29 червня 2016 року
Справа № 203/2472/16-к
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
29 червня 2016 року. Кіровський районний суд м.Дніпропетровська в складі:
головуючого- судді ОСОБА_1
при секретарі ОСОБА_2
за участю представника заявника ОСОБА_3
прокурора ОСОБА_4
розглянув у судовому засіданні в приміщенні суду м.Дніпропетровська клопотання ОСОБА_5 про скасування арешту майна,
ВСТАНОВИВ:
27 травня 2016 року ОСОБА_5 звернулась до Кіровського районного суду м. Дніпропетровська з вказаним клопотанням, посилаючись на слідуючи обставини.
Заявниця є потерпілою у кримінальному провадженні № 0000810 від 06 березня 2015 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст. 190 КК України.
26 березня 2015 року слідчий суддя Автозаводського районного суду м.Кременчука Полтавської області ОСОБА_6 розглянув клопотання старшого слідчого СВ Кременчуцького МВ УМВС України в Полтавській області ОСОБА_7 про арешт майна по матеріалам кримінального провадження, внесеного до ЄРДР за № 0000810 та постановив накласти арешт на Базу відпочинку Спортивно-оздоровчий клуб « ІНФОРМАЦІЯ_1 » за адресою АДРЕСА_1 . із забороненням проведення будь-яких дій, що можуть змінити цілісність даного об`єкту. Право власності на вказаний об`єкт нерухомості належало померлому спадкодавцю ОСОБА_8 .
На даний час кримінальне провадження передано для розслідування до Кіровського відділення поліції Дніпропетровського відділу поліції.
Заявниця вказує, що на підставі рішення Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області від 10 липня 2015 року по справі №2-175/1874/15 за нею визнано право власності на вказану Базу відпочинку, а оскільки наразі цілісності даного об`єкту ніщо не загрожує та не вбачається можливим подальше незаконне заволодіння даним майном, потреба у застосуванні арешту майна відпала, то вона просила винести рішення про скасування арешту вказаного нерухомого майна із забороною проведення будь-яких дій, що можуть змінити цілісність даного об`єкту.
В судовому засіданні представник заявника клопотання підтримав.
Прокурор в судовому засіданні заперечував проти задоволення клопотання, оскільки кримінальне провадження існує, воно не закрито, вважає доцільним залишити арешт майна.
Суд, заслухав представника заявника, думку прокурора, дослідивши матеріали справи та кримінального провадження, прийшов до висновку, що клопотання підлягає задоволенню, виходячи з наступного.
Згідно статті 170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існують достатні підстави вважати, що воно є предметом, засобом чи знаряддям вчинення злочину, доказом злочину, набуте злочинним шляхом, доходом від вчиненого злочину, отримане за рахунок доходів від вчиненого злочину або може бути конфісковане у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого чи юридичної особи, до якої може бути застосовано заходи кримінально-правового характеру, або може підлягати спеціальній конфіскації щодо третіх осіб, юридичної особи або для забезпечення цивільного позову. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.
Відповідно до ч.1 ст.174 КПК України підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження - судом.
Арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.
З матеріалів кримінального провадження № 0000810 вбачається, що кримінальне провадження було відкрито 06 березня 2015 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст. 190 КК України, заявниця ОСОБА_5 визнана потерпілою. Провадження відкрито на підставі заяви ОСОБА_5 від 05 березня 2015 року, яка вважала, що ОСОБА_9 з громадянином Молдови ОСОБА_10 виробили підробні документи, які вподальшому використали в цілях незаконного переоформлення власності на об`єкти нерухомості- Базу відпочинку « ІНФОРМАЦІЯ_1 », що належали сину заявниці- ОСОБА_8 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 .
Ухвалою слідчого судді Автозаводського районного суду м.Кременчука Полтавської області ОСОБА_6 від 26 березня 2015 року було накладено арешт на базу відпочинку «Мустанг» та заборону проведення будь-яких дій, що можуть змінити цілісність даного об`єкту.
За висновками ухвали підставою для прийняття вказаного рішення судом було визнано факт наявності необхідності забезпечення виконання п.10 ч.1 ст. 56 КПК України щодо відшкодування завданої кримінальним правопорушенням шкоди, та було визнано, що існували підстави вважати, що ОСОБА_9 за попередньою змовою із невстановленими особами намагається заволодіти вищевказаним майном, яке їй не належить, та з метою збереження цілістності даного об`єкту.
Стороною заявника суду надано підтвердження, зокрема відомості з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно (а.с.6-9), що на теперішній час вирішено по суті питання про право власності на спадкове спірне майно Спортивно-оздоровчий клуб « ІНФОРМАЦІЯ_1 » за адресою АДРЕСА_1 . З актуальної інформації про право власності на вказаний об`єкт нерухомості вбачається, що право власності в рівних частках зареєстровано за матір`ю померлого власника- ОСОБА_8 (заявницею ОСОБА_5 ) та сином померлого- ОСОБА_11 та донькою- ОСОБА_12 .
З матеріалів кримінального провадження вбачається, що на теперішній час дійсно відпала необхідність в продовженні арешту спірного майна та заборони проведення будь-яких дій, що можуть змінити цілісність даного об`єкту. Єдиною потерпілою по справі є саме заявниця, інших потерпілих немає. Підозра ОСОБА_9 , як і іншим особам, за кримінальним провадженням не пред`являлась. Постановою процесуального прокурора від 30 жовтня 2015 року кримінальне провадження за ознаками ч.4 ст. 358 КК України щодо ОСОБА_9 закрито, у зв`язку з відсутністю в діянні складу кримінального правопорушення.
Визнаються аргументованими посилання сторони заявника на те, що вона та діти померлого спадкодавця, на теперішній час лише несуть значні матеріальні збитки у зв`язку з наявністю вказаної постанови про арешт майна, оскільки не можуть здійснювати дій щодо належного утримання вказаного об`єкту нерухомості, ремонту, благоустрою тощо, а вказаний об`єкт є джерелом їх існування, що викликає невдоволення потерпілої сторони. Приймаються до уваги також аргументи сторони заявника про нездійснення будь-яких процесуальних дій щодо прийняття рішення за кримінальним провадженням, після закриття провадження відносно ОСОБА_9 фактично слідчі дії не ведуться, в той час як постанова про арешт майна існує, а заявниця від такого лише потерпає.
Підстави для залишення арешту майна, визначені в п.10 ч.1 ст. 56 КПК України, які вказані в постанові про арешт майна, на теперішній час не існують, а тому фактично порушуються права заявниці, як потерпілої щодо володіння та розпорядження належним їй майном.

Заявником аргументовано доведено, що потреба в подальшому в застосуванні арешту майна відпала. За таких умов суд повинен задовольнити клопотання.
Скасування арешту майна, яке було здійснено саме в її інтересах, ніяким чином не порушить законні права потерпілої особи.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 131, 132, 170, 174 КПК України, суд,
УХВАЛИВ:
Клопотання ОСОБА_5 про скасування арешту майна задовольнити.
Скасувати арешт, накладений ухвалою слідчого судді Автозаводського районного суду м.Кременчука Полтавської області ОСОБА_6 по матеріалам кримінального провадження, внесеного до ЄРДР за № 0000810, на Базу відпочинку Спортивно-оздоровчий клуб « ІНФОРМАЦІЯ_1 » за адресою Дніпропетровська область смт.Кіровське, вул.Орельська, буд.3. із забороненням проведення будь-яких дій, що можуть змінити цілісність даного об`єкту.
Ухвала остаточна, оскарженню не підлягає.

Суддя: ОСОБА_1