КРИМІНАЛЬНЕ СУДОЧИНСТВО Справа№ 170/737/15-к
Провадження № 1-кп/170/3/16
Шацький районний суд Волинської області
В И Р О К
і м е н е м У к р а ї н и
17 березня 2016 року смт.Шацьк

Шацький районний суд Волинської області під

головуванням, судді ОСОБА_1 ,

за участю секретарів с/з ОСОБА_2 ,

прокурорів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

захисника обвинуваченого ОСОБА_5 ,

обвинуваченого ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в смт. Шацьк кримінальне провадження, внесене до ЄРДР за №0000015від 21.01.2015 року щодо ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, який народився у смт. Шацьк Шацького району Волинської області, проживаючого по АДРЕСА_1 , з вищою освітою, непрацюючого, одруженого, раніше не судимого,

за обвинуваченням у вчиненні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 368 КК України,

в с т а н о в и в:
органом досудового розслідування ОСОБА_6 обвинувачується в тім, що обіймаючи посаду голови Пульмівської сільської ради, на підставі рішення Пульмівської сільської ради Волинської області № 1/1 від 18.11.2010 року, будучи службовою особою, яка займає відповідальне становище,діючи з корисливих мотивів, висловив фізичній особі ОСОБА_7 прохання надати неправомірну вигоду третій особі Пульмівській сільській раді в сумі 50 тисяч гривень та в подальшому прийняв від ОСОБА_7 обіцянку надання неправомірної вигоди в сумі 30 тисяч гривень для третьої особи за вчинення в інтересах того, хто пропонує таку вигоду, будь-якої дії з використанням наданої їй влади та службового становища, в поєднанні з вимаганням неправомірної вигоди, за обставин, викладених нижче. Так, за версією органу досудового розслідування, в жовтні 2014 року ОСОБА_7 звернувся до Пульмівського сільського голови ОСОБА_6 з проханням виділення йому у межах населених пунктів сільської ради земельної ділянки для будівництва житлового будинку. В подальшому, 24.11.2014, 08.12.2015 (дату змінено на 08.12.2014 року) ОСОБА_6 при зустрічі та розмові із ОСОБА_7 , перебуваючи у службовому кабінеті, який знаходиться в приміщенні Пульмівської сільської ради, що по вул. Калініна,175 а, с. Пульмо Шацького району, діючи з корисливих мотивів в інтересах третьої особи - Пульмівської сільської ради Шацького району Волинської області заявив вимогу про внесення на рахунок сільської ради грошових коштів в розмірі 50 000 гривень, в якості неправомірної вигоди, як умову отримання земельної ділянки у власність. 22 грудня 2014 року близько 15 години ОСОБА_7 , погодившись на прохання та вимогу Пульмівського сільського голови ОСОБА_6 про надання неправомірної вигоди, пообіцяв останньому сплатити кошти в сумі 30 тис.грн. на рахунок сільської ради. В свою чергу, Пульмівський сільський голова ОСОБА_6 прийняв таку обіцянку від ОСОБА_7 про надання неправомірної вигоди в сумі 30 тис.грн. для третьої особи - Пульмівської сільської ради. Так, ОСОБА_6 , діючи всупереч вимог ч. 1 ст. 3, ст. 22 Закону України «Про запобігання корупції», згідно якої особам, уповноваженим на виконання функцій держави або місцевого самоврядування забороняється використовувати свої службові повноваження або своє становище та пов`язані з цим можливості з метою одержання неправомірної вигоди для себе чи інших осіб, підпункту 7 пункту 7 статті 170 Податкового кодексу України, відповідно до якої забороняється надавати благодійну допомогу органам державної влади та органам місцевого самоврядування або створеним ними неприбутковим організаціям або за їх дорученням - третім особам, якщо надання такої благодійної допомоги є попередньою або наступною умовою видачі платнику податку будь-якого дозволу, ліцензії, узгодження, надання державної послуги чи прийняття іншого рішення на його користь або прискорення такої видачі, надання, прийняття (спрощення процедури), і дії посадових (службових) осіб органів державної влади та органів місцевого самоврядування з висування таких умов вважаються діями з вимагання коштів або майна у розмірі благодійної чи спонсорської допомоги, а також всупереч вимог ч. З, ч. 4 ст. 116 Земельного кодексу України, згідно якої безоплатна передача земельних ділянок у власність громадян провадиться у разі одержання земельних ділянок із земель державної і комунальної власності в межах норм безоплатної приватизації, визначених цим Кодексом, передача земельних ділянок безоплатно у власність громадян у межах норм, визначених цим Кодексом, провадиться один раз по кожному виду використання, усвідомлюючи протиправність своїх дій, прийняв обіцянку ОСОБА_7 про надання неправомірної вигоди та надав останньому реквізити рахунка № НОМЕР_1 , що належить Пульмівській сільській раді, з метою перерахування на нього коштів в сумі 30 000,00 гривень, за сприяння у наданні земельної ділянки на території вище вказаної сільської ради. Після внесення 28.04.2015 ОСОБА_7 грошових коштів в сумі 30 000 гривень на рахунок Пульмівської сільської ради в якості благодійної допомоги, останній отримав у вказаній сільській раді рішення Пульмівської сільської ради №48/107 від 28.04.2015 «Про надання дозволу на складання проекту землеустрою щодо відведення у власність земельної ділянки ОСОБА_8 », яким ОСОБА_8 надано дозвіл на складання проекту землеустрої щодо відведення у власність земельної ділянки загальною площею 0,09 га для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд, яка знаходиться в межах населеного пункту АДРЕСА_2 , на землях Пульмівської сільської ради, не наданих у власність та користування. Таким чином, ОСОБА_6 , обвинувачується в тому, що використовуючи своє службове становище, що проявилося у використанні своїх повноважень, будучи наділеним повноваженнями щодо ініціювання питання про надання земельних ділянок у власність перед депутатами Пульмівської сільської ради, вимагав та створив умови, за яких ОСОБА_7 був переконаний, що у випадку не надання неправомірної вигоди, не отримує у власність земельної ділянки та змушений був погодитися з його вимогою та внести на рахунок сільської ради кошти в сумі 30 000,00 гривень в якості неправомірної вигоди для третьої особи, з метою отримання у власність земельної ділянки у межах земель Пульмівської сільської ради Шацького району Волинської області. Відповідно до обвинувального акту - своїми умисними діями, які виразились у проханні надати неправомірну вигоду для третьої особи, поєднаної з її вимаганням, прийнятті обіцянки надання неправомірної вигоди за вчинення службовою особою, що займає відповідальне становище, дій з використанням наданої їй влади та службового становища в інтересах третьої особи, ОСОБА_6 вчинив злочин, передбачений ч. 3 ст. 368 КК України. Сторона обвинувачення, підтримуючи державне обвинувачення, стверджує, що винуватість ОСОБА_6 у вчиненні інкримінованого злочину за обставин викладених в обвинувальному акті доводиться показаннями свідків ОСОБА_7 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , протоколами за результатами проведення ОТЗ НД, аудіо-відео записами розмов, протоколами земельної комісії Пульмівської сільської ради та сесії Пульмівської сільської ради, рішеннями сесій. Однак із таким висновком сторони обвинувачення погодитись не можна. Дане обвинувачення визнається судом не доведеним з наступних підстав. Відповідно до ст. 91 КПК України у кримінальному провадженні підлягають доказуванню: 1) подія кримінального правопорушення;2) винуватість обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, форма вини, мотив і мета вчинення кримінального правопорушення;…Відповідно до ч.1 ст.92 КПК України обов`язок доказування обставин, передбачених ст.. 91 КПК покладається на прокурора. Відповідно до ч.2 ст.17 КПК України ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні кримінального правопорушення і має бути виправданим, якщо сторона обвинувачення не доведе винуватість особи поза розумним сумнівом; ч.4 даної норми передбачає, що усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на користь такої особи. Допитаний під час судового розгляду обвинувачений ОСОБА_6 суду показав, що дійсно в зазначений в обвинувальному акті день та час до нього приїжджав свідок ОСОБА_7 .. Перший раз приїхав, приблизно, в листопаді 2014 року, з питанням, як придбати земельну ділянку. Розмова відбувалась на вулиці біля його службового автомобіля. Він йому пояснив, що купівля земельних ділянок здійснюється з аукціону. Тоді ОСОБА_7 сказав, що він готовий заплати 50 тисяч гривень, а значення яким чином вона буде отримана, немає. Він йому запропонував, що якщо він має багато грошей, то може внести благодійний внесок на сільську раду, а земельну ділянку отримати в порядку приватизації безкоштовно, на що останній погодився і вони домовились зустрітись пізніше, так як проект детального планування території ще не був затверджений. Після того ОСОБА_7 приїхав до нього 24.11.2014 року і розмова відбувалась в його робочому кабінеті. ОСОБА_7 висловив бажання, що хоче отримати земельну ділянку біля озера Пулемецьке. На що він йому повідомив, що буде така можливість в селі Залісся лише через тижні три і показав на плані. Проте потрібно зачекати, оскільки виконком не прийняв рішення про назви вулиць. Тоді Пантус розпочав розмову про гроші. На що він йому пояснив, що це добровільна допомога, але сільська рада і дитячий садочок потребують додаткового фінансування, так як коштів бюджету не вистачає і на освітлення, і на ремонт доріг, і на каналізацію. І про надання такої допомоги потрібно написати відповідну заяву. Рахунок на перерахування коштів в якості благодійного внеску він дасть. Також він повідомив ОСОБА_7 , що йому потрібно буде подати заяву про надання земельної ділянки на сесію і сесія розгляне заяву та якщо буде можливість надання такої земельної ділянки за рахунок вільних земель, сесія надасть. Після цього ОСОБА_7 приїжджав неодноразово, цікавився де будуть надаватися земельні ділянки, знайомився з проектом детального планування території, визначався з вибором земельної ділянки, взяв зразок заяви, і при цьому, кожен раз сам ініціював розмову про гроші, наголошуючи на 50 тисячах гривень. Він йому говорив, що ці гроші не мені, а на сільську раду і при цьому жодного разу не обіцяв, що зробить якісь дії в його інтересах, чи сприятиме в наданні йому земельної ділянки, так як мова йшла про сесію, в компетенції якої вирішувати ці питання. Оскільки в той період в селі Залісся вільних ділянок було, приблизно 300, то він припускав, що йому не відмовлять. Рахунок сільської ради на сплату благодійного внеску надала бухгалтер. Однак кошти він перерахував на рахунок дитячого садка. Тому, перерахована ОСОБА_7 добровільно сума 30 тис гривень на рахунок дитячого садочка була використана за цільовим призначенням: 10 тис. грн. на закупівлю продуктів харчування і 20 тис. грн. придбання меблів (столів, стільчиків, шаф). Стверджував що коштів сам не просив, не вимагав, не створював передумов для їх надання та не обіцяв, що саме має зробити особисто щоб позитивно була вирішена заява ОСОБА_8 .. Коли говорив ОСОБА_7 , що земельна ділянка буде надана, то припускав, що є достатня кількість вільних земельних ділянок, для задоволення заяв усіх бажаючих отримати землю, у тому чисті заяви ОСОБА_8 . Після того, коли була подана заява ОСОБА_8 і до часу прийняття рішення сесією про надання дозволу на складання проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки 28.04.2015 року, сесія Пульмівської сільської ради по питаннях надання земельних ділянок в с. Залісся не засідала і рішень не приймала. Проте, що ОСОБА_7 перерахував кошти на дитячий садок йому повідомила бухгалтер після засідання сесії, чи в той день, чи на наступний. Жодного корисливого особистого інтересу не мав і не переслідував.Своєї винуватості у вчиненні інкримінованого злочину не визнав, просив виправдати. Також додав, що відео - та аудіо записи відтворюють реальний хід подій та відображають реальний зміст розмов, що відбувались між ним та ОСОБА_7 . В той же час повідомив, що перша розмова , яка мала місце біля службового автомобіля, коли ОСОБА_7 ініціював, що може перерахувати на сільську раду в якості благодійного внеску 50 тисяч гривень, не зафіксована. Так, допитаний в судовому засіданні свідок обвинувачення ОСОБА_7 суду показав, що звернуся в жовтні 2014 року до ОСОБА_6 , як голови сільської ради з питанням отримання земельної ділянки. Який йому сказав зробити благодійний внесок на рахунок дитячого садочка в розмірі 50 тисяч гривень і після цього він передасть йому документи на право власності на земельну ділянку. ОСОБА_6 покликав секретаря, яка принесла рахунок і, приблизно, через тиждень, він перерахував 30 тис. гривень, так як ОСОБА_12 зменшив суму хабаря. На запитання учасників процесу, свідок відповів: - що він поцікавився в ОСОБА_6 , як можна в селі Пульмо отримати земельну ділянку для будівництва. ОСОБА_6 сказав, що поки не перерахую 50 тисяч гривень, земельну ділянку не отримаю. Проте, йому було відомо, що це витання буде вирішуватись на сесії сільської ради. Після засідання якої, ОСОБА_12 йому обіцяв дати документи на землю.Заяву про надання земельної ділянки писала мама ОСОБА_8 вдома. Мамі про сплату коштів в обмін на земельну ділянку, він не повідомляв. В СБУ звернувся після першої розмови з ОСОБА_12 за консультацією, чи правомірною є вимога останнього, сплатити 50 тисяч гривень за отримання земельної ділянки. Тоді йому запропонували написати заяву про злочин, що він і зробив. Після цього до ОСОБА_6 він їздив, приблизно, разів шість уже із звукозаписуючими технічними засобами фіксації. В ході однієї із розмов, ОСОБА_6 зменшив суму вимоги з 50 тисяч гривень на 30 тисяч. Конкретно коли перераховувати кошти йому ОСОБА_12 не говорив. Після того, як він забрав рахунок, приблизно, через тиждень,в квітні 2015 року він, від свого імені, перерахував 30 тис. грн., а в травні 2015 року забрав рішення в сільській раді. Коли конкретно буде засідати сесія по розгляду заяви ОСОБА_8 , він не знав. Телефонував до ОСОБА_6 і цікавився лише про наявність рішення. Проте, що рішення сесії про надання земельної ділянки було прийнято в день, коли він перерахував кошти, йому відомо не було. ОСОБА_6 йому повідомив, що рішення про надання земельної ділянки буде лише після того, як перерахує кошти. Конкретно дати перерахунку коштів ОСОБА_12 не вказував, сказав, коли перерахуєш, тоді і буде. За те, що він перерахує кошти ОСОБА_12 мав передати йому рішення, яке прийме сесія. Не пам`ятає, яка площа земельної ділянки, що надали, яке рішення отримував, не орієнтується в його правових наслідках ( висловлювався документи на землю). Повідомив, що документи на землю знаходяться у нього вдома. Однак вказані показання свідка ОСОБА_7 не узгоджуються із фактичними даними отриманими в ході проведення оперативно-технічних заходів негласного документування на підставі ухвал слідчих суддів, що зафіксовані в протоколах від 06.04.2015р., 19.05.2015р.27.07.2015р.за результатами проведення ОТЗ НД -24.11.2014р., 08.12.2014р., 22.12.2014р., 21.04.2015р., 19.05.2015р. та відео аудіо записами розмов. Так, в ході розмови ОСОБА_7 з ОСОБА_6 , 24.11.2014 року вбачається, що розмові, яка мала місце 24.11.2014 року, передувала попередня розмова, про яку повідомляв в своїх показаннях ОСОБА_6 (проте вона не була зафіксована технічними засобами). В ході даної розмови ОСОБА_6 пригадав, що з ОСОБА_7 про порядок отримання земельної ділянки спілкувався раніше. Повідомив останнього проте, що землі вистачає і кожному жителю сільської ради буде надано земельну ділянку. Пантус запитував, чи йому нададуть? ОСОБА_12 відповідає: « і тобі дадуть, чому ж не дадуть?!». Тоді ОСОБА_7 ініціює розмову про гроші: «дивіться бо ви мені тоді пояснили, що на рахунок сільської ради щось там переказати..? Тоді ОСОБА_6 : «Да то ти приїдеш напишеш заяву, тоді дам рахунок сільської ради, перерахуєш гроші і напишеш заяву, що ти перерахував певну суму коштів на сільську раду, щоб до мене не було претензій у правоохоронних органів». Бо мені це не потрібно, а сільська рада має потребу в грошах, з чим ОСОБА_7 погоджується: «Так, звичайно». Тоді ОСОБА_7 знову ставить питання: « Сесія буде засідати після перерахунку коштів? Ви даєте якісь гарантії, що мені нададуть земельну ділянку?» ОСОБА_6 : «Якщо Ви сплачуєте на сільську раду кошти…?! Немає питань!» ОСОБА_7 запитує, чи можна буде вибрати із тих земельних ділянок що є вільними кращу, на що ОСОБА_6 , нічого не обіцяючи, говорить, що вони всі хороші /а.пр. 87-89/. В ході розмови 08.12.2014 року ОСОБА_6 показує ОСОБА_7 на місцевості, які земельні ділянки є вільними і де є можливість їх отримати у власність. Свідок ОСОБА_13 знову в ході розмови запитує про гроші: «А сума лишається 50 тисяч гривень?» ОСОБА_6 відповів, що так і дасть рахунок сільської ради. Тоді ОСОБА_7 цікавиться коли буде засідати сесія, на що ОСОБА_14 відповів: «напишеш заяву, дамо рахунок, перерахуєш гроші чи раніше чи пізніше, немає значення, і законно отримуєш земельну ділянку»/а.пр.89-91/. В ході розмови 22.12.2014 року свідок ОСОБА_7 під диктовку ОСОБА_6 пише заяву від імені матері про отримання земельної ділянки. При цьому ОСОБА_6 йому повідомляє, що процедура проста: пишеш заяву, перераховуєш гроші, отримуєш земельну ділянку де хочеш вибирай. Тоді ОСОБА_6 говорить: «ну то перерахуй в сільську раду скільки зможеш, 50 тис. грн.. може забагато, може 30 тисяч? Коли буде сесія, не знаю. Подзвониш, буде рішення, перерахуєш гроші і приїдеш забереш». Тоді ОСОБА_6 продовжує розмову: «я не вимагаю щоб платили, але гроші потрібні, потрібно і каналізацію робити…». Після розмови на побутові теми, ОСОБА_7 знову перепитує, то як ми домовляємось з перерахунком коштів, до сесії чи після? ОСОБА_6 :«рішення про надання земельної ділянки буде, тоді перераховуються кошти»./а.пр. 91-93/. В ході розмови 21.04.2015 року на запитання ОСОБА_7 , коли Вам перерахувати гроші, ОСОБА_6 , заперечує: « Ні, ні не мені, а на дитячий садочок! /при цьому, дату не вказує/. ОСОБА_7 : « а не буде такого, що я перерахую кошти, а мені не дадуть земельну ділянку?» ОСОБА_6 : «Ще такого в Пульмо не було»./Розмова в присутності бухгалтера ОСОБА_9 /. В ході розмови 19.05.2015 року ОСОБА_15 з ОСОБА_12 , ОСОБА_6 повідомляє секретарю ОСОБА_16 , яка присутня, що той чоловік перерахував 30 тис. грн.. на дитячий садочок, рішення на його заяву готове, впиши лише вулицю і роздрукуй рішення. За інкримінованою ч. 3 ст.368 КК України суб`єктом даного злочину може бути службова особа, яка займає відповідальне становище. Так, обвинувачений ОСОБА_6 на підставі рішення Пульмівської сільської ради №1/1 від 18.11.2010 року обраний на посаду Пульмівського сільського голови, який відповідно до примітки 2 даної норми (службовими особами, які займають відповідальне становище, у ст.. 368 КК Кодексу є особи, зазначені у пункті 1 примітки до статті 364 цього Кодексу, посади яких згідно із ст..6 Закону України «Про державну службу» віднесені до посад державної служби….а також керівники і заступники керівників органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їх структурних підрозділів та одиниць) є службовою особою, яка займає відповідальне становище, а відповідно може бути суб`єктом даного злочину. Обов`язковою ознакою інкримінованого злочину є його предмет неправомірна вигода. Під неправомірною вигодою, слід, розуміти грошові кошти або інше майно, переваги, пільги, послуги, нематеріальні активи, які пропонують, обіцяють, надають або одержують без законних на те підстав. Об`єктивна сторона даного злочину характеризується декількома обов`язковими ознаками, які пов`язані між собою, а саме: - прийняття пропозиції, обіцянки, або одержання службовою особою неправомірної вигоди, а так само прохання надати таку вигоду для себе чи третьої особи;-) за вчинення чи не вчинення такою службовою особою в інтересах того, хто пропонує, обіцяє чи надає неправомірну вигоду, чи в інтересах третьої особи будь якої дії з використанням наданої їй влади чи службового становища. Цей злочин вважається закінченим з моменту коли той, хто пропонує неправомірну вигоду та той, кому її пропонують, доходять певної домовленості про умови та способи реалізації їх «спільного плану». Особливістю даного злочину є те, що неправомірна вигода пропонується, обіцяється за вчинення чи не вчинення в інтересах того, хто пропонує або обіцяє, чи в інтересах третьої особи будь-якої дії з використанням наданої їй влади чи службового становища. Проте, з показань ОСОБА_7 , які він давав в судовому засіданні, та з фактичних даних, отриманих в ході проведення ОТЗ НД не доводиться та обставина злочину об`єктивна сторона, що ОСОБА_6 , приймаючи пропозицію ОСОБА_7 перерахувати, як благодійний внесок на рахунок сільської ради 30 тисяч гривень, зобов`язувався вчинити чи вчинив в інтересах останнього чи в інтересах третьої особи будь-які дії з використанням наданої йому влади чи службового становища. Також не знайшла підтвердження та обставина, що ОСОБА_6 домовлявся з ОСОБА_7 про те, що ці кошти ним будуть перераховані за земельну ділянку чи за його сприяння в її отриманні. ОСОБА_6 говорив, що немає значення коли вони будуть перераховані чи до сесії чи після сесії. І не створював перешкод, чи умов, за яких, ОСОБА_7 міг вважати, що в разі не перерахування коштів йому земельну ділянку не нададуть. Навпаки, ОСОБА_6 в ході розмови ОСОБА_7 повідомляв, що вільних земельних ділянок є достатньо, та що сесією будуть усім громадянам сільської ради надані земельні ділянки, в тому числі і йому. ОСОБА_7 достеменно було відомо, / з його показань в судовому засіданні і під час дослідження аудіо запису/, що рішення про надання земельних ділянок приймаються сесією. Так, відповідно до ст.42 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» сільський, селищний, міський голова здійснює свої повноваження на постійній основі, організовує в межах, визначених Законом, роботу відповідної ради та її виконавчого комітету; підписує рішення ради та її виконавчого комітету;скликає сесії ради, вносить пропозиції та формує порядок денний сесії ради і головує на пленарних засіданнях ради, забезпечує виконання рішень відповідної ради і її виконавчого комітету, представляє територіальну громаду, раду і її виконавчий комітет у відносинах з державними органами…, громадянами, веде особистий прийом громадян, забезпечує на відповідній території додержання законодавства щодо розгляду звернень громадян. З протоколу засідання 48 сесії Пульмівської сільської ради шостого скликання вбачається /ар. пр. 150 Т.1/, що ОСОБА_6 головував на сесії 28.04.2015 року. Під час розгляду заяв і клопотань, спеціаліст ОСОБА_17 , землевпорядник сільської ради доповіла, що на розгляд сесії надійшли заяви громадян про надання земельних ділянок /при цьому оголошуючи кожну заяву/, в тому числі заява ОСОБА_8 про надання земельної ділянки під будівництво в с. Залісся. З цього питання виступила секретар, яка повідомила, що є заявники, які мають переважне право на отримання земельних ділянок учасники АТО. Після цього голова земельної комісії ОСОБА_11 повідомив, що усі заяви були розглянуті комісією і комісія рекомендувала задовольнити їх /тобто не було підстав для відмови з показань ОСОБА_11 в судовому засіданні/ в тому числі заяви ОСОБА_8 . Після чого, ОСОБА_6 запропонував надати земельні ділянки тим особам, яким рекомендує комісія, в тому числі і ОСОБА_8 . Депутати голосували по кожній заяві і по результатах голосування за заявою ОСОБА_8 , було прийнято більшістю голосів присутніх на сесії депутатів рішення №48/107 про надання дозволу на складання проекту землеустрою щодо відведення у власність земельної ділянки ОСОБА_8 (а.пр. 315). Допитаний в судовому засіданні свідок ОСОБА_11 суду показав, що ОСОБА_6 участі в засіданні земельної комісії і у прийнятті рішень не бере. ОСОБА_6 може бути присутній на земельній комісії сільської ради і вносити пропозицію розглянути заяви, проте, участі в прийнятті рішення по наслідках засідання комісії не бере. Земельна комісія за наявності законних підстав для надання земельної ділянки вносить пропозицію розглянути заяву на сесії ради. Заява ОСОБА_8 була предметом розгляду на земельній комісії. І так, як особа заявник своє право на приватизацію не використала і земельна ділянка, яку вона просила надати була в проекті і була вільною, тому комісія прийняла рішення внести заяву на розгляд сесії. Про надходження благодійної допомоги від ОСОБА_7 , ОСОБА_6 депутатів не повідомляв і не просив про прийняття позитивного рішення. Допитана в судовому засіданні свідок ОСОБА_10 , секретар сільської ради, суду показала, що вела протокол 48 сесії та повідомила, що заява ОСОБА_8 розглядалася на сесії, ОСОБА_6 про її позитивне вирішення не просив, рішення приймалося більшістю голосів депутатів. Крім того повідомила, що заяви громадяни пишуть самостійно за зразком і подають в сільську раду, а про наявність конкретних земельних ділянок, ми надаємо інформацію і громадяни вибирають самі. Проте, що ОСОБА_7 перерахував 30 тисяч гривень на дитячий садочок їй відомо, здається, зі слів ОСОБА_6 . Отже на сесії сільської ради ОСОБА_6 діяв в межах наданих йому Законом повноважень. Отже, сам факт ініціювання питання про розгляд заяв на сесії про надання земельних ділянок, не свідчить, що він впливав на волевиявлення депутатів при голосуванні щоб домогтися позитивного її вирішення. Що стосується того факту, що ОСОБА_6 показував ОСОБА_7 на місцевості та на земельно-технічній документації вільні земельні ділянки, ОСОБА_6 пояснив, що таку інформацію він надає, відповідно до повноважень, передбачених п.п 1, 14 ст.42 Закону України « Про місцеве самоврядування в Україні», громадянам, які звертаються до нього в порядку, передбаченому ст. 118 ЗК України, що підтвердила в судовому засіданні свідок ОСОБА_10 , а також, не доведено стороною обвинувачення, що він ці дії вчиняв в інтересах ОСОБА_7 чи третьої особи ОСОБА_8 . Дані відомості об`єктивно узгоджуються з іншими доказами. Так, в судовому засіданні на підставі акту ревізії № 080-23/05 від 03.08.2015 року (а.пр. 113-128) встановлено, що кошти в сумі 30 тисяч гривень надійшли як благодійний внесок від гр.. ОСОБА_7 на рахунок дошкільного навчального закладу. З реєстру надходжень благодійної допомоги (а.пр. 130) додаток №5 до даного акту ревізії вбачається, що дані кошти на рахунок сільської ради надійшли 29.04.2015 року. В квитанції № 85 від 28.04.2015 року про перерахування 30 тисяч гривень благодійного внеску для дошкільного навчального закладу вказана дата здійснення операції 28.04.2015 року о 14год.35 хв.17 сек., а дата валютування 29.04.2015 року, що свідчить проте, що ці кошти на рахунок дитячого закладу надійшли не 28.04.2015 року - в день проведення сесії, а на наступний день, після того коли рішення на користь ОСОБА_8 уже було прийнято. Не встановлено судом і тієї обставини, що ОСОБА_6 створював передумови для отримання цих коштів. Оскільки встановлено, що заява від ОСОБА_8 в сільську раду була подана 19.01.2015 року і рішення по ній було прийнято на найближчі сесії, на якій вирішувались земельні питання, а саме 28.04.2015 року, не дивлячись на те, що кошти в сумі 30 тис. грн.., які обіцяв перерахувати ОСОБА_7 на рахунок дитячого закладу в день прийняття рішення ще не надійшли. Об`єктивна сторона полягає у діях по-перше, безпосереднє одержання неправомірної винагороди, що виражається шляхом вчинення певних дій, по-друге, активне прийняття пропозиції чи обіцянки надати неправомірну вигоду, тобто висловлення згоди на пропозицію вчинити чи не вчинити певні дії в інтересах того, хто пропонує або обіцяє неправомірну вигоду, чи в інтересах третьої особи будь-якої дії з використанням наданої їй влади чи службового становища, так і бездіяльності пасивне прийняття пропозиції чи обіцянки надати неправомірну вигоду, так звана «мовчазна згода». Відповідальність за прийняття пропозиції, обіцянки або одержання неправомірної вигоди службовою особою настає тільки за умови, якщо службова особа одержала за виконання або не виконання в інтересах того, хто пропонує, обіцяє або надає неправомірну вигоду, або третьої особи будь-якої дії з використанням наданої їй влади чи службового становища. Отже, не встановлено доказів на підтвердження тієї обставини, що ОСОБА_6 домовлявся з ОСОБА_7 про те, що останній перерахує на дитячий навчальний заклад 30 тисяч гривень, а ОСОБА_6 за це йому допоможе чи сприятиме в отриманні земельної ділянки. Таким чином, в обвинувальному акті не вказано і відповідно не доведено стороною обвинувачення доказами, які дії вчинив ОСОБА_6 з використанням наданої йому влади чи службового становища в інтересах ОСОБА_7 чи третьої особи ОСОБА_8 за те, що останній перерахує на Дошкільний навчальний заклад 30 тисяч гривень, які б утворювали об`єктивну сторону інкримінованого злочину. Не доводиться і суб`єктивна сторана інкримінованого злочину, яка характеризується тільки прямим умислом та наявністю корисливого мотиву та полягає в прийнятті пропозиції, обіцянки або одержання службовою особою неправомірної вигоди, а так само прохання надати таку вигоду для себе чи третьої особи. В даному випадку не довела сторона обвинувачення тієї обставини, що кошти в сумі 30 тисяч гривень, які надійшли на рахунок Дошкільного навчального закладу, чи мали надійти, ОСОБА_6 мав з них вигоду чи особисту матеріальну зацікавленість. Поряд з цим, в судовому засіданні було встановлено, що кошти в сумі 30 тисяч гривень надійшли на рахунок Дошкільного навчального закладу Пульмівської сільської ради, як благодійний внесок, а не як кошти за які ОСОБА_6 мав вчинити якісь дії, які б сприяли в отриманні ОСОБА_8 земельної ділянки. Також дані кошти були використані на придбання продуктів харчування та меблів для дитячого закладу, що підтверджується довідкою Пульмівської сільської ради про використання коштів, та накладними на придбання продуктів харчування та меблів для дитячого навчального закладу, що підтвердила в судовому засіданні свідок бухгалтер ОСОБА_9 /а.пр. 160, Т.2/. Відповідно до ч. 3 ст. 62 Конституції України - обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Згідно з ч.3 ст.373 КПК України обвинувальний вирок не може грунтуватися на припущеннях і ухвалюється лише за умови доведення у ході судового розгляду винуватості особи у вчиненні кримінального правопорушення. Відповідно до п. 21 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 5 від 29.06.1990 р. «Про виконання судами України законодавства і постанов Пленуму Верховного Суду України з питань судового розгляду кримінальних справ і постановлення вироку» всі сумніви, стосовно обвинувачення, які неможливо усунути, повинні тлумачитися на користь підсудного. Якщо зібрані у справі докази не підтверджують обвинувачення і всі можливості збору додаткових доказів вичерпані, суд зобов`язаний постановити виправдувальний вирок. За результатами повного, всебічного, та об`єктивного судового розгляду, в ході якого досліджувалися докази як сторони обвинувачення так і сторони захисту, суд дійшов висновку, що жоден із доказів винуватості ОСОБА_6 , наданих стороною обвинувачення, в ході судового розгляду або не знайшов свого підтвердження, або не може бути визнаним доказом винуватості через викликані сумніви, які відповідно до ст. 62 Конституції України належить тлумачити на його користь. Враховуючи вищенаведене, суд приходить до висновку, що є всі підстави для ухвалення судом виправдувального вироку з підстав відсутності в діянні особи обвинуваченого складу інкримінованого злочину. Строк дії запобіжного заходу обраного ОСОБА_6 у виді особистого зобов`язання згідно з ухвалою суду від 17 вересня 2015 року закінчився. Клопотання прокурора про його продовження не вносилось. Відповідно до ст. 100 КПК України речові докази: протокол сесії Пульмівської сільської ради від 28.04.2015 року, протокол земельної комісії від 28.04.2015 року, рішення Пульмівської сільської ради про надання дозволу на виготовлення проектної документації ОСОБА_8 , завірену копію рішення про надання у власність земельної ділянки в с. Залісся ОСОБА_8 та копію квитанції про перерахування ОСОБА_7 грошових коштів в сумі 30 тисяч гривень слід залишити в матеріалах кримінального провадження Керуючись ст.ст. 368,370,371, 373, 374, суд
УХВАЛИВ:
ОСОБА_6 визнати невинуватим у пред`явленому обвинуваченні за ч.3 ст. 368 КК України та виправдати за відсутністю в його діях складу вказаного злочину на підставі п.3 ч.1 ст. 373 КПК України Речові докази: протокол сесії Пульмівської сільської ради від 28.04.2015 року, протокол земельної комісії від 28.04.2015 року, рішення Пульмівської сільської ради про надання дозволу на виготовлення проектної документації ОСОБА_8 , завірену копію рішення про надання у власність земельної ділянки в с. Залісся ОСОБА_8 та копію квитанції про перерахування ОСОБА_7 грошових коштів в сумі 30 тисяч гривень - залишити в матеріалах провадження. Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо її не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції. Апеляційна скарга на вирок може бути подана до апеляційного суду Волинської області через Шацький районний суд Волинської області протягом 30 днів з дня його проголошення. Копію вироку вручити негайно після його проголошення обвинуваченому (виправданому) та прокурору.
Суддя /підпис/ ОСОБА_1 Згідно з оригіналом Суддя Шацького районного суду Волинської області ОСОБА_1