали за його рахунок так як в ОСОБА_17 було лише 100 доларів США. Знайшовши в Польщі ОСОБА_38 вони дізнались, що останній потрапив в неприємності з «дагестанцями» і він винен їм 3500 доларів США, в заставу ним було передано автомобіль «Фіат-Дукато». Повернувшись в Україну, він позичив у своїх знайомих 3500 доларів США та разом з ОСОБА_17 повернулись в Польщу, де він віддав 3500 доларів США невідомим, які повернули автомобіль «Фіат-Дукато». Після чого він разом з ОСОБА_17 08.03.2004 року перетнули кордон та, оскільки автомобіль «Фіат Дукато» був у несправному стані, повернулись в м. Миколаїв на буксирі. ОСОБА_25 , на яку було оформлено автомобіль «Фіат-Дукато» виписала генеральне доручення на його ім`я та на його прохання на ім`я ОСОБА_17 , просив його вписати в доручення у зв`язку з тим, що ОСОБА_17 хотів працювати на бусі та заробляти гроші.

Через деякий час, а саме: в першій половині травня 2004 року він разом з ОСОБА_7 знаходився у м. Миколаїв, побачивши, що їде автомобіль «Фіат-Дукато», за кермом якого сидів ОСОБА_17 , що даний автомобіль був переоформлений, а саме: в нього стояли нові номерні знаки. З метою з`ясування даного переоформлення він разом з ОСОБА_7 почали наздоганяти бус. «Фіат-Дукато», вони наздогнали його поблизу дачних будинків біля м. Миколаїв. В розмові ОСОБА_17 повідомив, що автомобіль він переоформив на себе, а гроші за нього поверне частинами. Після чого ОСОБА_17 передав йому ключі та документи на автомобіль, він в свою чергу попросив ОСОБА_7 перегнати автомобіль до будинку його батьків, на що останній погодився. В той же день він зустрівся з сім`єю ОСОБА_16 в кафе-барі «Роксолана». Під час розмови батько ОСОБА_17 переконував, що яка різниця на кого оформлений автомобіль, що гроші з часом вони повернуть. Щодо генерального доручення від імені ОСОБА_18 на автомобіль «Фіат-Дукато» на ім`я ОСОБА_47 то ОСОБА_6 пояснив, що на його прохання таке доручення йому передав ОСОБА_17 власноручно, сумнівів в добровільності його дій він не мав.

Щодо цивільного позову, то підсудний ОСОБА_6 такий не визнав та пояснив, суду що позивач ОСОБА_18 неодноразово в судовому засіданні давав пояснення, що він позичив у нього кошти у сумі 3500 доларів США для виплати «дагестанцям в Польщі», однак після цього пререоформив на себе його бус і звернувся в міліцію.

Показами допитаного в судовому засіданні підсудного ОСОБА_7 , який свою вину в даному злочині не визнав і показав, що в першій половині травня 2004 року, коли він йшов по дорозі, біля нього зупинився ОСОБА_6 . В цей час вони побачили як проїхав «Фіат-Дукато», за кермом якого сидів ОСОБА_17 . До цього дня він декілька разів бачив, що ОСОБА_17 керував вказаним автомобілем. Вони вдвох поїхали за ним, на автомобілі ОСОБА_6 . По дорозі ОСОБА_6 сигналив фарами, щоб ОСОБА_17 зупинився, однак останній не зупинявся. Наздогнавши останнього на дачній земельній ділянці поблизу автодороги Київ-Чоп біля м. Миколаїв, з автомобіля вийшов ОСОБА_6 та підійшов до ОСОБА_17 . Про що вони розмовляли він не чув. Розмова відбувалась спокійно, без крику та будь якого насильства, тривала приблизно 10 хв. Після цього ОСОБА_6 кинув йому ключі та документи від «Фіата-Дукато» та попросив, його відігнати до будинку де проживають батьки ОСОБА_6 . Він сів за кермо буса та відігнав вказаний автомобіль де попросив його ОСОБА_6 , ключі та документи він віддав останньому. Жодних тілесних ушкоджень він ОСОБА_17 не наносив.

Щодо цивільного позову ОСОБА_18 то ОСОБА_7 такий не визнав. Пояснив, що він жодних відносин з позивачем не мав.

Також щодо розбіжностей у показах підсудних суд вважає, що такі спростовуються наступними зібраними у справі доказами.

Показами допитаного в судовому засіданні потерпілого ОСОБА_17 , котрий показав суду, що в серпні 2003 року він та його батько вирішили придбати мікроавтобус. Вони звернулись до ОСОБА_48 , який займався перевезенням транспортних засобів із-за кордону. Поговорив з ОСОБА_15 і той погодився пригнати мікроавтобус, привів його додому, де батько передав ОСОБА_49 5700 доларів США. В гарантію виконання зобов`язань був мікроавтобус «Фіат-Дукато» який знаходився на подвір`ї ОСОБА_36 . Деякий час від ОСОБА_30 нічого не було чути, мікроавтобус він не пригнав. Від дружини ОСОБА_30 , він дізнався, що її чоловік у ОСОБА_50 потрапив в ДТП. Через деякий час він зустрів ОСОБА_6 і останній запропонував йому, що зможе завезти його в Польщу та знайти ОСОБА_51 . Приблизно через 10 днів він разом з ОСОБА_6 , на автомобілі останнього поїхали в Польщу. Там вони знайшли ОСОБА_38 , також з ним була ОСОБА_52 . Від ОСОБА_30 вони дізнались, що всі гроші в нього забрали «дагестанці». Також він сказав, що за борги «дагестанці» забрали в нього автомобіль «Фіат-Дукато». В зв`язку з цим ОСОБА_6 по телефону зв`язався з «дагестанцями» від яких дізнався, що ОСОБА_24 винен їм 3500 доларів США і після повернення вказаної суми грошей йому буде повернутий автомобіль. Після цієї розмови він разом з ОСОБА_6 повернулись в Україну. Він разом з батьками мали можливість позичити 3500 доларів США. Однак, ОСОБА_6 сказав, що він знайшов гроші і вони вдвох поїхали в Польщу. Приїхавши в Польщу, вони зустрілись з тими самими особами, які утримували автомобіль. В машину до них сів ОСОБА_6 , про що вони говорили він не чув. Після розмови їм був повернутий автомобіль «Фіат-Дукато». На вказаному автомобілі вони повернулись в Україну. Тільки вдома він дізнався, що автомобіль зареєстрований на ОСОБА_53 в зв`язку з цим він дав ОСОБА_6 копію свого паспорта і через деякий час останній дав йому генеральне доручення, згідно з яким ОСОБА_25 дала доручення на розпорядження автомобілем «Фіат-Дукато» йому та ОСОБА_6 . Також він домовився з ОСОБА_6 , що суму 3500 доларів США, які він заплатив за викуп мікроавтобуса, частинами йому віддасть. ОСОБА_6 пояснив, що він вписаний в доручення тому, щоб міг сам керувати мікроавтобусом, коли йому треба буде щось перевезти. Через якийсь час ОСОБА_6 заявив, що йому потрібні гроші, а тому він хоче продати мікроавтобус. На їх з батьком пропозицію гроші за мікроавтобус розділити відповідно до долі кожного, говорив щось незрозуміле. Тоді батько сказав, що мікроавтобус треба переоформити на нього. 15.04.2004 року поїхали в МРЕВ м. Стрий, де переоформили мікроавтобус «Фіат-Дукато» на його батька, отримали нові реєстраційні номерні знаки. Про це ОСОБА_6 ніхто не говорив. В травні 2004 року, точного числа не пригадує, мікроавтобусом «Фіат-Дукато» д.н.з. НОМЕР_4 поїхав в поле до своєї мами, ця ділянка розташована недалеко дороги Київ-Чоп. Коли проїжджав біля зупинки, що поблизу СШ № 1, то його побачив ОСОБА_6 , який стояв з ОСОБА_7 , вони були на машині і поїхали за ним. Коли приїхав на земельну ділянку, то ОСОБА_6 почав кричати, чому переоформили мікроавтобус, а його не поставили до відома, сказав віддати документи і ключі від мікроавтобуса. Коли відмовився це зробити, то ОСОБА_7 , вдарив його, копнув по ногах. Це все бачила його мама. ОСОБА_6 та ОСОБА_7 відібрали документи, ключі від мікроавтобуса, ОСОБА_7 сів за кермо мікроавтобуса, а ОСОБА_6 у свою машину і вони поїхали. В той самий день про все розповів своєму батькові, увечері пішов з батьком та мамою в кафе-бар «Роксолана», де була зустріч з ОСОБА_6 , який говорив, що мікроавтобус належить йому, бо він давав ОСОБА_49 гроші на цей мікроавтобус, і що за 7000 доларів США поверне мікроавтобус. Його батько не давав довіреності гр. ОСОБА_54 для продажі мікроавтобуса. Не привозив у м. Львів довіреності і не вручав її ОСОБА_55 .

Допитаний в судовому засіданні потерпілий ОСОБА_18 , показав, що у 2003 році, він разом з сином вирішили придбати мікроавтобус. Вони звернулись до ОСОБА_48 , який займався перевезенням та продажем автомобілів. Поговорив з ОСОБА_15 і той погодився привезти мікроавтобус, привів його додому, де він передав ОСОБА_49 5700 доларів США. В гарантію виконання зобов`язань ОСОБА_24 сказав, що якщо щось то він віддасть йому свій мікроавтобус «Фіат-Дукато» який знаходився на подвір`ї ОСОБА_30 в подальшому від дружини ОСОБА_45 вони дізнались, що останнього в Польщі збила машина і він зараз знаходиться в Польщі. Через деякий час вони зв`язались з ОСОБА_6 , так як вони знали, що він добре знає ОСОБА_51 . Вони погодили, що ОСОБА_6 повезе сина в Польщу, щоб знайти ОСОБА_51 . Гроші на поїздку він дав сину. Через деякий час коли ОСОБА_6 разом з сином повернулись з ОСОБА_50 то від сина від дізнався, що мікроавтобус забрали «дагестанці» і що ОСОБА_24 винен їм 3500 доларів США. Для того, щоб забрати автомобіль необхідно вказаним особам дати зазначену суму грошей. З метою отримання автомобіля він домовився, що позичить у своїх знайомих 3500 доларів США. Однак, ОСОБА_6 сказав, що він позичив зазначену суму грошей і він з сином поїхали в Польщу. Через деякий час вони повернулись в Україну та привезли автомобіль «Фіат-Дукато».

10.03.2004 року ОСОБА_25 , яка була власником автомобіля, оформила довіреність на його сина і на ОСОБА_6 , згідно якої, вони могли користуватися мікроавтобусом і продати його незалежно один від одного. Після оформлення довіреності мікроавтобус залишився в його сина ОСОБА_56 . З ОСОБА_6 була усна домовленість про те, що син частинами поверне йому суму 3500 доларів США. Деякий час син користувався мікроавтобусом, а потім ОСОБА_6 сказав, що хоче продати мікроавтобус, бо йому потрібні гроші. Знаючи про особу ОСОБА_6 багато негативних відгуків, вирішив, що мікроавтобус необхідно переоформити на себе. 15.04.2004 року в МРЕВ м. Стрий переоформили мікроавтобус на його ім`я, отримали нові реєстраційні номерні знаки. В свідоцтві про реєстрацію ТЗ син ОСОБА_57 був вписаний з правом керування транспортним засобом. Після цього до нього кілька разів приїздив ОСОБА_6 , якому сказав, що тепер по документах він є власником мікроавтобуса, заплатив гроші ОСОБА_49 , який говорив, що мікроавтобус може забрати собі, якщо не вийде пригнати інший мікроавтобус. Тоді ОСОБА_6 почав говорити, що цей мікроавтобус фактично належить йому, а лише був оформлений на ОСОБА_29 . ОСОБА_6 хотів, щоби йому було дано довіреність на мікроавтобус, але він відмовив йому. В травні 2004 року, коли повернувся з роботи, то від своєї дружини дізнався, що коли вона з сином знаходилась в полі, то приїхали двоє хлопців - одного вона знала, це був ОСОБА_6 , другого вона не знала, він затіяв бійку з сином, відібрали у нього документи на мікроавтобус і відібрали мікроавтобус. Син також це підтвердив. Після цього відбулася зустріч в кафе-барі «Роксолана», де за повернення мікроавтобуса ОСОБА_6 хотів 6000 доларів США.

Довіреності ОСОБА_58 від 17.05.2004 року бути його представником при продажі мікроавтобуса «Фіат-Дукато» д.н.з. НОМЕР_4 не давав і не знайомий з ним. В травні 2004 року не звертався в міліцію тому, що мав інформацію про те, що ОСОБА_6 зв`язаний із злочинцями, боявся за життя та здоров`я як своє, так і членів сімї. Після того, як відбулося незаконне заволодіння мікроавтобусом. ОСОБА_6 йому погрожував.

Щодо своїх позовних вимог то ОСОБА_18 підтримав їх повністю, покликаючись на обставини викладені як у позовній заяві так і в уточненні до неї.

Допитана в судовому засіданні свідок ОСОБА_59 , показала, що в серпні 2003 року її чоловік ОСОБА_18 та син ОСОБА_17 вирішили купити мікроавтобус, який мав «пригнати» їх сусід ОСОБА_60 . Була присутня при тому, коли її чоловік дав ОСОБА_49 4800 доларів США, а син ще позичив у свого знайомого ОСОБА_61 600 євро, оскільки не вистарчало до потрібної суми. Чула, як ОСОБА_24 говорив чоловікові, що в разі якогось випадку він не зможе «пригнати» мікроавтобус, то чоловік зможе взяти його мікроавтобус білого кольору, яким він користувався. Тривалий час ОСОБА_24 не було, кілька разів ходила з чоловіком виясняти, де ОСОБА_24 , їм сказали, що він потрапив в аварію і лікується в Польщі. На початку 2004 року син з ОСОБА_6 їздили в Польщу, а коли повернулися, то син розповів, що ОСОБА_24 здоровий, але грошей, які йому дали для купівлі мікроавтобуса, не має. Син сказав, що мікроавтобус, яким користувався ОСОБА_24 , в нього забрали і за повернення хочуть 3500 доларів США, ОСОБА_6 цю суму мав позичити сину. Коли з ОСОБА_50 повернули мікроавтобус, то в нотаріуса було оформлено доручення на її сина і на ОСОБА_6 .. Син користувався мікроавтобусом, здійснював його ремонт. Коли ОСОБА_6 заявив, що хоче продати мікроавтобус, бо йому потрібні гроші, заявив це категорично, незважаючи на їх інтереси, то син з чоловіком поїхали в м. Стрий і мікроавтобус було зареєстровано на її чоловіка. В травні 2004 року, коли вона знаходилась на полі, яке розташоване неподалік дороги Київ-Чоп, то до неї на поле мікроавтобусом приїхав син. Зразу за сином машиною приїхали ОСОБА_6 та ОСОБА_7 . Вони зразу накинулися на сина, звалили з ніг і ОСОБА_7 почав його копати. Хлопці кричали до сина щось відносно мікроавтобуса. Вона підбігла до ОСОБА_7 , відштовхнула його, щоби він не копав сина. Чула, як до сина говорили, щоби він віддав ключі від мікроавтобуса і технічний паспорт. Потім вони забрали мікроавтобус, ОСОБА_7 сів за кермо мікроавтобуса, а інший в машину. В той же день про все розповіли чоловікові, а увечері всі троє ходили в кафе-бар «Роксолана», де мали зустріч з ОСОБА_6 , який кричав, що мікроавтобус належить йому. При тій зустрічі також був присутній ОСОБА_7 .

Оголошеними показами свідка ОСОБА_62 , яка на досудовому слідстві пояснила, що в м. Миколаєві, недалеко від автодороги Київ-Чоп, має земельну ділянку, що межує з ділянкою ОСОБА_16 , з ними знайома лише візуально, відносини лише як сусідів по земельній ділянці. В травні 2004 року, точного числа не пригадує, знаходилась на своїй земельній ділянці та обробляла її. Також в той час на земельній ділянці знаходилась ОСОБА_63 . На земельну ділянку приїхав мікроавтобус білого кольору, а майже зразу за ним приїхала іномарка, з якої вийшло двоє молодих хлопців. Між водієм мікроавтобуса і хлопцями з іномарки виникла доволі сильна суперечка, вони сильно кричали до водія мікроавтобуса. Чула окремі уривки розмови, яка стосувалася автомобіля. ОСОБА_64 також приймала участь в тій суперечці. Потім мікроавтобус та іномарка виїхали із земельної ділянки, а ОСОБА_64 та водій мікроавтобуса пішли пішки. Хлопців, які кричали на земельній ділянці ОСОБА_16 , не зможе впізнати. Щоб хтось когось бив вона не бачила.

Оголошеними показами свідка ОСОБА_9 , яка на досудовому слідстві пояснила, що її чоловік ОСОБА_60 певний час займався перевезенням автомашин із-за кордону та їх реалізацією. В червні-липні 2003 року чоловік пригнав із-за кордону мікроавтобус білого кольору, марки «Фіат-Дукато», за кордон він їздив сам. їздила до кордону з Польщею, бо їй передзвонив чоловік, там розмитнили мікроавтобус і вже їхали разом. Мікроавтобус записали на неї, чому так вирішив зробити чоловік, не може сказати. Мікроавтобус зареєстрували в Стрийському МРЕВ. Як їй було відомо, що на придбання даного автомобіля в них не вистарчало грошей і якусь суму грошей чоловік позичив у ОСОБА_6 . Наскільки їй відомо, то чоловік грошей ОСОБА_6 не повернув. Тому коли ОСОБА_6 разом з ОСОБА_17 привезли вказаний автомобіль з Польщі, то вона виписала генеральне доручення на ОСОБА_6 та ОСОБА_17 . Останнього просив вписати в доручення саме ОСОБА_6 . Дане доручення вона видала тому, що вважала ОСОБА_6 власником автомобіля бо її чоловік не повернув йому позичені гроші і в замін боргу вона передала автомобіль.

З оголошених в судовому засіданні матеріалів кримінальної справи встановлено, що свідок ОСОБА_65 17.05.2004 року посвідчувала довіреність серії ВВС № 463695 від імені ОСОБА_18 , згідно якої, він уповноважував ОСОБА_66 бути його представником при продажі мікроавтобуса «Фіат-Дукато» д.н.з. НОМЕР_4 , але ці прізвища їй нічого не говорять, за прізвищами не може сказати, чи такі особи їй знайомі. При посвідченні довіреності пересвідчилась в особі, яка давала довіреність, а також в її дієздатності. Особа, яка давала довіреність, власноручно ставила свій підпис в довіреності. Особа, яка була в її офісі в м. Винники, була дуже схожою з фотографією, яка була в паспорті, який їй було предявлено, цей паспорт був на прізвище ОСОБА_16 , і саме ця людина, яка їй пред`являла паспорт, ставила свій підпис на бланку довіреності.

Допитаний в судовому засіданні свідок ОСОБА_19 , пояснив, що він вирішив придбати вантажний мікроавтобус, так як займається підприємницькою діяльністю. На ринку «Кривчиці» знайшов мікроавтобус «Фіат-Дукато» білого кольору, 1996 р.в., на ринку цей мікроавтобус продавав ОСОБА_67 , якого раніше не знав. Домовився з ним відносно ціни мікроавтобуса, а саме 40 000 грн. ОСОБА_68 мав лише доручення, яке надавало йому право продати мікроавтобус. Бачив технічний паспорт цього мікроавтобуса, але на чиє прізвище був оформлений на той час мікроавтобус, не пригадує. Через кілька днів після того, як домовилися із ОСОБА_69 , то знову зустрілися і в нотаріуса оформили доручення, яке надавало йому право розпоряджатися і користуватися мікроавтобусом. Після оформлення доручення заплатив ОСОБА_70 40 000 грн., доручення було оформлене як на нього, так і на його дружину. Деякий час користувався цим мікроавтобусом за дорученням, бо не мав грошей, щоби зареєструвати на своє прізвище. Домовився із ОСОБА_71 , що той поїде з ним в м. Стрий та зніме з обліку мікроавтобус. 23 липня 2004 року зареєстрував мікроавтобус на свою дружину ОСОБА_72 .. Про те, що мікроавтобус міг бути незаконно отриманим попереднім користувачем, не знав, при купівлі мікроавтобуса мав справу лише із ОСОБА_73 (том 2 а.с. 49)

З оголошених в судовому засіданні матеріалів кримінальної справи встановлено, що свідок ОСОБА_74 добре знає ОСОБА_6 , відносини між ними нормальні, працював механіком у ОСОБА_75 з початку 2004 року до лютого-березня 2005 року, але офіційно там не був працевлаштований, тоді в його обов`язки входило дивитись за технічним станом маршрутних таксі. ОСОБА_18 , який проживає в АДРЕСА_4 , не знає. В травні 2004 року до нього звернувся ОСОБА_6 і запропонував придбати в нього мікроавтобус «Фіат-Дукато» білого кольору д.н.з. НОМЕР_4 . Зі слів ОСОБА_6 вважав, що цей мікроавтобус належить йому, але в це питання не вникав. Взагалі, думав для себе придбати якийсь мікроавтобус, щоби на ньому працювати і возити вантажі. Ззовні цей мікроавтобус був в нормальному стані і думав, що скоріш за все його купить. ОСОБА_6 сказав, щоб він дав йому свій паспорт громадянина України, бо він хоче оформити на нього довіреність на цей мікроавтобус. Дав йому свій паспорт, але не цікавився тим, хто саме записаний власником даного мікроавтобуса. В другій половині травня 2004 року, точніше не пригадує, на вул. Науковій-Стрийській, ОСОБА_6 привіз йому нотаріально посвідчену довіреність від імені ОСОБА_18 , яка дозволяла йому бути продавцем цього мікроавтобуса. ОСОБА_6 , коли привіз йому цю довіреність, то приїхав сам мікроавтобусом «Фіат-Дукато» д.н.з. НОМЕР_4 , білого кольору, передав йому довіреність, технічний паспорт та мікроавтобус. Встановивши, що технічний стан цього мікроавтобуса не дуже добрий, вирішив не купувати його для себе, а лише продати. З цією метою поїхав на автомобільний ринок, який називають ОСОБА_76 і знайшов там покупця на ім`я покупця ОСОБА_77 . Домовились, що ОСОБА_77 купує мікроавтобус за 40 000 грн., після такої домовленості разом поїхали до нотаріуса і там оформили довіреність на ОСОБА_78 та його дружину, бо він не мав грошей, щоби зразу оформляти на себе. Після того, як ОСОБА_77 дав йому 40 000 грн., то передав йому довіреність, технічний паспорт на мікроавтобус, ключі та мікроавтобус. Також домовились, що коли ОСОБА_77 буде оформляти мікроавтобус на свою дружину, то поїде з ним в м. Стрий, щоби зняти мікроавтобус з обліку. Залишив ОСОБА_79 свій номер мобільного телефону. В липні 2004 року з ОСОБА_80 їздив цим мікроавтобусом в м. Стрий, де зняв його з обліку. Гроші, які отримав від ОСОБА_78 за мікроавтобус «Фіат-Дукато», того ж дня передав ОСОБА_6 .

Протоколом очної ставки між потерпілим ОСОБА_17 та ОСОБА_6 від 12.06.2005 року, згідно з яким, потерпілий ОСОБА_17 підтвердив свої показання і вказав на гр. ОСОБА_6 , та ОСОБА_7 , яким в травні 2004 року, передав мікроавтобус «Фіат-Дукато» д.н.з. НОМЕР_4 , що належав його батькові ОСОБА_18 (том 2 а.с.90-91).

Протоколом очної ставки між потерпілим ОСОБА_18 та приватним нотаріусом ОСОБА_65 від 18.06.2005 року, згідно з яким, ОСОБА_18 підтвердив свої показання про те, що не видавав довіреності 17.05.2004 року і не був в офісі нотаріуса ОСОБА_65 , а нотаріус ОСОБА_65 , ці покази підтвердила. (том 2 а.с.101).

Протоколом очної ставки між потерпілим ОСОБА_17 та обвинуваченим ОСОБА_7 від 12 липня 2005 року, згідно з яким, ОСОБА_17 підтвердив свої показання і вказав на гр. ОСОБА_7 , як на того, що разом з ОСОБА_6 , в травні 2004 року, забрали у нього мікроавтобус «Фіат-Дукато» д.н.з. НОМЕР_4 , що належав його батькові ОСОБА_18 (том 3 а.с.19)

Протоколом відтворення обстановки та обставин події з потерпілим ОСОБА_17 від 14 липня 2005 року, згідно з яким, ОСОБА_17 показав та розповів за яких обставин було передано мікроавтобус марки «Фіат-Дукато» д.н.з. НОМЕР_4 , який належав його батькові ОСОБА_18 . (том 3 а.с.20-21)

Протоколом виїмки від 11 травня 2005 року, згідно з яким, в офісі приватного нотаріуса ОСОБА_65 вилучено другий примірник довіреності ВВС № 463695, виданої 17.05.2004 року від імені гр. ОСОБА_18 . (том 2 а.с.41-43)

Протоколом огляду речових доказів від 11 листопада 2005 року, згідно з яким, оглянуто другий примірник довіреності серії ВВС № 463695 від 17.05.2004 року, який вилучено в офісі нотаріуса ОСОБА_65 (том 3 а.с.61)

Протоколом виїмки від 12 травня 2005 року, згідно з яким, у ОСОБА_19 вилучено мікроавтобус марки «Фіат-Дукато», білого кольору, 1996 року випуску, кузов ZFA НОМЕР_5 , тобто той транспортний засіб, який належав потерпілому ОСОБА_18 , але вже з іншими реєстраційними номерними знаками. (том 2 а.с.45)

Протоколом огляду речових доказів від 12 травня 2005 року, згідно з яким, оглянуто мікроавтобус марки «Фіат-Дукато», білого кольору, 1996 року випуску, кузов ZFA НОМЕР_5 , тобто той транспортний засіб, який належав потерпілому ОСОБА_18 і який було вилучено у гр. ОСОБА_19 (том 2 а.с.46).

Листом Миколаївської МДПІ № 4289/19-1 від 27.05.2005 року, згідно з яким, гр. ОСОБА_18 , ІНФОРМАЦІЯ_4 з., проживаючому в АДРЕСА_4 , присвоєно ідентифікаційний номер НОМЕР_6 , повторної видачі та повторного присвоєння ідентифікаційного номера не було. Тобто, цей ідентифікаційний номер відрізняється від того ідентифікаційного номера, який було подано приватному нотаріусу ОСОБА_65 , коли нею посвідчувалась довіреність від імені ОСОБА_18 (том 2 а.с.51)

Протоколом виїмки від 27 травня 2005 року, згідно з яким, із Стрийського МРЕВ ДАІ УМВСУ було вилучено ряд документів, зокрема свідоцтво про реєстрацію ТЗ на прізвище ОСОБА_9 серії НОМЕР_7 , з якого видно, що саме ОСОБА_9 , а не інша особа, була власницею мікроавтобуса марки «Фіат-Дукато», 1996 року випуску, білого кольору, кузов НОМЕР_8 . (том 2 а.с. 57-74)

Висновком № 1592 судово-почеркознавчої експертизи від 08 червня 2005 року, згідно з яким, запис прізвища „ ОСОБА_16 " на другому примірнику довіреності від імені ОСОБА_18 від 17.05.2004 року, виконаний не ОСОБА_18 , а іншою особою. Підпис від імені ОСОБА_18 , розташований після слова «підпис» на другому примірнику довіреності від його імені від 17.05.2004 року, виконаний не ОСОБА_18 , а іншою особою. (том 3 а.с.77-79).

По епізоду нанесення тяжких тілесних ушкоджень ОСОБА_21 , що спричинили смерть потерпілого та тілесних ушкоджень середньої тяжкості ОСОБА_22 , вина ОСОБА_6 доведена повністю як доказами зібраними на досудовому слідстві так і доказами зібраними під час судового розгляду справи, а саме:

Показами підсудного ОСОБА_6 котрий свою вину у вчиненні злочину визнав частково та показав суду, що в ніч з 07.09.2009 року на 08.09.2009 року він знаходився вдома, як йому на мобільний телефон передзвонила мама та повідомила, що в кафе-барі «Роксоляна» де вона працює директором, двоє нетверезих чоловіків хуліганять та погрожують їй розправою. З метою припинення вказаних дій він вирішив заїхати в бар. По дорозі він зустрів свого брата ОСОБА_8 який сів до нього в автомобіль і вони удвох близько 00 год. 20 хв. під`їхали до кафе-бару «Роксолана», підійшовши до бару він запитав в матері, що сталось, на що остання показала, що двоє чоловіків в нетверезому стані погрожували їй та працівникам бару, не давали можливості закрити бар. Також вона повідомила, що вказані чоловіки знаходяться неподалік бару. Вирішивши, що конфлікт вичерпаний вони пішли до автомобіля. Відходячи від бару вони побачили ОСОБА_22 який тримав в руках гітару та ОСОБА_21 в якого на голові був мотоциклетний шолом. В цей час ОСОБА_21 крикнув «Криша приїхала». Тоді він підійшов до них і він сказав, що якщо він хоче щось сказати то нехай зніме шолом. В цей час як ОСОБА_21 зняв шолом то несподівано для нього наніс удар шоломом по його голові, а ОСОБА_22 наніс удар гітарою по тілу брата. Також він побачив, що ОСОБА_21 засунув руку в кишеню куртки і щось блиснуло. Він з метою захисту почав наносити удари руками по тілу ОСОБА_21 . Дана бійка відбувалась неподалік від сходів до кафе-бару «Роксолана» і під час цього він відштовхнув ОСОБА_21 від чого він впав обличчям вниз зі сходів. Що відбувалось між братом та ОСОБА_81 він не бачив. Однак, після того, як ОСОБА_21 впав зі сходів на асфальт то він піднявся відійшов в сторону та кудись дзвонив по мобільному телефону. Куди дівся ОСОБА_22 він не бачив. Він підійшов до брата підняв його з землі і вони пішли до автомобіля. Так як біля бару був припаркований скутер, а ОСОБА_22 та ОСОБА_21 поруч не було то вони вирішили відігнати скутер на автостоянку щоб він не зник. Він сів за кермо автомобіля, а брат сів на скутер, який відігнали на стоянку. Після цього брат пішов додому, а він поїхав в сторону м. Києва так як він запланував там зустріч. Однак йому по дорозі стало погано і він повернувся додому.

Щодо позовних вимог ОСОБА_22 то ОСОБА_6 такі визнав частково, пояснив що частково надавав кошти ОСОБА_22 для його лікування.

Щодо позовних вимог ОСОБА_82 то ОСОБА_6 такі визнав, та пояснив, що частково відшкодував в розмірі 5 000 грн.

Показами допитаного в судовому засіданні ОСОБА_8 котрий свою вину у вчиненні злочину не визнав та показав, що 07.09.2009 року близько 24 год. він знаходився вдома, як до нього передзвонила його мама та сказала, що двоє невідомих чоловіків не дають їй закрити кафе-бар та погрожують їй та працівникам. Тоді він вийшов з дому та пішов в сторону кафе-бару. Приблизно за 100 метрів до приміщення кафе-бару він побачив, що на автомобілі їде його брат ОСОБА_6 він сів до нього в автомобіль. Під`їхавши до кафе-бару «Роксолана», ОСОБА_6 вийшов з машини та пішов до вхідних дверей кафе-бару. Через деякий час коли він повертався до автомобіля то він почув як двоє невідомих сказали «що криша приїхала». Через якусь мить він побачив, як один з невідомих вдарив ОСОБА_6 мотоциклетним шоломом по голові. Він одразу побіг до брата і в цей час хтось вдарив його ззаду по голові від чого він втратив свідомість. Коли він прийшов до тями, то він побачив, що брат тримається за око, також він сказав, що невідомі сказали, що завтра будуть розбиратись. Після цього ОСОБА_6 сів в свій автомобіль, а він сів за скутер, який належав невідомим, щоб відігнати його на стоянку, щоб на наступний день не було проблем. Відігнавши скутер на стоянку, вони з братом поїхали в аптеку, щоб промити останньому рану. Після чого він пішов додому, куди саме поїхав ОСОБА_83 йому невідомо.

Оголошеними в судовому засіданні показаннями потерпілого ОСОБА_82 , який на досудовому слідстві повідомив, що його мама та батько останнім часом проживали в Іспанії, де знаходились на заробітках. 02.09.2009 року батько приїхав в м.Новий Розділ, щоб побачитись з родичами і планував знову повернутись в Іспанію 22.09.2009 року. Повернувшись додому, батько зустрічався з родичами, друзями, знайомими. Особливо тісні стосунки у нього були з його двоюрідним братом ОСОБА_84 .. Перебуваючи в м. Новий Розділ, батько іноді використовував для поїздок скутер «Yamaha», який придбав, будучи в Іспанії. 07.09.2009р., приблизно в післяобідню пору, батько вийшов з дому, взяв свій скутер, шолом і сказав, що їде в м.Миколаїв відвідати ОСОБА_22 08.09.2009р. в нічний час, на домашній телефон подзвонив хтось із знайомих і повідомив, що треба терміново їхати в Миколаївську ЦРЛ, так як батька побили і він лежить в лікарні. Він тут же на таксі поїхав в м. Миколаїв. В лікарню зайшов близько 1:00год. В лікарні побачив дружину ОСОБА_22 , яка повідомила, що його батько та її чоловік перебувають в дуже важкому стані в реанімації. Він весь час знаходився в лікарні, купував ліки. Близько 11:00 год. лікарі повідомили, що батько помер.

Щодо цивільного позову та поданого уточнення до позовних вимог то такий підлягає до задоволення в повному обсязі.

Показами допитаного в судовому засіданні потерпілого ОСОБА_22 , котрий показав, що 07.09.2009р. до нього додому прийшов ОСОБА_21 і запропонував провідати родину. Він взяв з дому гітару і вони удвох сіли на скутер ОСОБА_21 та поїхали в гості до його батьків. Після 23:00 год. проїжджаючи повз кафе-бар « ІНФОРМАЦІЯ_5 », ОСОБА_21 зупинив свій скутер і запропонував зайти в бар і випити каву. Заходячи в бар, він взяв свою гітару, ОСОБА_21 взяв мотоциклетний шолом, а скутер залишив поруч зі сходами, що ведуть в кафе-бар « ІНФОРМАЦІЯ_5 ». Зайшовши в бар, вони сіли за один із столиків і ОСОБА_21 замовив каву та коньяк. В барі виникла якась суперечка через музику, що обурило ОСОБА_21 і він зробив зауваження за це бармену. Коли вони вийшли з бару, зупинились на відстані близько 20 метрів від скутера і про щось розмовляли. В цей час під`їхала машина, з якої вийшло двоє мужчин. Це були ОСОБА_6 , хто був другий йому невідомо, де на місці події взявся ОСОБА_8 йому теж не відомо. ОСОБА_6 запитав: «Кому потрібен власник бару». ОСОБА_21 відповів, що йому потрібен власник, так як він незадоволений обслуговуванням в цьому барі. Тоді ОСОБА_6 сказав до ОСОБА_21 , щоб він зняв шолом, оскільки ОСОБА_21 уже встиг вдягнути на голову шолом. Коли ОСОБА_21 зняв з голови шолом, то ОСОБА_6 тут же вдарив кулаком в груди ОСОБА_21 , від чого той похитнувся. ОСОБА_21 почав відмахуватись, і в цей час ОСОБА_6 та невідомий почали наносити ОСОБА_21 удари руками та ногами по різним частинам тіла. Куди саме вони наносили удари він не бачив, так як все відбувалось миттєво, на дворі було темно і крім цього, він стояв позаду ОСОБА_21 і не міг бачити, куди йому наносили удари. Він втрутився в цей конфлікт, тримаючи в руках свою гітару, намагаючись їх розборонити, однак невідомий чоловік вдарив його від удару він впав і втратив свідомість. Коли прийшов до тями, спочатку нічого не бачив, так як у нього спухло обличчя і не міг відкрити очей. З допомогою руки відкрив одне око так, як брова була розбита і накотилась на око, інше око не відкривалось. По пам`яті з швидкого набору набрав по мобільному телефону набрав номер дружини і попросив її, щоб вона викликала швидку медичну допомогу. В цей час також бачив, як ОСОБА_8 , бив шоломом ОСОБА_21 , який лежав на землі, важко дихав і хрипів, крім побиття шоломом ОСОБА_8 ламав руки які хрустіли і виламував пальці. Так як йому було дуже погано, не бачив, як ОСОБА_8 , ОСОБА_6 та третій невідомий покинули місце події.

Крім того, потерпілий ОСОБА_22 повідомив, що на досудовому слідстві та на початку судового слідства він не пригадував, що в подіях в ніч з 07.09.2009 року на 08.09.2009 року приймав участь ОСОБА_8 і вважав, що тілесні ушкодження йому та ОСОБА_21 спричинили ОСОБА_6 та невідомий чоловік. Але з часом він пригадав, що при вищевказаних подіях був присутній ОСОБА_8 , і він разом з ОСОБА_6 та невідомим чоловіком спричинив тілесні ушкодження йому та ОСОБА_21 ..

Щодо свого цивільного позову, то ОСОБА_22 такий підтримав в повному обсязі та погодився з відповідачем ОСОБА_6 що той давав йому якісь кошти на лікування.

Допитана в судовому засіданні свідок ОСОБА_85 , показала, що 07.09.2009 року зранку вона пішла на роботу. Чоловіка вдома не було, оскільки він перебував на нічній зміні. Додому повернулась близько 18:00год. Приблизно в 18:30 год. подзвонила свекруха і повідомила, що чоловік разом з ОСОБА_21 були у них в гостях. До вечора чоловік додому не прийшов. Приблизно біля 1 год. 8.09.2009р. чоловік подзвонив їй на мобільний телефон і повідомив, що його та ОСОБА_21 , побили і що вони у важкому стані знаходяться біля кафе-бару «Роксолана» . Син тут же подзвонив в швидку медичну допомогу і повідомив диспетчеру куди необхідно викликати бригаду швидкої медичної допомоги. Після цього, син сказав їй. щоб вона йшла в лікарню, а сам побіг до цього бару. Вдягнувшись, вона зразу ж пішла до лікарні, куди швидка медична допомога вже доставила її чоловіка та ОСОБА_21 .

Допитаний в судовому засіданні свідок ОСОБА_86 , показав, що 07.09.2009 року до вечора батько додому не прийшов. Приблизно в 00.20год 08.09.2009 року батько подзвонив його мамі на мобільний телефон і повідомив, що його та ОСОБА_21 побили і що вони у важкому стані знаходяться біля кафе-бару «Роксолана». Він тут же подзвонив в швидку медичну допомогу і повідомив диспетчеру, куди необхідно викликати бригаду швидкої медичної допомоги. Після цього, він сказав мамі, щоб вона йшла в лікарню, а сам побіг до вказаного бару. Коли підбігав, то побачив, що біля сходів кафе-бару «Роксолана» на асфальті лежав ОСОБА_21 , а батько сидів поруч з ним. Батько був весь в крові і він навіть зразу не зміг впізнати його. Батькові було дуже погано, йому важко було говорити, а ОСОБА_21 взагалі був без свідомості. Він почав розпитувати у батька що трапилось, на що той розповів, що коли він та ОСОБА_21 сіли на скутер і збирались їхати, несподівано на джипі приїхали невідомі мужчини, які сказали ОСОБА_21 зняти шолом, після чого, побили його та ОСОБА_21 . Інших подробиць батько не розповідав, так як йому було дуже погано.

Допитаний в судовому засіданні свідок ОСОБА_87 , показав, що 08.09.2009 року близько 1 год. на територію автостоянки заїхав автомашиною ОСОБА_6 , а слідом за ним на скутері заїхав його брат ОСОБА_8 . Залишивши скутер на території автостоянки, вони поїхали на машині в напрямку с.Заклад.

Допитаний в судовому засіданні свідок ОСОБА_88 , показав, що 08.09.2009 року близько 1 год. на територію автостоянки заїхав автомашиною ОСОБА_6 , а слідом за ним на скутері заїхав його брат ОСОБА_8 . Залишивши скутер на території автостоянки, вони поїхали кудись на машині.

Допитана в судовому засіданні свідок ОСОБА_89 , показала, що 08.09.2009 року біля 1 год. отримала виклик на АДРЕСА_5 . Прибувши на місце виклику, побачили двох мужчин, один з яких сидів на сходах, що вели до кафе-бару «Роксолана», а другий лежав поруч на землі. Однин з потерпілих, а саме ОСОБА_21 був у важкому стані, помірявши тиск вона встановила, що тиск відсутній і тому одразу вколола йому препарат для підвищення тиску. ОСОБА_21 нічого не говорив так як був в тяжкому стані, а інший потерпілий , а саме ОСОБА_22 , щось говорив, але що саме вона не пригадує. Тут же на місце події прибіг молодий хлопець, який представився сином одного із потерпілих. Він допоміг занести в машину обох потерпілих, які були доставлені в реанімаційне відділення Миколаївської ЦРЛ.

Показами даними в судовому засіданні свідка ОСОБА_90 , згідно яких 08.09.2009 року біля першої год. отримав виклик на АДРЕСА_5 . Прибувши на місце виклику, побачили двох мужчин, один з яких сидів на сходах, що вели до бару «Роксолана», а другий лежав поруч обличчям до землі. Тут же на місце події прибіг молодий хлопець, який представився сином одного із потерпілих. Він допоміг занести в машину обох потерпілих, які були доставлені в реанімаційне відділення Миколаївської ЦРЛ. (т. 4 а.с. 167)

Протоколом очної ставки між ОСОБА_22 та ОСОБА_20 , під час проведення якої, ОСОБА_22 ще раз підтвердив свої показання, зазначивши, що саме ОСОБА_6 та другий невідомий мужчина, спровокували конфлікт і побили його та ОСОБА_21 (том 4 а.с.220-223).

Протоколом очної ставки між ОСОБА_22 та ОСОБА_6 , під час проведення якої, ОСОБА_22 ще раз підтвердив свої показання, зазначивши, що саме ОСОБА_6 та другий невідомий мужчина, спровокували конфлікт і побили його та ОСОБА_21 (том 4 а.с.224-227).

Протоколами відтворення обстановки та обставин події від 10.09.2009 року та 27.11.2009 року, згідно яких, ОСОБА_6 на місці показав, як відбувався конфлікт та розповів про хід бійки, в результаті якої, були спричинені тілесні ушкодження ОСОБА_21 та ОСОБА_22 (том 4 а.с.104-110, 229-244).

Протоколом огляду місця події від 08.09.2009 року, згідно з яким, було оглянуто територію прилеглу до кафе-бару «Роксолана» і виявлено та вилучено мотоциклетний шолом, забрало від шолома та два фіксатори забрала чорного кольору, уламки гітари, сліди речовини бурого кольору на бордюрі та траві, жмут волосся сивого кольору. (том 4 а.с.4-20)

Протоколом огляду місця події від 08.09.2009 року, згідно з яким, було оглянуто територію автостоянки ПП «Хімчак», що знаходиться за адресою: м.Миколаїв, вул.Просвіти 45 і виявлено та вилучено скутер «Yamaha» 8А21-171". (том 4 а.с.34-43).

Висновком судово-медичної експертизи № 82/09 від 24.09.2009 року, згідно якого, у ОСОБА_21 виявлено черепно-мозкову травму у вигляді лінійного перелому лобної кістки справа з переходом на основу черепа, крововиливи в речовину головного мозку (варолієв міст) і під тверду мозкову оболонку правої і лівої півкуль, забій головного мозку важкого ступеню (клінічно), що призвело до смерті потерпілого, переломи 3, 4, 7, 8, 9, 10, 11 ребер зліва по задньо-підпаховій і лопаточних лініях, 3, 4, 5, 6 ребер справа по середньо-підпаховій лінії; крововиливи в м?які покрови голови зі сторони їх внутрішньої поверхні по всій поверхні склепіння черепа, в ліву плевральну порожнину (700мл), на слизовій оболонці верхньої губи зліва і лівої щоки; забійні рани в ділянці лівої надбрівної дуги і на тильній поверхні 3, 4, 5 пальців правої кисті, на слизовій оболонці верхньої губи зліва; множинні садна на обличчі, тулубі і кінцівках; синці в орбітальних ділянках, на правій вушній раковині, на задній поверхні правого ліктьового суглобу, на передній поверхні лівого плеча, на тильній і долонній поверхнях правої кисті, на тильній поверхні 2, 3, 4, 5 пальців лівої кисті. Перелом лобної кістки, крововиливи в речовину головного мозку і під тверду мозкову оболонку відносяться до тяжкого тілесного ушкодження, як небезпечні для життя в момент спричинення, що в даному випадку призвело до смерті. Переломи ребер не ускладнились шоком важкого ступеню і в живої людини, відносяться до тілесного ушкодження середньої важкості по ознаці тривалого розладу здоров`я. Множинні крововиливи в м?які покрови голови зі сторони їх внутрішньої поверхні в живої людини, відносяться до тілесного ушкодження середньої важкості по ознаці тривалого розладу здоров`я. Синці, садна, рани відносяться до легкого тілесного ушкодження. (том 5 а.с.4-16).

Протоколом відтворення обстановки та обставин події від 27.11.2009 року згідно з яким підсудний ОСОБА_6 розказав та показав, яким чином відбувалась бійка між ним ОСОБА_8 , ОСОБА_22 та ОСОБА_21 . Також під час відтворення підсудний ОСОБА_6 показав, як потерпілий ОСОБА_21 впав зі сходів, після того як він його вдарив, а саме ОСОБА_21 впав обличчям до сходів, а після цього обличчям до асфальтної дороги. (т.4 а.с. 229-224).

Висновком судово-імунологічної експертизи № 667/2009-ім від 26.10.2009 року, згідно з яким, на мотоциклетному шоломі, вилученому з місця події, виявлено сліди крові, яка може походити від потерпілого ОСОБА_22 та обвинуваченого ОСОБА_6 (том 5 а.с.135-140).

Висновком судово-імунологічної експертизи № 668/2009-ім від 27.10.2009 року, згідно з яким, на уламках гітари, вилучених з місця події, виявлена кров людини, яка може походити від потерпілого ОСОБА_22 (том 5 а.с.148-153).

Висновком судово-імунологічної експертизи № 690/2009-ім від 09.11.2009 року, згідно з яким, на трьох марлевих тампонах, просочених речовиною бурого кольору, сухих листочках, вилучених з місця події, виявлена кров людини, яка може походити від ОСОБА_21 (том 5 а.с.161-165).

Висновком судово-імунологічної експертизи № 693/2009-ім від 09.11.2009 року, згідно з яким, волосся вилучене з місця події може походити від ОСОБА_22 , стан восьми кореневих кінців свідчить про те, що вони життєздатні, вирвані, у 12-ти волосин відокремлення відбулось від дії швидким рухом, на волоссі виявлена кров, яка може походити від ОСОБА_22 (том 5 а.с.197-205).

Вищевказані висновки експертів ніким не оспорюються відповідають матеріалам справи, а тому суд надає їм віри.

Висновком додаткової судово-медичної експертизи № 95/09 від 08.12.2009 року, згідно якої, у ОСОБА_21 виявлено черепно-мозкову травму у вигляді лінійного перелому лобної кістки справа з переходом на основу черепа, крововиливи в речовину головного мозку (варолієв міст) і під тверду мозкову оболонку правої і лівої півкуль, забій головного мозку важкого ступеню (клінічно), що призвело до смерті потерпілого, переломи 3, 4, 7, 8, 9, 10, 11 ребер зліва по задньо підпаховій і лопаточних лініях, 3, 4, 5, 6 ребер справа по середньо підпаховій лінії; крововиливи в м?які покрови голови зі сторони їх внутрішньої поверхні по всій поверхні склепіння черепа, в ліву плевральну порожнину (700мл), на слизовій оболонці верхньої губи зліва і лівої щоки; забійні рани в ділянці лівої надбрівної дуги і на тильній поверхні 3, 4, 5 пальців правої кисті, на слизовій оболонці верхньої губи зліва; множинні садна на обличчі, тулубі і кінцівках; синці в орбітальних ділянках, на правій вушній раковині, на задній поверхні правого ліктьового суглобу, на передній поверхні лівого плеча, на тильній і долонній поверхнях правої кисті, на тильній поверхні 2, 3, 4, 5 пальців лівої кисті. Перелом лобної кістки, крововиливи в речовину головного мозку і під тверду мозкову оболонку відносяться до тяжкого тілесного ушкодження, як небезпечні для життя в момент спричинення, що в даному випадку призвело до смерті. Переломи ребер не ускладнились шоком важкого ступеню і в живої людини, відносяться до тілесного ушкодження середньої важкості по ознаці тривалого розладу здоров`я. Множинні крововиливи в м?які покрови голови зі сторони їх внутрішньої поверхні в живої людини, відносяться до тілесного ушкодження середньої важкості по ознаці тривалого розладу здоров`я. Синці, садна, рани відносяться до легкого тілесного ушкодження.

Крім того, згідно даного висновку експерта утворення лінійного перелому лобної кістки більш характерне для падіння потерпілого і удару лобною ділянкою голови до тупого предмету з необмеженою травматичною поверхнею, що відповідає фото №15 протоколу відтворення обстановки та обставин події від 27.11.2009 року. Утворення такого перелому від удару кулаком, ногою або пластиковим мотоциклетним шлемом малоймовірно. (том 5 а.с.29-40).

Висновком комісійної судово-медичної експертизи № 225 від 01.10.2012 року згідно якої, встановлено, що ушкодження на голові, які привели до настання смерті, не могли утворитись в результаті вільного падіння з висоти власного росту. В даному випадку, судячи по даним матеріалів кримінальної справи, були неодноразові удари в ділянку голови і послідуючі падіння та удари об тупі предмети. (т. 11, а.с. 296-304)

Оголошеними показами експерта ОСОБА_91 котрий повністю виключив висновок експерта ОСОБА_92 та показав, що смерть не може настати і ніколи не настає від перелому лобної кістки, а така смерть згідно ушкоджень котрих було не менше 9-ти наступила від закритої черпно-мозкової яку можна було б отримати при падінні з багатоповерхового будинку, а при вільному падінні з висоти власного росту ніколи. (т.11 а.с. 325)

Висновком судово-медичної експертизи № 479/2009 від 18.09.2009 року, згідно з яким, у ОСОБА_22 виявлено переломи кісток лицевого черепа, переломи ребер відносяться до тілесного ушкодження середньої тяжкості по ознаці тривалого розладу здоров`я; рана, синяки - до легкого тілесного ушкодження. (том 5 а.с.47-48).

Проаналізувавши докази у їх сукупності, покази ОСОБА_6 , ОСОБА_8 , ОСОБА_22 котрі були учасниками події, враховуючи висновки експертиз. Суд приходить до висновку, що удари в сукупності із падіннями як і з прискоренням так і без такого від яких настала смерть ОСОБА_21 наносив підсудний ОСОБА_6 .. Покази ОСОБА_6 стосовно того, що коли вони з братом залишили місце події не заслуговують на увагу оскільки не відповідають зібраним у матеріалах справи об`єктивним доказам щодо місця знаходження потерпілого ОСОБА_21 а саме слідами крові на бордюрі та траві біля входу в кафе-бар « ІНФОРМАЦІЯ_5 » на відстані декількох метрів від сходів.

Також суд бере до уваги покази підсудного ОСОБА_6 щодо того, як розпочалась бійка, а саме те, що ОСОБА_21 першим наніс удар мотоциклетним шоломом у голову підсудному ОСОБА_6 та розбив йому брову оскільки згідно висновку експерта № 667/2009-ім на шоломі виявлено кров котра може походити від підсудного ОСОБА_6 .. Щодо наявності крові котра може походити від ОСОБА_22 то такий зазначав, що його шоломом не били.

Кваліфікація дій підсудного ОСОБА_6 за ч.2 ст. 355 КК України є правильною так як ОСОБА_6 вчинив примушування до виконання цивільно-правових зобов`язань, тобто вимогу виконання цивільно-правових зобов`язань з погрозою насильства над потерпілим, пошкодженням чи знищенням його майна за відсутності ознак вимагання вчинене за попередньою змовою групою осіб.

Що стосується кваліфікації дій підсудних ОСОБА_6 та ОСОБА_7 за ч.3 ст. 289 КК України, суд вважає її невірною так як судом встановлено, що власником автомобіля «Фіат-Дукато» д.н.з. НОМЕР_9 , була ОСОБА_9 ..

Як повідомила на досудовому слідстві свідок ОСОБА_9 , її чоловік ОСОБА_24 отримував гроші як від ОСОБА_6 так і від ОСОБА_18 на придбання автомобіля. Так як її чоловік не зміг повернути гроші ОСОБА_6 то в замін цього він сказав їй надати останньому доручення на розпорядження автомобілем «Фіат-Дукато». При видачі генерального доручення був присутній у нотаріуса ОСОБА_6 і просив у неї вписати у доручення ОСОБА_17 .

Крім того судом встановлено, що саме ОСОБА_6 було надано 3500 доларів США за врегулювання фінансових проблем ОСОБА_30 , які останній мав з невстановленими слідством особами, на території Республіки Польща. І лише після сплати вказаної суми ОСОБА_6 було повернуто автомобіль «Фіат-Дукато» д.н.з. НОМЕР_9 а ОСОБА_17 чекав на ОСОБА_6 в його автомобілі.

В зв`язку з викладеним ОСОБА_6 неодноразово висловлював ОСОБА_17 пропозицію повернення затрачених грошей за автомобіль, або продаж його з метою отриманя коштів.

Ні ОСОБА_18 , ні ОСОБА_17 на це не погодились і без відома підсудного ОСОБА_6 переоформили вищевказаний автомобіль на ОСОБА_18 .

Також на думку суду вина ОСОБА_6 та ОСОБА_7 у вчиненні злочину передбаченого частиною 2 статті 355 КК України підтверджується тим фактом, що з заявою про вчинення злочину ОСОБА_17 звернувся в Миколаївський РВУМВС України у Львівській області лише, 23.04.2005 року визначивши суму заподіяної йому матеріальної шкоди в розмірі 40 000 грн. (т.2 а.с.-3), та зазначив, що злочин щодо нього було вчинено в травні 2004 року. Відтак на думку суду пояснення ОСОБА_17 та ОСОБА_18 про те, що вони боялись звертатись з заявою про вчинення злочину ОСОБА_6 та ОСОБА_7 не заслуговують на увагу, а свідчать лише про наявність домовленостей та вирішення таких між потерпілими та підсудними поза межами цивільно-правових відносин, а саме шляхом примушування потерпілих до виконання зобов`язань щодо набуття права власності на автомобіль «Фіат Дукато» д.н.з. НОМЕР_4 .

В зв`язку з цим суд вважає, що в першій половині травня 2004 року ОСОБА_6 за попередньою змовою групою осіб з ОСОБА_7 примусили ОСОБА_17 та ОСОБА_18 до виконання цивільно-правових зобов`язань, тобто вчинили злочин передбачений ч.2 ст. 355 КК України.

Кваліфікація дій підсудного ОСОБА_6 за ч.2 ст. 355 КК України є правильною так як ОСОБА_6 вчинив примушування до виконання цивільно-правових зобов`язань, тобто вимогу виконання цивільно-правових зобов`язань з погрозою насильства над потерпілим, пошкодженням чи знищенням його майна за відсутністю ознак вимагання вчинене за попередньою змовою групою осіб.

Дії підсудного ОСОБА_6 з ч.3 ст. 289 КК України слід перекваліфікувати на ч.2 ст. 355 КК України, так як такий вчинив примушування до виконання цивільно-правових зобов`язань, тобто вимогу виконання цивільно-правових зобов`язань з погрозою насильства над потерпілим за відсутністю ознак вимагання вчинене за попередньою змовою групою осіб, повторно.

Кваліфікація дій підсудного ОСОБА_6 за ч. 2 ст. 121 КК України є вірною так як ОСОБА_6 вчинив умисне тяжке тілесне ушкодження, тобто умисне тілесне ушкодження, небезпечне для життя в момент заподіяння, що спричинило смерть потерпілого, з обвинувачення на думку суду слід виключити кваліфікуючу ознаку злочину, а саме злочин вчинений групою осіб, так як судом встановлено, що вказане тілесне ушкодження спричинено підсудним ОСОБА_6 ..

Кваліфікація дій підсудного ОСОБА_6 за ч.1 ст. 122 КК України є правильною так як ОСОБА_6 вчинив умисне середньої тяжкості тілесне ушкодження тобто умисне ушкодження, яке не є небезпечним для життя і не потягло за собою наслідків, передбачених ст. 121 КК України, але таке що спричинило тривалий розлад здоров`я.

Обираючи підсудному ОСОБА_6 покарання суд враховує суспільну небезпеку вчиненого злочину та обставини при яких його вчинено, те, що ОСОБА_6 має на утриманні неповнолітню дитину, та дружину, позитивно характеризується по місцю проживання, частково відшкодував потерпілому ОСОБА_22 завдану матеріальну шкоду, надавши кошти на лікування, відбув частину покарання в Львівському слідчому ізоляторі, а саме з 12.06.2005 року по 04.07.2005 року та з 09.09.2009 року по 19.04.2013, що становить 3 роки 8 місяців і 1 день, як обставини, що пом`якшують покарання. Обтяжуючих обставин судом не встановлено.

Враховуючи вищенаведене та беручи до уваги те, що ОСОБА_6 скоїв тяжкий злочин та злочин середньої тяжкості, відповідно до ст. 89 КК України вважається таким, що раніше до кримінальної відповідальності не притягувався, суд приходить до висновку, що останньому слід обрати покарання за ч.2 ст. 121, КК України, за ч.1 ст. 122, ч.2 ст. 355 КК України в межах санкції статті із застосуванням ст.72 КК України оскільки такий відбув 3 роки 8 місяців і 1 день у ЛСІ №19, визнав цивільні позови у справі, має намір відшкодувати заподіяну шкоду в повному обсязі.

Також суд вважає, що відповідно до вимог ст. 74 КК України ОСОБА_6 слід звільнити від відбування покарання за злочини передбачені ст.. ст.. 122 ч.1, 355 ч.2 КК України, у зв`язку із закінченням строків давності, а саме судом встановлено, що з часу скоєння злочинів передбачених ст.. ст.. 122 ч.1, 355 ч.2 КК України, пройшло більше п`яти років.

Дії підсудного ОСОБА_7 за ч.3 ст. 289 КК України слід перекваліфікувати на ч.2 ст. 355 КК України, оскільки такий вчинив примушування до виконання цивільно-правових зобов`язань, тобто вимогу виконання цивільно-правових зобов`язань з погрозою насильства над потерпілим за відсутністю ознак вимагання вчинене за попередньою змовою групою осіб.

Обираючи підсудному покарання, суд враховує суспільну небезпеку вчиненого злочину та обставини при яких його вчинено . Те, що ОСОБА_7 вперше притягається до кримінальної відповідальності, позитивно характеризується по місцю проживання, суд вважає пом`якшуючою обставиною.

Обставин, що обтяжують покарання підсудного судом не встановлено.

Враховуючи вищенаведене та беручи до уваги, що ОСОБА_7 скоїв злочин середньої тяжкості, суд приходить до висновку, що останньому слід обрати покарання в межах санкції ч.2 ст. 355 КК України.

Також суд вважає, що відповідно до вимог ст. 74 КК України ОСОБА_7 слід звільнити від відбування покарання, у зв`язку із закінченням строків давності, а саме судом встановлено, що з часу скоєння злочину, травень 2004 року, пройшло більше п`яти років.

Що стосується кваліфікації дій підсудного ОСОБА_93 за ч.2 ст. 121 КК України то суд вважає, що в діях останнього відсутній склад злочину передбачений ч.2 ст. 121 КК України.

Так судом встановлено, що згідно висновку додаткової судово-медичної експертизи № 95/09 від 08.12.2009 року у потерпілого ОСОБА_94 виявлено черепно-мозкову травму у вигляді лінійного перелому лобної кістки справа з переходом на основу черепа, крововиливи в речовину головного мозку (варолієв міст) і під тверду мозкову оболонку правої і лівої півкуль, забій головного мозку важкого ступеню (клінічно), що призвело до смерті потерпілого. Дане тілесне ушкодження не могло утворитись від удару руками, ногами чи мотоциклетним шоломом. Вказане тілесне ушкодження могло утворитись від падіння на плоску площу.

Згідно протоколу відтворення обстановки та обставин події від 27.11.2009 року проведеного з підсудним ОСОБА_6 під час бійки яка відбулась вніч з 07.09.2009 року на 08.09.2009 року він штовхнув ОСОБА_94 зі сходів і останній впав на сходи, а потім на асфальтовану дорогу обличчям вниз.

В зв`язку з вищевказаними доказами суд вважає, що черепно-мозкова травма у вигляді лінійного перелому лобної кістки справа з переходом на основу черепа, крововиливи в речовину головного мозку (варолієв міст) і під тверду мозкову оболонку правої і лівої півкуль, забій головного мозку важкого ступеню (клінічно), яка призвели до смерті ОСОБА_94 утворилась внаслідок дій ОСОБА_6 і підсудній ОСОБА_95 вказане тілесне ушкодження спричинити не міг, а тому суд вважає, що ОСОБА_93 за ч.2 ст. 121 КК України слід виправдати.

Кваліфікація дій підсудного ОСОБА_93 за ч.1 ст. 122 КК України є правильною так, як ОСОБА_95 вчинив умисне середньої тяжкості тілесне ушкодження тобто умисне ушкодження, яке не є небезпечним для життя і не потягло за собою наслідків, передбачених у ст. 121 КК України, але таке що спричинило тривалий розлад здоров`я.

Обираючи підсудному покарання суд врахував суспільну небезпеку вчиненого злочину та обставини при яких його вчинено, та те, що ОСОБА_8 вперше притягається до кримінальної відповідальності, позитивно характеризується по місцю проживання, та місцю служби, має бойові нагороди, частково відшкодував «потерпілому завдану матеріальну шкоду суд вважає за обставини, що пом`якшують покарання.

Обставин, що обтяжують покарання підсудного судом не встановлено.

Враховуючи вищенаведене та беручи до уваги, що ОСОБА_95 скоїв злочин середньої тяжкості, суд приходить до висновку, що останньому слід обрати покарання в межах санкції ч.1 ст. 122 КК України та відповідно до вимог ст. 74 КК України ОСОБА_8 слід звільнити від відбування покарання, у зв`язку із закінченням строків давності, а саме судом встановлено, що з часу скоєння злочину, вересень 2009 року, пройшло більше п`яти років.

В судовому засіданні позивач ОСОБА_18 подав уточнюючу позовну заяву, в якій просив стягнути з ОСОБА_6 та ОСОБА_7 163 200 грн. як вартість викраденого автомобіля так і моральні збитки в розмірі 100 000 грн. враховуючи викладене суд вважає, що такі позовні вимоги підлягають до часткового задоволення.

З матеріалів справи встановлено, що вартість автомобіля Фіат Дукато на час звернення ОСОБА_17 з заявою в Миколаївський РВУМВС України у Львівській області становила 40 000 грн. така сума в судовому засіданні ніким не оспорювалась.

Щодо стягнення моральної шкоди, то суд вважає, що така заподіяна потерпілому ОСОБА_18 в розмірі 30 000 грн. оскільки протиправними діями ОСОБА_6 та ОСОБА_7 позбавлено ОСОБА_18 можливості використовувати свій транспортний засіб, погіршились стосунки з рідними, не вистачало коштів для нормального існування.

А тому суд вважає, що з підсудного ОСОБА_6 слід стягнути вартість транспортного засобу в розмірі 40 000 грн. та 30 000 грн. завданої моральної шкоди.

З підсудного ОСОБА_7 слід стягнути на користь ОСОБА_18 10 000 грн. моральної шкоди.

Що стосується цивільного позову ОСОБА_82 , до ОСОБА_6 про відшкодування моральної шкоди, то суд вважає, що він підлягає до часткового задоволення, в зв`язку з тим, що протиправними діями ОСОБА_6 потерпілому було спричинено моральну шкоду, а саме сім`я втратила батька, що призвело до зміни звичайного ритму життя, пережиття нервового стресу, поховання батька і тому суд оцінює завдані моральні збитки спричиненні потерпілому в розмірі 245 000 грн., так як 5000 грн. перераховано поштовим відправленням на адресу потерпілого ОСОБА_82 про, що подано відповідну квитанцію підсудним ОСОБА_6 в судовому засіданні. Відтак суд вважає, що вимога позивача відповідає як глибині нанесеної потерпілим моральної шкоди так і можливості підсудного компенсувати таку шкоду у зв`язку із її визнанням.

Що стосується цивільного позову ОСОБА_22 до ОСОБА_6 про відшкодування моральної шкоди, то суд вважає, що він підлягає частковому задоволенню, в зв`язку з тим, що протиправними діями ОСОБА_6 потерпілому було спричинено моральну шкоду, він пережив біль, важкі фізичні страждання, перебував на тривалому лікуванні, та на після лікарняному догляді, від нанесених травм по час розгляду справи відчуває неприємні відчуття, зміни звичайний ритм життя і тому суд оцінює завдану моральну шкоду в розмірі 120 000 грн., що відповідає як глибині нанесеної потерпілим моральної шкоди так і можливості підсудного компенсувати таку шкоду.

Керуючись ст.ст. 323, 324 КПК України (1960 року), суд,

з а с у д и в :

ОСОБА_96 :

за ч.2 ст. 121 КК України до 7 (семи) років позбавлення волі.

за ч.1 ст. 122 КК України до 2 (двох) років позбавлення волі.

за ч.2 ст. 355 КК України до 4 (чотирьох) років позбавлення волі.

На підставі ст. 74 КК України ОСОБА_6 звільнити від відбування покарання за вчинення злочинів передбачених ст.. 355 ч.2, ст.. 122 ч.1 КК України у зв`язку із закінченням строків давності.

Згідно ст. 72 КК України зарахувати ОСОБА_6 строк перебування його у Львівському слідчому ізоляторі з 12.06.2005 року по 04.07.2005 року та з 09.09.2009 року по 19.04.2013 року у строк відбування покарання з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.

Запобіжний захід обраний ОСОБА_6 , заставу до вступу вироку в законну силу залишити без змін.

ОСОБА_97 :

за ч.1 ст. 122 КК України на 2 (два) роки позбавлення волі.

за ч.2 ст. 121 КК України - виправдати.

Згідно ст. 72 КК України зарахувати ОСОБА_8 строк перебування його у Львівському слідчому ізоляторі з 17.06.2010 року по 16.01.2012 року у строк відбування покарання з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.

На підставі ст. 74 КК України ОСОБА_8 звільнити від відбування покарання у зв`язку із закінченням строків давності.

Міру запобіжного заходу ОСОБА_8 підписку про невиїзд до вступу вироку в законну силу залишити без змін.

ОСОБА_7 за ч.2 ст. 355 КК України до 3 (трьох) років позбавлення волі.

На підставі ст. 74 КК України ОСОБА_7 звільнити від відбування покарання у зв`язку із закінченням строків давності.

Міру запобіжного заходу ОСОБА_7 підписку про невиїзд до вступу вироку в законну силу залишити без змін.

Позов ОСОБА_82 задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_6 на користь ОСОБА_82 , 245 000 (двісті сорок п`ять тисяч) грн. спричиненої моральної шкоди.

Позов ОСОБА_22 задовольнити частково.

Сягнути з ОСОБА_6 на користь ОСОБА_22 120 000 (сто двадцять тисяч) грн. спричиненої моральної шкоди.

Позов ОСОБА_18 задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_6 на користь ОСОБА_18 40 000 (сорок тисяч) грн. спричиненої матеріальної шкоди.

Стягнути з ОСОБА_6 на користь ОСОБА_18 30 000 (тридцять тисяч) грн. спричиненої моральної шкоди.

Стягнути з ОСОБА_7 на користь ОСОБА_18 10 000 (десять тисяч) грн. спричиненої моральної шкоди.

В задоволенні решти позовних вимог ОСОБА_18 відмовити.

Стягнути з ОСОБА_6 в рахунок держави 319 (триста дев`ятнадцять) грн. 66 коп. коштів витрачених на проведення почеркознавчої експертизи.

Стягнути солідарно з ОСОБА_6 та Паламаря СЯ. в користь НДЕКЦ при ГУМВСУ у Львівській області ГУДК у Львівській області; рахунок 0808; МФО 825014; ЄРПОУ 9 (чотириста шістдесят дев`ять) грн. 20 коп. коштів витрачених на проведення дактилоскопічної експертизи.

Стягнути з ОСОБА_6 в користь НДЕКЦ при ГУМВСУ у Львівській області ГУДК у Львівській області; рахунок 0808; МФО 825014; ЄРПОУ 25575150 225 (двісті двадцять п`ять) грн. 36 коп. коштів витрачених на проведення балістичної експертизи.

Стягнути з ОСОБА_6 в користь НДЕКЦ при ГУМВСУ у Львівській області ГУДК у Львівській області; рахунок 0808; МФО 825014; ЄРПОУ 25575150 300 (триста) грн. 48 коп. коштів витрачених на проведення товарознавчої експертизи.

Стягнути солідарно з ОСОБА_6 та ОСОБА_8 в користь НДЕКЦ при ГУМВСУ у Львівській області ГУДК у Львівській області; рахунок 0808; МФО 825014; ЄРПОУ 25575150 300 (триста) грн. 48 коп. коштів витрачених на проведення товарознавчої експертизи.

Речовий доказ скутер «Yamaha SA21-71», переданий на зберігання ОСОБА_98 , остаточно повернути власнику потерпілому ОСОБА_98 (т.6 а.с. 149-151).

Речовий доказ автомобіль «Фіат-Дукато» білого кольору 1996 року випуску, кузов № НОМЕР_8 , д.н.з. НОМЕР_10 , переданий на зберігання ОСОБА_99 , остаточно повернути власнику ОСОБА_99 (т.2 а.с. 46-48).

Речовий доказ другий примірник доручення серії ВВС № 463695 від імені ОСОБА_18 ( т.3 а.с. 61-62) зберігати при матеріалах кримінальної справи.

Вирок може бути оскаржено в апеляційному порядку до Львівського апеляційного суду через Миколаївський районний суд Львівської області протягом 15 діб з моменту його проголошення.

Суддя: ОСОБА_1