Провадження № 1-кс/761/9551/2016
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 квітня 2016 року Шевченківський районний суд м. Києва у складі:

слідчого судді: ОСОБА_1 ,

при секретарі: ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду в м. Києві клопотання ОСОБА_3 в інтересах ТОВ «Фокстон» (), ТОВ «Домінант ЮА» (), ТОВ «Сайлес ПРО» (), ТОВ «Орніон» (), ТОВ «Експрес ойл» (), ТОВ «Мега ойл» (), ТОВ «Кимин» (), ТОВ «Севен форс» (), ТОВ «Укрмаркетсолюшин» (); № НОМЕР_1 , який належить ТОВ «Укр білдінг груп» () про скасування арешту на майно,-

ВСТАНОВИВ:
До Шевченківського районного суду м. Києва надійшло клопотання ОСОБА_3 в інтересах ТОВ «Фокстон» (), ТОВ «Домінант ЮА» (), ТОВ «Сайлес ПРО» (), ТОВ «Орніон» (), ТОВ «Експрес ойл» (), ТОВ «Мега ойл» (), ТОВ «Кимин» (), ТОВ «Севен форс» (), ТОВ «Укрмаркетсолюшин» (); № НОМЕР_1 , який належить ТОВ «Укр білдінг груп» () в порядку ст. 174 КПК України про скасування арешту на майно, який було накладено по кримінальному провадженню № 0000630 від 08.12.2015 року. Ініціатор клопотання просить скасувати арешт майна накладений ухвалою Шевченківського районного суду м. Києва від 22.03.2016 року, а саме грошових коштів, які знаходяться на розрахункових рахунках, відкритих у ПАТ "ДІАМАНТБАНК", МФО 320854, а саме: № НОМЕР_2 , який належить ТОВ «Фокстон» (); № НОМЕР_3 , який належить ТОВ «Домінант ЮА» (); № НОМЕР_4 , який належить ТОВ «Сайлес ПРО» (); № НОМЕР_5 , який належить ТОВ «Орніон» (); № НОМЕР_6 , який належить ТОВ «Експрес ойл» (); № НОМЕР_7 , який належить ТОВ «Мега ойл» ();№ НОМЕР_8 , який належить ТОВ «Кимин» ();№ НОМЕР_9 , який належить ТОВ «Севен форс» ();№ НОМЕР_10 , який належить ТОВ «Укрмаркетсолюшин» (); № НОМЕР_1 , який належить ТОВ «Укр білдінг груп» ().

В обґрунтування поданого клопотання зазначено, що арешт на майно накладено не обґрунтовано та в подальшому у застосуванні цього заходу кримінального провадження - у вигляді арешту рахунків юридичних осіб - відпала потреба. Стосовно вказаних підприємств кримінальне провадження № 0000630 від 08.12.2015 року не здійснюється, окрім того, факт пред`явлення підозри в порядку ст. 278 КПК України, відносно посадових осіб та засновників, вищевказаних підприємств, відсутній. Арешт, накладений на грошові кошти, що обліковуються на вказаних вище розрахункових рахунках, які відкриті у ПАТ "ДІАМАНТБАНК" внаслідок постановлення ухвали від 22.03.2016 р., як захід кримінального провадження - призводить до зупинення правомірної підприємницької діяльності, а саме сплати обов`язкових платежів, податків та зборів до бюджету, виплати заробітної плати тощо.

В судовому засіданні представник заявників ОСОБА_3 доводи клопотання підтримав в повному обсязі, просив його задовольнити. Додатково зазначив, що доказами, які обґрунтовують клопотання з виписки з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців щодо Товариств, копії протоколів учасників, податкові декларації, документи, які свідчать про прийняття податкової звітності.

Слідчий ОСОБА_4 просив розглянути клопотання за його відсутністю у зв`язку із проведенням ним та іншими слідчими слідчої групи невідкладних слідчих дій.

Заслухавши пояснення заявника провадження, дослідивши наявні матеріали справи та надані докази, проходжу до висновку про задоволення клопотання виходячи із наступного.

Як свідчать матеріали клопотання 22.03.2016 р. в межах проведення досудового розслідування по кримінальному провадженню № 0000630, що перебуває в провадженні СУ ГСУ ДФС України внесене до ЄРДР 08.12.2015 р. за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 28, ч. 2 ст. 205, ч. 3 ст. 209, ч. 3 ст. 212 КК України, накладено арешт на грошові кошти зазначені ініціатором клопотання.

Відповідно до ч. 1 ст. 174 КПК України підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження - судом.
Відповідно до ч. 2 ст. 174 КПК України арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.
Відповідно до ч. 1 ст. 131 КПК України заходи забезпечення кримінального провадження застосовуються з метою досягнення дієвості цього провадження.
Арешт майна є заходом забезпечення кримінального провадження, що передбачено ч. 2 ст. 131 КПК України.
Відповідно до ч. 3 ст. 132 КПК України застосування заходів забезпечення кримінального провадження не допускається, якщо слідчий, прокурор не доведе, що: 1) існує обґрунтована підозра щодо вчинення кримінального правопорушення такого ступеня тяжкості, що може бути підставою для застосування заходів забезпечення кримінального провадження; 2) потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи особи, про який ідеться в клопотанні слідчого, прокурора; 3) може бути виконане завдання, для виконання якого слідчий, прокурор звертається із клопотанням.
Арешт на майно накладається, якщо є достатні підстави вважати, що вони відшукані, виготовлені, пристосовані чи використані як засоби чи знаряддя вчинення кримінального правопорушення та/або зберегли на собі його сліди, або призначалися для схиляння особи до вчинення кримінального правопорушення, фінансування та/або матеріального забезпечення кримінального правопорушення або винагороди за його вчинення, або є предметом кримінального правопорушення, у тому числі пов`язаного з їх незаконним обігом. Предметом арешту може бути майно, яке перебуває у власності юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження.
За змістом положень ст.. 3 КПК України , при застосуванні будь-якого заходу забезпечення кримінального провадження має бути забезпечено дотримання прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, умов, за яких жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному обмеженню.
Статтею 22 КПК України передбачено, що кримінальне провадження здійснюється на основі змагальності, що передбачає самостійне обстоювання стороною обвинувачення і стороною захисту їхніх правових позицій, прав, свобод і законних інтересів засобами, передбаченими цим кодексом. Сторони кримінального провадження мають рівні права на збирання та подання до суду речей, документів, інших доказів, клопотань, скарг, а також на реалізацію інших процесуальних прав, передбачених цим Кодексом.
В свою чергу відповідно положень статті 1-ї Першого протоколу до Європейської конвенції про захист прав та основоположних свобод людини, кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном, ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права.
Частиною 1 ст. 170 КПК України встановлено, що арештом майна є тимчасове позбавлення підозрюваного, обвинуваченого або осіб, які в силу закону несуть цивільну відповідальність за шкоду, завдану діяннями підозрюваного, обвинуваченого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння, можливості відчужувати певне його майно за ухвалою слідчого судді або суду до скасування арешту майна у встановленому цим Кодексом порядку.
Як вбачається з досліджених матеріалів клопотання, вказані підприємства зареєстровані у встановленому порядку, здійснюють підприємницьку діяльність, сплачують податки, збори та інші обов`язкові платежі до державного бюджету України, а також мають працівників, яким сплачується заробітна плата. Накладений арешт на грошові кошти зазначених підприємств, як свідчать матеріли клопотання, призводять до зупинення правомірної підприємницької діяльності та суттєво позначається на інтересах інших осіб.

Слідчим не надано доказів, як б свідчили, що станом на день розгляду клопотання зберігається необхідність перебування грошових коштів Товариств під арештом в межах даного кримінального провадження.

З огляду на викладене вбачається, що в застосуванні такого заходу забезпечення кримінального провадження, як арешт майна, відпала потреба, а тому клопотання про скасування арешту є обґрунтованим та підлягає задоволенню.
На підставі вищевикладеного, керуючись вимогами ст.ст. 170-174, 309, 369-372, 376 КПК України, слідчий суддя,-

УХВАЛИВ:
Клопотання задовольнити.

Скасувати арешт майна, а саме грошових коштів, які знаходяться на розрахункових рахунках, відкритих ПАТ "ДІАМАНТБАНК" (МФО 320854):

-№ НОМЕР_2 , який належить ТОВ «Фокстон» ();

-№ НОМЕР_3 , який належить ТОВ «Домінант ЮА» ();

-№ НОМЕР_4 , який належить ТОВ «Сайлес ПРО» ();

-№ НОМЕР_5 , який належить ТОВ «Орніон» ();

-№ НОМЕР_6 , який належить ТОВ «Експрес ойл» ();

-№ НОМЕР_7 , який належить ТОВ «Мега ойл» ();

-№ НОМЕР_8 , який належить ТОВ «Кимин» ();

-№ НОМЕР_9 , який належить ТОВ «Севен форс» ();

-№ НОМЕР_10 , який належить ТОВ «Укрмаркетсолюшин» ();

-№ НОМЕР_1 , який належить ТОВ «Укр білдінг груп» ()

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя