Справа № 533/283/16-к
Провадження № 1-кп/ 533/32/16
В И Р О К
20 квітня 2016 р. Козельщинський районний суд Полтавської області
в складі головуючого слідчого судді ОСОБА_1
при секретарі ОСОБА_2
з участю прокурора ОСОБА_3
потерпілого ОСОБА_4
обвинуваченого ОСОБА_5
ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та мешканця АДРЕСА_1 , українець, громадянин України, освіта середня, проживає у фактичних шлюбних стосунках, на утриманні троє неповнолітніх дітей, не працює,раніше не судимого,
у вчинені злочину, передбаченого ч.2 ст. 125 КК України, -
24.02.2016 року близько 16 години 00 хвилин на вулиці Озерна в с. Сушки, Козельщинського району, Полтавської області, поблизу будинку № 18 між ОСОБА_5 та ОСОБА_4 на грунті неприязних відносин виникла сварка.
Під час сварки ОСОБА_5 діючи умисно, реалізуючи свій злочинний умисел на заподіяння тілесних ушкоджень дістав з кишені своєї куртки кухонний ніж,яким наніс один удар в область лівої поясниці потерпілого ОСОБА_4 .
Внаслідок вказаних дій ОСОБА_4 заподіяні тілесні ушкодження у вигляді поранення м`яких тканин лівої поперекової ділянки, які відповідно до висновку експерта № 238 від 29.02.2016 року, за ступенем тяжкості відносяться до легких тілесних ушкоджень, що спричинили короткочасний розлад здоров`я.
Допитаний в судовому засіданні щодо кримінального провадження обвинувачений ОСОБА_5 винним себе визнав повністю і показав, що 24.02.2016 року близько 16 години 00 хвилин на вулиці Озерна в с. Сушки, Козельщинського району, Полтавської області, поблизу будинку № 18 між ним та ОСОБА_4 на грунті неприязних відносин виникла сварка.В ході якої потерпілий вдарив його в груди і живіт кулаком у відповідь на ці дії він дістав з кишені своєї куртки кухонний ніж, яким наніс один удар в область лівої поясниці потерпілого ОСОБА_4 , наміру вбити потерпілого у нього не було. Цивільний позов потерпілого в частині стягнення моральної шкоди визнає частково,цивільний позов в частині стягнення вартості пошкодженого одягу потерпілого у розмірі 850 грн. визнає повністю і не визнає інші вимоги про стягнення матеріальної шкоди ,оскільки їх розмір не підтверджений відповідними документами.
Встановлені судом обставини підтверджуються наступними доказами.
Потерпілий ОСОБА_4 показав в суді,що ОСОБА_6 з якою обвинувачуваний проживає у фактичних шлюбних стосунках, працює у його господарстві. Обвинувачуваному він заборонив приходити до господарства в нетверезому стані. 24.02.2016 року близько 16 години 00 хвилин на вулиці Озерна в с. Сушки, Козельщинського району, Полтавської області, поблизу будинку № 18 ОСОБА_5 наніс йому удар ножем в область поясниці. Заявлений ним цивільний позов підтримує повністю. Вважає,що обвинувачуваний намагався його вбити і прохає призначити йому міру покарання у вигляді позбавлення волі. Він не наносив удари обвинувачуваному.
Свідок ОСОБА_7 показав в суді,що між потерпілим і обвинувачуваним виникла сварка.В ході якої,як повідомив йому потерпілий, обвинувачуваний завдав потерпілому поранення ножем.
Свідок ОСОБА_6 показала в суді,що вона проживає з обвинувачуваним у фактичний шлюбних відносинах. Обвинувачуваний їй повідомив,що вдарив ножем потерпілого із ревності.
Свідок ОСОБА_8 -хірург районної лікарні, показав в суді,що він надавав медичну допомогу потерпілому у якого виявив рану,яка не була небезпечною для життя.
Згідно висновку судово-медичної експертизи потерпілому ОСОБА_4 заподіяні тілесні ушкодження, які за ступенем тяжкості відносяться до легких тілесних ушкоджень,що спричинили короткочасний розлад здоров`я (а.с.38-39 ).
В ході проведення слідчого експерименту ОСОБА_5 показав де і при яких обставинах він наніс ножем тілесні ушкодження потерпілому (а.с.24-33).
Також потерпілий ОСОБА_4 в ході слідчого експерименту пояснив і показав при яких обставинах йому були нанесені тілесні ушкодження обвинувачуваним (а.с.40-46).
Відповідно висновків судово-медичних експертиз покази обвинувачуваного і потерпілого в ході проведення слідчого експерименту не протирічать об`активним судово-медичним даним (а.с.34-37).
Обвинувачуваний ОСОБА_5 в ході досудового слідства видав добровільно ніж, яким він наніс тілесні ушкодження потерпілому і який було оглянуто і визнано речовим доказом (а.с.54,58-81).
Також в ході досудового слідства вилучено і оглянуто пошкоджений одяг потерпілого та визнано його речовим доказом (а.с.48,49-52).
Суд не бере до уваги покази потерпілого в частині того,що кваліфікувати дії обвинувачуваного необхідно як замах на вбивство або хуліганство, а також доповнити обвинувачення за ст.263 КК України - незаконне носіння холодної зброї, оскільки суд надав прокурору час для вирішення питання зміни і доповнення обвинувачення, а потерпілому роз`яснив його право і надавав час для оскарження діяння прокурора.
Також суд не бере до уваги покази обвинувачуваного в частині того,що потерпілий йому наносив тілесні ушкодження, оскільки вони в достатній мірі не підтверджуються іншими доказами.
Дослідивши, проаналізувавши і оцінивши в судовому засіданні всі докази в тому числі в їх сукупності суд вважає, що ОСОБА_5 скоїв умисне легке тілесне ушкодження,що спричинило короткочасний розлад здоров`я - злочин передбачений ст. 125 ч.2 КК України.
Вирішуючи питання про покарання підсудного суд враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного та обставини, що пом`якшують покарання.
Обставин, що обтяжують покарання підсудного судом не встановлено.
Обставинами, що пом`якшують покарання підсудної суд визнає те,що він злочин скоїв вперше, на утриманні має неповнолітніх дітей.
З врахуванням зазначених обставин з метою виправлення і попередження нових злочинів суд визначає необхідне і достатнє покарання для ОСОБА_5 обмеження волі.
Також враховуючи зазначені обставини справи суд вважає, що виправлення підсудного можливе без відбування покарання, звільнивши його від відбування покарання з випробуванням відповідно до ст.75 КК України.
Потерпілий ОСОБА_4 заявив цивільний позов до обвинувачуваного ОСОБА_5 про відшкодування матеріальної та моральної школи, завданої злочином.
Так потерпілий прохає суд стягнути з нього на його користь 4 850 гривень матеріальної шкоди у зв`язку з витратами на лікування, поїздки до слідчого і експерта, пошкодженням одягу та 50 000 грн. моральної шкоди.
При вирішенні питання про цивільний позов потерпілого в частині стягнення матеріальної шкоди, суд приймає до уваги п. 9 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 від 31.03.1989 р. "Про практику застосування судами України законодавства про відшкодування матеріальної шкоди, заподіяної злочином, і стягнення безпідставно нажитого майна", відповідно до якого, вирішуючи при постановленні вироку питання про відшкодування матеріальної шкоди, суд керується відповідними нормами цивільного, трудового та іншого законодавства, які регулюють майнову відповідальність за шкоду, заподіяну громадянам, підприємствам, установам, організаціям, державі.
Відповідно до ч.1 ст.1166 ЦК України, майнова шкода, завдана неправомірними рішенням, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Згідно ст. 23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди яка полягає у фізичному болю та стражданнях,яких фізична особа зазнала у зв`язку з ушкодженням здоров`я, знищенням чи пошкодженням її майна.
Згідно ст. 1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини.
З огляду на вказані норми законодавства, цивільний позов про стягнення матеріальної шкоди підлягає до задоволення частково у розмірі 850 грн.- вартість пошкодженого майна потерпілого.
Не підлягають задоволенню позовні вимоги в частині витрат на лікування оскільки їх розмір не підтверджуються належними доказами.
Відповідно до ст.ст.121,122 КПК України не підлягають стягненню з обвинувачуваного витрати потерпілого, пов`язані із прибуттям його за викликом до місця судового провадження і до експерта.
Щодо стягнення з обвинуваченого моральної шкоди на користь потерпілого, суд вважає, що з урахуванням принципів розумності та справедливості до стягнення підлягають кошти у розмірі 16 000 грн. Така сума є співмірною із завданими моральними стражданнями які полягають у фізичному болю та стражданнях,яких фізична особа зазнала у зв`язку з ушкодженням здоров`я, знищенням чи пошкодженням її майна.
Відповідно до ст.100 КПК України речові докази- одежу необхідно залишити потерпілому, а ніж знищити.
Суд приймає до уваги,що підсудному запобіжний захід не обирався і в судовому засіданні клопотань від сторін про обрання запобіжного заходу не надійшло.
На основі викладеного і керуючись ст.ст. 368, 370, 373, 374 КПК України суд,-
ОСОБА_5 визнати винним у пред`явленому обвинуваченні та відповідно до статті 125 ч. 2 КК України призначити йому покарання у виді 1 (одного) року і 8 (вісім) місяців обмеження волі.
Згідно ст.75 КК України звільнити ОСОБА_5 від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком на 2 (два) роки.
Згідно ст.76 КК України зобов`язати ОСОБА_5 повідомляти кримінально-виконавчу інспекцію про зміну місця проживання, роботи або навчання, періодично з`являтися для реєстрації в кримінально-виконавчій інспекції.
Стягнути з ОСОБА_5 на користь ОСОБА_4 16 000 грн. моральної шкоди і 850 грн. матеріальної шкоди, а всього 16 850 грн.
Речові докази - одежу залишити потерпілому, а ніж знищити.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не буде подано.
Вирок може бути оскаржений протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Апеляційного суду Полтавської області через Козельщинський районний суд.

Слідчий суддя