Справа № 139/888/16-к
В И Р О К
22 листопада 2016 року смт Муровані Курилівці
Мурованокуриловецький районний суд Вінницької області
в складі: головуючої судді ОСОБА_1
секретаря ОСОБА_2

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та жителя АДРЕСА_1 , громадянина України, з середньою освітою, не одруженого, не працюючого, раніше судимого: 27 січня 2000 року засуджений Могилів-Подільським районним судом за ст. 94, 142 ч.3, 140 ч. 2, 42 КК України в редакції 1960 року, остаточну міру покарання призначено у вигляді 14 років позбавлення волі, 28 серпня 2008 року постановою Могилів-Подільського міжрайонного суду звільнено від відбування покарання на невідбутий строк 3 роки 4 місяці 4 дні; 22 червня 2012 року Тростянецьким районним судом засуджено за ст. 395 КК України та призначено покарання у вигляді одного місяця арешту, -
у вчиненні злочинів, передбачених ст. 185 ч. 3, ст. 357 ч. 1 КК України,

з участю сторін провадження:
прокурора ОСОБА_4
обвинуваченого ОСОБА_3
потерпілого ОСОБА_5

В С Т А Н О В И В:
06 серпня 2016 року близько 20 години ОСОБА_3 , житель с.Михайлівці Мурованокуриловецького району Вінницької області, маючи умисел на заволодіння чужим майном та корисливий мотив пройшов на територію домоволодіння, що розташоване за адресою: АДРЕСА_2 , що належить ОСОБА_5 , де через незачинене вікно проник до даного будинку, звідки таємно викрав його особисті речі, а саме: двоє штанів та три футболки, а також кошти в сумі 100 гривень та банківську платіжну картку банку «Ощадбанк», на ім`я ОСОБА_5 , яка згідно положень ст.1 Закону України «Про інформацію», ст.15 Закону України «Про платіжні системи та переказ коштів в Україні», п.1 ст.5 Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг» є офіційним документом, на рахунку якої знаходились кошти в сумі 30 гривень, якими в подальшому заволодів шляхом проведення операції по отриманню готівки з банкомату в м. Бар Вінницької області, чим спричинив ОСОБА_5 матеріального збитку на загальну суму 871 гривня 50 копійок, а викраденим в подальшому розпорядився на власний розсуд.
Вказані дії обвинуваченого ОСОБА_3 органом досудового розслідування кваліфіковані за ч. 3 ст. 185 КК України як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), кваліфікуючими ознаками якої є вчинення крадіжки повторно та поєднаної із проникненням до житла, та за ч.3 ст.357 КК України як незаконне заволодіння будь-яким способом важливим особистим документом.
Під час розгляду справи прокурором змінено обвинувачення та дії ОСОБА_3 за вчинення викрадення банківської платіжної картки потерпілого ОСОБА_5 перекваліфіковані з ч. 3 ст. 357 КК України на ч.1 ст.357 КК України, як викрадення офіційного документу.
Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 свою вину у зміненому обвинуваченні визнав повністю, щиро покаявся і дав показання, які за своїм змістом повністю відповідають викладеним вище обставинам вчинення ним злочину, пояснивши, що 06.08.2016 року близько 19 години він йшов за тютюном, по дорозі вирішив зайти до потерпілого. Останнього вдома не було, він побачив привідкрите вікно, відігнув цвях та заліз у будинок, звідки викрав двоє штанів, три футболки, кошти в сумі 100 гривень та пластикову картку «Ощадбанк», на звороті якої був записаний пінкод. Наступного дня 07.08.2016 року, близько 06 години ранку він поїхав автобусом в м.Бар, де з банкомату зняв кошти в сумі 30 гривень. Тепер в своїх діях кається.
Крім повного визнання обвинуваченим своєї вини, його винність у чиненні злочинів передбачених ч.3 ст.185 КК України, ч.1 ст.357 КК України доводиться показами потерпілого, свідків та іншими доказами, наданими стороною обвинувачення, належність та достовірність яких не оспорена потерпілим, що безпосередньо досліджені у судовому засіданні.
Так, потерпілий ОСОБА_5 суду показав, що він працює охоронцем у Михайловецькому професійно-аграрному ліцеї. З 15 години 06.08.2016 року він перебував на робочому місці. Вранці 07.08.2016 року повернувся додому та виявив крадіжку майна, а саме: штанів, футболок, коштів в сумі 100 гривень та зарплатної пластикової картки «Ощадбанку». О 07 год. 40 хв., на його телефон прийшло СМС повідомлення про зняття з рахунку коштів. Вказав, що обвинувачений знав про те, що він працює охоронцем, і що його вдома не буде. Просив обвинуваченого покарати суворо.
Свідок ОСОБА_6 в судовому засіданні суду показала, що працює головою сільської ради с.Михайлівці Мурованокуриловецького району Вінницької області. 16.09.2016 року була запрошена працівниками поліції в якості понятої під час проведення слідчого експерименту. В ході якого обвинувачений ОСОБА_3 продемонстрував, як він пройшов на територію домоволодіння потерпілого ОСОБА_5 , як відкрив вікно, проліз через нього у середину будинку, і вкрав речі з будинку. Також зазначила, що ОСОБА_3 житель їх села, характеризується негативно, вживає алкогольні напої, вчиняє сварки з сусідами. Крім того, на нього до сільської ради поступають численні скарги стосовно крадіжок. Тому, просить суд ізолювати його від суспільства.
Свідок ОСОБА_7 в судовому засіданні суду показав, що 16.09.2016 він був запрошений працівниками поліції в якості понятого при проведенні слідчого експерименту на території домоволодіння потерпілого ОСОБА_5 . В ході експерименту ОСОБА_3 продемонстрував, як він пройшов на територію домоволодіння, як відкрив вікно, заліз через вікно у будинок. Вказав, який одяг викрав у одній із кімнат та де взяв гроші та карточку. Також, зазначив, що мешканці села скаржаться, що ОСОБА_3 вчиняє крадіжки.
Крім показів потерпілого, свідків, винність обвинуваченого ОСОБА_3 , доводиться дослідженими у судовому засіданні доказами, що надані стороною обвинувачення:
-протоколами огляду місця події від 09.08.2016 року, проведеними на території домоволодіння, що розташовано в АДРЕСА_1 та належить потерпілому ОСОБА_5 , та на території домоволодіння, що розташовано в АДРЕСА_3 , що належить обвинуваченому, з якого вбачається, що в ході огляду будинковолодіння ОСОБА_3 , було виявлено та вилучено три футболки та двоє штанів, які належать потерпілому, а також автобусні квитки (а.к.п.54,55, 57,58);
-вилученими з домоволодіння ОСОБА_3 автобусними квитками від 07.08.2016 року, сполученням м.Бар-Конищів (а.к.п.59);
-висновком товарознавчої експертизи №1127 від 12.09.2016 року, згідно якої вартість з урахуванням зносу об`єктів станом на момент проведення експертизи, а саме: футболки сірого кольору, може становити 60,50 грн; футболки чорного кольору, може становити 156,00 грн; футболки синього кольору, може становити 78,00 грн; штани брючні, можуть становити 174,00 грн та штани джинсові, можуть становити 273,00 грн. (а.к.п.67-76);
-протоколом слідчого експерименту від 16.09.2016 року та фототаблицею до нього (а.к.п.79-89), в ході якого ОСОБА_3 , продемонстрував, як заходив на територію домоволодіння, що належить потерпілому ОСОБА_5 , що розташоване в АДРЕСА_2 , яким чином проник через вікно до будинку та звідки здійснив крадіжку трьох футболок та двоє штанів, а також продемонстрував звідки здійснив крадіжку коштів в суму 100 грн та пластикової картки «Ощадбанку»;
-випискою по картковому рахунку ОСОБА_5 , з якої вбачається, що 07.08.2016 року з його рахунку були зняти кошти в сумі 30 гривень (а.к.п.103)
За таких обставин суд вважає доведеним, що ОСОБА_3 , переслідуючи корисливі мотиви, своїми умисними діями, які виразилися в незаконному викраденні двох штанів та трьох футболок, коштів в сумі 100 гривень та коштів з пластикової картки «Ощадбанку» в сумі 30 гривень, вчинив таємне викрадення чужого майна (крадіжку), кваліфікуючими ознаками якої є вчинення крадіжки повторно та поєднаної із проникненням до житла, а також, з корисливих мотивів викрав офіційний документ пластикову картку «Ощадбанку» з метою подальшого викрадення, з її застосуванням, чужих коштів, а тому ці його дії кваліфікує за ч.3 ст.185, ч. 1 ст. 357 КК України.
Вирішуючи питання про призначення обвинуваченому ОСОБА_3 покарання, суд керується вимогами ст.ст. 65 - 67 КК України та роз`ясненнями Постанови Пленуму Верховного Суду України від 24.10.2003 року «Про практику призначення судами кримінального покарання» та виходить із принципів законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання.
Зокрема, суд враховує ступінь тяжкості вчинених злочинів, які згідно із ст. 12 КК України є тяжким злочином та злочином невеликої тяжкості відповідно, особу винного, який раніше неодноразово судимий (а.п.90-97,108,109), на шлях виправлення не став, по місцю проживання характеризується негативно (а.п.105), на обліку у лікарів психіатра та нарколога не перебуває (а.п. 107).
Разом з тим, в силу положень ч. 5 ст. 90 КК України, п. 8 Постанови Пленуму ВСУ №16 від 26.12.2003 року «Про практику застосування судами України законодавства про погашення і зняття судимості», якщо особа, яка відбула покарання, до закінчення строку погашення судимості знову вчинила злочин, то відповідно до ч. 5 ст. 90 КК перебіг цього строку переривається й останній обчислюється заново після фактичного відбуття покарання (основного й додаткового) за новий злочин. У таких випадках строки погашення судимості обчислюються окремо за кожний злочин.
Тобто, в даному випадку, суд враховує, що обвинувачений ОСОБА_3 в силу ст.89 КК України визнається таким, що не має судимості за вчинення злочину передбаченого ст. 395 КК України, за який його 22.06.2012 року було засуджено Тростянецьким районним судом до покарання у вигляді одного місяця арешту, оскільки відбув призначене йому покарання 23.08. 2012 року (а.п. 109), однак вважається судимим за ст. 94, 142 ч.3 140 ч. 2, 42 КК України в редакції 1960 року.
Обставинами, що відповідно до ст. 66 КК України пом`якшують покарання обвинуваченого ОСОБА_3 суд враховує щире каяття та активне сприяння розкриттю злочину.
Обставиною, що відповідно до ст. 67 КК України обтяжує покарання обвинуваченого ОСОБА_3 є рецидив злочинів.
Беручи до уваги вказані обставини у їх сукупності, думку потерпілого, який просив суворо покарати обвинуваченого, а також враховуючи те, що покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення обвинуваченого, з урахуванням наведеного, суд вважає, що виправлення обвинуваченого ОСОБА_3 можливе лише в умовах ізоляції його від суспільства, та вважає необхідним призначити йому покарання, що буде необхідним та достатнім для його виправлення та попередження вчинення ним нових злочинів у виді позбавлення волі, в межах санкції інкримінованих статей.
Остаточне покарання ОСОБА_3 з урахуванням даних про його особу, обставин, що пом`якшують та обтяжують покарання, кількості злочинів, що входять до сукупності, форму вини й мотиви їх вчинення, тяжкість їх наслідків, вид сукупності, має бути призначено в порядку ст.70 КК України із застосуванням принципу поглинання менш суворого покарання більш суворим.
Під час досудового розслідування обвинуваченому було обрано запобіжний захід у виді домашнього арешту, строк якого скінчився 16.11.2016 року. Враховуючи прийняте судом рішення щодо виду та міри покарання ОСОБА_3 , а також невиконання ним покладених на нього процесуальних обов`язків, під час розгляду кримінального провадження в суді, що потягнуло за собою застосування до нього приводу в судове засідання, суд вважає необхідним обрати обвинуваченому запобіжний захід у виді тримання під вартою.
Судові витрати за проведення експертизи слід стягнути з ОСОБА_3 на користь держави у відповідності до ч.2 ст.124 КПК України.
Речові докази після набрання вироком законної сили повернути власнику.
Цивільний позов потерпілим не заявлявся.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 368, 373-376 КПК України, суд, -
Визнати винним ОСОБА_3 у вчиненні злочинів, передбачених ч. 3 ст. 185, ч. 1 ст. 357 КК України та призначити йому покарання:
- за ч. 3 ст. 185 КК України у виді позбавлення волі на строк чотири роки;
- за ч. 1 ст. 357 КК України у виді обмеження волі на строк 1 (один) рік 2 (два) місяці.
На підставі ч.1 ст. 70 КК України за сукупністю злочинів, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, визначити остаточне покарання у виді чотирьох років позбавлення волі.
Запобіжний захід до вступу вироку в законну силу обрати тримання під вартою, взявши ОСОБА_3 під варту в залі суду.
Стягнути з обвинуваченого ОСОБА_3 на користь держави процесуальні витрати пов`язанні з проведенням товарознавчого дослідження в розмірі 550 гривень 25 копійок.
Речові докази: двоє штанів та три футболки, що знаходяться на зберіганні у кімнаті речових доказів Мурованокуриловецького ВП Могилів-Подільського ВП ГУНП у Вінницькій області, за адресою: вул. Комарова, 6, смт. Муровані Курилівці Вінницької області, - повернути власнику ОСОБА_5 .
Вирок може бути оскаржений в апеляційному порядку до апеляційного суду Вінницької області протягом 30 днів з дня його проголошення шляхом подання апеляційної скарги через Мурованокуриловецький районний суд Вінницької області.
Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.
Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Копію вироку негайно після його проголошення вручити засудженому, потерпілому і прокурору.
Суддя: