Справа180/1307/16-к
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
02 серпня 2016 р.

Марганецький міський суд Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1

з секретарем с/з ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м.Марганець кримінальне провадження, внесене 02 червня 2016 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000413, за яким

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженка міста Воркута, Російська Федерація, громадянка України, вдова, з середньою освітою, не працює, зареєстрована та фактично проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судима:

1) 16.06.1995 року Марганецьким міським судом Дніпропетровської області за ч.3 ст.101 КК України до позбавлення волі строком на 7 років, звільнена 10.11.2000 року наказ ПУ «Про помилування»;

2) 31.01.2002 року Марганецьким міським судом Дніпропетровської області за ч.1 ст.229-6 КК України до позбавлення волі строком на 2 роки, на підставі ст.75 КК України від відбування покарання звільнена з випробувальним терміном на 1 рік;

3) 03.10.2002 року Марганецьким міським судом Дніпропетровської області за ч.2 ст.309 КК України до позбавлення волі строком на 2 роки 6 місяців, звільнилася 02.04.2005 року по відбуттю строку покарання;

4) 08.02.2010 року Марганецьким міським судом Дніпропетровської області за ч.2 за ст.309 КК України до позбавлення волі строком на 2 роки, на підставі ст.75 КК України від відбування покарання звільнено з випробувальним терміном на 1 рік;

5) 29.04.2010 року Нікопольським міжрайонним судом Дніпропетровської області за ч.2 ст.309 КК України до позбавлення волі строком на 3 роки, на підставі ст.ст.75,76 КК України від відбування покарання звільнено з випробувальним терміном на 2 роки,

обвинувачується за ч.1 ст.309 КК України,

за участю:

прокурора ОСОБА_4 ,

обвинуваченої ОСОБА_3 ,

захисника ОСОБА_5 ,

ВСТАНОВИВ:
02 червня 2016 року, приблизно о 16 годині в районі автовокзалу м.Марганця Дніпропетровської області ОСОБА_3 незаконно, умисно придбала без мети збуту особливо небезпечний наркотичний засіб опій ацетильований в кількості не менше 0,0303 г, що містився в медичному шприці з полімерного матеріалу, градуйованому до позначки 2 мл та в подальшому зберігала його при собі без мети збуту у жіночій сумці.

В наступному, 02 червня 2016 року приблизно о 17 годині 30 хвилин на території загально освітньої школи № 1, розташованої за адресою: м.Марганець, вулиця Перспективна, 3, ОСОБА_3 палила у недозволенному місці, і була виявлена співробітниками Марганецького ВП НВП ГУНП в Дніпропетровській області, які правомірно розцінили її дії, як вчинення адміністративного правопорушення. Тоді ж відносно ОСОБА_3 складено протокол про вчинення адміністративного правопорушення за ч.1 ст.175-1 КУпАП. При складанні адміністративного протоколу в присутності понятих проведено особистий огляд та огляд речей ОСОБА_3 .

В ході проведення огляду 02 червня 2016 приблизно о 18 годині у ОСОБА_3 виявлено та вилучено медичний шприц з полімерного матеріалу, градуйований до позначки 2 мл, заповнений рідиною коричневого кольору, що містить у собі наркотичний засіб опій ацетильований, вагою 0,0303 г.

Відповідно до висновку експерта № 1/8.6/1430 від 06 липня 2016 року надана на експертизу рідина коричневого кольору, масою 1,4041 г, вилучена 02 червня 2016 року у ОСОБА_3 , містить наркотичний засіб опій ацетильований. Опій ацетильований віднесено до особливо небезпечних наркотичних засобів, обіг яких заборонено. Маса опію ацетильованого в перерахунку на суху речовину становить 0,0303 г.

Органом досудового розслідування та прокурором дії ОСОБА_3 кваліфіковані за ч.1 ст.309 КК України незаконне придбання та зберігання наркотичних засобів, без мети збуту.

25 липня 2016 року між прокурором відділу Нікопольської місцевої прокуратури в Дніпропетровській області ОСОБА_4 , якому на підставі ст.37 КПК України надані повноваження прокурора у кримінальному провадженні № 0000413, та підозрюваною ОСОБА_3 в порядку, передбаченому ст.ст.468, 469, 472 КПК України, укладено угоду про визнання винуватості.

Згідно з даною угодою прокурор та підозрювана ОСОБА_3 дійшли згоди щодо формулювання підозри, всіх істотних для даного кримінального провадження обставин та правової кваліфікації дій підозрюваної ОСОБА_3 за ч.1 ст.309 КК України. Також, сторонами досягнуто домовленостей щодо узгодженого покарання ОСОБА_3 за ч.1 ст.309 КК України у виді обмеження волі на строк 1 рік. На підставі ст.75 КК України звільнити ОСОБА_3 від відбування покарання з випробуванням, встановивши іспитовий строк 1 рік, з покладенням на неї передбачених ст.76 КК України обов`язків не виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу кримінально-виконавчої інспекції, повідомляти кримінально-виконавчу інспекцію про зміну місця проживання, роботи і періодично з`являтися для реєстрації в кримінально-виконавчій інспекції. В угоді передбачені наслідки її укладення, затвердження та невиконання, які зрозумілі обвинуваченій, та які передбачені ст.ст.473, 476 КПК України.

В підготовчому судовому засіданні обвинувачена ОСОБА_3 зазначила, що вона цілком розуміє характер обвинувачення, яке їй пред`явлено. Визнала себе винуватою у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст.309 КК України в повному обсязі, щиро розкаялася, визнала фактичні обставини справи, встановлені слідством. Крім того зазначила, що розуміє надані їй законом права, розуміє наслідки укладення та затвердження угоди про визнання винуватості, визначені ст.473 КПК України, наслідки її не виконання, передбачені ст.476 КПК України, дала згоду на застосування узгодженого виду та розміру покарання у разі затвердження угоди та пояснила, що здатна реально виконати взяті на себе відповідно до угоди зобов`язання. Просила угоду про визнання винуватості затвердити та призначити узгоджене покарання.

Захисник ОСОБА_5 в підготовчому судовому засіданні просила затвердити угоду про визнання винуватості від 25 липня 2016 року, укладену між прокурором і обвинуваченою ОСОБА_3 , та призначити узгоджену в ній міру покарання.
Прокурор ОСОБА_4 в підготовчому судовому засіданні зазначив, що при укладанні даної угоди дотримані вимоги і правила КПК України та КК України, просив угоду затвердити та призначити обвинуваченій ОСОБА_3 узгоджену міру покарання.

Заслухавши доводи сторін кримінального провадження, перевіривши умови укладання угоди про визнання винуватості, відповідність угоди за змістом вимогам процесуального законодавства, роз`яснивши та з`ясувавши у обвинувачуваній про повне розуміння нею його процесуальних прав, суд дійшов висновку про те, що у даному провадженні можливо затвердити надану угоду про визнання винуватості з наступних підстав.

Згідно ч.5 ст.469 КПК України укладення угоди про примирення або про визнання винуватості може ініціюватись в будь-який момент після повідомлення особі про підозру до виходу суду до нарадчої кімнати для ухвалення вироку.

Відповідно п.1 ст.468 КПК України у кримінальному провадженні може бути укладена угода між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим про визнання винуватості.

Згідно з ч.4 ст.469 КПК України, угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості, тяжких злочинів, внаслідок яких шкода завдана лише державним чи суспільним інтересам.

Вирішуючі питання щодо можливості затвердження угоди про визнання винуватості та її відповідності вимогам КПК України, суд бере до уваги, що згідно ст.12 КК України злочин, вчинений ОСОБА_3 , відноситься до категорії злочинів середньої тяжкості. Шкода завдана лише суспільним інтересам.

Суд пересвідчився, що укладена між прокурором та обвинуваченою ОСОБА_3 угода про визнання винуватості від 25 липня 2016 року є добровільною, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дій, будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді. При цьому суд з`ясував, що ОСОБА_3 повністю усвідомлює зміст укладеної з прокурором угоди про визнання винуватості, характер обвинувачення, щодо якого визнає себе винуватою, цілком розуміє свої права, визначені ст.474 КПК України, а також наслідки укладання, затвердження даної угоди, передбачені ст.473 КПК України, та наслідки її не виконання, передбачені ст.476 КПК України.

Умови угоди про визнання винуватості відповідають інтересам суспільства та не порушують права, свободи та інтереси сторін та інших осіб.

Також, дослідивши матеріали, що характеризують особу обвинуваченої, суд встановив, що ОСОБА_3 раніше неодноразово судима, за місцем мешкання характеризується нейтрально, на обліку у лікаря-психіатра не перебуває, але перебуває на обліку у лікаря-нарколога з 2001 року, визнає свою вину в інкримінованому їй злочині.

Заслухавши обвинувачену, суд вважає, що взяті нею на себе за угодою про визнання винуватості зобов`язання, очевидно можливі для виконання.

Враховуючи викладене, вивчивши надані матеріали, перевіривши угоду про визнання винуватості на відповідність вимогам КПК та КК України, суд дійшов до переконання про наявність всіх правових підстав для затвердження угоди про визнання винуватості, укладеної 25 липня 2016 року між прокурором Марганецького відділу Нікопольської місцевої прокуратури в Дніпропетровській області ОСОБА_4 та обвинуваченою ОСОБА_3 в присутності захисника ОСОБА_5 .

Запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання, обраний обвинуваченій ухвалою слідчого судді Марганецького міського суду Дніпропетровської області від 25 липня 2016 року, до набрання вироком законної сили залишити без змін.

Цивільний позов по справі не заявлено.

Відповідно до постанови про визнання речей речовими доказами від 18 липня 2016 року одноразовий медичний шприц, градуйований до 2 мл з рідиною коричневого кольору, вилучений у ОСОБА_3 , визнано речовим доказом та передано на зберігання до камери схову Марганецького ВП Нікопольського ВП ГУНП в Дніпропетровській області.

Долю речового доказу слід вирішити відповідно до ст.100 КПК України,

Відповідно до ч.2 ст.124 КПК України у разі ухвалення обвинувального вироку суд стягує з обвинуваченого на користь держави документально підтверджені витрати на залучення експерта.

Витрати на проведення судової експертизи наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів і прекурсорів, оформлена висновком експерта від 06 липня 2016 року № 1/8.6/1430, становлять 880 гривень 40 копійок, які слід стягнути з обвинуваченої на користь держави.
Керуючись ст.ст.100, 124, 370, 371, 373, 374, 475 КПК України, суд

УХВАЛИВ:
Затвердити угоду про визнання винуватості від 25 липня 2016 року у кримінальному провадженні, внесеному 02 червня 2016 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000413, укладену між прокурором відділу Нікопольської місцевої прокуратури в Дніпропетровській області ОСОБА_4 та обвинуваченою ОСОБА_3 .

ОСОБА_3 визнати винною у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст.309 КК України, та призначити їй покарання у виді обмеження волі строком на 1 (один) рік.

На підставі ст.75 КК України ОСОБА_3 звільнити від відбування покарання з випробуванням та встановити іспитовий строк на 1 (один) рік.

На підставі ст.76 КК України зобов`язати ОСОБА_3 не виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу органу кримінально-виконавчої інспекції; повідомляти кримінально-виконавчу інспекцію про зміну місця проживання та роботи; періодично з`являтись для реєстрації до кримінально-виконавчої інспекції.

Іспитовий строк обчислювати відповідно до положень ст.165 КВК України з моменту проголошення вироку суду.
Запобіжний захід ОСОБА_3 до набрання вироком законної сили залишити особисте зобов`язання.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь держави процесуальні витрати в розмірі 880 гривень 40 копійок на залучення експерта для проведення судової експертизи наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів і прекурсорів, оформленої висновком експерта від 06 липня 2016 року № 1/8.6/1430.

Речовий доказ по справі: одноразовий медичний шприц, градуйований до 2 мл з рідиною коричневого кольору, переданий на зберігання до камери схову Марганецького ВП Нікопольського ВП ГУНП в Дніпропетровській області, квитанція від 21 липня 2016 року, номер книги обліку наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів № 21, порядковий номер 12, - знищити.

Вирок може бути оскаржений протягом тридцяти днів з дня його проголошення з підстав, передбачених ч.4 ст.394 КПК України, до Апеляційного суду Дніпропетровської області через Марганецький міський суд.

Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.

Суддя: ОСОБА_1