Справа № 1-кс/760/2646/16
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
09 березня 2016 року слідчий суддя Солом`янського районного суду м. Києва ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , за участю прокурора ОСОБА_3 , детектива ОСОБА_4 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві клопотання детектива першого підрозділу (відділу) детективів Головного підрозділу детективів Національного антикорупційного бюро України ОСОБА_4 , погоджене із начальником 4-го відділу управління процесуального керівництва, підтримання державного обвинувачення та представництва в суді Спеціалізованої антикорупційної прокуратури ОСОБА_3 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно:
ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Одеси, громадянина України, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 та проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого,

який підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.5 ст.368 КК України, -
ВСТАНОВИВ:
Детектив першого підрозділу (відділу) детективів Головного підрозділу детективів Національного антикорупційного бюро України ОСОБА_4 , звернувся до слідчого судді із клопотанням за погодженням із начальником 4-го відділу управління процесуального керівництва, підтримання державного обвинувачення та представництва в суді Спеціалізованої антикорупційної прокуратури ОСОБА_3 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .
07.03.2014 року до ЄРДР внесено кримінальне провадження за №0000071 з правовою кваліфікацією за ч.5 ст.368 КК України.
Досудовим розслідуванням встановлено, що Указом Президента України «Про призначення суддів» від 10.11.2009 № 918/2009 ОСОБА_5 призначено на посаду судді господарського суду Одеської області.

На підставі ст. 1 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» ОСОБА_5 як суддя є посадовою особою судової гілки влади та відповідно до ст. 124 Конституції України наділений повноваженнями здійснювати правосуддя.

Відповідно до ст.ст. 23,48, 55 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» ОСОБА_5 як суддя при здійсненні правосуддя повинен здійснювати судочинство в порядку, встановленому процесуальним законом, а також інші повноваження, визначені законом; є незалежним від будь-якого незаконного впливу, тиску або втручання, здійснює правосуддя на основі Конституції і законів України, керуючись при цьому принципом верховенства права; зобов`язаний своєчасно, справедливо та безсторонньо розглядати і вирішувати судові справи відповідно до закону з дотриманням засад і правил судочинства; дотримуватися правил суддівської етики; виконувати вимоги та дотримуватися обмежень, установлених законодавством у сфері запобігання корупції.

Згідно зі ст. 19 Господарського процесуального кодексу України суддею є посадова особа господарського суду.

Таким чином, обіймаючи посаду судді господарського суду Одеської області, ОСОБА_5 постійно здійснював функції представника влади і службової особи виходячи з положень п. 1 примітки до ст. 364 та п. 4 ст. 368 КК України (в редакції станом на 01.04.2014), є службовою особою, яка займає відповідальне становище.

Однак ОСОБА_5 використав надану йому владу та своє службове становище в корисливих цілях (з метою особистого незаконного збагачення шляхом одержання неправомірної вигоди), тобто вчинив кримінальне правопорушення за таких обставин.

Так, 19.02.2014 ПП «Смартком» в особі директора ОСОБА_6 звернулося до господарського суду Одеської області з позовною заявою до ПАТ «Страхове товариство «Гарантія» про стягнення на користь позивача страхової виплати в розмірі 2,3 млн. гривень.

Суддя цього суду ОСОБА_5 19.02.2014 приблизно о 15 год. 50 хв. під час зустрічі з ОСОБА_7 поставив вимогу про передачу йому грошових коштів у розмірі 570 000 грн., що становить 25 % від суми, заявленої у позові, за задоволення позовних вимог. Одночасно він наголосив на необхідної передачі йому найближчим часом 50 000 грн. як першого етапу виконання поставлених ним вимог.

ОСОБА_8 21.02.2014 приблизно об 11.00год. за вказівкою ОСОБА_5 зустрілася з ним біля адміністративної будівлі господарського суду Одеської області і передала йому першу частину неправомірної вигоди у розмірі 5300 доларів США, що згідно з курсом Національного банку України на вказану дату становило 46841 грн. 40 копійок.

Після цього ОСОБА_5 наказав ОСОБА_7 передати наступну частину неправомірної вигоди у розмірі 250 000 грн. після чергового судового засідання за її позовом, де він буде головуючим суддею, на що ОСОБА_7 вимушено погодилась.

За телефонною домовленістю 21.03.2014 приблизно о 14ю00год. ОСОБА_8 зустрілася з ОСОБА_5 у приміщенні господарського суду Одеської області, де на його вимогу передала другу частину обумовленої неправомірної вигоди у розмірі 250 000 гривень.

Потім ОСОБА_5 заявив, що решту грошей, а саме 270 000 грн., ОСОБА_8 повинна передати йому особисто після отримання рішення суду про задоволення позовної заяви у цивільній справі № 916/610/14, яке він планує винести 01.04.2014.

У подальшому, суддя господарського суду Одеської області ОСОБА_5 01.04.2014 о 10 год. 20 хв. у ході судового засідання виніс рішення про задоволення позовних вимог, а о 13.00год. одержав від ОСОБА_8 останню частину неправомірної вигоди у розмірі 270 000 гривень, після чого був затриманий на місці вчинення кримінального правопорушення працівниками правоохоронних органів, які вилучили предмет неправомірної вигоди.

Таким чином, ОСОБА_5 вимагав та отримав неправомірну вигоду від ОСОБА_6 у розмірі 566 841 грн. 40 коп., що у 930,8 разів перевищує неоподатковуваний мінімум доходів громадян, тобто отримав неправомірну вигоду в особливо великому розмірі.

29.05.2014 року відносно підозрюваного ОСОБА_5 складено повідомлення про підозру у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч.5 ст.368 КК України.

20.05.2014 року постановою прокурора підозрюваного ОСОБА_5 оголошено в розшук.

В діях підозрюваного ОСОБА_5 вбачаються ознаки кримінального правопорушення, відповідальність за вчинення якого передбачена ч.5 ст.368 КК України.

В судове засідання підозрюваний ОСОБА_5 не з`явився, відомості щодо причин невиконання ухвали від 04.03.2016 року про дозвіл на затримання підозрюваного з метою приводу для участі у розгляді клопотання про обрання запобіжного заходу слідчому судді не надані.
В судовому засіданні детектив та прокурор вважали неможливим розгляд клопотання у відсутності підозрюваного.
Вислухавши прокурора, детектива, вивчивши матеріали клопотання, вважаю, що клопотання не підлягає задоволенню з наступних підстав.
У відповідності до вимог ст.187 КПК України розгляд клопотання про застосування запобіжного заходу здійснюється слідчим суддею за участю підозрюваного.
04.03.2016 року слідчим суддею наданий дозвіл на затримання підозрюваного ОСОБА_5 з метою приводу для участі в розгляді клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.
Ухвала слідчого судді від 04.03.2016 року не виконана, дані про причини невиконання не отримані.
Враховуючи строки розгляду клопотань про застосування запобіжного заходу, передбачені ст.186 КПК України, та неявкою в судове засідання підозрюваного, прихожу до висновку, що в задоволенні клопотання необхідно відмовити.
Керуючись, ст.ст. 183, 186, 187, 309 КПК України, слідчий суддя, -
УХВАЛИВ:
В задоволенні клопотання детектива першого підрозділу (відділу) детективів Головного підрозділу детективів Національного антикорупційного бюро України ОСОБА_4 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 відмовити.
Ухвала може бути оскаржена до Апеляційного суду м. Києва протягом п`яти діб з дня її оголошення.
Слідчий суддя ОСОБА_1