УКРАЇНА
Апеляційний суд Житомирської області

Категорія ст. 309 КПК України Доповідач ОСОБА_2

УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
02 листопада 2016 року
Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ апеляційного суду Житомирської області в складі:
головуючого судді: ОСОБА_2 ,
суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
за участю секретаря: ОСОБА_5 ,
прокурора: ОСОБА_6
підозрюваного: ОСОБА_7 ,
захисника: ОСОБА_8

розглянула у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Житомирі матеріали кримінального провадження за апеляційною скаргою захисника ОСОБА_8 в інтересах підозрюваного ОСОБА_7 на ухвалу слідчого судді Богунського районного суду м.Житомира від 25 жовтня 2016 року, -
в с т а н о в и л а:
Органом досудового розслідування, ОСОБА_9 підозрюється в тому,що близько 01 години 00 хвилин 23 жовтня 2016 р. між ОСОБА_7 та ОСОБА_10 , на ґрунті ревнощів, стався словесний конфлікт, під час якого ОСОБА_7 предметом ззовні схожим на ніж, наніс ОСОБА_10 один удар в область грудної клітини зліва, заподіявши останньому тілесні ушкодження у вигляді глибокої проникаючої рани, скрізного проникнення діафрагми, крововиливу в брюшну порожнину, які відносяться до тяжких тілесних ушкоджень, небезпечних для життя в момент заподіяння.
23жовтня 2016 року ОСОБА_7 був затриманий в порядку ст. 208 КПК України за підозрою у вчиненні вказаного злочину.
24жовтня 2016 року ОСОБА_7 повідомлено про підозру у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст. 121 КК України - умисне тяжке тілесне ушкодження, небезпечне для життя в момент заподіяння.
Ухвалою слідчого судді Богунського районного суду м.Житомира від 25 жовтня 2016 року задоволено клопотання слідчого та застосовано стосовно підозрюваного ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком до 20.12.2016 року включно без визначення застави. Ухвалено рахувати строк тримання під вартою з моменту затримання - 23.10.2016 року. Строк дії ухвали встановлено до 20.12.2016 року. Рішення суду обґрунтовано тим, що застосування більш м`якого запобіжного заходу відносно підозрюваного ОСОБА_7 на даний час недоцільно та не зможе запобігти ризикам, встановленим прокурором.
В апеляційній скарзі захисник підозрюваного просить ухвалу слідчого судді скасувати та постановити нову ухвалу, якою застосувати до його підзахисного запобіжний захід у вигляді домашнього арешту за місцем проживання. Посилається на те, що ухвала слідчого судді є незаконною та необґрунтованою, оскільки суперечить нормам КПК України. Зазначає, що прокурором не доведено наявність ризиків, передбачених ст.177 КПК України, а слідчим суддею відповідно до ст.178 КК України, при обранні виняткового запобіжного заходу, не враховано всі обставини, які мають вагоме значення, а саме: вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним кримінального правопорушення Стверджує, що вину свою в нанесенні тілесного ушкодження своєму близькому товаришу ОСОБА_10 , підозрюваний ОСОБА_7 визнав повністю, щиро розкаявся. Пояснив суду, що злочин вчинив в стані афекту на грунті ревнощі. Готовий нести відповідальність за вчинене, а тому переховуватись від органів досудового розслідування не буде, впливати на потерпілого та свідків також). Також вказує, що її підзахисний має молодий вік - 19 років, міцні соціальні зв`язки, оскільки проживає з батьками та громадянською дружиною ОСОБА_11 і сином ОСОБА_12 в АДРЕСА_1 , не судимий.
Заслухавши доповідь судді, захисника, який підтримав свою апеляційну скаргу, прокурора про залишення апеляційної скарги без задоволення, а ухвали слідчого судді без зміни, перевіривши ухвалу в межах ст.404 КПК України, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню.
Відповідно до ч.2 ст.177 КПК України підставою для застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений може здійснити дії передбачені ч.1 ст.177 КПК України.
Відповідно до ст.177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього обов`язків, а також запобігання спробам переховуватися від органів досудового розслідування та суду, знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином.
Слідчий суддя зазначених вимог закону дотримався. Предметом дослідження слідчим суддею при розгляді клопотання слідчого про застосування запобіжного заходу були ті обставини, з якими закон пов`язує можливість обрання запобіжного заходу.
З матеріалів провадження вбачається, що ОСОБА_7 підозрюється у вчиненні тяжкого злочину за який передбачено покарання від 5 до 8 років позбавлення волі. ОСОБА_13 має молодий вік, не працює, не навчається, зареєстрований в місті Києві, з його ж пояснень проживає в м.Житомирі з цивільною дружиною за її місцем проживання або за іншою адресою, тобто постійного місця проживання не має, що свідчить про відсутність міцних соціальних зв`язків, тому з урахуванням обставин за яких був вчинений злочин, а саме після вчинення злочину залишив потерпілого без допомоги, є ґрунтовні ризики, що підозрюваний може незаконно впливати на свідків та потерпілого у цьому кримінальному проваджені, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином. Враховуючи відсутність у підозрюваного постійного місця проживання та всіх інших обставини провадження, слідчий суддя правильно прийшов до висновку, що застосування більш м`якого запобіжного заходу не забезпечить можливість запобігання ризикам зазначеним в ч.1 ст.177 КПК України.
Доводи апеляційної скарги захисника про те, що слідчий суддя не врахував той факт, що підозрюваний має молодий вік, вперше вчинив кримінальне провадження, визнав вину, щиро розкаявся не можуть бути в даному випадку безумовними підставами для застосування іншого запобіжного заходу та не впливає на правильність рішення слідчого судді. При цьому слід зазначити, що визнаючи вину у вчиненні кримінального правопорушення на час затримання працівниками правоохоронних органів, разом з тим підозрюваний відмовився від проведення за його участю слідчого експерименту, в ході якого б він міг підтвердити таку свою позицію.
Крім того з матеріалів провадження та пояснень самого підозрюваного вбачається, що знаряддя злочину, а саме ніж, яким було завдано потерпілому тілесне ушкодження, він викинув, і зазначений ніж у вказаному ним місці знайдено працівниками правоохоронних органів не було.
Зазначені обставини в своїй сукупності свідчать про доведеність слідчим та прокурором можливих ризиків, передбачених ст.. 177 КПК України, а також про доведеність недостатності в даному випадку більш м`якого запобіжного заходу, ніж тримання під вартою, а саме домашнього арешту.
Суперечливими є і докази захисника про те, що підозрюваний ОСОБА_13 має постійне місце проживання за адресою АДРЕСА_1 , де проживає разом з батьками, громадянською дружиною ОСОБА_11 та сином, адже згідно його пояснень, наявних в матеріалах кримінального провадження, (а.п. 21) він проживає за адресою: АДРЕСА_2 , тобто за адресою проживання свої цивільної дружини ОСОБА_11 , як то зазначено в її поясненнях при допиті в якості свідка (а.п. 17), разом з тим в протоколі допиту підозрюваного ОСОБА_7 зазначив, що проживає також і з батьками за адресою: АДРЕСА_3 .
З пояснень допитаних в якості свідків в судовому засіданні при розгляді апеляційної скарги ОСОБА_11 - цивільної дружини ОСОБА_7 , та ОСОБА_14 , яка є сусідкою батьків підозрюваного, вбачається, що ОСОБА_7 на протязі 3-х років проживає з батьками, дружиною та їх малолітнім сином ОСОБА_12 за адресою проживання батьків: АДРЕСА_1 . Однак враховуючи те, що вказані пояснення, надані свідками в судовому засіданні, суперечать даним, встановленим з пояснень як свідка ОСОБА_11 , так і підозрюваного, наданих в ході проведення слідства, причину розбіжностей в поясненнях в судовому засіданні вони не пояснили, колегія суддів вважає за необхідне поставитись до таких пояснень критично. Таким чином, враховуючи наведене, а також той факт, що підозрюваний зареєстрований взагалі за іншою адресою у м.Києві, факт його постійного проживання саме за вказаною в апеляційній скарзі адресою, за якою можливе визначення застосування до підозрюваного домашнього арешту, не може вважатися колегією суддів доведеним.
Не ґрунтується на матеріалах кримінального провадження також доводи захисника про те, що судом безпідставно застосовано до підозрюваного запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, а прокурором та слідчим не надано доказів того, що наявні ризики, передбачені ст.177 КПК України та те, що слідчим суддею відповідно до ст.178 КК України, при обранні виняткового запобіжного заходу, не враховано всі обставини, які мають вагоме значення.
Під час розгляду клопотання слідчого слідчим суддею перевірено доводи про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_7 кримінального правопорушення та наявність ризиків пов`язаних з обранням запобіжного заходу, а також враховані всі обставини, які мають вагоме значення у даному кримінальному провадженні.
За наведених обставин, підстав для скасування ухвали слідчого судді та застосування до підозрюваного ОСОБА_7 запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту, з мотивів, наведених в апеляційній скарзі захисника, немає.
Керуючись ст. ст. 404, 407 КПК України колегія суддів, -
п о с т а н о в и л а:
Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_8 в інтересах підозрюваного ОСОБА_7 залишити без задоволення, а ухвалу слідчого судді Богунського районного суду м.Житомира від 25 жовтня 2016 року про застосування до підозрюваного ОСОБА_7 запобіжного заходу у вигляді взяття під варту, - без зміни.
Ухвала суду набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.
Судді: