Ухвала
іменем україни
Колегія суддів судової палати у кримінальних справах
Вищого спеціалізованого суду України
з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі:
головуючого ОСОБА_1 ,

суддів: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

розглянувши в судовому засіданні в м. Києві 12 вересня 2016 року касаційну скаргу ОСОБА_4 на ухвалу Апеляційного суду Дніпропетровської області від 01 лютого 2016 року з доданим до неї клопотанням про поновлення строку на касаційне оскарження,
в с т а н о в и л а:
Як убачається з матеріалів провадження за скаргою, ухвалою касаційного суду від 17 серпня 2016 року касаційну скаргу ОСОБА_4 залишено без руху у зв`язку з її невідповідністю вимогам пунктів пунктів 4, 5 ч. 2 та ч. 3 ст. 427 КПК та надано строк для усунення зазначених у ній недоліків.
При цьому, у зазначеній ухвалі від 17 серпня 2016 року ОСОБА_4 оскаржувала одразу дві ухвали апеляційного суду, а саме від 01 лютого 2016 року та від 30 червня 2016 року, що перешкоджало суду касаційної інстанції визначитись з предметом перевірки у касаційному порядку.

05 вересня 2016 року до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від ОСОБА_4 надійшла повторна касаційна скарга, у якій вона ставить питання про перегляд у касаційному порядку ухвали Апеляційного суду Дніпропетровської області від 01 лютого 2016 року, строк на касаційне оскарження якої сплинув, що нею не заперечується з огляду на додане до касаційної скарги клопотання про поновлення вказаного строку.

В обґрунтування поважності пропуску зазначеного строку заявниця вказує на те, що копію ухвали апеляційного суду від 01 лютого 2016 року отримала лише 21 червня 2016 року.
Частиною 1 ст. 117 КПК передбачено, що строк виконання процесуальних дій поновлюється лише в тому випадку, якщо причини його пропуску є поважними.
Відповідно до ч. 2 ст. 426 КПК касаційна скарга на судові рішення може бути подана протягом трьох місяців з дня проголошення судового рішення судом апеляційної інстанції, а засудженим, який тримається під вартою, - в той самий строк з дня вручення йому копії судового рішення.
Виходячи зі змісту наведеної норми, лише для засудженого трьохмісячний строк для подачі касаційної скарги рахується з дня вручення йому копії судового рішення. Для всіх інших осіб, які відповідно до положень ст. 425 КПК наділені правом на касаційне оскарження, такий строк обчислюється з дня проголошення судового рішення судом апеляційної інстанції.

З огляду на наведене та зважаючи на те, що оскаржувану ухвалу апеляційного суду було проголошено 01 лютого 2016 року, отримання ОСОБА_4 21 червня 2016 року копії зазначеного судового рішення не може бути визнано поважною причиною пропуску строку на касаційне оскарження.
Таким чином, враховуючи те, що інших причин пропуску строку, які б касаційний суд міг визнати поважними, у касаційній скарзі ОСОБА_4 не зазначено, підстав для поновлення строку на касаційне оскарження колегія суддів не вбачає.

Відповідно до положень ч. 3 ст. 429 КПК у випадку, якщо касаційна скарга подана після закінчення строку касаційного оскарження і суд касаційної інстанції за заявою особи, яка її подала, не знайшов підстав для поновлення цього строку, касаційна скарга повертається.
Враховуючи викладене та керуючись ч. 3 ст. 429 КПК, колегія суддів,-
п о с т а н о в и л а:
Відмовити ОСОБА_4 у задоволенні клопотання про поновлення строку на касаційне оскарження ухвали Апеляційного суду Дніпропетровської області від 01 лютого 2016 року, а подану касаційну скаргу повернути заявниці з усіма доданими до неї матеріалами.
Ухвала касаційної інстанції набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню не підлягає.
С у д д і:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3