Справа № 588/859/16-к
№ провадження 1-кп/588/134/16
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29.07.2016 року Тростянецький районний суд Сумської області у складі:

головуючої судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

потерпілої ОСОБА_4 ,

обвинуваченого ОСОБА_5 ,

розглянувши у підготовчому судовому засіданні в залі суду у м. Тростянці обвинувальний акт з угодою про примирення у кримінальному провадженні, внесеному 24.06.2016 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000290 відносно

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, уродженця с. Кам`янецьке Тростянецького району Сумської області, з професійно-технічною освітою, зареєстрованого та фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , який не працює, одружений, раніше не судимий, обвинувачений

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 185 КК України,

У С Т А Н О В И В :

Згідно з обвинувальним актом 24 червня 2016 року близько 12 год. 30 хв. ОСОБА_5 , перебуваючи у магазині «Скіф», що розташований за адресою: м.Тростянець Сумської області, пл. 40-ї Армії, 2, усвідомлюючи протиправний характер своїх дій, маючи прямий корисливий умисел, спрямований на заволодіння чужим майном, скориставшись вільним доступом до майна, з вітрини прилавку, вчинив таємне викрадення мобільного телефону «Samsung Galaxy SM G7102 Grand» вартістю, згідно з висновком судової товарознавчої експертизи №2647 від 11.07.2016, 2500 грн. 00 коп.

Такі дії ОСОБА_5 кваліфіковані органом досудового розслідування за частиною 1 статті 185 КК України як таємне викрадення чужого майна (крадіжка).

Під час досудового розслідування між сторонами кримінального провадження - потерпілою ОСОБА_4 та ОСОБА_5 була укладена угода про примирення від 15 липня 2016 року. ОСОБА_5 визнав свою винуватість у зазначеному діянні і зобов`язався беззастережно визнати обвинувачення в обсязі підозри у судовому провадженні.
Сторони погодились на призначення ОСОБА_5 покарання за частиною 1 статті 185 КК України у вигляді штрафу у розмірі 850 гривень.
Розглядаючи угоду про примирення, суд виходить з таких мотивів.

Відповідно до вимог частини третьої статті 469 КПК України угода про примирення між потерпілим та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості та у кримінальному провадженні у формі приватного обвинувачення. Суд зазначає, що кримінальне правопорушення, передбачене частиною 1 статті 185 КК України, у вчиненні якого відповідно до угоди ОСОБА_5 визнав себе винним, ураховуючи положення статті 12 КК України належить до злочинів середньої тяжкості.
У підготовчому судовому засіданні обвинувачений підтримав угоду, повністю визнав свою винуватість у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 185 КК України та пояснив, що повністю розуміє права, передбачені частиною 5 статті 474 КПК України, надані йому законом, розуміє наслідки укладення та затвердження угоди, передбачені статтею 473 КПК України, характер обвинувачення, щодо якого він визнає себе винним, погодився на призначення узгодженого покарання, просив затвердити угоду.
Обвинуваченому ОСОБА_5 та потерпілому ОСОБА_4 судом роз`яснено, що у разі затвердження угоди обмежуються їх права на оскарження вироку згідно з положеннями статей 394 та 424 КПК України, зокрема, роз`яснено, що вирок обвинувачений може оскаржити лише з підстав: призначення судом покарання, суворішого, ніж узгоджене сторонами угоди; ухвалення вироку без його згоди на призначення покарання; невиконання судом вимог, встановлених частиною четвертою, шостою, сьомою статті 474 цього Кодексу, в тому числі не роз`яснення її наслідків укладення угоди.
Потерпілій ОСОБА_4 також роз`яснено, що наслідком укладення та затвердження угоди про примирення є позбавлення права вимагати в подальшому притягнення особи до кримінальної відповідальності за це кримінальне правопорушення і змінювати розмір вимог про відшкодування шкоди.
Шляхом опитування сторін, суд переконався, що укладення угоди є добровільним, тобто згідно з частини шостої статті 474 КПК України не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз, або наслідком обіцянок чи дії будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.
Судом в підготовчому судовому засіданні з`ясовано думку прокурора, який вважав, що умови угоди про примирення відповідають законодавству, заперечення проти її затвердження відсутні, просив вирішити питання про речові докази та процесуальні витрати.
Суд, дослідивши матеріали кримінального провадження, дійшов висновку, що зміст угоди відповідає вимогам статті 471 КПК України та положенням закону, правова кваліфікація кримінального правопорушення є правильною, умови угоди не суперечать інтересам суспільства, не порушують права, свободи чи інтереси сторін або інших осіб, сторони добровільно уклали угоду про примирення, зобов`язання взяті за угодою обвинуваченим можуть бути виконані повністю, наявні фактичні підстави для визнання винуватості. Судом не встановлені підстави для відмови у затвердженні угоди, що передбачені ч.7 ст.474 КПК України.
Обставинами, які відповідно до ст.66 КК України пом`якшують покарання, є щире каяття у вчиненому злочині та активне сприяння розкриттю злочину. Обставини, які обтяжують покарання ОСОБА_5 не встановлено. Вивченням матеріалів, які характеризують особу обвинуваченого встановлено, що він раніше не судимий, на обліку у лікарів психіатра та нарколога не перебуває, не працює, позитивно характеризується.
Суд зазначає, що узгоджені сторонами вид і міра покарання відповідають ступеню тяжкості вчиненого злочину та даним про особу обвинуваченого, а також санкції частини 1 статті 185 КК України.
З огляду на викладене, суд дійшов висновку про можливість затвердження вказаної угоди про примирення із призначенням обвинуваченому ОСОБА_5 узгодженої в угоді міри покарання.
Питання про долю речових доказів вирішити відповідно до статті 100 КПК України.

Процесуальні витрати за проведення судової товарознавчої експертизи слід стягнути з обвинуваченого.

Керуючись ст.ст. 314, 373, 374, 475 КПК України, суд
У Х В А Л И В:
Затвердити угоду про примирення від 15 липня 2016 року у кримінальному провадженні, внесеному 24.06.2016 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000290, укладену між потерпілою у кримінальному провадженні ОСОБА_7 та обвинуваченим ОСОБА_8
ВизнатиОСОБА_6 , винним у пред`явленому обвинуваченні за частиною 1 статті 185 КК України, та призначити йому узгоджене покарання у вигляді штрафу у розмірі 50 (п`ятдесяти) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 850 (вісімсот п`ятдесят) грн. 00 коп.
Речові докази: мобільний телефон марки «Samsung Galaxy SM G7102 Grand», переданий на відповідальне зберігання потерпілій ОСОБА_4 вважати повернутим власнику; DVD-R диск з відеозаписом камер спостереження магазину «Скіф» - залишити в матеріалах кримінального провадження.
Стягнути з ОСОБА_6 на користь держави процесуальні витрати, пов`язані із залученням експертів, в сумі 263 (двісті шістдесят три) грн. 88 коп.
Вирок може бути оскаржений в апеляційному порядку до Апеляційного суду Сумської області через Тростянецький районний суд Сумської області шляхом подання апеляційної скарги протягом 30 днів з моменту його проголошення з підстав, визначених частиною 3 статті 394 КПК України.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого КПК України, якщо таку скаргу не було подано.
У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції. Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку суду. Копію вироку негайно після його проголошення вручити прокурору та обвинуваченому.
Суддя ОСОБА_1