АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
------------------------------------------------------------------------------------------------
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

13 жовтня 2016 року колегія суддів Судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду міста Києва в складі:

суддів ОСОБА_1 ,
ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
за участю:
секретаря ОСОБА_4 ,
прокурора ОСОБА_5 ,
особи, яка подала скаргу ОСОБА_6 ,
представник
особи, яка подала скаргу ОСОБА_7 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Києві апеляційну скаргу ОСОБА_6 на ухвалу Печерського районного суду м. Києва від 12 травня 2016 року,

В С Т А Н О В И Л А:

Ухвалою Печерського районного суду м. Києва від 12.05.2016 року відмовлено у задоволенні клопотання ОСОБА_6 про перегляд за нововиявленими обставинами ухвали слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 13.01.2014 року, якою відмовлено в задоволенні скарги ОСОБА_6 на постанову слідчого в особливо важливих справах першого слідчого відділу СУ прокуратури Київської області ОСОБА_8 від 11.12.2013 про закриття кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000012 від 14.03.2013, за відсутністю в діянні виконуючого обов`язки слідчого Кагарлицького РВ ГУ МВС України в Київській області ОСОБА_9 складів злочинів, передбачених ч. 1 ст. 366, ч. 3 ст. 364 КК України, та за відсутністю в діях ОСОБА_10 складів злочинів, передбачених ч. 1 ст. 366, ч. 3 ст. 364, ч.ч. 3, 4 ст. 358 КК України.

Своє рішення суд першої інстанції мотивував тим, що за змістом поданої заяви, наведені в ній обставини, зводяться до того, що ОСОБА_6 внаслідок суб`єктивного тлумачення норм діючого законодавства та власної інтерпретації фактичних обставин справи зі спливом певного часу переоцінює докази, які покладені судом в основу рішення про відмову в задоволенні його скарги на постанову про закриття кримінального провадження. Проте наведені в заяві доводи за своїм змістом є доводами апеляційної та касаційної скарги та могли бути підставою для перегляду ухвали слідчого судді Печерського районного суду м. Києва ОСОБА_11 від 13.01.2014 судами апеляційної та касаційної інстанцій, а тому вказані обставини, за відсутності рішення суду, яким встановлено факт підроблення офіційних документів, не є нововиявленими в розумінні положень ч. 2 ст. 459 КПК України і підстав для скасування ухвали слідчого судді Печерського районного суду м. Києва ОСОБА_11 від 13.01.2014р. по доводах заяви ОСОБА_6 суд не вбачає.
ОСОБА_6 подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати ухвалу Печерського районного суду м. Києва від 12.05.2016, задовольнити подану ним скаргу, скасувати постанову слідчого в ОВС першого слідчого управління прокуратури Київської області ОСОБА_8 від 11.12.2013, а кримінальне провадження №0000012 направити до прокуратури Київської області для проведення досудового розслідування.
Обґрунтовуючи апеляційну скаргу, ОСОБА_6 стверджує, що ухвала суду першої інстанції від 12.05.2016 є незаконною та необґрунтованою, постановленою за наявності підстав, передбачених ст. 409 КПК України. При цьому ОСОБА_6 зазначає, що у своїх заявах та поясненнях суду від 04.04.2016 року, 04.02.2016 року, 10.03.2016 року, 30.09.2015 року, він вказував на те, що після винесення рішення суддею Печерського районного суду м. Києва ОСОБА_12 13.01.2014, прокуратурою проводяться досудові розслідування по факту штучного створення та/або підроблення доказів в межах кримінальних проваджень № 0002360 від 23.09.2015, № 0000351 від 23.10.2014, № 0000070 від 22.01.2015 та № 0000371 від 12.11.2014, відносно тих же працівників міліції, що і в кримінальному провадженні №0000012 від 14.03.2013 та по фактах злочинних дій пов`язаних між собою, що являється спеціальним розслідуванням прокурором або за його дорученням слідчим, відповідно до п. п. 1, 5 ч. 2 ст.459 КПК України. Вказані відомості були внесені до ЄРДР на підставі документів, які він долучив до своєї заяви від 30 червня 2015 року (копія висновку почеркознавчого дослідження №2-29/10 від 29.10.2013р., копія заяви ОСОБА_13 , копія листа ГУ МВСУ у Львівській області від 23.03.2015 р. та інші). Про проведення прокуратурою спецрозслідувань по вищевказаних кримінальних провадженнях на підставі цих документів стало відомо тільки після постановлення ухвали Апеляційного суду м. Києва 23 січня 2014 року. Крім цього ОСОБА_6 вказує на те, що суддя суду першої інстанції навмисно, в порушення вимог ст. 370 КПК України, не зазначив в ухвалі пунктів ч. 2 ст. 459 КПК України, без належних і достатніх підстав виніс своє рішення, пославшись тільки на загальні положення ч. 2 ст. 459 КПК України, а не конкретизував своє рішення, посилаючись на відповідні п. п. 1, 5 ч. 2 ст. 459 КПК України, які фактично та логічно витікають із матеріалів та обставин справи. Також ОСОБА_6 стверджує, що суддя згадує, як нововиявлені обставини у своїй ухвалі лише лист - повідомлення ГУ МВСУ у Львівській області від 23.03.2015, проте не згадав, не вивчив та не надав своїх правових висновків щодо наданих йому для дослідження матеріалів по інших нововиявлених обставинах - досудових розслідуваннях прокуратури в межах кримінальних проваджень №0002360 від 23.09.2015, №0000351 від 23.10.2014, №0000070 від 22.01.2015 та № 0000371 від 12.11.2014 по фактах штучного створення та/або підроблення доказів працівниками міліції.

Заслухавши доповідь судді, доводи учасників апеляційного розгляду, обговоривши і перевіривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до таких висновків.
З матеріалів судового провадження вбачається, що слідчим в особливо важливих справах першого слідчого відділу СУ прокуратури Київської області ОСОБА_8 здійснювалось досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000012 за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 366, ч. 3 ст. 364, ч.ч. 3, 4 ст. 358 КК України, за заявою ОСОБА_6 про те, що виконувач обов`язків слідчого Кагарлицького РВ ГУ МВС України в Київській області ОСОБА_14 спільно з оперуповноваженим Миронівського РВ ГУ МВС України в Київській області ОСОБА_10 склали протокол відтворення обстановки та обставин події, підробивши підписи понятих, а також про те, що ОСОБА_10 використовує підроблене посвідчення водія.

Постановою слідчого в особливо важливих справах першого слідчого відділу СУ прокуратури Київської області ОСОБА_8 від 11.12.2013 кримінальне провадження № 0000012 від 14.03.2013 року за заявою ОСОБА_6 було закрито у зв`язку з відсутністю в діяннях виконуючого обов`язки слідчого Кагарлицького РВ ГУ МВС України в Київській області ОСОБА_9 складів злочинів, передбачених ч. 1 ст. 366, ч. 3 ст. 364 КК України, та за відсутністю в діях ОСОБА_10 складів злочинів, передбачених ч. 1 ст. 366, ч. 3 ст. 364, ч.ч. 3, 4 ст. 358 КК України.

Ухвалою слідчого судді Печерського районного суду м. Києва ОСОБА_15 від 13.01.2014 року постанову слідчого в особливо важливих справах першого слідчого відділу СУ прокуратури Київської області ОСОБА_8 від 11.12.2013 визнано обґрунтованою та відмовлено у задоволенні скарги ОСОБА_6 про скасування вказаної постанови.

Ухвалою Апеляційного суду м. Києва від 23.01.2014 року ухвалу слідчого судді Печерського районного суду м. Києва ОСОБА_15 від 13.01.2014 року визнано законною та обґрунтованою, залишено її без змін, а апеляційну скаргу ОСОБА_6 без задоволення.
Підстави для здійснення кримінального провадження за нововиявленими обставинами передбачені ст.459 КПК України.
Приймаючи рішення про відмову у задоволенні клопотання ОСОБА_6 про перегляд за нововиявленими обставинами ухвали слідчого судді Печерського районного суду м. Києва ОСОБА_15 від 13.01.2014 року суд першої інстанції обґрунтовано зазначив, що зміст вказаного клопотання зводиться до оцінки доказів та висловлення незгоди з висновками слідчого судді щодо фактичних обставин.
При цьому ОСОБА_6 не надано будь-яких процесуальних рішень, які б підтверджували наявність підстав для здійснення перегляду за нововиявленими обставинами, та не наведено інших обставин, які не були відомі слідчому судді на час прийняття рішення про відмову у задоволенні скарги ОСОБА_6 про скасування постанови слідчого про закриття кримінального провадження.
Зокрема, наявність кримінальних проваджень № 0002360 від 23.09.2015, № 0000351 від 23.10.2014, № 0000070 від 22.01.2015 та № 0000371 від 12.11.2014 відносно тих же осіб, щодо яких здійснювалось досудове розслідування в кримінальному провадженні №0000012 від 14.03.2013, за відсутності процесуальних рішень, які встановлюють їхню вину, не можна розцінювати як нововиявлені обставини в розумінні ст.459 КПК Украйни.
Що стосується експертного дослідження №2-29/10 від 29.10.2013р., то воно було проведено до винесення слідчим суддею оскаржуваного рішення, а викладені у ньому обставини були дослідженні слідчим суддею при постановленні ухвали та їм було надано відповідну оцінку.
Отже ОСОБА_6 не надано даних, які б підтверджували існування підстав для перегляду ухвали слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 13.01.2014 року за нововиявленими обставинами, а тому колегія суддів вважає, що ухвала суду першої інстанції є законною та обґрунтованою, підстави для її скасування відсутні.
Керуючись ст.ст. 404, 405, 466, 467 КПК України, колегія суддів

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_6 залишити без задоволення, а ухвалу Печерського районного суду м. Києва від 12.05.2016 року, якою відмовлено в задоволенні клопотання ОСОБА_6 про перегляд за нововиявленими обставинами ухвали слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 13.01.2014 року без змін.
Ухвала Апеляційного суду міста Києва може бути оскаржена в касаційному порядку до суду касаційної інстанції протягом трьох місяців з дня проголошення судового рішення судом апеляційної інстанції.

СУДДІ:

_________________ _________________ _________________
ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3