Справа № 183/3901/16
№ 1-кп/183/719/16
В И Р О К
іменем України
12 серпня 2016 року м. Новомосковськ
Новомосковський міськрайонний суд Дніпропетровської області у складі:
головуючого судді ОСОБА_1 ,
за участю:
секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,
прокурора ОСОБА_3 ,
обвинуваченого ОСОБА_4 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження за обвинуваченням:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Дніпропетровськ, громадянина України, з середньою освітою, не одруженого, маючого на утриманні малолітню дитину, не працюючого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

у вчиненні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України, -

в с т а н о в и в :
22 лютого 2016 року приблизно о 19 годині 10 хвилин ОСОБА_4 , діючи умисно, з корисливих мотивів, переконавшись, що за його діями ніхто не спостерігає, відчинивши вхідну хвіртку зайшов на територію домоволодіння АДРЕСА_2 , за допомогою металевого лому зірвавши навісний замок з дверей літньої кухні проник до її приміщення, звідки викрав три алюмінієві бідони об`ємом 40 літрів кожен, які належать ОСОБА_5 . Продовжуючи свої злочинні дії ОСОБА_4 приблизно о 19 годині 20 хвилин, перебуваючи на подвір`ї вказаного домоволодіння, проник через розбите вікно всередину будинку та викрав водяний насос моделі «HELZ» синього кольору. Після чого ОСОБА_4 з місця скоєння злочину з викраденим майном зник, розпорядившись ним на власний розсуд, чим спричинив потерпілій ОСОБА_5 матеріальну шкоду на загальну суму 1 545 гривень 60 копійок.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 показав, що обставини, викладені в обвинувальному акті, не оспорює та повністю визнає себе винним у пред`явленому йому обвинуваченні. В скоєному щиро кається. Від давання показань відмовився з огляду на те, що в обвинувальному акті все вірно зазначено, йому доповнити нічого.

Потерпіла ОСОБА_5 в судове засідання не з`явилась, надала до суду заяву про розгляд провадження без її участі, просила призначити покарання обвинуваченому на розсуд суду.

Оскільки учасники судового провадження, в тому числі обвинувачений, не оспорювали в судовому засіданні обставини, при яких скоєно злочин, суд відповідно до ч. 3 ст. 349 КПК України, вважає недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються, і учасники судового процесу проти цього не заперечували. Також в судовому засіданні суд роз`яснив учасникам судового процесу, що у даному випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку. Судом було з`ясовано, що учасники судового процесу правильно розуміють зміст вищенаведених обставин та наслідки такого порядку дослідження доказів, а також встановлено відсутність сумнівів у добровільності їх позиції.

Таким чином, суд вважає вину обвинуваченого ОСОБА_4 у вчиненні злочину встановленою та доведеною, його дії слід кваліфікувати за ч. 3 ст. 185 КК України як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), поєднане з проникненням у житло. Вина обвинуваченого підтверджується наявними у матеріалах кримінального провадження доказами, які досліджені судом за згодою сторін у порядку, визначеному ч. 3 ст. 349 КПК України.

При призначенні виду та розміру покарання обвинуваченому суд враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, сукупність усіх обставин у справі, дані про особу обвинуваченого. Так, обвинувачений вчинив тяжкий злочин, раніше не судимий, за місцем проживання характеризується посередньо, на обліку у лікарів психіатра, нарколога, фтизіатра не перебуває, має на утриманні малолітню дитину, працює неофіційно. Обставиною, яка пом`якшує покарання, суд визнає щире каяття. Обставин, що обтяжують покарання, судом не встановлено. Тому, покарання у виді позбавленням волі буде необхідним та достатнім для виправлення обвинуваченого і запобігання вчиненню ним нових злочинів, оскільки підстав для застосування положень ст. 69 КК України суд не вбачає. При цьому суд не знаходить підстав для призначення покарання у максимальному чи мінімальному розмірі санкції ч. 3 ст. 185 КК України.

При призначенні покарання ОСОБА_4 суд також враховує наступне. Вироком Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 27.02.2015 року ОСОБА_4 був засуджений за ч. 1 ст. 309 КК України до 2 років позбавлення волі і на підставі ст. 75 КК України звільнений від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком 1 рік. Ухвалою Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 01.03.2016 року ОСОБА_4 було звільнено від призначеного покарання за вказаним вироком суду у зв`язку із закінченням іспитового строку. Зазначена ухвала суду від 01.03.2016 року не скасовувалась і набрала законної сили, доказів того, що на час розгляду питання про звільнення ОСОБА_4 від призначеного покарання було відомо про вчинення ним в період іспитового строку нового злочину, суду не надано. За таких обставин, суд не знаходить достатніх підстав для призначення ОСОБА_4 покарання за сукупністю вироків відповідно до ст. 71 КК України, оскільки є не скасована ухвала суду про звільнення останнього від покарання, призначеного попереднім вироком суду від 27.02.2015 року.

Між тим, враховуючи наявність пом`якшуючої покарання обставини, особу обвинуваченого та його ставлення до вчиненого, позицію потерпілої, яка залишила вирішення питання про покарання обвинуваченого на розсуд суду, а також усі обставини у справі, суд дійшов до переконання, що виправлення обвинуваченого можливе без ізоляції від суспільства і згідно зі ст. 75 КК України він може бути звільнений від відбування покарання з випробуванням, що суд вважає достатнім для досягнення мети покарання у даному випадку.

Також, згідно з ч. 2 ст. 124 КПК України у разі ухвалення обвинувального вироку суд стягує з обвинуваченого на користь держави документально підтверджені витрати на залучення експерта. У зв`язку із наведеним витрати на проведення судової товарознавчої експертизи в сумі 176,20 грн. підлягають стягненню з обвинуваченого на користь держави.

Доля речових доказів підлягає вирішенню відповідно до вимог ст. 100 КПК України.

На підставі викладеного та керуючись ст. 374 КПК України, суд, -

у х в а л и в :
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України, та призначити йому покарання у виді позбавлення волі строком на 4 (чотири) роки.

На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком 2 (два) роки.

На підставі ст. 76 КК України зобов`язати ОСОБА_4 не виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу кримінально-виконавчої інспекції, повідомляти кримінально-виконавчу інспекцію про зміну місця проживання, періодично з`являтися для реєстрації в кримінально-виконавчу інспекцію.

Речові докази: три алюмінієві бідони об`ємом 40 літрів кожен, водяний насос моделі «HELZ» синього кольору, передані на зберігання потерпілій ОСОБА_5 вважати повернутими їх власнику.

Стягнути з ОСОБА_4 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ) на користь держави витрати на проведення судової товарознавчої експертизи (висновок №3063-16 від 15.06.2016 року) в сумі 176 гривень 20 копійок.

Апеляційна скарга на вирок може бути подана до Апеляційного суду Дніпропетровської області через Новомосковський міськрайонний суд Дніпропетровської області протягом тридцяти днів з дня його оголошення лише з підстав, передбачених ст. 394 КПК України.

Копію вироку вручити обвинуваченому негайно, після його оголошення.

Суддя ОСОБА_1