УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 листопада 2016 року м. Маріуполь

Слідчий суддя Жовтневого районного суду м. Маріуполя Хараджа Н.В., при секретарі Петровському Д.С., за участю прокурора Стьобіна Д.В., розглянувши матеріали клопотання ТОВ «Ніка Ейр» про скасування арешту, накладеного ухвалою слідчого судді від 01.10.2016 року у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000233 від 31.03.2016, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 364 КК України,

ВСТАНОВИЛА:

ТОВ «Ніка Ейр» звернулося до слідчого судді Жовтневого районного суду м. Маріуполя Донецької області з клопотанням про скасування арешту майна, накладеного ухвалою слідчого судді від 01.10.2016 року у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000233 від 31.03.2016, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 364 КК України, на усі грошові кошті, які знаходяться на рахунку №558 в ПАТ «Вектор Банк», яке обґрунтоване тим, що досудове розслідування у вказаному кримінальному провадженні проводиться за фактом здійснення фіктивного підприємництва та наданням послуг суб’єктам підприємницької діяльності з незаконного формування податкового кредиту з податку на додану вартість, а також переведення безготівкових коштів у готівку, прикриття незаконної діяльності якої здійснюється співробітниками ГУ ДФС у Донецькій області, проте станом на 11.11.2016 року вироки за ст.205 КК України та рішення суду, які підтверджують фіктивність підприємства або про визнання установчих документів недійсними, припинення юридичної особи відсутні, та не установлено, пов’язаність ТОВ «Ніка Ейр» з посадовцями ДФС України.

Представник заявника в судове засідання не з’явився з невідомих суду причин, хоча про день та час розгляду скарги був повідомлений у встановленому законом порядку. Враховуючи передбачені законодавством строки розгляду даного клопотання, визначені КПК України, приймаючи до уваги положення ст. 28 КПК України щодо розумних строків розгляду, суд вважає за можливе розглянути справу за відсутності представник заявника.

Прокурор у судовому засіданні заперечував проти скасування арешту майна, оскільки це питання вже було предметом судового розгляду та ухвалою слідчого судді від 21.11.2016 року відмовлено у задоволенні аналогічного клопотання ТОВ «Ніка Ейр» про скасування вищевказаного арешту майна, також зауважив на тому, що досудове розслідування вказаного кримінального провадження, в рамках якого було накладено вказаний арешт, проводиться 1 СВ СУ прокуратури Донецької області, який розташовується у м. Краматорську Донецької області.

Заслухавши думку прокурора, дослідивши матеріали клопотання, суд приходить до наступних висновків.

Судом встановлено, що ухвалою слідчого судді Жовтневого районного суду м. Маріуполя від 01.10.2016 року накладено арешт на усі грошові кошти, які знаходяться на рахунку №558 ТОВ «Ніка Ейр» в ПАТ «Вектор Банк», а також на видаткову частину вказаного рахунку шляхом заборони перераховувати грошові кошти.

Ухвалою слідчого судді Жовтневого районного суду м. Маріуполя від 21.10.2016 року у задоволенні клопотання директора ТОВ «Ніка Ейр» про скасування арешту, накладеного ухвалою слідчого судді від 01.10.2016 року, було відмовлено, оскільки ухвала слідчого судді про накладення арешту є законною та обґрунтованою.

При цьому, як вбачається з вищевказаної ухвали слідчого судді від 21.11.2016 року клопотання про скасування арешту було вмотивоване тим, що: відсутні дані про фіктивність ТОВ «Ніка Ейр», оскільки з цього приводу відсутнє рішення суду, посадові особи ТОВ «Ніка Ейр» про фінансово-господарські операції не допитувались; органом досудового розслідування не встановлений будь-який взаємозв’язок ТОВ «Ніка Ейр» з посадовцями ДФС України.

Таким чином вбачається, що доводи, викладені у даному клопотанні щодо небгрунтованості накладеного арешту, вже були предметом судового розгляду, при цьому інших підстав для скасування арешту заявником не зазначено, в той час як відповідно до ч.2 ст. 13 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» судові рішення, що набрали законної сили, є обов’язковими до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх об’єднаннями на всій території України. Обов’язковість урахування (преюдиційність) судових рішень для інших судів визначається законом.

Крім того слід зауважити, що законодавець у більшості випадків прямо зазначає, що судовий контроль за дотриманням прав, свобод та інтересів осіб у кримінальному провадженні під час досудового розслідування здійснюється слідчим суддею суду першої інстанції, в межах територіальної юрисдикції якого знаходиться орган досудового розслідування, що здійснює відповідне розслідування (ч. 7 ст. 100, ч. 2 ст. 132, ч. 1 ст. 184, ч. 1 ст. 192, ч. 2 ст. 199, ч. 1 ст. 201, ч. 3 ст. 244, ч. 10 ст. 290 КПК України), з урахуванням положень ч.6 ст.9 КПК України правильним є застосування зазначеного правила й до розгляду клопотань та скарг, територіальна підсудність щодо яких прямо не визначена процесуальним законом.

При цьому органом досудового розслідування в конкретному кримінальному провадженні, враховуючи системний аналіз положень п.8 ч.1 ст.3 КПК та ч.1 ст.38 КПК України, слід вважати не сам правоохоронний орган, до складу якого входить відповідний підрозділ, а сам підрозділ (управління, відділ), визначений у ч.1 ст.38 КПК України.

Зазначена правова позиція також неодноразово була відображена в листах ВССУ «Щодо окремих питань здійснення слідчим суддею суду першої інстанції судового контролю в кримінальному провадженні» (від 16.06.2016 року №223-1650/0/4-16), «Про деякі питання здійснення слідчим суддею суду першої інстанції судового контролю із дотриманням прав, свобод та інтересів осіб під час застосування заходів забезпечення кримінального провадження (від 5.04.2013 року №223-559/0/4-13), «Про деякі питання порядку застосування запобіжних заходів під час досудового розслідування та судового провадження відповідно до Кримінального процесуального кодексу України (від 4.04.2013 року №511-550/0/4-13) й залишається незмінною.

Враховуючи вищевикладене, слідчий суддя не знаходить законних підстав для скасування арешту на зазначене майно.

На підставі викладеного, керуючись ст. 174 КПК України, слідчий суддя,

УХВАЛИЛА:

У задоволенні клопотання ТОВ «Ніка Ейр» про скасування арешту, накладеного ухвалою слідчого судді від 01.10.2016 року у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000233 від 31.03.2016, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 364 КК України, відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя Хараджа Н.В.