Справа № 444/426/16-к
Провадження № 1-кп/444/50/2016
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
04 березня 2016 року м. Жовква

Жовківський районний суд Львівської області у складі:

головуючий суддя ОСОБА_1

секретар судового засідання ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Жовква провадження № 0000041 по обвинуваченні

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Миколаївка Херсонської області, жителя АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, такого, що притягувався до кримінальної відповідальності, з неповною спеціальною освітою, не працюючого, розлученого, зі слів військовозобов`язаного,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.185 КК України, -

сторони кримінального провадження та інші учасники судового провадження: прокурор ОСОБА_4 , обвинувачений ОСОБА_3 , потерпіла ОСОБА_5 ,

В С Т А Н О В И В:
В ніч з 12.01.2016 року на 13.01.2016 року ОСОБА_3 , знаходячись по АДРЕСА_2 , маючи намір на таємне викрадення чужого майна, зайшов на територію належного ОСОБА_5 господарства АДРЕСА_3 за вказаною адресою, де скориставшись відсутністю уваги сторонніх осіб, шляхом відкриття вхідних дверей, незаконно проник в житловий будинок вказаного домогосподарства, з середини якого таємно, умисно, з корисливих мотивів, викрав належний ОСОБА_5 порохотяг марки «Урал», вартістю 400 гривень, який складався із електродвигуна, вентилятора, очисника повітря гофрованого шланга з насадкою, які вмонтовані в корпус каркасу, після чого залишив місце вчинення кримінального правопорушення та викраденим майном розпорядився на власний розсуд, чим завдав потерпілій ОСОБА_5 матеріальної шкоди на загальну суму 400 (чотириста) гривень.

В судовому засіданні обвинувачений свою вину визнав повністю, щиро розкаявся та надав показання, якими повністю підтвердив обставини, викладені в обвинувальному акті. Пояснив, що близько 12 годині ночі 12 числа він підійшов до будинку, який розташований по сусідству із будинком, де він проживає на даний час. Він бачив, що господарів тривалий час не було у будинку. Тому він з метою вчинення крадіжки зайшов в будинок, де побачив пилосос, який взяв, помістив у мішок і пішов пішки до Львова. По дорозі біля нього зупинився автомобіль, з якого вийшли правоохоронці і спитали, що у нього в мішку. Потім вони посадили його в машину.

Потерпіла в судовому засіданні вказала, що 13 січня близько 4-5 години вечора їй подзвонили і сказали, що у неї вкрадено пилосос. Потім приїхала міліція і її повезли до ОСОБА_6 . Пилосос був в міліції. Будинок, з якого було здійснено крадіжку по АДРЕСА_3 , належить невістці, а вона доглядає будинок. Пилосос належить їй. В подальшому пилосос був їй повернутий.

У судовому засіданні було досліджено:
- протокол огляду місця події від 13.01.2016 року, яким оглянуто місце вчинення кримінального правопорушення (т.2 а.п. 10-11);

- постанова про визнання речових доказів від 08.02.2016 року, з якої вбачається, що порохотяг марки «Урал» визнано речовим доказом (т.2 а.п. 24);

- протокол огляду предмету від 08.02.2016 року, яким оглянуто порохотяг марки «Урал» (т.2 а.п. 23);

- висновок експерта № 9/32 від 02.02.2016 року з фототаблицею до нього, з якого вбачається, що ринкова вартість представленого на дослідження пилососа торгової марки «Урал» моделі «ПНВ-600» з гофрованим шлангом та насадкою, за умови, що з моменту викрадення до моменту представлення на експертизу його товарний стан не змінився, станом на 12-13.01.2016 року становила 400,00 гривень (т.2 а.п. 30-33);

- характеристика від 25.01.2016 року, видана КП «Павлограджитлосервіс», згідно якої ОСОБА_3 характеризується посередньо (т.2 а.п. 43);

- вимога про судимість, згідно якої ОСОБА_3 до кримінальної відповідальності притягувався (т.2 а.п.51, 51 зворот);

- довідка КЗ «Дніпропетровського наркологічного диспансер», згідно якої ОСОБА_3 на обліку у лікаря-нарколога не перебуває (т.2 а.п. 53);

- копія вироку Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 12.06.2009 року, з якого вбачається, що ОСОБА_3 визнано винуватим за ч.3 ст.15, ч.1 ст. 185 КК України (т.2 а.п. 54-55);

- протокол проведення слідчого експерименту від 17.02.2016 року з фототаблицею, під час якого ОСОБА_3 відтворив обставини вчинення крадіжки (т.2 а.п. 69-75);

- відомості про те, що ОСОБА_3 до лікаря-психіатра за допомогою протягом останніх 5 років не звертався (т.2 а.п. 45).

Встановлені судом обставини підтверджуються наданими у судовому засіданні показаннями обвинуваченого, які є логічними та послідовними та узгоджуються з дослідженими у судовому засіданні письмовими доказами.

Суд за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінюючи кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів з точки зору достатності та взаємозв`язку, вирішив наступне.

Діяння, у вчиненні якого обвинувачується ОСОБА_3 , мало місце. Це діяння містить склад кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.185 Кримінального кодексу України крадіжка, поєднана з проникненням у житло. Обвинувачений винен у вчиненні цього кримінального правопорушення та підлягає покаранню за вчинене ним кримінальне правопорушення.

Обставинами, що пом`якшують покарання обвинуваченого суд визнає щире каяття.

Обставин, що обтяжують покарання судом не встановлено.

Вирішуючи питання про міру покарання обвинуваченого за вчинення даного кримінального правопорушення, суд виходить із принципів законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання та відповідно до ст.65 КК України бере до уваги: ступінь тяжкості вчиненого злочину, що згідно із ст.12 КК України є тяжким злочином, враховує наслідки та обставини вчиненого злочину (форма вини, мотив і мета, спосіб, стадія вчинення, кількість епізодів злочинної діяльності), особу винного - його вік, сімейний та матеріальний стан, стан здоров`я, посередню характеристику за місцем проживання, за наявності обставини, яка пом`якшує покарання та відсутності обставин, які б обтяжували покарання, тому приходить до висновку про можливість виправлення обвинуваченого з обранням покарання у виді позбавлення волі в межах санкції статті, за якою кваліфіковано його дії та вважає, що виправлення та перевиховання обвинуваченого можливе в умовах без ізоляції від суспільства. Така міра примусу на переконання суду є достатньою для виправлення обвинуваченого та для попередження вчинення ним нових злочинів.

Обвинувачений не вчинив кримінальне правопорушення у стані обмеженої осудності. Обставини, які виключають кримінальну відповідальність або є підставою закриття кримінального провадження, чи є підставою для звільнення від кримінальної відповідальності відсутні.

Цивільний позов не заявлявся.

Майно, на яке накладено арешт відсутнє.

Питання про документи та речові докази слід вирішити в порядку ст. 100 КПК України.

Питання про процесуальні витрати слід вирішити в порядку ст. 124 КПК України.

Питання заходу забезпечення кримінального провадження слід вирішити в порядку Глави 18 КПК України.

З огляду на вищевказане, керуючись ст.ст. 91, 94, 370, 374 Кримінального процесуального кодексу України, суд -

З А С У Д И В :
ОСОБА_3 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.185 Кримінального кодексу України, та призначити йому покарання у виді 3 (трьох) років позбавлення волі.

На підставі ст.75 КК України звільнити ОСОБА_3 від відбування покарання з випробовуванням строком 1 (один) рік, якщо він протягом іспитового строку не вчинить нового злочину.

На підставі ст.76 КК України зобов`язати ОСОБА_3 :

1) не виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу кримінально-виконавчої інспекції;

2) повідомляти кримінально-виконавчу інспекцію про зміну місця проживання, роботи або навчання.

Документи залишити у матеріалах кримінального провадження протягом усього часу їх зберігання.

Речові докази: порохотяг марки «Урал» визнано речовим доказом (т.2 а.п. 24) передати ОСОБА_5 .

Стягнути з засудженого ОСОБА_3 на користь держави 245,52 грн. за проведення товарознавчої експертизи № 9/32 від 02.02.2016 р. /т.2 а.п. 29/.

Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції. Якщо строк апеляційного оскарження буде поновлено, вважається, що вирок суду не набрав законної сили.

На вирок може бути подана апеляція до Апеляційного суду Львівської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення, через Жовківський районний суд Львівської області.

Роз`яснити право ознайомитися із журналом судового засідання і подати на нього письмові зауваження.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку чи ухвали суду. Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору.

Головуючий ОСОБА_1