Дата документу Справа № 333/132/16-к
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
Єдиний унікальний №333/132/16-к Головуючий в 1 інст. ОСОБА_1
Провадження №11-кп/778/1189/16 Доповідач в 2 інст. ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
28 липня 2016 року

Колегія суддів судової палати у кримінальних справах Апеляційного суду Запорізької області в складі

головуючого ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

при секретарі ОСОБА_5 ,

розглянула у закритому судовому засіданні в залі апеляційного суду в м. Запоріжжя матеріали кримінального провадження № 0000461 від 01.02.2015 р. за апеляційними скаргами обвинуваченого ОСОБА_6 , його адвоката ОСОБА_7 , представника потерпілої - адвоката ОСОБА_8 , прокурора Запорізької місцевої прокуратури №2 ОСОБА_9 на вирок Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 18 травня 2016 року у відношенні

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с.Лозуватка Приморського району Запорізької області, мешкаючого за адресою: АДРЕСА_1 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого,

обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 153 КК України,

Учасники судового провадження:

прокурор ОСОБА_10 ,

представники потерпілої ОСОБА_11 , адвокат ОСОБА_8 ,

захисник обвинуваченого - адвоката ОСОБА_12 ,

обвинувачений ОСОБА_6 в режимі відеоконференцзв`язку.

В апеляційних скаргах:

- обвинувачений ОСОБА_6 просить вирок у відношенні нього скасувати, винести виправдувальний вирок і закрити кримінальне провадження за тих підстав, що ні судом, ні органом досудового розслідування не встановлено достатньо доказів для доведення його винуватості, зазначене кримінальне провадження розглянуто поверхово, єдиним доказом, який взято за основу, є характеристика потерпілої психологом, яка не відповідає дійсності;

- представник потерпілої ОСОБА_13 - адвокат ОСОБА_8 просить вирок скасувати та постановити новий, яким призначити ОСОБА_6 за ч. 3 ст. 153 КК України покарання у вигляді 15 років позбавлення волі за тих підстав, що судом не в достатній мірі врахований характер скоєного злочину та його особливу суспільну небезпеку, яка виразилася у тому, що він скоїв злочин щодо малолітньої дитини, з якою фактично підтримував тісні сімейні стосунки, підтримував дружбу з її родичами; що після скоєного злочину ОСОБА_6 тривалий час переховувався в Білорусії;

- захисник обвинуваченого - адвокат ОСОБА_12 просить вирок скасувати, винести виправдувальний вирок і закрити кримінальне провадження в зв`язку з неповнотою судового розгляду, невідповідністю висновків суду фактичним обставинам кримінального провадження, істотним порушенням вимог КПК України, оскільки в основу вироку покладено лише покази малолітньої потерпілої, при цьому суд безпідставно відмовив в клопотанні щодо призначення судово-психологічної експертизи, а послався лише на психологічну характеристику психолога гімназії №8 ОСОБА_14 , не взяв до уваги свідченням ОСОБА_15 , яка є бабусею потерпілої;

- прокурор Запорізької місцевої прокуратури № 2 ОСОБА_9 , не оскаржуючи вирок в частині кваліфікації дій засудженого ОСОБА_6 та доведеності його вини, вважає вирок незаконним у зв`язку з невідповідністю призначеного покарання ступеню тяжкості злочину та особі засудженого внаслідок м`якості; просить оскаржуваний вирок скасувати в частині призначеного покарання, ухвалити новий вирок, яким призначити ОСОБА_6 покарання за ч.3 ст. 153 КК України у виді 12 років позбавлення волі.

!

В судовому засіданні апеляційної інстанції:

-обвинувачений ОСОБА_6 та його захисник -адвокат ОСОБА_12 у повному обсязі підтримали свої апеляційні скарги за зазначених в них підстав;

-представники потерпілої - ОСОБА_11 та адвокат ОСОБА_8 , заперечуючи проти апеляцій обвинуваченого та його захисника, просять ухвалити новий вирок, яким призначити ОСОБА_6 покарання у вигляді 15 років позбавлення волі, оскільки малолітній ОСОБА_13 завдано велику моральну травму, а ОСОБА_6 не розкаявся у скоєному, більше року переховувався від органів досудового розслідування та суду; при цьому представник потерпілої - ОСОБА_11 зауважив на те, що посилання обвинуваченого та його захисника на показання бабусі потерпілої, що після скоєного поведінка онуки - потерпілої ОСОБА_13 не змінилася, є безпідставним, оскільки його донька ніколи не мешкала постійно разом з бабусею;

- прокурор ОСОБА_10 , заперечуючи проти апеляцій обвинуваченого та його захисника, підтримала апеляцію процесуального прокурора в частині м`якості призначеного ОСОБА_6 покарання, просить ухвалити новий вирок, яким призначити ОСОБА_6 покарання у вигляді 12 років позбавлення волі.

Вироком Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 18.05.2016 року ОСОБА_6 визнано винним та засуджено за ч.3 ст.153 КК України на 10 років позбавлення волі, рахуючи строк з 4 грудня 2015 року.

У відповідності з ч.5 ст. 72 КК України в строк призначеного покарання зараховано засудженому ОСОБА_6 строк попереднього ув`язнення в період з 4 грудня 2015 року до 18 травня 2016 року протягом 166 днів з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.

Запобіжний захід тримання під ОСОБА_6 під вартою залишено до набрання вироком законної сили.

Постановлено стягнути з ОСОБА_6 на користь держави витрати на залучення експерта в сумі 2 769,90 грн.

Відповідно до вимог ст. 100 КПК України вирішена доля речових доказів.

Згідно вироку ОСОБА_6 засуджено за те, що він 30 січня 2015 р. приблизно о 9 год., знаходячись в кв. АДРЕСА_3 разом із своєю малолітньою двоюрідною сестрою ОСОБА_13 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , маючи умисел на задоволення статевої пристрасті неприродним способом, використовуючи те, що потерпіла лежала на животі на ліжку, а він сидів зверху на її ногах, фіксуючи своєю вагою ноги та тулуб потерпілої, переконавшись, що ОСОБА_13 не зможе чинити опір, з використанням безпорадного стану малолітньої потерпілої вступив з нею у статевий зв`язок шляхом аногенітального контакту, скоївши кримінальне правопорушення, передбачене ч.3 ст.153 КК України, як задоволення статевої пристрасті неприродним способом з використанням безпорадного стану потерпілої особи, вчинене щодо малолітньої.

Ухвалою Комунарського райсуду від 01.06.2016 р. за поданням начальника Запорізького СІЗО виправлено описку у зазначеному вироку щодо ОСОБА_6 , встановлено ОСОБА_6 початок строку відбування покарання з 07.12.2015 р.

Заслухав доповідь судді по справі, обвинуваченого ОСОБА_6 та його захисника -адвоката ОСОБА_12 , представників потерпілої - ОСОБА_11 та адвоката ОСОБА_8 , прокурора ОСОБА_10 , перевіривши матеріали провадження та обговоривши доводи апеляцій , колегія суддів вважає вирок законним та обґрунтованим, а апеляції - не підлягаючими задоволенню за наступних підстав.

Висновки суду щодо доведеності вини ОСОБА_6 у скоєнні злочину зазначеного у вироку, заснований на доказах досліджених у судовому засіданні, і є обґрунтованими.

Незважаючи на невизнання обвинуваченим ОСОБА_6 своєї провини у вчиненні зазначеного у вироку злочину, його винність підтверджена показаннями малолітньої потерпілої ОСОБА_13 про те, що вранці 30 січня 2015 р. вона прокинулась в спальні, де спала разом з матір`ю. Мама та рідний брат вже пішли, в квартирі знаходився двоюрідний брат ОСОБА_16 , який лежав на дивані у залі. Коли задзвонив домофон, вона підійшла до вхідної двері, виявилась, що брат ОСОБА_17 повернувся до квартири, щоб взяти ключі. Коли ОСОБА_18 пішов, вона повернулась у спальню, лягла в ліжко. ОСОБА_19 зайшов у спальню, ліг до неї у ліжко, скинув одіяло. Вона лежала в трусах та футболці. ОСОБА_19 запропонував зробити їй масаж, вона погодилась, лягла на живіт. ОСОБА_19 встав над нею на колінах, почав робити масаж. Потім він почав стягувати з неї труси, вона сказала, що не треба. ОСОБА_19 утримував її ногами, вона відчула біль нижче спини, вскочила та побігла в ванну, де побачила на трусах кров, зняла їх та залишила у ванній. Після цього ОСОБА_19 одягнувся та пішов з квартири. Ввечері вона розповіла мамі, що сталось.

Об`єктивність цих показань потерпілої ОСОБА_13 підтверджена: протоколом огляду місця події від 01.02.2015 p., в якому зафіксована обстановка в квартирі АДРЕСА_3 , при цьому у ванній кімнати зазначеної квартири вилучені труси дитячі жіночі зі слідами речовини бурого кольору, наволочки, підодіяльник та простирадло (а.с. 71-81); висновком судово-медичної експертизи №414 від 09.02.2015 р., згідно якому у дитини ОСОБА_13 02.02.2015 р. в області задньопрохідного отвору виявлено поверхневе садно з червоним запалим дном, яке кваліфікується як легке тілесне ушкодження (а.с. 82-83); висновками судово-медичних експертиз №361 від26.02.2015 р., №1465 від 02.07.2015 р. про те, що в слідах на дитячих трусах, вилучених при огляді місце події, виявлена слина без домішки крові та сперматозоїдів, походження якої від потерпілої ОСОБА_13 , а також її батьків ОСОБА_13 та ОСОБА_20 , брата ОСОБА_13 виключається, (а.с. 88-90, 98-100); висновком судово-медичної експертизи № 359 від 26.02.2015р., за яким в слідах на підодіяльнику, вилученому при огляді місце події, виявлена кров людини з домішками слини, яка може походити при змішенні крові та (або) слини потерпілої ОСОБА_13 з кров`ю та (або) слиною осіб груп ОСОБА_21 чи АВ; в слідах на простирадлі, вилученому при огляді місце події, виявлена слина без домішки крові, яка може походити при змішенні слини потерпілої ОСОБА_13 зі слиною особи (осіб) груп ОСОБА_21 та АВ з супутним антигеном ОСОБА_22 , незалежно від категорії видільництва (а.с. 93-95); висновками молекулярно-генетичної експертизи №488 від 03.12.2015 р., за якими встановлені генетичні ознаки зразка слини потерпілої ОСОБА_13 , зразки букальних клітин обвинуваченого ОСОБА_6 та біологічних слідів на дитячих трусах, вилучених з місця події; генетичні ознаки біологічних слідів на трусах є змішаними і походять більш ніж від однієї особи, та містять генетичні ознаки, встановлені в зразках слини потерпілої ОСОБА_13 та букальних клітин обвинуваченого ОСОБА_6 (а.с. 103-107).

Згідно показань психолога ОСОБА_14 , яка працює шкільним психологом в школі, де навчається ОСОБА_13 , потерпіла є чутливою, емоційно вразливою, відповідальною та не схильною до фантазій дівчинкою, відповідає своєму віку. Після того, що з нею трапилось, вона стала обережнішою, з`явились спалахи нерегульованої агресії, дуже переживає. Вважає, що під час досудового розслідування та в судовому засіданні потерпіла ОСОБА_23 дає послідовні пояснення, підстави для недовіри до її пояснень відсутні.

Пояснення психолога в судовому засіданні підтверджені психологічною характеристикою потерпілої ОСОБА_13 , учениці 5 Б класу Запорізької гімназії № 8 (а.с. 115-117).

Крім того, свідок ОСОБА_20 , мати потерпілої, пояснила в судовому засіданні, що вдень 29 січня 2015 р. до них приїхав племінник ОСОБА_16 , який залишився ночувати. Її чоловік, син та племінник спали у залі на дивані, а вона з дочкою ОСОБА_24 - у залі на ліжку. 30 січня 2015 р. о 05 год. чоловік пішов на роботу, о 08 год. пішла вона, в квартирі залишились діти. О 08-30 год. син пішов на навчання, через 15 хв. повернувся за ключами, і зразу пішов. В квартирі залишились дочка ОСОБА_24 та ОСОБА_16 . Приблизно о 09-20 год. їй зателефонував ОСОБА_19 , спитав за гроші, які вона мала йому залишити. Він повинен був піти в університет. Ввечері, коли вона повернулась додому, дочка їй розповіла, що вранці до неї в спальню, де вона лежала на ліжку, зайшов ОСОБА_16 , присів поруч, запропонував зробити масаж, вона погодилась. ОСОБА_19 сів поруч на коліна, почав руками малювати по спині, потім він стягнув з дочки труси, їй стало боляче нижче спини. Вона вирвалась, втекла у ванну, де побачила на трусах кров.

Аналогічні пояснення дав в суді і свідок ОСОБА_13 , брат потерпілої ОСОБА_13 .

Згідно висновку судово-психіатричної експертизи обвинувачений ОСОБА_6 розладів психічної діяльності не виявляв і не виявляє у теперішній час, у період здійснення інкримінованого йому правопорушення та у теперішній час ознак тимчасового хворобливого розладу психічної діяльності не виявляв і не виявляє, міг усвідомлювати свої дії та керувати ними, примусових заходів медичного характеру не потребує (а.с. 108-112).

На підставі зазначених доказів суд першої інстанції обґрунтовано прийшов до висновку про винність обвинуваченого ОСОБА_6 у вчиненні зазначеного у вироку кримінального правопорушення і вірно кваліфікував його дії за ч.3 ст.153 КК України як задоволення статевої пристрасті неприродним способом з використанням безпорадного стану потерпілої особи, вчинене щодо малолітньої.

Посилання обвинуваченого ОСОБА_6 та його захисника ОСОБА_12 на те, що обґрунтованість викладеного у вироку обвинувачення доведена судом лише на підставі показань потерпілої ОСОБА_13 , що психологічна характеристика потерпілої ОСОБА_13 є невірною, оскільки надана особою, що не є фахівцем, що суд не дав належної оцінки показанням свідка ОСОБА_25 , бабусі обвинуваченого та потерпілої, не відповідають дійсності і спростовується викладеними у вироку доказами, яким дана належна оцінка, а обґрунтованість психологічної характеристики потерпілої ОСОБА_13 , наданої шкільним психологом Запорізької гімназії № 8 ОСОБА_14 , підтверджена директором зазначеної гімназії ОСОБА_26 . За вказаних обставин судова колегія вважає апеляційні скарги обвинуваченого ОСОБА_6 та його захисника ОСОБА_12 безпідставними та не підлягаючими задоволенню.

При призначенні обвинуваченому покарання суд на підставі ст.65 КК України врахував як ступінь тяжкості вчиненого злочину, який законом віднесено до особливо тяжких, дані про особу ОСОБА_6 , який вперше притягується до кримінальної відповідальності, є студентом Запорізького національного технічного університету, відсутність пом`якшуючих та обтяжуючих покарання обставин.

Приймаючи до уваги, що посилання в апеляційних скаргах представника потерпілої адвоката ОСОБА_8 та процесуального прокурора ОСОБА_9 на особливу суспільну небезпеку скоєного, яка виразилася у тому, що ОСОБА_6 скоїв злочин щодо малолітньої дитини, не визнав свою винуватість, тривалий час переховувався в Білорусії; є згідно ст.67 КК України та постанови Пленуму Верховного Суду України «Про призначення судами кримінального покарання» №7 від 24.10.2003 р. безпідставними, судова колегія не вбачає підстав для скасування вироку в частині призначеного ОСОБА_6 покарання.

Керуючись ст.ст.404, 405, 407, 419 КПК України, колегія суддів

ухвалила:

Апеляційні скарги обвинуваченого ОСОБА_6 та його захисника - адвоката ОСОБА_7 , представника потерпілої - адвоката ОСОБА_8 прокурора Запорізької місцевої прокуратури №2 ОСОБА_9 залишити без задоволення.

Вирок Комунарського районного суду м.Запоріжжя від 18 травня 2016 року у відношенні ОСОБА_6 залишити без змін.

.

Касаційна скарга на ухвалу може бути подана протягом трьох місяців з дня її проголошення безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ, а засудженим в той самий строк з дня вручення йому копії ухвали.

Головуючий
Судді