Дата документу Справа № 311/1342/13-к
Апеляційний суд Запорізької області
Провадження № 11-кп/778/599/16Головуючий у 1-й інстанції ОСОБА_1
Категорія ч.1 ст.121 КК УкраїниСуддя-доповідач в 2-й інстанції ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
05 квітня 2016 року м.Запоріжжя
Колегія суддів судової палати у кримінальних справах апеляційного суду Запорізької області у складі

головуючого ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4

за участі секретаря ОСОБА_5

прокурора ОСОБА_6

захисника ОСОБА_7

засудженого ОСОБА_8

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу захисника ОСОБА_9 на ухвалу Василівського районного суду Запорізької області від 12 лютого 2016 року про відмову в задоволенні заяви про перегляд за нововиявленими обставинами вироку Василівського районного суду Запорізької області від 19 червня 2013 року, щодо засудженого

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця Республіки Грузія, проживає в квартирі АДРЕСА_1 ,

ВСТАНОВИЛА:
Вказаною ухвалою суду захиснику засудженого ОСОБА_8 відмовлено в задоволенні його заяви про перегляд за нововиявленими обставинами вироку Василівського районного суду Запорізької області від 19 червня 2013 року, яким його визнано винним в скоєнні злочину, передбаченого ч.1 ст.121 КК.

Не погоджуючись із вказаною ухвалою районного суду, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм процесуального права, захисник ОСОБА_9 , діючи в інтересах ОСОБА_8 , просив її скасувати та постановити нову ухвалу, якою зазначений вирок змінити, визнавши ОСОБА_8 винним за ст.124 КК і призначити йому покарання саме за даною статтею КК України.

Заслухавши доповідь судді, пояснення засудженого і його захисника, які підтримали доводи апеляції та її вимоги; прокурора, яка заперечила проти задоволення апеляційної скарги; перевіривши матеріали справи та обговоривши наведені у скарзі доводи, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.407 КПК за наслідками апеляційного розгляду за скаргою на ухвалу суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право залишити ухвалу суду без змін.

Вимагаючи скасувати ухвалу суду першої інстанції, захисник навів ті ж самі доводи, що зазначено в заяві про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами. А саме те, що існують нововиявлені обставини, які об`єктивно існували на момент вирішення кримінальної справи та не були відомі і не могли бути відомі на той час суду та хоча б одній особі, яка брала участь у справі. Так, на переконання захисту під час розгляду кримінального провадження відносно ОСОБА_10 , потерпілий ОСОБА_11 та свідок ОСОБА_12 стверджували суду про той факт, що ОСОБА_11 під час сварки з ОСОБА_8 не наносив останньому ударів та не душив його. На даний час ОСОБА_8 стало відомо про той факт, що під час конфлікту з ОСОБА_11 колото-різані поранення він наносив не своїм ножем, а ножем ОСОБА_11 , який під час бійки впав на землю. Крім того, ОСОБА_8 стало відомо що ОСОБА_11 умовив свого троюрідного брата ОСОБА_12 дати неправдиві показання, тим самим, приховати той факт, що під час сварки з ОСОБА_8 у ОСОБА_11 був власний ніж, яким він мав намір скористатись, але не зміг так як ніж впав на землю. Також він умовив свого троюрідного брата приховати той факт, що ОСОБА_8 намагався вирішити конфлікт мирним шляхом, але ОСОБА_11 не зважав на прохання ОСОБА_8 і продовжував наносити йому удари кулаком по обличчю та знаходячись зверху на ОСОБА_8 обхвативши руками його шию намагався його душити. Після конфлікту, ніж, яким були нанесені колото-різані поранення, ОСОБА_13 підібрав з землі та викинув, аби скрити той факт, що ніж належав ОСОБА_11 . Таким чином, ОСОБА_11 та ОСОБА_13 давали неправдиві показання. ОСОБА_8 , в ході раптово виниклого конфлікту з ОСОБА_11 , з метою захисту свого життя та здоров`я від незаконних посягань ОСОБА_11 , який, сидячи на ньому зверху, наносив удари кулаком в обличчя та руками душив його, наніс останньому колото-різані удари, чим спричинив тяжкі тілесні ушкодження під час перевищення меж необхідної оборони. Дані дії кваліфікуються як умисне заподіяння тяжких тілесних ушкоджень у разі перевищення меж необхідної оборони.

Під час розгляду заяви в суді першої інстанції свідок ОСОБА_12 і потерпілий ОСОБА_11 підтвердили вказані обставини, що на переконання захисника підтвердило обґрунтованість його вимог.

Проте з такими доводами апеляційної скарги не можна погодитись з огляду на таке.

Відмовляючи в задоволенні заяви про скасування вироку за нововиявленими обставинами, суд першої інстанції вірно виходив з того, що нововиявлені обставини це встановлені розслідуванням або вироком суду, що набрав законної сили, і викладені у заяві учасників судового провадження юридичні факти, які знаходяться в органічному зв`язку з елементами предмета доказування у кримінальній справі і спростовують їх через попередню невідомість та істотність висновків, що містяться у вироку, ухвалі, як такі, що не відповідають об`єктивній дійсності.

Нововиявленими слід вважати обставини (як фактичного, так і правового характеру), які:

1) об`єктивно існували на момент вирішення кримінальної справи;

2) не були відомі і не могли бути відомі на той час суду та хоча б одній особі, яка брала участь у справі.

Наявність обох цих умов для визнання обставини нововиявленою є обов`язковою.

Таким чином, передбачена ст.459 КПК обставина, на яку посилається захист «завідомо неправдиві показання свідка», повинна бути встановлена вироком суду, що набрав законної сили, а при неможливості ухвалення вироку підтверджена матеріалами розслідування.

Проте, ні вироку щодо свідка ОСОБА_12 і потерпілого ОСОБА_11 у вчиненні ними злочину, передбаченого ст.384 КК «Завідомо неправдиве показання», ні досудового розслідування з цього приводу не існує.

В зв`язку з чим, заява захисника про те, що надані суду під час судового розгляду показання вказаних осіб є неправдивими, а відтоді вирок, в основу якого покладено ці показання, підлягає скасуванню, є передчасною і необґрунтованою. Надані під час судового засідання показання вказаних осіб, відмінні від тих, що були надано ними під час судового розгляду до ухвалення вироку у справі на висновки суду не впливають. Оскільки перш за все предметом розгляду заяви про скасування вироку суду за нововиявленими обставинами є вирішення питання чи є у справі нововиявлені обставини, які відповідають вимогам, передбаченим ст.459 КПК.

Суд першої інстанції більш ніж докладно обґрунтував в оскаржуваній ухвалі свій висновок про відсутність таких нововиявлених обставин, а тому судова колегія повністю погоджується з таким судовим рішенням.

Крім того, судова колегія звертає свою увагу на те, що 16 вересня 2013 року під час апеляційного перегляду вказаного вироку суду питання правдивості показань Гостіщевих і правильності кваліфікації дій ОСОБА_8 було предметом дослідження в суді апеляційної інстанції. При цьому, як суд першої інстанції, так і апеляційний суд, дійшовши висновку про необхідність кваліфікації дій ОСОБА_8 саме за ст.121 КПК виходили не тільки з показань Гостіщевих, а й з показань ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , ОСОБА_16 , ОСОБА_17 , ОСОБА_18 , які повідомляли суду про обставини нанесення ОСОБА_8 ножових поранень ОСОБА_11 під час бійки з останнім. Проте вказані свідки під час перегляду вироку суду за нововиявленими обставинами не допитувались, які і не досліджувались інші докази у справі. Відтоді суд, виходячи із принципу безпосередності дослідження доказів, не вправі дати їм іншу, ніж попередні суди оцінку.

Слід також зазначити, що й сам обвинувачений в присутності свого захисника в суді першої інстанції повністю визнав свою вину за ч.1 ст.121 КК, а подальшу зміну своєї позиції в суді апеляційної інстанції обґрунтував лише тим, що йому було призначено занадто суворе покарання.

Апеляційний суд повністю погоджується з неприйняттям до уваги зміни прокурором обвинувачення у суді під час розгляду вказаної заяви. Адже прокурор грубо порушив при цьому вимоги кримінального процесуального закону, який регламентує порядок зміни обвинувачення в суді, зокрема ст.338 КПК, якою керувався прокурор.

Так, за нововиявленими обставинами згідно ч.1 ст.459 КПК переглядаються лише судові рішення, що набрали законної сили. Відтоді набуттям законної сили обвинувального вироку особа визнається винною у вчиненні певного обвинувачення, а сама особа набуває статусу засудженого.

Відтоді зміна обвинувачення у спосіб, передбачений ст.338 КПК може мати місце лише щодо особи, яка має статус «обвинуваченого» і лише до ухвалення судом вироку у справі. Проте ОСОБА_8 на момент зміни обвинувачення продовжував мати статус «засудженого», а вирок продовжував мати статус, як такий, що набув законної сили.

Таким чином, прокурор, змінюючи в грудні 2015 року обвинувачення щодо засудженого, який відбуває покарання за нескасованим вироком, що набув законної сили ще у вересні 2013 року, тим самим, грубо порушив вимоги процесуального закону.

Судова колегія також звертає свою увагу на вимоги апеляційної скарги, які жодним чином не узгоджуються з передбаченими ст.407 КПК повноваженнями апеляційного суду при перегляді ухвал, постановлених судом першої інстанції. Адже апеляційний суд за жодних обставин не вправі скасувати ухвалу районного суду і змінити вирок районного суду, як цього вимагав захисник.

За таких обставин, судова колегія не вбачає підстав для задоволення апеляційної скарги. Істотних порушень вимог кримінального процесуального закону, які були б підставою для зміни чи скасування судового рішення у справі, не встановлено.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 407, 418, 419 КПК України, колегія суддів,

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_9 , який діє в інтересах засудженого ОСОБА_8 , залишити без задоволення.

Ухвалу Василівського районного суду Запорізької області від 12 лютого 2016 року про відмову в задоволенні заяви про перегляд за нововиявленими обставинами вироку Василівського районного суду Запорізької області від 19.06.2013 року, яким ОСОБА_8 визнано винним в скоєнні злочину, передбаченого ч.1 ст.121 КК України, залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення, проте може бути оскаржена безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом трьох місяців з дня її проголошення, а ОСОБА_8 , який відбуває покарання в місцях позбавлення волі, - в той же строк з моменту отримання ним повного тексту даної ухвали суду.

Головуючий суддяСуддяСуддя
ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4