УХВАЛА
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
20 жовтня 2016 року м. Запоріжжя

Слідчий суддя Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя ОСОБА_1 , за участю прокурора ОСОБА_2 , заявника, який приймав участь у режимі відеоконференції, ОСОБА_3 , при секретарі: ОСОБА_4 , розглянувши у відкритому судовому засіданні скаргу ОСОБА_3 на постанову прокурора прокуратури Запорізької області від 30 вересня 2016 року, -

В С Т А Н О В И В:
ОСОБА_3 звернувся до слідчого судді Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя зі скаргою на бездіяльність прокурора прокуратури Запорізької області ОСОБА_5 .

В обґрунтування скарги зазначав, що він направив прокурору ОСОБА_5 клопотання про оголошення підозри у вчиненні злочину ОСОБА_6 , ОСОБА_7 та ОСОБА_8 , проте прокурором було безпідставно відмовлено у задоволенні його клопотання, у зв`язку з чим заявник просив визнати постанову прокурора від 30.09.2016 року незаконною та скасувати, а також зобов`язати прокурора ОСОБА_5 задовольнити його клопотання про оголошення підозри у скоєнні злочинів колишніми працівниками ГУМВС України в Запорізькій області.

Ухвалою слідчого судді Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 11.10.20165 року відкрито провадження за скаргою ОСОБА_3 та призначено її розгляд у судовому засіданні.

В судовому засіданні ОСОБА_3 скаргу підтримав та просив її задовольнити з підстав, викладених у ній.

Прокурор проти скарги заперечувала, посилаючись на її необґрунтованість та просила у задоволенні скарги відмовити.

Вивчивши скаргу ОСОБА_3 , дослідивши додані до скарги документи, а також матеріали, які надані слідчому судді прокурором, вислухавши осіб, які приймали участь у розгляді скарги, прихожу до висновку, що у задоволенні скарги ОСОБА_3 слід відмовити з наступних підстав.

Як встановлено слідчим суддею, ОСОБА_3 , маючи статус потерпілого у кримінальному провадженні за ознаками злочину, передбаченого ч. 2 ст. 365 КК України, звернувся до слідчого з клопотанням про допит свідків та про оголошення підозри працівникам ГУМВС України в Запорізькій області у вчиненні ряду злочинів.

Постановою слідчого слідчого відділу прокуратури Запорізької області ОСОБА_5 від 30.09.2016 року ОСОБА_3 відмовлено у задоволенні клопотання про оголошення підозри колишнім співробітникам ГУМВС України в Запорізькій області та допиті свідків.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 303 КПК України на досудовому провадженні можуть бути оскаржені, зокрема, бездіяльність слідчого, прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення, у неповерненні тимчасово вилученого майна, а також у нездійсненні інших процесуальних дій, які він зобов`язаний вчинити у визначений КПК України строк.

Главою 22 КПК України передбачені випадки повідомлення про підозру, вимоги до повідомлення про підозру та порядок її вручення.

Відповідно до норм кримінального процесуального закону оголошення підозри входить до компетенції слідчого чи прокурора і строки оголошення підозри не передбачені.

Як вбачається з наданих слідчому судді документів, клопотання ОСОБА_3 було розглянуто слідчим у строки, передбачені ст. 220 КПК України, і за результатами його розгляду, слідчим було винесено відповідну постанову про відмову у задоволенні клопотання про винесення підозри колишнім співробітникам ГУМВС України в Запорізькій області.

З огляду на зазначені вище положення КПК України, сама по собі постанова про відмову у задоволенні клопотання не може бути предметом оскарження слідчому судді, оскільки повідомлення про підозру входить до компетенції слідчого або прокурора і КПК України не передбачено строків для її винесення.

Будь-якої бездіяльності щодо не розгляду клопотання ОСОБА_3 про оголошення підозри слідчим ОСОБА_9 допущено не було, оскільки зазначене клопотання розглянуто в порядку та строки, передбачені ст. 220 КПК України.

Що стосується доводів скарги про незаконність постанови в частині відмови у задоволенні клопотання ОСОБА_3 про допит свідків, то вони, на думку слідчого судді, є безпідставними, з огляду на наступне.

З клопотання ОСОБА_3 , яке надійшло до прокуратури Запорізької області 27.09.2016 року вбачається, що ним ставилось питання про допит свідків, підпис яких було підроблено у кримінальній справі, де він є обвинуваченим.

Відмовляючи у задоволенні клопотання про допит вказаних свідків, слідчий виходив з того, що потерпілим не наведені жодні обставини, які можуть бути відомі свідкам, про допит яких він заявляє, щодо нанесення йому тілесних ушкоджень.

Слідчий суддя погоджується з такими висновками слідчого, оскільки встановлено, що в провадженні слідчого перебуває кримінальне провадження за ознаками злочину, передбаченого ч. 2 ст. 365 КК України, за фактом нанесення ОСОБА_3 тілесних ушкоджень колишніми працівниками ГУМВС України в Запорізькій області, в свідки про допит яких заявлено потерпілим, за його твердженням, можуть надати показання з приводу фальсифікації матеріалів кримінальної справи, по якій ОСОБА_3 є обвинуваченим.

З огляду на положення ст. ст. 95, 133 КПК України слідчий обґрунтовано відмовив ОСОБА_3 у допиті зазначених ним свідків, оскільки їх показання не можуть мати значення для кримінального провадження, по якому проводиться досудове розслідування, де заявник визнаний потерпілим.

Враховуючи наведені вище обставини скарга ОСОБА_3 задоволенню не підлягає у повному обсязі.

Керуючись ст. ст. 303, 304, 306, 307,309 КПК України, слідчий суддя, -

У Х В А Л И В:

Скаргу ОСОБА_3 на постанову прокурора прокуратури Запорізької області від 30 вересня 2016 року залишити без задоволення.

Ухвала апеляційному оскарженню не підлягає.

Вступна та резолютивна частини ухвали виготовлені у нарадчій кімнаті та проголошені у судовому засіданні 20 жовтня 2016 року.

Повний текст ухвали буде виготовлено та проголошено 24 жовтня 2016 року.

Слідчий суддя ОСОБА_1