Провадження № 11-кп/780/877/16 Доповідач у 2 інстанції ОСОБА_2
Категорія 39 12.07.2016

УХВАЛА
іменем України
12 липня 2016 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду Київської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

при секретарі ОСОБА_5 ,

за участю прокурора ОСОБА_6 ,

обвинуваченого ОСОБА_7 ,

захисника адвоката ОСОБА_8 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві кримінальне провадження № 0002806за апеляційною скаргою обвинуваченого ОСОБА_7 на вирок Києво-Святошинського районного суду Київської області від 06 травня 2016 року, яким

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Київ, українця, громадянина України, жителя АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

визнано винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 309 КК України, і призначено покарання у виді 1 року позбавлення волі. На підставі ст. 75 КК України звільнено від відбування покарання у виді позбавлення волі з випробуванням із встановленням іспитового строку один рік та покладенням обов`язків, передбачених ст. 76 КК України.

Стягнуто з ОСОБА_7 на користь держави 738 грн. 64 коп. процесуальних витрат.

Вирішено питання щодо речових доказів.

В С Т А Н О В И Л А:
За вироком суду, на початку серпня 2015 року, більш точного часу та дати не встановлено, ОСОБА_7 , перебуваючи поблизу проспекту Перемоги у м. Києві, більш точного місця не встановлено, у невстановленої особи, незаконно придбав для власного вживання без мети збуту за грошові кошти в сумі 800 грн. психотропну речовину - амфетамін, обіг якого обмежено, та яка знаходилася в пакеті із прозорого полімерного матеріалу. Після цього, ОСОБА_7 незаконно зберігаючи при собі придбану психотропну речовину - амфетамін, на громадському транспорті перевіз до місця свого проживання, а саме: до будинку АДРЕСА_1 . 30.08.2015 року працівниками міліції під час обшуку за місцем проживання ОСОБА_7 за адресою: АДРЕСА_1 виявлено та вилучено порошкоподібну речовину білого кольору, яка знаходилась у пакеті із прозорого безбарвного полімерного матеріалу.

Згідно висновку експерта № 2-02/1230 від 29.09.15 року представлена на експертизу порошкоподібна речовина білого кольору, містить у своєму складі психотропну речовину, обіг якої обмежено амфетамін. Маса амфетаміну в речовині становить 0,1753 г. Амфетамін, згідно списку № 2 «Психотропні речовини, обіг яких обмежено» в Таблиці 2 «Переліку наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів», затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 06.05.2000 № 770 (зі змінами, внесеними, згідно Постанов Кабінету Міністрів України від 12.12.2002 № 1890, від 04.06.2008 № 518, від 02.12.2009 № 1298, від 31.05.2010 № 373, від 05.01.2011 № 4, від 02.03.2011 № 327, від 27.07.2011 № 796, від 05.10.2011 № 1050, від 29.02.2012 № 248, від 23.05.2012 № 408, від 222.08.2012 № 800, від 05.12.2012 № 1129, від 09.01.2013 № 15 та від 08.04.2013 № 324), є психотропною речовиною, обіг якої обмежено.

Не погоджуючись з вироком суду, обвинувачений ОСОБА_7 подав апеляційну скаргу, в якій просить вирок змінити та призначити йому більш м`яке покарання у виді штрафу. Вважає, що призначене покарання не відповідає тяжкості вчиненого кримінального правопорушення та особі обвинуваченого, оскільки він повністю визнав всі обставини справи, щиро розкаявся та активно сприяв розкриттю злочину.

Заслухавши доповідь судді, пояснення обвинуваченого та його захисника, які підтримали апеляційну скаргу, думку прокурора, який заперечував щодо задоволення апеляційної скарги, обговоривши доводи апеляційної скарги та вивчивши матеріали провадження, колегія суддів приходить до наступного.

Відповідно до ч. 1 ст. 404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Відповідно до ч. 2 ст. 394 КПК України судове рішення суду першої інстанції не може бути оскаржене в апеляційному порядку з підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювались під час судового розгляду і дослідження яких було визнано недоцільним відповідно до положень ч. 3 ст. 349 КПК України.

Як видно з матеріалів кримінального провадження, суд першої інстанції, оскільки проти цього не заперечували учасники судового провадження, відповідно до вимог ч. 3 ст. 349 КПК України визнав недоцільним дослідження доказів щодо обставин вчиненого злочину, які ніким не оспорювалися, обмежившись допитом обвинуваченого ОСОБА_7 , який свою вину визнав повністю та підтвердив обставини вчинення ним інкримінованого йому злочину.

Суд першої інстанції правильно кваліфікував дії ОСОБА_7 за ч. 1 ст. 309 КК України.

У відповідності до ст. 65 КК України суд призначає покарання: у межах санкції статті (санкції частини статті) особливої частини цього Кодексу, що передбачає відповідальність за вчинений злочин; відповідно до положень Загальної частини КК; враховуючи ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання. Особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів.

При призначенні покарання ОСОБА_7 за ч. 1 ст. 309 КК України у виді 1 року позбавлення волі та звільнення його на підставі ст. 75 КК України від відбування покарання з випробуванням та покладенням обов`язків, визначених ст. 76 КК України, суд першої інстанції враховував: ступінь тяжкості та обставини скоєного злочину, а також особу обвинуваченого, який вчинив злочин середньої тяжкості, не перебуває на обліку у лікаря нарколога та психіатра, має постійне місце проживання, за місцем проживання характеризується позитивно, раніше не судимий, обставиною, що пом`якшує покарання, відповідно до ст. 66 КК України, суд визнав щире каяття в скоєному злочині.
Відповідно до ч. 2 ст. 50 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених.

Відповідно до ст. 53 КК України штраф - це грошове стягнення, що накладається судом у випадках і розмірі, встановлених в Особливій частині цього Кодексу, з урахуванням положень частини другої цієї статті. Розмір штрафу визначається судом залежно від тяжкості вчиненого злочину та з урахуванням майнового стану винного в межах від тридцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян до п`ятдесяти тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, якщо статтями Особливої частини цього Кодексу не передбачено вищого розміру штрафу.

Проте, призначаючи покарання ОСОБА_7 у вигляді позбавлення волі, суд не звернув на це уваги і призначив йому покарання, яке не відповідає вимогам кримінального закону.

Згідно санкції ч. 1 ст. 309 КК України до винної особи можуть бути застосовані крім позбавлення волі, арешт на строк до шести місяців, обмеження волі на строк до трьох років, виправними роботами на строк до двох років або штраф від п`ятдесяти до ста неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Колегія суддів враховуючи ступінь тяжкості вчиненого злочину, що злочин є середньої тяжкості, дані про особу обвинуваченого, який раніше не притягувався до кримінальної відповідальності, не перебуває на обліку у лікаря нарколога та психіатра, має постійне місце проживання, позитивно характеризується за місцем проживання, а також обставини, що пом`якшують покарання, а саме: щире каяття у вчиненому, відсутність обставин, які обтяжують покарання, вважає за можливе обрати йому покарання у виді штрафу із застосуванням у мінімальному розмірі, передбаченому санкцією ч. 1 ст. 309 КК України.

Керуючись ст. ст. 404, 405, 407, 419 КПК України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:
Апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_7 задовольнити.

Вирок Києво-Святошинського районного суду Київської області від 06 травня 2016 року щодо ОСОБА_7 в частині призначеного покарання - змінити.

Вважати ОСОБА_7 засудженим за ч.1 ст. 309 КК України до штрафу в розмірі 50 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850 грн.

В решті вирок залишити без зміни.

Головуючий

Судді: