Кримінальне провадження №1-кп/760/97/16
Справа № 760/7826/15-к

У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

22 квітня 2016 року м. Київ
Солом`янський районний суд м. Києва
у складі: головуючого судді ОСОБА_1
за участю секретаря ОСОБА_2
прокурора ОСОБА_3
захисника ОСОБА_4
обвинуваченого ОСОБА_5
провівши відкрите судове засідання у кримінальному провадженні за обвинуваченням ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за ч.1 ст.14, ч.1 ст.258, ч.2 ст.15 ч.1 ст.263. ч.2 ст.263-1, ч.1 ст.263 КК України, ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , за ч.5 ст.27, ч.2 ст. 263-1 КК України, ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , та ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_4 за ч.2 ст.15, ч.1 ст.263 КК України, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000134 від 19.08.2014 р.,
В С Т А Н О В И В:
Обвинувальний акт з додатками у даному кримінальному провадженні надійшов до Солом`янського районного суду м. Києва 17 квітня 2015 року.
Ухвалою Солом`янського районного суду м. Києва від 23 лютого 2016 року обвинуваченому продовжено запобіжний захід у вигляді тримання під вартою до 22 квітня 2016 р. включно.
Відповідно до ч. 3 ст. 331 КПК України, незалежно від наявності клопотань суд зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою до спливу двомісячного строку … з дня застосування судом до обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.
А відповідно до абз.2 ч. 3 ст. 331 КПК України до спливу продовженого строку суд зобов`язаний повторно розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою, якщо судове провадження не було завершене до його спливу.
Прокурор просив продовжити термін перебування під вартою обвинуваченого ОСОБА_5 , зазначивши, що обвинувачений вчинив тяжкий злочин, може перешкоджати судовому розгляду, ухилитися від суду, а тому ризики, передбачені ст. 177 КПК України не відпали.
Захисник та обвинувачений проти продовження терміну дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою заперечували.
Захисник ОСОБА_4 зазначив, що будь-які ризики відсутні, зазначив, що крім ст. 258 КК України, ОСОБА_5 обвинувачується ще й по іншим статтям, по яким можуть бути застосовані інші запобіжні заходи, а тому просив змінити обвинуваченому запобіжний захід на інший, що не пов`язаний з триманням під вартою, зокрема на домашній арешт.
Обвинувачений зазначив про відсутність ризиків та будь-яких інших підстав тримання його під вартою
Заслухавши прокурора, обвинуваченого, захисника, дослідивши матеріали справи та враховуючи наявність обставин, що виправдовують подальше тримання обвинуваченого під вартою, суд враховує тяжкість кримінального правопорушення в якому обвинувачуються ОСОБА_5 те, що тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом та приходить до висновку, що докази та обставини, на які посилається прокурор у обвинувальному акті, дають достатні підстави суду вважати, що ризики, зазначені в ухвалі суду від 16.09.2015 р. та передбачені ст. 177 КПК України на даний момент не зменшилися, а саме: обвинувачений і досі може переховуватися від суду, вплинути на інших обвинувачених, свідків, а також вчинити інше кримінальне правопорушення та таким чином негативно вплинути на хід судового розгляду кримінального провадження, а для запобігання зазначених ризиків суд вважає недостатнім застосування більш м`якого запобіжного заходу.
Судом враховано тяжкість покарання, що загрожує обвинуваченому ОСОБА_5 у разі визнання його винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, у якому він обвинувачується, вік та стан здоров`я, репутацію обвинуваченого. Злочин, у вчиненні якого обвинувачується ОСОБА_5 за ч. 1 ст. 258 КПК України, є тяжким та пов`язаним з небезпекою для життя та здоров`я людей.
Крім того, відповідно до ч.5 ст. 176 КПК України, запобіжні заходи у вигляді особистого зобов`язання, особистої поруки, домашнього арешту, застави не можуть бути застосовані до осіб, які обвинувачуються у вчиненні злочинів, передбачених статтею 258 Кримінального кодексу України. А тому суд в силу Закону не може змінити запобіжний захід з тримання під вартою на інший не пов`язаний з триманням під вартою. Скасування запобіжного заходу, враховуючи наявні ризики, також є неможливим.
Суд не погоджується з думкою захисника про те, що обвинуваченому можна обрати інший запобіжний захід оскільки щодо осіб, які обвинувачуються по ст.ст. 263 та 263-1 КК України, можуть бути застосовані запобіжні заходи, не пов`язані з триманням під вартою, оскільки запобіжний захід обирається не по кожній інкримінованій статті окремо, а в залежності від пред`явленого обвинувачення в цілому та в залежності від наявних ризиків.
Враховуючи те, що з моменту винесення попередньої ухвали про продовження строку дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обвинуваченого ОСОБА_5 , фактичні обставини провадження не змінилися, підстав для зміни запобіжного заходу обвинуваченому не встановлено.
Оскільки строк перебування під вартою обвинуваченого закінчується 22 квітня 2016 р., суд вважає за необхідне з метою забезпечення кримінального провадження продовжити строк тримання обвинуваченого під вартою на два місяці.
Враховуючи викладене, керуючись ст. ст. 177, 199, 331 КПК України, суд,-
У Х В А Л И В:
Продовжити строк тримання під вартою ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , обвинуваченого у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.14, ч.1 ст.258, ч.2 ст.15 ч.1 ст.263. ч.2 ст.263-1, ч.1 ст.263 КК України до 21 червня 2016 року включно.
Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя ОСОБА_1