Справа № 357/9110/16-к Головуючий у І інстанції ОСОБА_1
Провадження № 11-кп/780/1388/16 Доповідач у 2 інстанції ОСОБА_2
Категорія 57 17.11.2016

УХВАЛА
Іменем України
17 листопада 2016 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду Київської області в складі:

головуючого - ОСОБА_2 ,

суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4

при секретарі ОСОБА_5 ,

за участю прокурора ОСОБА_6 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві апеляційну скаргу прокурора на ухвалу Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 26 вересня 2016 року, якою ОСОБА_7 звільнено умовно-достроково від відбування призначеного йому покарання у виді позбавлення волі, -

в с т а н о в и л а:
Засуджений ОСОБА_7 звернувся до Білоцерківського міськрайонного суду Київської області з клопотанням про звільнення його від відбування покарання умовно-достроково.

Ухвалою Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 26.09.2016 року ОСОБА_7 звільнено від відбування призначеного йому покарання за вироком Красноперекопського міськрайсуду АР Крим від 14.07.2011 року.

Своє рішення суд першої інстанції мотивував тим, що відбуваючи покарання в місцях позбавлення волі ОСОБА_7 характеризується адміністрацією колонії, як такий, що умови відбування покарання та розпорядок дня установи дотримується, має 6 заохочень за сумлінну поведінку та ставлення до праці, мав 4 стягнення за незначні правопорушення в 2014-2015 роках, які зняті та погашені в установленому законом порядку, в 2016 році стягнень не має, за характером спокійний, врівноважений, не конфліктний із засудженими, ввічливий із персоналом, працевлаштований та приймає участь у роботі по благоустрою установи, утримує в чистоті та порядку спальне місце та приліжкову тумбочку, відбув більше ніж ? частини призначеного йому покарання у виді позбавлення волі. За таких даних суд першої інстанції дійшов висновку, що засуджений ОСОБА_7 сумлінним ставленням до праці і поведінкою довів своє виправлення та звільнив його умовно-достроково від подальшого відбування покарання у виді позбавлення волі.

На дану ухвалу прокурор подав апеляційну скаргу, в якій просить ухвалу Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 26.09.2016 року про умовно-дострокове звільнення засудженого ОСОБА_7 скасувати та ухвалити нову ухвалу, якою відмовити в задоволенні клопотання засудженого щодо умовно-дострокового звільнення від невідбутої частини покарання. Обґрунтовуючи свої вимоги прокурор вказує на те, що відбутий засудженим ОСОБА_7 строк покарання хоч і узгоджується з вимогами п.3 ч.3 ст. 81 КК України, проте є недостатнім для об`єктивного висновку щодо виправлення засудженого. На думку апелянта, під час вирішення питання про те, чи довів засуджений своєю добросовісною поведінкою і ставленням до праці своє виправлення, суд повинен виходити з аналізу усього процесу виправлення засудженого упродовж усього терміну відбування ним покарання, а не за короткий період часу. Однак, судом при винесенні ухвали не враховано, що засуджений допускав порушення вимог пожежної безпеки і безпеки праці, приймає участь в роботах по благоустрою місць позбавлення волі лише під контролем адміністрації, ініціативи не проявляє. Крім цього, ОСОБА_7 не приймає особисту участь у організації виховних заходів, які проводяться в установі, не бере участь у роботі самодіяльних організацій, не проявляє розумну соціально-корисну активність в організації їх роботи. Тому, на думку прокурора, при винесенні рішення про умовно-дострокове звільнення засудженого ОСОБА_7 суд не врахував відсутність у останнього такої ознаки, як сумлінна поведінка. Також під час постановлення ухвали суд не врахував характеризуючи дані ОСОБА_7 .
В запереченнях на апеляційну скаргу прокурора засуджений ОСОБА_7 зазначає, що ухвала Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 26.09.2016 року щодо нього, на його думку, є законною та такою, що не підлягає скасуванню у зв`язку із правильним застосуванням щодо нього закону України про кримінальну відповідальність, а саме ст. 81 КК України, а тому просить відмовити в задоволенні апеляційної скарги прокурора, а ухвалу суду першої інстанції залишити без зміни.
Заслухавши доповідь судді - доповідача, пояснення прокурора, який підтримав апеляційну скаргу, перевіривши матеріали справи та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до наступного.

Відповідно до ст. 81 КК України, до осіб, що відбувають покарання у виді виправних робіт, службових обмежень для військовослужбовців, обмеження волі, тримання в дисциплінарному батальйоні військовослужбовців або позбавлення волі може бути застосоване умовно-дострокове звільнення від відбування покарання. Умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосоване, якщо засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення. Умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосоване після фактичного відбуття засудженим не менше трьох чвертей строку покарання, призначеного судом за умисний особливо тяжкий злочин.
Як вбачається з матеріалів справи, ОСОБА_7 вироком Красноперекопського міськрайсуду АР Крим від 14.07.2011 року засуджений за вчинення злочинів, передбачених ст. ст. 142 ч.3, 93 п. ,,а, із застосуванням ст. 42 КК України до 8 років 1 місяця позбавлення волі з конфіскацією майна. Ухвалою Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 18.02.2016 року ОСОБА_7 зараховано в строк покарання попереднє ув`язнення з 16.12.2010 року по 01.08.2011 року на підставі ч. 5 ст. 72 КК України. Початок строку відбування покарання у виді позбавлення волі - 16.12.2010 року, кінець - 30.05.2018 року.

Суд першої інстанції, дослідивши надані матеріали, прийшов до обґрунтованого висновку про можливість умовно-дострокового звільнення засудженого ОСОБА_7 від подальшого відбування покарання, мотивуючи своє рішення тим, що засуджений відбув 3/4 частини призначеного покарання та своєю сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення. З даним висновком погоджується і колегія суддів апеляційного суду.

Доводи, які зазначені в апеляційній скарзі, апеляційний суд вважає такими, що не впливають на правильність висновків суду першої інстанції та законність прийнятого ним рішення.

Керуючись ст.ст. 404, 405, 407, 419 КПК України, колегія суддів,-
у х в а л и л а :
Ухвалу Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 26 вересня 2016 року про умовно-дострокове звільнення засудженого ОСОБА_7 залишити без змін, а апеляційну скаргу прокурора - без задоволення.

Головуючий:

Судді: