Справа № 333/2116/15-к
Пр. №1-кп/333/38/16
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
06.09.2016 р. м. Запоріжжя
Комунарський районний суд м. Запоріжжя у складі головуючого судді ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , за участю прокурора ОСОБА_3 , потерпілої ОСОБА_4 , захисників ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , обвинувачених ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду в м. Запоріжжі кримінальне провадження відносно:
ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Запоріжжя, українця, громадянина України, маючого середню освіту, не одруженого, офіційно не працевлаштованого, зареєстрованого та фактично мешкаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого:
-11.01.2007 року Комунарським районним судом м. Запоріжжя за ч. 2 ст.186 КК України до 4 років 4 місяців позбавлення волі. На підставі ст. 75 КК України від відбування покарання звільнений з випробувальним терміном 2 роки;
-28.10.2008 року Комунарським районним судом м. Запоріжжя за ч. 2 ст. 187 КК України до 5 років позбавлення волі;
-09.10.2014 року Комунарським районним судом м. Запоріжжя за ч. 2 ст. 186 КК України до 4 років позбавлення волі. На підставі ст. 75 КК України від відбування покарання звільнений з випробувальним терміном 2 роки,-
- за обвинуваченням за ч.3 ст. 296 КК України;
ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця м. Запоріжжя, українця, громадянина України, маючого середню спеціальну освіту, одруженого, маючого малолітнього сина ІНФОРМАЦІЯ_3 , офіційно не працевлаштованого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_2 , фактично мешкаючого за адресою: АДРЕСА_3 , раніше судимого:
-13.09.2002 року Запорізьким районним судом Запорізької області за ч. 3 ст. 185, ч. 3 ст. 186, ч. 2 ст. 187, ст. 304 КК України до 5 років 1 місяця позбавлення волі;
-11.12.2008 року Хортицьким районним судом м. Запоріжжя за ч. 2 ст. 345 КК України до штрафу у розмірі 1000 гривень;
-03.03.2010 року Ленінським районним судом м. Запоріжжя за ч. 2 ст. 186 КК України до 4 років позбавлення волі з випробувальним строком 2 року;
-20.09.2010 року Хортицьким районним судом м. Запоріжжя за ч. 2 ст. 186 КК України до 4 років позбавлення волі. На підставі ст. 71 КК України частково приєднано покарання за вироком Ленінського районного суду м. Запоріжжя від 03.03.2010 р. до 5 років позбавлення волі. Звільнився умовно-достроково 01.10.2013 року з невідбутим строком 1 рік 5 місяців 23 дні;
-21.01.2016 року Комунарським районним судом м. Запоріжжя за ч.1 ст. 121, ч.4 ст.81, ч.1 ст.71 КК України до 5 років 1 місяця позбавлення волі, -
- за обвинуваченням за ч.3 ст. 185 КК України;-
В С Т А Н О В И В:
01.03.2015 року приблизно о 22 годині 30 хвилин, ОСОБА_7 , перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння, знаходячись біля автомобільної стоянки «Прометей авто», яка розташована за адресою: м. Запоріжжя, вул. Радгоспна, 59-г, маючи умисел, направлений на грубе порушення громадського порядку, діючи з мотивів явної неповаги до суспільства, зневажаючи та ігноруючи існуючі правила та норми поведінки у суспільстві в нічний час, безпричинно почав кричати, провокуючи конфлікт з потерпілим ОСОБА_9 , висловлюватись при цьому в його бік нецензурною лайкою явно принижуючи гідність останнього. На прохання потерпілого припинити свої протиправні дії ОСОБА_7 не відреагував, а навпаки, підійшовши до ОСОБА_9 , діючи умисно, з особливою зухвалістю, повалив останнього на землю та почав наносити йому удари ногами в область голови та тулуба, спричинивши йому, тим самим, синець з набряком м`яких тканин навколо лівого ока, синець в лівій чоло - скроневої області, садна на спинці носа, синець в лівій тім`яній області, садна в області правого колінного суглоба, в області лівого колінного суглоба, в поперековій області зліва, синець в області правого підре бер`я, які, в сукупності, згідно висновку експерта, кваліфікуються як легкі тілесні ушкодження. Після нанесення тілесних ушкоджень потерпілому ОСОБА_9 , ОСОБА_7 , не зупиняючи свої хуліганські дії, продовжуючи кричати та голосно висловлюватись у бік потерпілого нецензурною лайкою, тим самим продовжуючи зневажати та ігнорувати існуючі правила та норми поведінки у суспільстві в нічний час, направився до подвір`я, розташованого між будинками АДРЕСА_4 та АДРЕСА_4 , де був зупинений прибулими співробітниками міліції.
Не дивлячись на приїзд співробітників міліції, ОСОБА_7 , продовжуючи реалізацію свого злочинного умислу, направленого на грубе порушення громадського порядку, продовжив кричати, порушуючи, при цьому, спокій громадян, які мешкають у вищевказаних будинках, почав виражатися нецензурною лексикою та став погрожувати співробітникам міліції фізичною розправою.
На законні вимоги працівників міліції припинити свої протиправні дії та заспокоїтися, ОСОБА_7 не реагував та продовжив виражатися в їх сторону нецензурною лексикою та погрожувати їм звільненням з органів внутрішніх справ, хапаючи співробітника роти № 7 БПС ЗМУ ГУМВС України в Запорізькій області ОСОБА_10 за формений одяг, намагаючись, при цьому, нанести йому удар однією з рук в область обличчя, тим самим чинячи опір представнику влади, який виконував обов`язок з охорони громадського порядку та намагався припинити його хуліганські дії, з метою позбавлення ОСОБА_10 можливості виконати службовий обов`язок з охорони громадського порядку.
ОСОБА_8 , будучи раніше засудженим за вчинення корисливих злочинів, судимість за які, в установленому законом порядку, не знята та не погашена, на шлях виправлення та перевиховання не став і знову скоїв аналогічний злочин за наступних обставин:
18.08.2015 року приблизно о 02 годині, ОСОБА_8 , маючи умисел на таємне викрадення чужого майна, поєднане з проникненням у житло, діючи повторно, з корисливих мотивів, за попередньою змовою з ОСОБА_11 , засудженим вироком Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 06.10.2015р. за ч.3 ст. 185 КК України (матеріали щодо якого під час досудового слідства були виділені в окреме провадження), прийшли до другого під`їзду буд. АДРЕСА_5 .
Перебуваючи біля вказаного під`їзду, ОСОБА_11 , через газову трубу під`їзду, проник до приміщення квартири АДРЕСА_6 , де таємно викрав наступне майно:
- соковижималку «Braun», модель MP80, у корпусі білого кольору, вартістю 495 гривень;
- масажер для тіла «Infrarot-Massagegerat», модель MSI 2571, у корпусі білого кольору, вартістю 135 гривень;
- кухонний міксер «Horizon», модель HZ-5307, у корпусі біло-сірого кольору, вартістю 200 гривень;
- пароварка-вставка «YN176», вартістю 100 гривень;
- портативний DVD-програвач «SP128D», у корпусі чорного кольору, вартістю 1400 гривень;
- побутові запальнички «Stels Turbo» у кількості двох штук зеленого та помаранчевого кольору, вартістю 50 гривень кожна, загальною вартістю 100 гривень;
- кухонна витяжка, плоского типу, розмірами 60 см х 60 см, у корпусі біло-чорного кольору, вартістю 1000 гривень;
- настінний світильник-бра у вигляді трьох переплетених квіток синьо-білого кольору, вартістю 300 гривень, які належать потерпілій ОСОБА_12 .
Частину викраденого майна ОСОБА_11 передав ОСОБА_8 , котрий переніс майно до автомобіля таксі.
В подальшому, ОСОБА_11 та ОСОБА_8 викраденим майном розпорядилися на власний розсуд.
В результаті протиправних дій ОСОБА_11 та ОСОБА_8 потерпілій ОСОБА_12 була спричинена майнова шкода на загальну суму 3730 гривень.
Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_7 вину за ч.3 ст. 296 КК України визнав повністю, суду пояснив, що 01.03.2015 року він перебував в стані алкогольного сп`яніння, коли приблизно о 22 год.30 хвл. він знаходився біля автомобільної стоянки «Прометей авто», що розташована за адресою: м. Запоріжжя, вул. Радгоспна, 59-г, безпричинно спровокував конфлікт з раніше незнайомим йому потерпілим ОСОБА_9 , при цьому він почав кричати, висловлюватися в бік ОСОБА_13 нецензурною лайкою, а потім підійшов до потерпілого, повалив його на землю та почав наносити йому удари ногами в область голови та тулуба, при цьому продовжував кричати та голосно висловлюватись у бік потерпілого нецензурною лайкою, а потім залишив потерпілого та направився до подвір`я, розташованого між будинками АДРЕСА_4 та АДРЕСА_4 , де був зупинений співробітниками міліції. При цьому він продовжував кричати, висловлюватися нецензурною лайкою та погрожував співробітникам міліції фізичною розправою, оскільки вважав, що останні витягли з його кішені 1000 дол. США, при цьому він не пам`ятає, що одному із них він намагався нанести удар рукою в обличчя, коли співробітники міліції намагалися посадити його в міліцейський автомобіль та доставити до райвідділку, проте не заперечував проти того, що вказана подія мала місце.
При цьому пояснив суду, що у скоєному щиро кається, повністю визнає себе винним у вчиненні злочину, передбаченого ч.3 ст. 296 КК України, просить суд прийняти до уваги, що в нього є малолітня донька, яку він матеріально утримує, хоча офіційно батьком дитини не зареєстровиний.
Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_8 вину у вчиненні злочину, передбаченому ч.3 ст. 185 КК України не визнав повністю, суду пояснив, що він дійсно в нічний час 18.08.2015р. сидів на лавочці біля під`їзду, в якому проживає його друг ОСОБА_14 , який мешкає на четвертому поверсі в під`їзді потерпілої, та до якого в цей час він прийшов в гості. Там же він зустрів ОСОБА_15 , ОСОБА_16 , ОСОБА_17 , які також сиділи на лавочці та кожен з яких періодично відходили по своїм справам, а потім поверталися до будику ОСОБА_18 , розташованого за адресою: АДРЕСА_5 . Потім він з ОСОБА_18 піднявся до його квартири у другому під`їзді на четвертому поверху, коли виходив із під`їзду був затриманий на вході до під`їзду працівниками міліції, в цей час ніяких пакетів з будь-яким майном в нього в руках не було. При цьому працівники міліції намагалися надіти на нього кайданки, в чому він намагався перешкодити міліціонерам, проте, останні повалили його на землю, наділи кайданки та доставили до райвідділку.
Ніякого майна з квартири потерпілої він не викрадав, взагалі туди не проникав. Хто це міг зробити у той час коли він зі своїми знайоми знаходився у дворі будинку та безпосередньо біля під`їзду, де розташована квартира потерпілої, йому не відомо.
Не дивлячись на невизнання вини обвинуваченим ОСОБА_8 та визнання вини обвинуваченим ОСОБА_7 , їх вина у скоєнні злочинів повністю підтверджується дослідженими у судовому засіданні доказами:
- поясненнями потерпілого ОСОБА_9 , з яких вбачається, що належний йому на праві власності автомобіль він ставить на стоянці по АДРЕСА_4 . 01.03.2015 року приблизно о 22 год. 15 хвл. він їхав по вул. Рідгоспній зі сторони кінотеатру „Космос та повертав праворуч по вул. Магара перед кафе «Єнигма». В цей час він побачив, що на проїзджій частині по вул. Магара перед рухавшимся його автомобілем стояв раніше невідомий йому ОСОБА_15 . Він вимушений був зупинити автомобіль, вийшовши з якого він побачив, що ОСОБА_15 знаходиться у стані алкогольного сп`яніння, при цьому на обочині дороги стояли двоє його знайомих, які просили ОСОБА_15 відійти з дороги, на що останній не реагував та продовжував преграждати дорогу автомобілю. Після того, як потерпілий почав рухатись, ОСОБА_15 підбіг до водійських дверей автомобіля, схопився за ручку дверей та намагався відкрити останні, проте відчипився, оскільки потерпілий продовжив рух. Далі потерпілий заїхав на автостоянку, де залишив автомобіль, а коли виходив з території стоянки, побачив цих трьох чоловіків, які рухались у його бік, при цьому ОСОБА_15 підійшов до нього, розпочав сварку, галасно кричав, висловлювався нецензурною лайкою, а потім з розбігу стрибнув на потерпілого та повалив його на землю і почав наносити удари по тілу, при цьому потерпілий почав відбиватися від ОСОБА_15 та також ноніс йому руками декілька ударів в область голови та обличчя, в цей час хтось з робітників автостоянки викликав міліцію.
- протоколом прийняття заяви про вчинення кримінального правопорушення від 01.03.2015р., яка надійшла від ОСОБА_9 про притягнення до кримінальної відповідальності невідому особу, яка 01.03.2015р. спричинила йому тілесні ушкодження;
- висновком судово-медичної експертизи потерпілого ОСОБА_9 від 02.03.2015р. № 786, згідно якого, синець з набряком м`яких тканин навколо лівого ока, синець в лівій чоло - скроневої області, садна на спинці носа, синець в лівій тім`яній області, садна в області правого колінного суглоба, в області лівого колінного суглоба, в поперековій області зліва, синець в області правого підребер`я, які, в сукупності кваліфікуються як легкі тілесні ушкодження. Ці ушкодження виникли від дії тупих предметів;
- висновком судово-медичної експертизи потерпілого ОСОБА_9 від 02.03.2015р. № 787д, згідно якого взаєморозташування потерпілого та нападника в момент спричинення тілесних ушкоджень могли бути будь-яким за умов досяжності відповідної ділянки тіла для спричинення удару;
- поясненнями в судовому засіданні свідка ОСОБА_19 , з яких вбачається, що 01.03.2015р. він ніс службу по охороні громадського порядку на території Комунарського району м. Запоріжжя. Приблизно в 22.20- 22.30 год. йому надійшло повідомлення про те, що біля будинку 59Г по вул. Радгоспній в м. Запоріжжі відбувається бійка. Після прибуття з іншими співробітниками міліції на вказану адресу, там до них звернувся ОСОБА_9 , обличчя якого було в крові, з повідомленням про те, що раніше йому невідомий чоловік намагався зупинити його автомобіль, спровокував сварку, ображав його нецензурною лайкою, а потім, коли йому вдалося проїхати дорогою до автостоянки та залишити на території останньої автомобіль, цей чоловік, знову зупинив його біля будинку по вул. Радгоспній 59 ОСОБА_20 та почав бійку, збив потерпілого з ніг, а коли той упав на землю, наніс декілька ударів ногами по тулубу потерпілого, а він, захищаючись, у відповідь наніс декілька ударів в обличчя нападнику обвинуваченому ОСОБА_15 .
Далі разом з потерпілим вони на автомобілі ППС поїхали по території району та побачили трьох чоловіків, на одного з яких ОСОБА_15 потерпілий вказав як на особу, що напала на нього. Після чого працівниками міліції був викликаний наряд міліції ППС, серед яких був співробітник міліції ОСОБА_21 . При цьому ОСОБА_15 перебував у стані алкогольного сп`яніння, був дуже агресивним, вимагав ввикликати йому швидку допомогу. Коли приїхала карета швидкої, ОСОБА_15 ображав лікарів, відмовився їхати до лікарні, а потім, коли швидка допомога від`їхала, на запропонування співробітникків сісти в міліцейський автомобіль та проїхати до райвідділу міліції, ОСОБА_15 відмовився, при цьому поводив себе дуже агресивно, почав виражатися нецензурною лексикою та погрожувати співробітникам міліції фізичною розправою. На вимоги останніх припинити протиправні дії та заспокоїтися, ОСОБА_7 не реагував, погрожував їм звільненням з роботи, при цьому хапав співробітника міліції ОСОБА_10 за формений одяг, намагаючись нанести останньому удар в обличчя;
- протоколом огляду предмету від 08.03.2015р. «DVD-R» диску, який містить відеозапис обставин вчинення хуліганських дій обвинуваченим ОСОБА_15 під час його затримання працівниками міліції, на місці вчинення злочину, що мали місце 01.03.2015р;
- оглянутим у судовому засіданні відеозаписом обставин вчинення хуліганських дій ОСОБА_15 , що мали місце 01.03.2015р., який міститься на DVD-R диску, об`ємом 7.7 GB, з якого вбачається, що відеозапис ведеться на портативний пристрій свідком та переглянутим відеозаписом простежується, що обвинувачений ОСОБА_15 знаходиться у стані алкогольного сп`яніння, при цьому гучно кричить, висловлюючись нецензурною лексикою на адресу працівників міліції. Далі працівники міліції намагались посадити ОСОБА_15 до службового автомобілю з метою доставлення до райвідділу міліції, але ОСОБА_15 почав протидіяти працівникам правоохоронних органів, вирвався та сів на землю біля службового автомобіля. Підвівшись на ноги, ОСОБА_15 почав хапати одного з працівників міліції за форменний одяг та коли останні намагалсиь надіти на ОСОБА_15 кайданки, обвинувачений почав чинити опір, відмахуючись від працівників міліції руками.
Після того як на обвинуваченого ОСОБА_15 були надягнуті кайданки, його посадили до службового автомобілю та відвезли до райвідділу міліції. Оглянутими відеозаписами встановлено, що весь час шляху доставлення обвинуваченого до райвідділу та перебування його у приміщенні райвідділу, ОСОБА_15 гучно висловлювався нецензурною лексикою на адресу працівників міліції. Перебуваючи в приміщенні райвідділу, ОСОБА_15 наніс собі тілесні ушкодження, вдарившись головою об стіну, після чого працівники міліції поклали обвинуваченого на підлогу.
- протоколом від 18.08.2015р. про прийняття заяви про вчинення кримінального правопорушення від 18.08.2015р., яка надійшла від потерпілої ОСОБА_12 про притягнення до кримінальної відповідальності невідому особу, яка в період часу з 13.08.2015р. по 18.08.2015р. скоїла крадіжку їй майна (битової електротехніки, косметики та іншого особистого майна) з квартири, розташованої за адресою: АДРЕСА_7 ;
- поясненнями в судовому засіданні потерпілої ОСОБА_12 , з яких вбачається, що вона проживає в належній їй квартирі, розташованій за адресою: АДРЕСА_7 . 13.08.2015р. вона зі своїм чоловіком поїхала на базу відпочинку, що розташована на Хортиці в м. Запоріжжі. 18.08.2015р. туди до неї приїхали працівники Комунарського РВ ЗГУ, які повідомили її, що до її квартири за вищевказаною адресою проникли невідомі особи, які викрали звідти належне їй майно. В приміщенні Комунарського райвідділу міліції під час огляду речей, вона впізнала належне їй майно, яке було викрадено з її квартири? а саме: соковижималку «Braun», масажер для тіла, кухонний міксер «Horizon», пароварку, портативний DVD-програвач, побутові запальнички у кількості двох штук зеленого та помаранчевого кольору, кухонну витяжку у корпусі біло-чорного кольору , настінний світильник-бра, Зазначене майно в райвідділку міліції їй було повернуто, про що нею надана розписка. На час розгляду справи потерпіла не має можливості пояснити щодо конкретної вартості викрадених речей та вважає, що їй заподіяно матеріальну шкоду на суму 6000 грн., що складає загальну вартість майна.
Щодо цивільного позову, пояснила суду, що зертається до суду з позовом про стягнення з ОСОБА_15 та ОСОБА_22 (з кожного окремо) на її користь матеріальну шкоду у сумі 6000 грн. та моральну шкоду на суму 4000 грн. При цьому пояснила суду, що моральна шкода полягає в психічних, моральних стражданнях, які вона перенесла в результаті крадіжки майна з її квартири, після чого, через отриманий нервовий стрес суттєво погіршився стан здоров`я її та її чоловіка, які є людьми похилого віку.
Далі потерпіла пояснила суду, що не погоджується із зміненим прокурором обвинуваченням, внаслідок якого ОСОБА_7 вже не обвинувачується у вчиненні крадіжки разом із ОСОБА_8 з їй квартири, та підтримує обвинувачення в раніше пред`явленому обсязі, тобто вважає, що ОСОБА_15 разом з ОСОБА_22 вчинив крадіжку належного їй майна;
- протоколом огляду місця події від 18.08.2015р. та фототаблицями до останнього, з якого вбачається, що місцем вчинення злочину є квартира АДРЕСА_6 ;
- протоколом огляду речей від 19.08.2015р., викрадених з квартири, розташованої за адресою: АДРЕСА_7 та фототаблицями до нього, перелік яких відповідає переліку в обвинувальному акті речей, викрадених з квартири потерпілої;
- постановою слідчого про визнання та приєднання вищевказаних речей, викрадених з квартири, розташованої за адресою: АДРЕСА_7 до кримінального провадження в якості речових доказів;
- розпискою потерпілої ОСОБА_12 про отримання викрадених з її квартири речей від 27.08.2015р.;
- висновками судово-товарознавчих експертиз про вартість викраденого майна потерпілої, які підтверджують зазначену в обвинувальному акті вартість кожного окремого майна на загальну суму 3730 грн.;
- поясненнями свідка ОСОБА_23 , з яких вбачається, що він працює водієм у приватному таксі «Економ». 18.08.2015р. біля четвертої години ранку він отримав виклик на АДРЕСА_5 , після чого до нього підійшов раніше незнайомий йому чоловік, якого впізнати він не може, оскільки було темно і він його не розглядав, цей чоловік поклав на заднє сидіння його автомобіля загорнуті у ковдру речі, пояснивши при цьому що він розлучається з дружиною та перевозить на іншу адресу належні йому речі. Після того, вказаний чоловік відійшов від автомобіля, пояснивши, що він знову повертається за речами та просив свідка почекати його. Проте, свідок чекав цього чоловіка впродовж години, але останній так і не повернувся, залишені вказаним чоловіком в автомобілі речі, він відвіз до себе додому, де їх у подальшому вилучили співробітники міліції, яким він пояснив походження цих речей;
- поясненнями свідка ОСОБА_24 , з яких вбачається, що вона проживає в квартирі за адресою: АДРЕСА_8 , яка розташована на першому поверсі, під квартирою потерпілої. 18.08.2015р. приблизно о 02-00 год. вона почула, що у квартирі АДРЕСА_9 хтось ходить вночі, в той час, як хазяїва квартири були на відпочинку, потім почула звук падіння розбитого скла та почула, як хтось лізе наверх по газовій трубі, через декілька хвилин вона виглянула у вікно на вулицю та побачила біля під`їзду на лавочці трьох чоловіків, а один з них підійшов до її вікна та почав з кимось, хто знаходився у квартирі АДРЕСА_9 , перемовлятися, в подальшому, коли її викликали до Комунарського райвідділку міліції та провели впізнання, то вана впізнала ОСОБА_22 , як чоловіка, якого бачила під своїм вікном в той час, як їй у подальшому стало відомо, була скоєна крадіжка з квартири АДРЕСА_9 , а також свідок бачила, ще до приїзду співробітників міліції, як ОСОБА_22 разом з іншим чоловіком виходив з під`зду будинку з рюкзаком, якого раніше в нього в руках не було. В подальшому через вікно вона побачила, як співробітники міліції затримували цих чоловіків, в тому числі і ОСОБА_22 , а вранці дізналася, що квартира АДРЕСА_9 була обікрадена;
- протоколом пред`явлення особи для впізнання від 16.09.2015р., згідно якого свідок ОСОБА_24 за загальними рисами обличчя та за статурою впізнала ОСОБА_8 як чоловіка, якого вона побачила вночі 18.08.2015р. через своє вікно, коли той разом із іншим чоловіком виходили із під`їзду АДРЕСА_10 якісь предмети, перед цим чула дзвон розбитого скла;
- поясненнями свідка ОСОБА_25 , з яких вбачається, що він працює інспектором БПС ЗМУ ГУМВС України в Запорізькій області. 18.08.2015р. в ході несення служби по охороні громадського порядку на території Комунарського району сумісно з інспекторами БПС ОСОБА_26 та ОСОБА_27 , вони отримали від чергового БПС виклик щодо підозрілих осіб у дворі та у другому під`їзді будинку АДРЕСА_5 . Прибувши приблизно о 04-30 год. на вказану адресу вона побачили ОСОБА_17 , який сидів на лавочці біля дверей другого під`їзду цього будинку і утримував двері під`їзду ногою. На питання працівників міліції: «що він тут робить?» останній пояснив, що чекає своїх друзів. В цей же час їм назустріч з другого під`їзду будинку вийшов ОСОБА_22 , який тримав в руках пакети, після чого вони зупинили останнього та запропонували йому показати вміст пакетів, в наслідок чого побачили в пакетах дрібну побутову техніку та інші побутові речі, після чого він з інспектором ОСОБА_28 спробували затримати ОСОБА_22 , проте, той почав пручатися та, вирвавшись, побіг вбік будинку АДРЕСА_11 , вони з ОСОБА_28 наздогнали ОСОБА_22 , затримали та доставили до Комунарського райвідділку міліції;
- поясненнями свідка ОСОБА_27 інспектора БПС ЗМУ ГУМВС України в Запорізькій області, який надав суду пояснення, аналогічні поясненням свідка ОСОБА_25 .
Вироком Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 06.10.2015р. засуджено ОСОБА_11 за ч.3 ст. 185 КК України за вчинення крадіжки з квартири потерпілої ОСОБА_12 18.08.2015р. за попередньою змовою з іншими особами, матеріали щодо яких на час ухвалення вироку щодо ОСОБА_11 були виділені під час досудового розслідування в окреме провадження.

В судовому засіданні допитано у якості свідка ОСОБА_11 , засудженого вищевказаним вироком суду, який пояснив суду, що він обмовив під час досудового розслідування обвинувачених ОСОБА_7 та ОСОБА_8 у вчиненні крадіжки з квартири АДРЕСА_6 , також пояснив суду, що він самостійно проник до зазначеної квартири, звідки викрав речі, котрі належать потерпілій ОСОБА_12 та за допомогою мотузки з вікна квартири спустив викрадені речі на вулицю під балкон квартири, які у подальшому підібрав та відніс до автомобіля таксі, який раніше викликав. ОСОБА_8 про вчинену крадіжку нічого не знав. Також пояснив суду, що ОСОБА_8 він знає декілька років і знаходиться з ним у дружніх стосунках, проти чого не заперечував і ОСОБА_8 .

Дослідивши вищезазначені докази, суд приходить до висновку, що вина обвинувачених ОСОБА_7 та ОСОБА_8 повністю підтверджується дослідженими у судовому засіданні доказами, поясненнями потерпілих, свідків, які є послідовними, таким що не протирічать одне одному та відповідають фактичним обставинам справи, встановленим судом у судовому засіданні.

При цьому суд критично ставиться до пояснень в судовому засіданні в якості свідка ОСОБА_11 , оскільки розцінює їх як намагання ОСОБА_11 , який є товаришом ОСОБА_8 , допомогти останньому уникнути кримінальної відповідальності за вчинення злочину.

Також суд розцінює аналогічні показання свідка ОСОБА_17 щодо непричетності ОСОБА_8 до крадіжки майна потерпілої, як такі, що спрямовані на допомогу ОСОБА_22 уникнути кримінальної відподальності за вчинений злочин.

Приймаючи до уваги вищезазначені встановлені в судовому засіданні обставини, суд вважає, що посилання обвинуваченого ОСОБА_8 на відсутність його взагалі на місті події злочину в квартирі потерпілої під час скоєння крадіжки, стороною захисту не доведено, при цьому, невизнання вини обвинуваченим ОСОБА_8 суд розцінює виключно як бажання останнього уникнути кримінальної відповідальності за скоєне.

Таким чином, досліджені у судовому засіданні вищезазначені докази свідчать про доведеність вини обвинуваченого ОСОБА_8 , дії якого суд кваліфікує за ч.3 ст. 185 КК України як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинена повторно, за попередньою змовою групою осіб, поєднана з проникненням до житла.

Дії обвинуваченого ОСОБА_7 суд кваліфікує за ч.3 ст.296 КК України, як хуліганство, тобто грубе порушення громадського порядку з мотивів явної неповаги до суспільства, що супроводжується особливою зухвалістю, пов`язані з опором представникові влади, який виконує обов`язки з охорони громадського порядку.

При цьому потерпіла ОСОБА_29 підтримує обвинувачення згідно з ч.3 ст. 338 КПК України у раніше пред`явленому обсязі, а саме: вважає, що ОСОБА_7 також скоїв крадіжку її майна, як зазначено в обвинувальному акті, що надійшов до суду від прокурора.

Проте прокурор, приймаючи до уваги встановлені в судовому засіданні обставини, змінив обвинувачення, склавши обвинувальний акт, за яким ОСОБА_7 обвинувачується лише у вчиненні злочину, передбаченого ст. 296 ч.3 КК України.

Допитаний в судовому засіданні свідок обвинувачення ОСОБА_30 пояснив суду, що під час досудового розслідування він обмовив ОСОБА_7 у вчиненні крадіжки з квартири АДРЕСА_6 , при цьому пояснив, що 18.08.2015 р. приблизно о 02 год. 00 хв. він дійсно знаходився зі своїм знайомим ОСОБА_7 біля під`їзду будинку АДРЕСА_5 , однак обвинувачений ОСОБА_7 до квартири не проникав, будь-які речі з приміщення квартири не виносив. Приблизно в цей період час обвинувачений ОСОБА_7 знаходився у свого приятеля, котрий мешкає в цьому ж під`їзді будинку АДРЕСА_5 , де сталася крадіжка.

Засуджений вироком суду за вчинення крадіжки з квартири потерпілої ОСОБА_11 , допитаний в судовому засіданні в якості свідка сторони обвинувачення , пояснив суду, що він обмовив під час досудового розслідування обвинуваченого ОСОБА_7 у вчиненні крадіжки з квартири АДРЕСА_6 , у той час, як саме він, ОСОБА_11 , самостійно проник до зазначеної квартири, звідки викрав належне потерпілій майно.

ОСОБА_7 вину у вчиненні злочину, передбаченого ч.3 ст. 185 КК України, не визнав повністю, суду пояснив, що дійсно в нічний час він підходив до своїх товаришів ОСОБА_22 , ОСОБА_17 , ОСОБА_16 та інших, які сиділи на лавочках у дворі будинку по АДРЕСА_5 , проте, до крадіжки з квартири потерпілої він не має жодного відношення.

Згідно ч. 3 ст. 337 КПК України, судовий розгляд проводиться лише в межах висунотого обвинувачення відповідно до обвинувального акту.

Таким чином, під час судового розгляду вина ОСОБА_7 у скоєнні злочину, передбаченого ч.3 ст. 185 КК України, не підтвердилась будь-якими доказами, в зв`язку з чим, підтримане потерпілою обвинувачення ОСОБА_7 за ч.3 ст. 185 КК України (в раніше пред`явленому обсязі), не відповідає фактичним обставинам справи, встановленим судом.

При призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_7 суд враховує ступень тяжкості злочину, передбаченого ч.3 ст. 296 КК України, який є злочином середньої тяжкості та дані про особу обвинуваченого, який раніше засуджений, в той же час суд приймає до уваги повне визнання вини обвинуваченим, щире каяття, позитивну характеристику за місцем проживання, а також наявність на його утриманні малолітньої дитини. Крім того суд враховує прохання потерпілого про призначення несуворого покараня обвинуваченому ОСОБА_7 .

Вироком Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 09.10.2014р. ОСОБА_7 засуджено за ч.2 ст. 186 КК України до чотирьох років позбавлення волі. На підставі ст.75 КК України звільнено від відбування покарання з випробувальним терміном два роки, з покладенням обов`язків, передбачених ст. 76 КК України.

Приймаючи до уваги вищенаведене суд вважає, що виправлення та перевиховування обвинуваченого ОСОБА_31 можливо лише в умовах його ізоляції від суспільства, в місцях позбавлення волі.

Оскільки обвинувачений ОСОБА_7 вчинив злочин в період випробувального терміну за вироком суду від 09.10.2014р., суд вважає за необхідне призначити покарання обвинуваченому ОСОБА_7 на підставі ст. 71 КК України за сукупністю вироків шляхом поглинення більш суворим покаранням менш суворого.

Суд вважає за необхідне зарахувати в строк відбування покарання обвинуваченому ОСОБА_7 строк перебування під вартою з 10.03.2015р. по 15.04.2015р. строк перебування ОСОБА_7 в СІЗО-10 м. Запоріжжя на підставі Ухвали слідчого судді від 10.03.2015р. про обрання запобіжного заходу тримання під вартою та звільнення обвинуваченог із СІЗО-10 під заставу 15.04.2015р.

На підставі ч. 5 ст. 72 КК України суд вважає за необхідне зарахувати в строк відбування покарання обвинуваченому ОСОБА_7 термін його попереднього ув`язнення з 10.03.2015р. по 15.04.2015р. та з 18.08.2015 року по 06.09.2016 р. з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.

При призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_8 суд враховує ступень тяжкості злочину, передбаченого ч.3 ст. 185 КК України, який є тяжким злочином, та дані про особу обвинуваченого, який раніше засуджений, відсутність відшкодування матеріальної шкоди потерпілій. В той же час суд приймає до уваги позитивну характеристику за місцем проживання, наявність на утриманні обвинуваченого малолітньої дитини, ІНФОРМАЦІЯ_3 .

Приймаючи до уваги вищенаведене суд вважає, що виправлення та перевиховування обвинуваченого ОСОБА_8 можливо лише в умовах його ізоляції від суспільства, в місцях позбавлення волі.

Вироком Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 21.01.2016р. ОСОБА_8 засуджено за ч.1 ст. 121 КК України до п`яти років одного місяця позбавлення волі.

Приймаючи до уваги, що обвинувачений ОСОБА_8 скоїв злочин до ухвалення вищевказаного вироку, суд вважає за необхідне призначити покарання обвинуваченому за сукупністю злочинів на підставі ч. 4 ст. 70 КК України шляхом поглинення більш суворим покаранням менш суворого.

На підставі ч. 5 ст. 72 КК України суд вважає за необхідне зарахувати в строк відбування покарання обвинуваченому ОСОБА_8 термін його попереднього ув`язнення в період з 18.08.2015 року по 06.09.2016 р. з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.

Потерпілою ОСОБА_12 заявлено цивільний позов про стягнення з ОСОБА_8 та ОСОБА_7 (з кожного окремо) матеріальної шкоди у сумі 6000 грн. та моральної шкоди у сумі 4000 грн., який підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Відповідно обвинувального акту, потерпілій спричинено злочином матеріальну шкоду на суму 3730 грн. Саме у такому розмірі повинен нести відповідальність за спричинення матеріальної шкоди обвинувачений, оскільки суд розглядає справи виключно в межах пред`явленого обвинувачення.

Проте, Вироком Комунарського районного суду від 06.10.2015р., за яким засуджено ОСОБА_16 за ст. 185 ч.3 КК України, повністю задоволено цивільний позов потерпілої ОСОБА_12 про стягнення матеріальної шкоди у сумі 8000 грн. та моральної шкоди у сумі 2000 грн. з ОСОБА_11 , у групі з яким обвинувачується в скоєнні крадіжки майна потерпілої 18.08.2016р. і ОСОБА_8 .

За таких обставин, спричинена злочином потерпілій матеріальна шкода, не підлягає повторному стягненню

Що стосується моральної шкоди, яка полягає в душевних стражданнях та моральних переживаннях потерпілої через викрадене в неї майно шляхом проникнення в належну їй квартиру у сумі 2000 грн. та яка за вироком суду від 06.10.2015р. стягнута на користь потерпілої з засудженого ОСОБА_11 , суд вважає за можливе частково задовольнити позов та стягнути (додатково) моральну шкоду на користь потерпілої з ОСОБА_8 у сумі 1500 грн., яку суд визначив з урахуванням вимог розумності та справедливості.

Питання щодо речових доказів суд вважає за необхідне вирішити відповідно положень ст. 100 КПК України.

Процесуальні витрати по кримінальному провадженню, які складають витрати на матеріали, які використовувались при проведенні судових експертиз, по кримінальному провадженню відсутні.

Керуючись ст.ст. 373, 374 КПК України, суд,-

З А С У Д И В:
ОСОБА_7 визнати винним у вчиненні злочину, передбаченого ч.3 ст.296 КК України та призначити покарання у вигляді трьох років позбавлення волі.

На підставі ст. 71 ч.1 КК України частково приєднати невідбуту частину покарання за вироком Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 09.10.2014р. та остаточно призначити покарання у вигляді чотирьох років чотирьох місяців позбавлення волі.
На підставі ч.5 ст. 72 КК України зарахувати в строк відбування покарання ОСОБА_7 термін його попереднього ув`язнення в період з 10.03.2015 року по 15.04.2015р. та з 18.08.2015 р. по 06.09.2016 р. з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.

Строк покарання обвинуваченому ОСОБА_7 відраховувати з моменту затримання 18.08.2015р.

Запобіжний захід відносно ОСОБА_7 тримання під вартою в СІЗО-10 м. Запоріжжя залишити без змін до набуття вироком законної сили.

ОСОБА_8 визнати винним у вчиненні злочину, передбаченого ч.3 ст. 185 КК України та призначити покарання у вигляді чотирьох років шести місяців позбавлення волі.

На підставі ст. 70 ч.4 КК України за сукупністю злочинів шляхом поглинення більш суворим покаранням менш суворого призначеного за вироком Комунарським районним судом м. Запоріжжя від 21.01.2016 р. та остаточно призначити покарання ОСОБА_8 у вигляді п`яти років одного місяця позбавлення волі.
На підставі ч.5 ст. 72 КК України зарахувати в строк відбування покарання ОСОБА_8 термін його попереднього ув`язнення в період з 18.08.2015 року по 06.09.2016р. з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.

Строк покарання обвинуваченому ОСОБА_8 відраховувати з моменту затримання 18.08.2015р.

Запобіжний захід відносно ОСОБА_8 тримання під вартою в СІЗО-10 м. Запоріжжя залишити без змін до набуття вироком законної сили.

Цивільний позов потерпілої ОСОБА_12 задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_8 на користь ОСОБА_12 моральну шкоду у сумі 1500 грн.

У іншій частині позову відмовити.

Речові докази:
- DVD-R диск, приєднаний до матеріалів кримінального провадження №0000938 залишити в матеріалах кримінального провадження №0000938;

- соковижималка «Braun», модель MP80, у корпусі білого кольору; масажер для тіла «Infrarot-Massagegerat» MSI 2571, у корпусі білого кольору; міксер «Horizon», модель HZ-5307, у корпусі біло-сірого кольору; пароварка «УН176»; портативний ДВД-програвач «SP128D», у корпусі чорного кольору; скляні тарілки у кількості 5 штук; зубна паста «Колгейт» у кількості 1 штуки; шампуть «Шварцкопф» у кількості 3 штук; зубна паста «Елкос»; шампунь «Пантін» у кількості 2 штуки, піна для гоління «Балі» у кількості 1 штуки, піна для волосся «Тафт» у кількості 1 штуки, піна для волосся «Велла» у кількості 1 штуки; медалі у кількості 4 штуки; запальнички «Турбо», зеленого та помаранчевого кольору; книжки у кількості 10 штук, передані на відповідальне зберігання потерпілій ОСОБА_12 залишити останній за належністю;

- три сліди пальців рук, один слід структури тканини, вилучених в ході огляду місця події за адресою: АДРЕСА_5 , приєднані до матеріалів кримінального провадження №0000938 залишити в матеріалах кримінального провадження;

- мобільний телефон «FLY IQ» у корпусі білого кольору, імей1: НОМЕР_1 , імей 2: НОМЕР_2 , переданий на відповідальне зберігання потерпілому ОСОБА_32 залишити останньому за належністю;

Вирок може бути оскаржений до апеляційного суду Запорізької області протягом 30 днів з дня його проголошення через Комунарський районний суд м. Запоріжжя.

Копію вироку після його проголошення негайно вручити обвинуваченим та прокурору.

Суддя ОСОБА_1