Справа № 297/2841/15-к
У Х В А Л А
І м е н е м У к р а ї н и

30.03.2016 м. Ужгород
Апеляційний суд Закарпатської області в складі:
головуючого ОСОБА_1 ,
суддів - ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
з участю секретаря - ОСОБА_4 ,
прокурора ОСОБА_5 ,
ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки с. Зеленодольска Апостоловського району Дніпропетровської області, проживаючої за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимої,
підозрюваної у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 357, ч. 2 ст. 382 КК України прокурору для усунення недоліків.
Не погоджуючись з рішенням суду, прокурор в апеляції вказує, що після попереднього повернення обвинувального акту прокурор відділу процесуального керівництва при провадженні досудового розслідування органами внутрішніх справ та підтримання державного обвинувачення прокуратури Закарпатської області ОСОБА_9 склав обвинувальний акт самостійно і підписав його. Вимоги щодо зазначення місця проживання і роботи захисника вважає такими, що не відповідають вимогам ч. 2 ст. 291 КПК України. Просить ухвалу суду скасувати і призначити новий розгляд у суді першої інстанції зі стадії підготовчого судового засідання.
Заслухавши доповідь судді про зміст оскарженого судового рішення та вимоги апеляційної скарги, доводи та виступ прокурора в судових дебатах на підтримання апеляційних вимог, перевіривши матеріали кримінального провадження і доводи апеляції, колегія суддів вважає, що апеляція прокурора не підлягає задоволенню з таких підстав.
Відповідно до вимог п. 5 ч. 1 ст. 3 КПК України досудове розслідування починається з моменту внесення відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань і закінчується закриттям кримінального провадження або направленням до суду обвинувального акту.
Обвинувальний акт згідно зі ст. 291 КПК України - це процесуальний документ про закінчення досудового розслідування. Він складається слідчим, після чого затверджується прокурором або самостійно складається прокурором, якщо він не погоджується з обвинувальним актом, що був складений слідчим.
В матеріалах кримінального провадження міститься лише один обвинувальний акт складений і затверджений прокурором ОСОБА_10 .. При цьому згідно з цим документом слідчим у даному кримінальному провадженні вказаний ОСОБА_8 , а процесуальним керівником - ОСОБА_9 .. Утім, ОСОБА_9 призначений постановою першого заступника прокурора області ОСОБА_11 лише 15 жовтня 2015 року, у той час, як строк досудового розслідування сплив за два роки наперед - 4 жовтня 2013 року. ( а. с. 14 - 15 ).
Отже, наведене свідчить, що обвинувачення ОСОБА_7 висунуто у поза процесуальний спосіб, поза межами досудового розслідування та не уповноваженою особою. Доводи апелянта про те, що прокурор ОСОБА_9 міг самостійно скласти і затвердити даний обвинувальний акт суперечать вимогам ст. ст. 7, 8, 9, 36, 37, 113, 116, 219, 283, 290, 291, 294, 295 КПК України КПК України і тому у відповідності до вимог ст. 8 КПК України щодо верховенства права не можуть бути задоволені.
Ухвала суду першої інстанції про повернення обвинувального акта прокурору відповідає вимогам ст. ст. 314, 372 КПК України, є законною та обґрунтованою.
Передбачених кримінальним процесуальним законом підстав для скасування судового рішення не встановлено.
Керуючись ст. ст. 404, 407, 418, 419 КПК України, Апеляційний суд Закарпатської області
П О С Т А Н О В И В:
Ухвала набирає законної сили з моменту її оголошення і оскарженню касаційним порядком не підлягає.

Судді: