Справа № 309/299/16-к
Провадження № 1-кп/309/97/16
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

20 вересня 2016 року м. Хуст

Хустський районний суд Закарпатської області

в складі: головуючого - судді ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2

з участю прокурора ОСОБА_3

захисника ОСОБА_4

обвинуваченого ОСОБА_5

розглянувши у підготовчому засіданні в залі суду у м. Хуст матеріали кримінального провадження № 0000403 відносно обвинуваченого: ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та мешканця АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, з середньою-спеціальною освітою, одруженого, працює майстром лісу Березівського лісництва ДП «Хустське ЛДГ», депутат VІ скликання Березівської сільської ради раніше не судимого,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 367 КК України, -

В С Т А Н О В И В:

Обвинувачений ОСОБА_5 у період листопада-грудня 2014 року, обіймаючи на підставі наказу №63/1 від 11.01.2010 року посаду майстра лісу Березівського лісництва державного підприємства «Хустське лісове дослідне господарство», будучи матеріально відповідальною особою на підставі договору про повну матеріальну відповідальність від 11.01.2010 року, згідно ст.2 Закону України «Про державний захист працівників суду і правоохоронних органів», та згідно ст.1 Положення про державну лісову охорону, затвердженого постановою Кабінету міністрів України від 16 вересня 2009 року №976 являючись працівником правоохоронного органу - лісової охорони, службовою особою, яка постійно обіймає на державному підприємстві посаду та, у відповідності до затвердженої 06.07.2010 року посадової інструкції, здійснює захист і охорону лісу від самовільних рубок, зобов`язаний затримувати у встановленому порядку осіб, винних у лісопорушеннях, з накладенням арешту на незаконно здобуту лісопродукцію, складати протоколи про виявлені порушення лісового законодавства, неналежно виконуючи свої службові обов`язки через несумлінне ставлення до них, допустив проведення мешканцями с. Березове Хустського району самовільних рубок та заподіяння державним інтересам матеріальної шкоди, при наступних обставинах :

Так, 05.08.2014 року державним підприємством «Хустське лісове дослідне господарство» видано лісорубний квиток серії 2ЛКБ №468373 на проведення вибірково-санітарної рубки в кварталі №27/6 дерев в кількості 23 м.куб.

У листопаді 2014 року ОСОБА_5 , у зв`язку з відсутністю в лісовому господарстві технічної та фінансової можливості на проведення вирубки зазначеної деревини, без укладання договору на проведення рубки та роз`яснення меж лісосіки, надав усний дозвіл на здійснення вирубки по зазначеному лісорубному квитку в кварталі №27/6 мешканцю с. Березово - ОСОБА_6 , який звернувся до нього з наміром придбати в ДП «Хустське ЛДГ» 20 м.куб. деревини, та в якості оплати за отриману лісопродукцію передав ОСОБА_5 грошові кошти в сумі 8000 грн., які внісено в касу ДП «Хустське ЛДГ».

У подальшому, ОСОБА_5 самоусунувся від виконання своїх обов`язків по здійсненню контролю за проведенням на підставі його усного дозволу вирубки деревини ОСОБА_6 , що призвело до здійснення останнім самовільної рубки не відмічених у рубку дерев породи ялина в кількості 22 шт. кубомасою 56 м.куб. в сусідньому кварталі №27/15, де лісовідновних матеріалів не розроблено і лісорубний квиток не виготовлявся.

При цьому ОСОБА_5 , виявивши факт самовільної вирубки деревини в кварталі, де вона не передбачена лісовідновними матеріалами, усвідомлюючи неправомірність вчиненого ОСОБА_6 діяння та необхідність притягнення його до відповідальності, протокол про вчинення лісопорушення щодо останнього не склав, арешт на незаконно здобуту лісопродукцію не наклав, особу, винну в лісопорушенні не затримав та на протязі з листопада 2014 до лютого 2015 року, керівництву чи в правоохоронні органи про вказаний факт не повідомив.

У той же час актом перевірки від 20.02.2015 року, проведеної із залученням спеціалістів відділу охорони, захисту лісу та внутрішнього аудиту Закарпатського обласного управління лісового та мисливського господарства та представників ДП «Хустське ЛДГ», підтверджено факт виявлення в кварталі №27/15 Березівського лісництва самовільної, без лісорубного квитка, вирубки 56 м.куб. деревини.

Таким чином, ОСОБА_5 , будучи службовою особою органів Державної лісової охорони, посадові особи яких зобов`язані неухильно дотримуватись Конституції та законів України, грубо ігнорував передбачені законом та підзаконними нормативними актами обов`язки по охороні і захисту лісу, в т.ч. і від самовільних рубок, що потягло за собою заподіяння істотної шкоди охоронюваним державним інтересам у вигляді підриву престижу та авторитету Державної лісової охорони серед інших органів та громадян України, а також призвело до вчинення ОСОБА_6 злочину, передбаченого ст. 246 КК України.

За вказане кримінальне правопорушення кримінальна відповідальність передбачена ч. 1 ст. 367 КК України.

15 січня 2016 року між обвинуваченим та прокурором була укладена угода про визнання винуватості відповідно до вимог ст. 472 КПК України.

Згідно даної угоди обвинувачений повністю визнав свою винуватість в обсязі обвинувачення, між обвинуваченим та прокурором узгоджено покарання у виді обмеження волі на строк один рік з позбавленням права обіймати певні посади чи займатися певною діяльністю терміном на 1 рік із звільненням обвинуваченого від відбування покарання на підставі ст. 75 КК України строком на 1 рік.

Розглянувши питання про затвердження угоди про визнання винуватості, суд приходить до наступних висновків.

Згідно п. 1 ч. 3 ст. 314 КПК України у підготовчому судовому засіданні суд має право прийняти рішення, зокрема, про затвердження угоди.

Відповідно до ст. 468 КПК України у кримінальному провадженні може бути укладена угода між прокурором та обвинуваченим про визнання винуватості.

Згідно з ч. 4 ст. 469 КПК України Угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості, тяжких злочинів, внаслідок яких шкода завдана лише державним чи суспільним інтересам.

Судом у підготовчому судовому засіданні встановлено, що ОСОБА_5 обґрунтовано обвинувачується у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 367 КК України, який відповідно до ст. 12 КК України є злочином середньої тяжкості.

При цьому судом встановлено, що обвинувачений цілком розуміє права, визначені ч. 5 ст. 474 КПК України, наслідки укладення та затвердження даної угоди, передбачені п. 1 ч. 1 ст. 473 КПК України, характер обвинувачення, вид покарання, а також інші заходи, які будуть застосовані до нього у разі затвердження угоди судом.

У підготовчому судовому засіданні обвинувачений визнав свою вину у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 367 КК України та надав згоду на призначення узгодженого сторонами угоди про визнання винуватості покарання.

Прокурор також розуміє наслідки укладення та затвердження даної угоди, визначені ч. 2 ст. 473 КПК України.

Прокурор вважає за можливе затвердити угоду про визнання винуватості, оскільки вона відповідає вимогам закону.

Міра покарання, узгоджена сторонами угоди про визнання винуватості, відповідає санкції ч. 1 ст. 367 КК України.

Судом встановлено, що укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дій будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.

Крім цього, судом також встановлено, що умови даної угоди відповідають вимогам Кримінального процесуального кодексу України та Кримінального кодексу України. Умови угоди відповідають інтересам суспільства, не порушують права, свободи та інтереси сторін та інших осіб, виконання угоди обвинуваченим є можливим.

Призначаючи покарання підсудному суд враховує обставини, які пом`якшують покарання обвинувачений визнав свою вину повністю, щиро розкаявся та сприяв розкриттю злочину, позитивно характеризується за місцем проживання, раніше до кримінальної відповідальності не притягався.

Обставин, які обтяжують покарання обвинуваченого у даному кримінальному провадженні не встановлено.

Виходячи з викладеного, враховуючи тяжкість вчиненого злочину, особу винного, який визнає свою вину повністю, раніше не судимий, суд дійшов висновку про можливість затвердження угоди про визнання винуватості між обвинуваченим та прокурором і призначення обвинуваченому узгодженої сторонами міри покарання у виді одного року обмеження волі з позбавленням права обіймати певні посади чи займатися певною діяльністю терміном на 1 рік із застосуванням ст. 75 КК України.

Суд також враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного, який раніше не притягувався до кримінальної відповідальності, повністю визнав свою вину та розкаявся у вчиненому і приходить до висновку про можливість затвердження угоди про визнання винуватості між прокурором та обвинуваченим і призначення йому покарання у виді обмеження волі, яке є необхідним і достатнім для його виправлення та попередження нових злочинів із застосуванням ст. 75 КК України.

Питання про речові докази суд вирішує відповідно до ст. 100 КПК України.

Процесуальні витрати по справі відсутні.

На підставі наведеного та керуючись ст. ст. 314, 368, 370, 374, 474, 475 КПК України, суд -

У Х В А Л И В :

Затвердити угоду про визнання винуватості між прокурором та обвинуваченим ОСОБА_5 в кримінальному провадженні № 0000403 від 15 січня 2016 року.

Визнати винним ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 367 КК України та призначити узгоджене сторонами покарання у виді 1 (одного) року обмеження волі з позбавленням права обіймати певні посади чи займатися певною діяльністю терміном на 1 (один) рік.

Із врахуванням узгодженої між сторонами угоди на підставі ст. 75 КК України звільнити засудженого ОСОБА_5 від відбування покарання з випробуванням, якщо він протягом іспитового строку, який суд визначає в 1 рік, не вчинить нового злочину і виконає покладені на нього обов`язки.

Покласти на засудженого ОСОБА_5 обов`язки: не виїжджати за межі України на постійне місце проживання без дозволу кримінально виконавчої інспекції, повідомляти кримінально-виконавчу інспекцію про зміну місця проживання та роботи.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого КПК України.

Вирок може бути оскаржений протягом 30 днів з дня його проголошення обвинуваченим, потерпілим чи прокурором з підстав, передбачених ч. 3 ст. 394 КПК України до апеляційного суду Закарпатської області через Хустський районний суд.

Головуючий суддя

Хустського районного суду підпис ОСОБА_1

З оригіналом вірно:

Суддя Хустського

районного суду: ОСОБА_1 .