АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

21 березня 2016 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду міста Києва у складі:
головуючого судді ОСОБА_1 ,

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

з участю секретаря ОСОБА_4 ,

учасників судового провадження:

прокурора ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Апеляційного суду міста Києва матеріали судового провадження з апеляційною скаргою прокурора ОСОБА_5 на ухвалу слідчого судді Святошинського районного суду міста Києва від 28 грудня 2015 року, -

В С Т А Н О В И Л А:

Ухвалою Святошинського районного суду міста Києва від 22 грудня 2015 року відмовлено у задоволенні заяви ст. слідчого СУФР ДПІ у Святошинському районі ГУ ДФС у м. Києві ОСОБА_6 про роз`яснення судового рішення №759/18475/15-к від 03.12.2015 року.

На дане рішення суду прокурор Київської місцевої прокуратури №8 ОСОБА_5 подала апеляційну скаргу, в якій просить скасувати оскаржувану ухвалу, як незаконну.

В поданій апеляційній скарзі зазначає, що ухвала слідчого судді від 03.12.2015 року, якою задоволено скаргу ОСОБА_7 на бездіяльність слідчого СУФР ДПІ у Святошинському районі ГУ ДФС у м. Києві в кримінальному провадженні № 0000102 від 04.08.2015 року та зобов`язано слідчого повернути майно, вилучене під час проведення обшуку 25.11.2015 року, є незрозумілою.

Подання заяви про роз`яснення рішення обґрунтовувалось тим, що вилучене майно є предметом злочину і постановою слідчого від 26.11.2015 року визнано речовим доказом у кримінальному провадженні, а тому є незрозумілим, на яких підставах слідчий суддя вирішила долю речових доказів всупереч ч.9 ст.100 КПК України до ухвалення судового рішення, яким закінчується кримінальне провадження.

Зокрема, зобов`язавши слідчого повернути ОСОБА_7 тимчасово вилучене майно, слідчий суддя не зазначила:

- якими нормами КПК України та якими матеріалами кримінального провадження під час розгляду встановлено, що майно, яке було вилучене під час проведення обшуку, є тимчасово вилученим майном;

- на підставі яких норм КПК України прийнято рішення щодо долі речових доказів у даному кримінальному провадженні до ухвалення судового рішення;

- яким чином необхідно виконати вказану ухвалу за умови, що вилучене під час обшуку майно має процесуальний статус речових доказів;

- якими нормами КПК України необхідно керуватися слідчому при поверненні речових доказів.

Крім цього, вважає за необхідне звернути увагу суду на те, що слідчий суддя, постановляючи ухвалу від 03.12.2015 року, не дотрималася положень КПК України щодо розгляду скарг на бездіяльність слідчого.

При цьому, слідчий суддя незаконно визнала тимчасово вилученим майно, щодо якого в ухвалі слідчого судді про дозвіл на проведення обшуку прямо надавався дозвіл на його відшукання.

Також зазначає, що в ухвалі жодним чином не мотивовано належність вилученого майна саме ОСОБА_7 .

За наслідками розгляду апеляційної скарги просить ухвалу слідчого судді скасувати, постановити нову ухвалу, якою матеріали судового провадження направити до суду першої інстанції для виконання вимог ст.380 КПК України.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення ОСОБА_5 , яка підтримала подану апеляційну скаргу та просила її задовольнити, вивчивши матеріали судового провадження, проаналізувавши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга прокурора не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Як вбачається з матеріалів судового провадження, ухвалою слідчого судді Святошинського районного суду міста Києва від 03.12.2015 року задоволено скаргу ОСОБА_7 на бездіяльність слідчого СУФР ДПІ у Святошинському районі ГУ ДФС у м. Києві в кримінальному провадженні № 0000102 від 04.08.2015 року, визнано бездіяльність слідчого незаконною та зобов`язано його повернути ОСОБА_7 майно, вилучене під час проведення обшуку 25.11.2015 року

Вважаючи дане рішення суду незрозумілим, ст. слідчий ОСОБА_6 звернувся до слідчого судді із заявою про роз`яснення судового рішення.

Відповідно до ч.1 ст.380 КПК України, якщо судове рішення є незрозумілим, суд, який його ухвалив, за заявою учасника судового провадження чи органу виконання судового рішення ухвалою роз`яснює своє рішення, не змінюючи при цьому його зміст.
Ухвалою слідчого судді Святошинського районного суду міста Києва від 22 грудня 2015 року відмовлено у задоволенні заяви ст. слідчого СУФР ДПІ у Святошинському районі ГУ ДФС у м. Києві ОСОБА_6 про роз`яснення судового рішення.

Прийняте рішення суд мотивував тим, що зміст ухвали є зрозумілим, під час її винесення суд детально обґрунтував свій висновок, а тому заява про роз`яснення ухвали суду задоволенню не підлягає.
Колегія суддів погоджуються з даним рішенням слідчого судді, оскільки зміст ухвали відповідає ст.372 КПК України із зазначенням суті питання, що вирішується ухвалою, встановлених судом обставин, мотивів, з яких суд виходив при постановленні ухвали і положення закону, яким він керувався та висновок суду.
Разом із цим, доводи заяви про роз`яснення судового рішення та поданої апеляційної скарги фактично є доводами, якими заперечуються встановлені слідчим суддею обставини та оспорюється висновок слідчого судді, ухвалений за результатами судового розгляду скарги, а тому не підлягають вирішенню в порядку ст.380 КПК України.
З наведених підстав колегія суддів залишає ухвалу слідчого судді про відмову у роз`ясненні судового рішення без змін, а апеляційну скаргу прокурора без задоволення.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 404, 405, 407, 418, 419 КПК України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Ухвалу Святошинського районного суду міста Києва від 28 грудня 2015 року, якою відмовлено у задоволенні заяви ст. слідчого СУФР ДПІ у Святошинському районі ГУ ДФС у м. Києві ОСОБА_6 про роз`яснення судового рішення №759/18475/15-к від 03.12.2015 року, залишити без змін, а апеляційну скаргу прокурора Київської місцевої прокуратури №8 ОСОБА_5 , - без задоволення.

Ухвала у касаційному порядку оскарженню не підлягає.

Судді:

________________ ________________ _______________

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3