АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
__________________________________________________________________
Провадження № 11кп/790/1610/16 Головуючий 1 інстанції ОСОБА_1
Справа № 645/8486/15-к Доповідач ОСОБА_2
Категорія: ст. 186 КК України
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
12.07.2016 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ апеляційного суду Харківської області в складі:

головуючого-судді ОСОБА_2 ,

суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

при секретарі ОСОБА_5 ,

за участю прокурора ОСОБА_6 ,

обвинуваченого ОСОБА_7 ,

захисника ОСОБА_8 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Харкові кримінальне провадження за апеляційними скаргами прокурора Жовтневого відділу Харківської місцевої прокуратури № 2 ОСОБА_9 , заступника прокурора Харківської області ОСОБА_10 на вирок Фрунзенського районного суду м. Харкова від 19.04.2016 року, -

В С Т А Н О В И Л А :
Вказаним вироком
ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець Харківської області, громадянин України, одружений, який працює у ПАТ КБ «ПриватБанк», в силу ст. 89 КК України не судимий, проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,
засуджений за ч. 1 ст. 186 КК України до двох років позбавлення волі; ч. 2 ст. 186 КК України - п`яти років позбавлення волі; ч. 2 ст. 15 ч. 2 ст. 186 КК України - чотирьох років позбавлення волі.
На підставі ч. 1 ст. 70 КК України шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим остаточно призначено покарання у виді 5 років позбавлення волі.
На підставі ст. 75 КК України ОСОБА_7 звільнений від відбування призначеного покарання з випробуванням з іспитовим строком на 3 роки та на нього покладено обов`язки, передбачені п.п. 2,3 ч. 1 ст. 76 КК України.
Відповідно до вироку, 10.08.2015 року приблизно о 16:00 годині ОСОБА_7 знаходився поблизу будинку № 7 по вул. І. Минайленко в м. Харкові, куди прибув цілеспрямовано з метою відкритого заволодіння чужим майном. Саме в той час ОСОБА_11 помітив раніше йому незнайому ОСОБА_12 , що рухалась у зустрічному напрямку, на шиї якої висів золотий ланцюжок. Реалізуючи свій злочинний умисел, спрямований на відкрите викрадення чужого майна, ОСОБА_11 , діючи умисно, з метою незаконного збагачення, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння, з корисливих мотивів, спочатку наблизився до ОСОБА_13 і без застосування фізичної сили, шляхом ривка, заволодів золотим ланцюжком, вагою 22 грама, що висів на шиї потерпілої. Після цього ОСОБА_11 , звернувши на свою користь чуже майно, з місця скоєння злочину зник, розпорядившись ним в подальшому на власний розсуд. Таким чином, ОСОБА_11 завдав потерпілій матеріальну шкоду на суму 9 334 гривні 16 коп.
Крім того, 13.08.2015 року близько 13:30 години ОСОБА_11 , знаходячись біля будинку № 106-Б по Салтівському шосе в місті Харкові, побачив раніше незнайому йому ОСОБА_14 , яка йшла на зустріч та у якої на шиї знаходився ланцюжок виготовлений із золота. В цей час у ОСОБА_11 виник злочинний намір спрямований на відкрите викрадення чужого майна - золотого ланцюжка, що належить ОСОБА_15 . Реалізуючи свій раптовий злочинний намір ОСОБА_11 , проходячи поряд з ОСОБА_15 , діючи умисно, протиправно, повторно, переслідуючи при цьому корисливу мету, несподівано для ОСОБА_15 , правою рукою зірвав з шиї останньої, тим самим відкрито заволодів зазначеним ланцюжком, вартістю 6534,00 грн. Після чого втік з місця вчинення злочину, розпорядившись викраденим майном на власний розсуд.
Крім того, 24.08.2015 року близько 14 години 00 хвилин ОСОБА_11 , знаходячись біля будинку № 104 по Салтівському шосе у місті Харкові, побачив раніше незнайому йому ОСОБА_16 , яка йшла на зустріч та у якої на шиї знаходився ланцюжок і хрестик, виготовлені із золота. В цей час у ОСОБА_11 виник злочинний намір, спрямований на відкрите викрадення чужого майна - золотого ланцюжка з хрестиком, що належить ОСОБА_17 . Реалізуючи свій раптовий злочинний намір, ОСОБА_11 , проходячи поряд зі ОСОБА_17 , діючи умисно, повторно, протиправно, переслідуючи при цьому корисливу мету, несподівано для останньої, правою рукою зірвав з шиї, тим самим відкрито заволодів зазначеним ланцюжком, вартість якого складає 2604,00 грн., та хрестиком, вартість якого складає 2100,00 грн. Після чого, привласнивши викрадене майно ОСОБА_11 , тим самим спричинивши останній матеріальний збиток на загальну суму 4704,00 грн., побіг з місця вчинення кримінального правопорушення у напрямку проспекту 50-річчя СРСР та Салтівського шосе у м. Харкові. Проте, свій злочинний намір довести до кінця не зміг з причин, які не залежали від його волі, оскільки був затриманий на тролейбусній зупинці «Салтівське шосе», що розташована на проспекті 50-річчя СРСР у напрямку проспекту 50-річчя ВЛКСМ у м. Харкові, ОСОБА_18 та ОСОБА_19 , які бачили, що ОСОБА_11 вчинив кримінальне правопорушення та вирішили припинити його злочинну діяльність.
В апеляційних скаргах:
-прокурор Жовтневого відділу Харківської місцевої прокуратури № 2 ОСОБА_9 просить скасувати вирок районного суду у зв`язку з невідповідністю призначеного покарання ступеню тяжкості кримінального правопорушення та особі обвинувачененого, постановити новий вирок, яким призначити ОСОБА_7 покарання за ч. 1 ст. 186 КК України у виді 2 років позбавлення волі, ч. 2 ст. 186 КК України 5 років позбавлення волі, ч. 2 ст. 15, ч. 2 ст. 186 КК України 4 роки позбавлення волі, відповідно до ст. 70 КК України 5 років позбавлення волі. Зазначив, що ОСОБА_11 обвинувачується у вчиненні 3 епізодів злочинної діяльності, що відносяться до середнього та тяжких злочинів, припинив злочинну діяльність лише після його затримання, утриманців не має, працевлаштувався та одружився тільки під час розгляду справи в суді;

-заступника прокурора Харківської області ОСОБА_10 просить скасувати вирок у зв`язку з неправильним застосуванням закону України про кримінальну відповідальність, призначенням покарання, яке не відповідає ступеню тяжкості кримінального правопорушення та особі обвинуваченого. При цьому, просить ухвалити новий вирок, яким призначити ОСОБА_11 покарання за ч. 1 ст. 186 КК України у виді 2 років позбавлення волі, ч. 2 ст. 186 КК України 4 роки позбавлення волі; ч. 2 ст. 15 ч. 2 ст. 186 КК України 4 роки позбавлення волі, відповідно до ст. 70 КК України 5 років позбавлення волі. Зазначив, що з урахуванням обставин справи та положень ст. 69-1 КК України судом невірно призначене покарання за ч. 2 ст. 186 КК України, яке не може перевищувати 4 років позбавлення волі. Застосування до обвинуваченого положень ст. 75 КК України вважає необґрунтованим, у зв`язку зі скоєнням 3 епізодів злочинів, у тому числі тяжких, обставин справи та даних про особу ОСОБА_11 .

Заслухавши доповідь судді, з`ясувавши думку прокурора, яка підтримала апеляції, обвинуваченого та захисника, які заперечували проти скарг, перевіривши матеріали кримінального провадження та обговоривши доводи апеляцій, колегія суддів приходить до висновку про необхідність їх часткового задоволення, виходячи з наступного.
Обгрунтованість засудження ОСОБА_7 по вказаним вище статтям ніким не оспорюється, тому апеляційний суд, відповідно до ст. 404 КПК України, переглядає судове рішення суду 1-ї інстанції в межах апеляційних скарг.

Як видно з апеляційних скарг, в них оспорюється правильність призначення ОСОБА_11 покарання із застосуванням ст. 75 КК України.

Відповідно до ст. 65 КК України, суд призначає покарання з урахуванням ступеню суспільної небезпечності вчинених злочинів, особи винного та обставин, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Районний суд при призначенні покарання із застосуванням ст. 75 КК України ці вимоги закону не прийняв до уваги.

Як видно з матеріалів обвинувачений ОСОБА_7 скоїв три епізоди відкритого викрадення чужого майна. Причому епізоди, які кваліфіковані за ч. 2 ст. 186 КК України відносяться до тяжких злочинів. Враховуючи Постанову Пленуму Верховного Суду України № 7 від 24.10.2003 року «Про практику призначення судами кримінального покарання» рішення суду із звільненням засудженого від відбування покарання з випробуванням має бути належним чином мотивоване.

Таким чином, суд не прийняв до уваги вищенаведені обставини та не навів переконливих доводів, та безпідставно дійшов висновку про можливість виправлення ОСОБА_7 без реального відбуття покарання.

В той же час, по справі маються підстави для призначення ОСОБА_7 більш м`якого покарання ніж передбачено законом та застосування ст. 69 КК України з урахуванням наведеного.

Відповідно до ч. 1 ст. 69 КК України, за наявності кількох обставин, що пом`якшують покарання та істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого злочину, з урахуванням особи винного суд, умотивувавши своє рішення, може, крім випадків засудження за корупційний злочин, призначити основне покарання, нижче від найнижчої межі, встановленої в санкції статті (санкції частини статті) Особливої частини цього Кодексу, або перейти до іншого, більш м`якого виду основного покарання, не зазначеного в санкції статті (санкції частини статті) Особливої частини цього Кодексу за цей злочин.
Як видно з матеріалів, наявні кілька обставин, що пом`якшують покарання відповідно до ч. 1 ст. 66 КК України щире каяття, добровільне відшкодування завданого збитку та усунення заподіяної шкоди, що істотно знижує ступінь тяжкості вчиненого злочину.

Крім того, враховується позитивні дані обвинуваченого, який працює, одружився, позитивно характеризується за місцем роботи, думка потерпілих, які просили його суворо не карати.

З урахуванням наведеного, вказані вище обставини, що пом`якшують покарання та дані про особу обвинуваченого дають підстави апеляційному суду призначити покарання із застосуванням ст. 69 КК України.

Наведені дані, що стосуються обставин та позитивних даних про особу свідчать про те, що призначене покарання буде достатнім для виправлення особи та попередження вчинення нею нових злочинів.

З урахування наведеного, доводи апеляції про призначення покарання у виді 5 років позбавлення волі необґрунтовані, тому апеляції підлягають тільки частковому задоволенню.

Крім того, апеляційний суд приймає до уваги, що останній злочин не був доведений обвинуваченим до кінця, тому з урахуванням ст. 69-1 КК України, на що звертає увагу заступник прокурора області, покарання за ч.2 ст. 186 КК України не може бути більше 2/3 максимального строку.

Керуючись ст.ст. 404, 405, 407, 413, 418, 420 КПК України, колегія суддів, -
У Х В А Л И Л А:
Апеляційні скарги прокурора Жовтневого відділу Харківської місцевої прокуратури № 2 ОСОБА_9 , заступника прокурора Харківської області ОСОБА_10 задовольнити частково.

Вирок Фрунзенського районного суду м. Харкова від 19.04.2016 року відносно ОСОБА_7 в частині призначеного покарання скасувати, ухвалити свій вирок та призначити ОСОБА_7 покарання за ч. 1 ст. 186 КК України 2 (два) роки позбавлення волі; ч. 2 ст. 186 КК України із застосуванням ст. 69 КК України 3 (три) роки позбавлення волі; ч. 2 ст. 15 ч. 2 ст. 186 КК України із застосуванням ст. 69 КК України 2 (два) роки 10 (десять) місяців позбавлення волі.
На підставі ч. 1 ст. 70 КК України за сукупністю злочинів шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим остаточно призначити ОСОБА_7 покарання у виді 3 (трьох) років позбавлення волі.
Строк відбування покарання рахувати з моменту затримання.

В іншій частині вирок районного суду залишити без змін.
Вирок набирає чинності з моменту проголошення та може бути оскаржений шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом трьох місяців з дня його проголошення, а засудженим, що тримається під вартою у той же строк з дня отримання копії вироку.

Головуючий

Судді: