Справа № 522/4384/16-к
Провадження 1-кс/522/4651/16
У Х В А Л А
15 березня 2016 року м. Одеса

Слідчий суддя Приморського районного суду м. Одеси ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , за участю старшого слідчого ОСОБА_3 , прокурора ОСОБА_4 , розглянувши клопотання старшого слідчого військової прокуратури Одеського гарнізону Південного регіону України ОСОБА_3 , погоджене з прокурором, про надання дозволу на затримання з метою приводу для участі у розгляді клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно: ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , білорус, громадянина України, який зареєстрований та фактично мешкає за адресою: АДРЕСА_1 , який підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 408 КК України,-

В С Т А Н О В И В:
Органами досудового розслідування ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 408 КК України, за наступних обставин.

В обґрунтування клопотання слідчий посилається на наступне.

Досудовим розслідуванням встановлено, що військовослужбовець ОСОБА_5 призваний на військову службу 16 липня 2008 року та у подальшому проходив військову службу у Військово-Морських Силах Збройних Сил України, а саме у військовій частині НОМЕР_1 , яка до травня 2014 року дислокувалася за адресою: АДРЕСА_1 , тобто був зарахований до списків особового складу військової частини на посаді командира бойової частини радіотехнічної та зв`язку у військовому званні лейтенант, а також поставлено на всі види забезпечення.

Відповідно до спільної Директиви Міністерства оборони України та Генерального штабу Збройних Сил України від 06.05.2014 №Д-1, особовому складу військової частини НОМЕР_1 було наказано прибути з 06.05.2014 до 12.05.2014 до нового місця служби, а саме до військової частини НОМЕР_2 , яку було передислоковано за адресою: АДРЕСА_2 .

Вимоги ст. ст. 17, 65 Конституції України, ст. 17 Закону України «Про оборону України», ч. 1 ст. 1 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» зобов`язують кожного захищати Вітчизну, суверенітет і територіальну цілісність України.

Будучи військовослужбовцем військової частини НОМЕР_1 ,лейтенант ОСОБА_6 , відповідно до вимог ст. ст. 11, 16, 17, 30, 37, 127, 128 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України та ст. ст. 4, 6 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, зобов`язаний неухильно додержуватись Конституції та законів України, сумлінно і чесно виконувати військовий обов`язок, бути дисциплінованим, поводитися з гідністю й честю, не допускати самому і стримувати інших від негідних вчинків.

Статті 129, 130, 199, 216 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, а також необхідність забезпечення у військовій частині постійної бойової готовності, проведення занять з бойової підготовки, підтримання внутрішнього порядку, військової дисципліни та виконання службових обов`язків, зобов`язують військовослужбовців у службовий час постійно знаходитись в розташуванні військової частини або місця служби і не залишати їх без дозволу командира (начальника).

Разом з тим, ОСОБА_5 у порушення вимог вищевказаного законодавства, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, 13 травня 2014 року з метою ухилитися від несення обов`язків військової служби всупроти вимогам спільної Директиви Міністерства оборони України та Генерального штабу Збройних Сил України від 06.05.2014 №Д-1, не прибув до нового місця служби, а саме військової частини НОМЕР_1 , що знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 та по теперішній час ухиляється від проходження військової служби.

Таким чином, ОСОБА_5 , будучи військовослужбовцем військової частини НОМЕР_1 , у порушення вимог ст. ст. 17, 65 Конституції України, ст. 17 Закону України «Про оборону України», ч. 1 ст. 1 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», ст. ст. 11, 16, 17, 30, 37, 127, 128, 129, 130, 199, 216 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України та ст. ст. 4, 6 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, 13 травня 2014 року з метою ухилитися від несення обов`язків військової служби всупроти вимогам спільної Директиви Міністерства оборони України та Генерального штабу Збройних Сил України від 06.05.2014 №Д-1, не прибув до нового місця служби, а саме військової частини НОМЕР_2 , що знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 та по теперішній час ухиляється від проходження військової служби.

За викладених вище обставин дії ОСОБА_5 кваліфіковано за ч. 1 ст. 408 КК України, - дезертирство, тобто нез`явлення вчасно на військову службу з метою ухилитися від несення обов`язків військової служби.

Вина ОСОБА_5 у вчиненні вищенаведеного кримінального правопорушення доказується документами, які знаходяться в матеріалах досудового розслідування.

У зв`язку з викладеним, у органу досудового розслідування виникла необхідність у наданні дозволу на затримання з метою приводу для участі у розгляді клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

В судовому засіданні прокурор та слідчий підтримали клопотання слідчого в повному обсязі та просили задовольнити його з наведених в клопотанні слідчого підстав.

В обґрунтування клопотання про надання дозволу на затримання з метою приводу, слідчий посилається на те, що підозрюваний ОСОБА_5 , з метою уникнення притягнення до кримінальної відповідальності, може вчинити інше кримінальне правопорушення, незаконно впливати на свідків, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином.

Відповідно до вимог п. 4 ч. 1 ст. 184 КПК України під час досудового розслідування встановлено наявність ризику, передбаченого у ч. 1 ст. 177 КПК України, в обґрунтування застосування запобіжного заходу відносно ОСОБА_5 , з метою запобіганням спробам вчинити інше кримінальне правопорушення, незаконно впливати на свідків, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином.

Вивчивши клопотання та матеріали, які обґрунтовують доводи клопотання, заслухавши слідчого, приходжу до висновку, що клопотання слідчого підлягає задоволенню з наведених в ньому підстав.

Обставин, передбачених ч. 2 ст. 183 КПК України, які є перешкодою для застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_5 , на цей час не встановлено.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 176-178, 183, 188-190 КПК України, слідчий суддя,-

У Х В А Л И В:
Клопотання старшого слідчого військової прокуратури Одеського гарнізону Південного регіону України ОСОБА_3 , про надання дозволу на затримання з метою приводу для участі у розгляді клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_5 - задовольнити.

Дозволити затримання підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , з метою його приводу в судове засідання для участі в розгляді клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Виконання ухвали покласти на військову прокуратуру Одеського гарнізону Південного регіону України.

Ухвала втрачає законну силу з моменту приводу підозрюваного до суду або через шість місяців з дня її постановлення.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя Приморського
районного суду міста Одеси: ОСОБА_1
15.03.2016