Справа№ 640/8519/16-к
н/п 1-кп/640/468/16
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Київський районний суд м. Харкова в складі:
Головуючого судді ОСОБА_1
при секретарі ОСОБА_2 ,
прокурора ОСОБА_3 ,
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженк смт. Покотилівка Харківського району, Харківської області,українки,громадянки України, заміжної, що має на утриманні малолітню дитину ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , не працюючу, в порядку ст.. 89 КК України судимості не має, зареєстрована за адресою
АДРЕСА_1 ,фактично мешкає за адресою: АДРЕСА_2 ;
у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15, ч.1 ст. 185 КК України та угоду про примирення, суд
Угода про примирення між потерпілим та підозрюваною була досягнута під час досудового провадження.
13.05.2016 близько 18:40 год. ОСОБА_4 , знаходячись в магазині «Бершка» ТЦ «Дафі», що знаходиться за адресою: м. Харків, вул. Героїв Праці, 9,маючи умисел, спрямований на таємне викрадення чужого майна, діючи з корисливих мотивів, з метою незаконного збагачення, користуючись заздалегідь заготовленою для вчинення крадіжки сумкою, обшитою всередині фольгою, шляхом вільного доступу, взяла з вітрини магазину чоловічі шорти торгової марки «BERSHKA», арт. 3598/579/401, загальною вартістю, згідно висновку судово-товарознавчої експертизи № 20 від 16.05.2016 559,20 грн. Після чого, ОСОБА_4 переконавшись, що ніхто з співробітників магазину не спостерігає за нею поклала шорти собі у сумку, і не сплативши за вказаний товар, перетнула лінію антикражних воріт та направилася в сторону виходу з ТЦ «Дафі», однак свій злочинний умисел до кінця довести не змогла, з причин, що не залежали від її волі, оскільки була зупинена працівниками служби безпеки магазину «Бершка», що розташований в ТЦ «Дафі».
В підготовчому судовому засіданні обвинувачена ОСОБА_4 винуватою себе у вчиненні вказаного злочину, передбаченого ч. 2 ст. 15, ч.1 ст. 185 КК України, тобто у закінченому замаху на таємне викрадення чужого майна (крадіжку), визнала повністю, щиро розкаялася, вибачилася перед представником потерпілого, та зазначила, що вона розуміє надані їй законом права, розуміє наслідки укладення та затвердження угоди про примирення, визначені ст. 473 КПК України, характер пред`явленого обвинувачення та вид покарання, який до неїбудезастосованийв результаті затвердження угоди про примирення та наполягає на затвердженні угоди про примирення.
Враховуючи, що обвинувачена ОСОБА_4 та представник потерпілого ТОВ «Бершка України» під час досудового провадження досягли угоди про примирення, підписали її, причому ОСОБА_4 беззастережно визнала в судовому засіданні свою винуватість у вчиненні кримінального правопорушення за вказаних обставин, вибачилася перед ТОВ «Бершка України»в судовому засіданні, між нею і представником потерпілого була досягнута домовленість про призначення ОСОБА_4 покарання за ч. 2 ст. 15, ч.1 ст. 185 КК України у вигляді 2 (двох) років позбавлення волі, звільнивши її від відбуття призначеного покарання з іспитовим строком, передбаченим ст. 75 КК України, - суд розглянув справу відповідно до положень ст. 473 КПК України.
Представник потерпілого ТОВ «Бершка України»в підготовчому судовому засіданні заявив, що угоду про примирення повністю підтримує та розуміє наслідки її укладення.
Суд переконався у добровільності укладення сторонами угоди і, що угода не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз, обіцянок, дії будь-яких інших обставин ніж ті, які передбачені в угоді.
Судом достовірно встановлено, що:
1) умови угоди не суперечать вимогам цього Кодексу та/або закону, була застосована вірна правова кваліфікація кримінального правопорушення, яке передбачає можливість укладення угоди;
2) умови угоди не суперечать інтересам суспільства;
3) умови угоди не порушують права, свободи чи інтереси сторін або інших осіб;
4) відсутні обґрунтовані підстави вважати, що укладення угоди не було добровільним, або сторони не примирилися;
5) відсутня очевидна неможливість виконання обвинуваченим взятих на себе за угодою зобов`язань;
6) наявні фактичні підстави для визнання винуватості.
Узгоджені сторонами вид і міра покарання не є такими, що не відповідають ступеню тяжкості кримінального правопорушення та даним про особи обвинуваченої.
За таких обставин, суд, вивчивши надані матеріали, вислухавши пояснення обвинуваченої, представника потерпілого, думку прокурора, який вважав угоду такою, що підлягає затвердженню, дійшов висновку, що дії обвинуваченої вірно кваліфіковані за ч. 2 ст. 15, ч.1 ст. 185 КК України, тобто у закінченому замаху на таємне викрадення чужого майна (крадіжка), яке, згідно з положеннями ст. 12 КК України, відноситься до категорії кримінальних правопорушень середньої тяжкості,і наявні підстави для затвердження угоди про примирення.
На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 374-376, 475 КПК України, суд -
ОСОБА_4 визнати винною у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15, ч.1 ст. 185 КК України та призначити їй покарання у вигляді 2(двох) років позбавлення волі.
На підставі положень ст. 75 КК України від відбуття призначеного покарання ОСОБА_4 звільнити, якщо вона протягом 1 (одного) року іспитового строку не вчинить нового злочину і виконає покладені на нього судом обов`язки.
На підставі положень ст. 76 КК України покласти на ОСОБА_4 обов`язки не виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу органу кримінально-виправної системи; повідомляти органи кримінально-виправної інспекції про зміну місця проживання, роботи або навчання.
Запобіжний захід не обирався і підстав для його обрання до набрання вироком законної сили, суд не вбачає.
Вирок може бути оскаржений обвинуваченим, потерпілим, прокурором в апеляційний суд Харківської області через Київський районний суд м. Харкова протягом тридцяти днів з моменту його проголошення.

Суддя ОСОБА_1