Справа № 367/826/16-к Головуючий у І інстанції ОСОБА_1
Провадження № 11-кп/780/1235/16 Доповідач у 2 інстанції ОСОБА_2
Категорія 41 14.11.2016

УХВАЛА
іменем України
14 листопада 2016 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду Київської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

при секретарі ОСОБА_5 ,

за участю прокурора ОСОБА_6 ,

обвинуваченої ОСОБА_7 ,

захисника ОСОБА_8 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві кримінальне провадження № 40003063 за апеляційною скаргою обвинуваченої ОСОБА_7 на вирок Ірпінського міського суду Київської області від 01 серпня 2016 року, яким

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженку м. Санкт-Петербург РФ, жительку АДРЕСА_1 , громадянку України, з вищою освітою, маючу на утриманні неповнолітню дитину, раніше не судиму,
визнано винною у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України, і призначено покарання у виді 6 років позбавлення волі з конфіскацією всього належного їй майна.

Вирішено питання щодо процесуальних витрат та речових доказів.

В С Т А Н О В И Л А:
За вироком суду, 12.12.2015 року в денний час (точний час не встановлений), ОСОБА_7 , знаходячись неподалік від станції метро «Академмістечко» в м. Києві, маючи умисел на незаконне придбання наркотичного засобу, у невстановленої досудовим розслідуванням особи, діючи умисно, з метою подальшого збуту придбала пластикову ємкість в якій знаходився особливо небезпечний наркотичний засіб - опій ацетильований, об`ємом 3,2 мл. В той же день, одразу після придбання вказаного наркотичного засобу, достовірно розуміючи, що придбане нею є особливо небезпечним наркотичним засобом - опієм ацетильованм, зберігаючи його при собі, тримаючи в руці, перевезла на невстановленому під час досудового розслідування автомобілі до Ірпінського виправного центру № 132 управління ДПтС України в м. Києві та Київської області, що розташований за адресою: Київська область, смт. Коцюбинське, вул. Залізнична, 1. Перед входом до приміщення Ірпінського виправного центру № 132 управління ДПтС України в м. Києві та Київської області вона заховала вищезазначену пластикову ємкість з рідиною коричневого кольору - опієм ацетильованим до своєї нижньої білизни та переслідуючи мету збуту вказаного наркотичного засобу, зберігаючи його при собі, зайшла до приміщення Ірпінського виправного центру № 132 управління ДПтС України в м. Києві та Київської області, де 12.12.2015 року приблизно о 16 год. 30 хв. (точний час досудовим розслідуванням не встановлено), зберігаючи при собі вищезазначений наркотичний засіб та будучи письмово попередженою про кримінальну відповідальність за передачу у місця обмеження волі заборонених речей та речовин, приховавши наявність у неї особливо небезпечного наркотичного засобу, з метою збуту вказаного наркотичного засобу своєму чоловікові ОСОБА_9 , який відбуває покарання у вигляді обмеження волі в Ірпінському виправному центри №132, попрямувала до кімнати побачень, яка знаходиться на території Ірпінського виправного центру № 132 управління ДПтС України в м. Києві та Київської області. Після чого, знаходячись в кімнаті для побачень Ірпінського виправного центру № 132 Управління ДПтС України в м. Києві та Київської області, переконавшись, що за її діями ніхто не спостерігає, з нижньої білизни, рукою намагалась дістати пластикову ємкість заповнену особливо небезпечним наркотичним засобом - опієм ацетильованим, з метою подальшого збуту своєму чоловікові ОСОБА_9 , який на той час також знаходився у вказаній кімнаті для побачень Ірпінського виправного центру № 132 Управління ДПтС України в м. Києві та Київської області, але її незаконні дії були викриті молодшим інспектором ВНіБ Ірпінського виправного центру № 132 ОСОБА_10 , яка одразу запропонувала ОСОБА_11 прослідувати в службовий кабінет молодших інспекторів Ірпінського виправного центру № 132 Управління ДПтС України в м. Києві та Київської області за адресою: Київська область, смт. Коцюбинське, вул. Залізнична, 1, на що остання погодилась. В ході огляду місця події 12.12.2015 року працівниками Ірпінського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Київській області в період часу з 18 год. 05 хв. до 18 год. 30 хв. у службовому кабінеті молодших інспекторів Ірпінського виправного центру № 132 Управління ДПтС України в м. Києві та Київської області за адресою: Київська область, смт. Коцюбинське, вул. Залізнична, 1, у ОСОБА_7 , за добровільною згодою, виявлено та вилучено пластикову ємкість заповнену рідиною коричневого кольору, яка згідно із висновком судово-хімічної експертизи № 7-02/1626 від 25.12.2015 року є особливо небезпечним наркотичним засобом, обіг якого заборонено опієм ацетильованим загальною масою ( в перерахунку на суху речовину) 0,22 г.
Не погоджуючись з вироком суду, обвинувачена ОСОБА_7 подала апеляційну скаргу, в якій просить вирок змінити в частині призначеного покарання, а саме призначити їй покарання із застосуванням ст. 69 КК України у виді 5 років позбавлення волі та на підставі ст. 75 КК України звільнити від відбування призначеного покарання з випробуванням із встановленням іспитованого строку 3 роки. Вважає вирок не справедливим, а призначене покарання таким, що не відповідає тяжкості кримінального правопорушення та особі обвинуваченого за його суворістю. Зазначає, що судом не в повній мірі враховано пом`якшуючі обставини, а саме позитивну характеристику, утримання малолітньої дитини, активне сприяння досудовому розслідуванню, що є всі підстави для застосування щодо неї ст. 69 КК України та ст. 75 КК України.
Заслухавши доповідача, пояснення обвинуваченої та її захисника, які просили задовольнити апеляційну скаргу, думку прокурора, який заперечував проти задоволення апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи та перевіривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до наступного висновку.
Згідно ч. 1 ст. 370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим.
Відповідно до ч. 1 ст. 404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення першої інстанції в межах апеляційної скарги.
Як видно з матеріалів кримінального провадження, суд першої інстанції, оскільки проти цього не заперечували учасники судового провадження, відповідно до вимог ч. 3 ст. 349 КПК України визнав недоцільним дослідження доказів щодо обставин вчиненого злочину, які ніким не оспорювалися, обмежившись допитом обвинуваченої, яка свою вину визнала повністю та підтвердила обставини вчинення нею інкримінованого йому злочину.
Суд першої інстанції правильно кваліфікував дії ОСОБА_7 за ч. 2 ст. 307 КК України.
Згідно ст. 65 КК України суд призначає покарання: у межах санкції статті (санкції частини статті) особливої частини цього Кодексу, що передбачає відповідальність за вчинений злочин; відповідно до положень Загальної частини КК; враховуючи ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання. Особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів.
Відповідно до ч. 2 ст. 50 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених.

Згідно ч. 1 ст. 69 КК України за наявності кількох обставин, що пом`якшують покарання та істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого злочину, з урахуванням особи винного, суд умотивувавши своє рішення може призначити основне покарання нижче від найнижчої межі встановленої в санкції статті (частині статті) Особливої частини цього Кодексу.
Відповідно до ч. 1 ст. 75 КК України якщо суд, крім випадків засудження за корупційний злочин, при призначенні покарання у виді виправних робіт, службового обмеження для військовослужбовців, обмеження волі або позбавлення волі на строк не більше п`яти років, враховуючи тяжкість злочину, особу винного та інші обставини справи, дійде висновку про можливість виправлення засудженого без відбування покарання, він може прийняти рішення про звільнення від відбування покарання з випробуванням.
Проте, суд першої інстанції не в повній мірі дотримався даних вимог закону та призначив ОСОБА_11 покарання у виді 6 років позбавлення волі з конфіскацією всього належного їй майна.

Колегія суддів вважає, що призначене судом першої інстанції ОСОБА_11 покарання за своєю суворістю не відповідає тяжкості кримінального правопорушення та особі обвинуваченої.
Як вбачається з матеріалів даного кримінального провадження, обвинувачена ОСОБА_11 свою вину у вчиненому злочині визнала повністю, щиро розкаюється, сприяла розкриттю злочину та давала правдиві показання, раніше не притягувалася до кримінальної відповідальності, позитивно характеризується за місцем проживання, на «Д» обліку у лікаря нарколога та психіатра не перебуває, одинока мати, маюча на утриманні малолітнього сина - ОСОБА_12 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , від злочину не мала матеріальної вигоди, що є обставинами, які пом`якшують покарання та істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого злочину та дають суду підстави призначити ОСОБА_11 основне покарання нижче від найнижчої межі, встановленої у санкції ч. 2 ст. 307 КК України, тобто для застосування ст. 69 КК України.

Обвинувачена ОСОБА_11 вчинила злочин не з корисливих мотивів, що дає підстави відповідно до ст. 59 КК України не застосування до неї додаткове покарання у виді конфіскації майна, передбачене санкцією ч. 2 ст. 307 КК України.

Крім того, враховуючи тяжкість вчиненого ОСОБА_11 злочину, який відповідно до ст. 12 КК України є тяжким злочином, особу винної - ОСОБА_11 , яка раніше не притягувалася до кримінальної відповідальності, позитивно характеризується за місцем проживання, на «Д» обліку у лікаря нарколога та психіатра не перебуває, одинока мати, маюча на утриманні малолітнього сина - ОСОБА_12 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , від злочину не мала матеріальної вигоди, колегія суддів приходить до висновку про можливість виправлення обвинуваченої ОСОБА_11 без відбування призначеного покарання у виді позбавлення волі та звільнення її від відбування покарання з випробуванням з покладенням обов`язків відповідно до ст. 76 КК України.

Згідно ст. 408 КПК України, суд апеляційної інстанції змінює вирок у разі пом`якшення призначеного покарання, якщо визнає, що покарання за своєю суворістю не відповідає тяжкості кримінального правопорушення та особі обвинуваченої.
За таких обставин, колегія суддів вважає, що доводи апеляційної скарги обвинуваченої є обґрунтованими, а тому апеляційна скарга обвинуваченої ОСОБА_11 підлягає задоволенню, а вирок Ірпінського міського суду Київської області від 01 серпня 2016 року зміні в частині призначеного покарання у зв`язку з невідповідністю призначеного покарання тяжкості вчиненого злочину та особі обвинуваченого.
Керуючись ст. ст. 404, 405, 407, 419 КПК України, колегія суддів, -
У Х В А Л И Л А:
Апеляційну скаргу обвинуваченої ОСОБА_7 задовольнити.
Вирок Ірпінського міського суду Київської області від 01 серпня 2016 року щодо ОСОБА_7 в частині призначення їй покарання змінити.
Вважати ОСОБА_7 засудженою за ч. 2 ст. 307 КК України із застосуванням ст. 69 КК України до покарання у виді п`яти років позбавлення волі.
На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_7 від відбування покарання з випробуванням із встановленням іспитового строку три роки.
На підставі п. 2, 3, 4 ч. 1 ст. 76 КК України покласти на ОСОБА_7 обов`язки: не виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу кримінально-виконавчої інспекції; повідомляти кримінально-виконавчу інспекцію про зміну місця проживання, роботи; періодично з`являтися для реєстрації в кримінально-виконавчій інспекції.

Врешті вирок залишити без змін.

Головуючий
Судді: