йСправа № 304/615/16-к Провадження № 1-кп/304/84/2016
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
23 червня 2016 року м. Перечин

Перечинський районний суд Закарпатської області у складі:
головуючого - судді ОСОБА_1 ,
при секретарі ОСОБА_2 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду кримінальне провадження №0000160 від 15 квітня 2016 року по обвинуваченню
ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки м. Перечин Закарпатської області, мешканки АДРЕСА_1 , з неповною середньою освітою, одруженої, має на утриманні троє малолітніх дітей, тимчасово непрацюючої, українки, громадянки України, раніше не судимої,
у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ст. 190 ч. 2, ст. 27 ч. 4 ст. 358 ч. 3, ст. 358 ч. ч. 3, 4 КК України,-

з участю сторін кримінального

провадження:

обвинувачів прокурорів ОСОБА_4 , ОСОБА_5 ,

обвинуваченої ОСОБА_3 ,

захисника обвинуваченої адвоката ОСОБА_6 ,

представника потерпілого ОСОБА_7 ,

В С Т А Н О В И В :

У грудні 2014 року обвинувачена ОСОБА_3 , знаходячись на території ромського поселення за адресою: с. Зарічево, вул. Ужанська Перечинського району Закарпатської області, з метою незаконного отримання з державного бюджету України грошових коштів в сумі 18039,41 грн. як допомоги малозабезпеченій сім`ї, вступила в злочинний зговір з невстановленою досудовим розслідуванням особою, яку попередньо умовила та підкупила за винагороду у розмірі 4200 грн. виготовити підроблені документи, а саме довідку про доходи №54 від 28 квітня 2015 року, згідно якої її чоловік ОСОБА_8 з 01 жовтня 2014 року працює охоронцем за трудовим договором в Ужгородському національному університеті, а також внести завідомо неправдиві дані до його трудової книжки серії НОМЕР_1 (епізод №1), за що кримінальна відповідальність передбачена ст. 27 ч. 4 ст. 358 ч. 3 КК України.

В подальшому у грудні 2014 року ОСОБА_3 , на підставі отриманих підроблених документів, знаходячись у с. Зарічево по вул. Ужанській Перечинського району Закарпатської області, умисно, за попередньою змовою та за допомогою невстановленої досудовим слідством особи, яку попросила заповнити заяву, внесла неправдиві відомості до заяви № 952 від 31 березня 2015 року «Про призначення усіх видів соціальної допомоги, компенсацій, субсидій та пільг», форма якої затверджена наказом Міністерства праці та соціальної політики України №96 від 22 лютого 2012 року, вказавши в даній заяві відомості про те, що її чоловік ОСОБА_8 на момент подання заяви працевлаштований охоронцем за трудовим договором в Ужгородському національному університеті, де і отримує заробітну плату, хоча фактично їй було відомо, що такий не працює у вказаному закладі, а довідка є фіктивною (епізод №2), за що кримінальна відповідальність передбачена ст. 358 ч. 3 КК України.

Продовжуючи свої злочинні дії, 31 березня 2015 року ОСОБА_3 умисно, з метою використання підробленого документа, переслідуючи корисливий мотив, використала підроблені документи, а саме подала до Управління праці та соціального захисту населення Перечинської РДА довідку про доходи № 54 від 28 квітня 2015 року, в якій були вказані неправдиві відомості, згідно яких її чоловік ОСОБА_8 на момент подання заяви працевлаштований охоронцем за трудовим договором в Ужгородському національному університеті, де і отримує заробітну плату, трудову книжку серії НОМЕР_1 , в яку було внесено фіктивний запис про те, що ОСОБА_8 з 01 жовтня 2014 року працевлаштований охоронцем за трудовим договором в Ужгородському національному університеті, а також заяву № 952 від 31 березня 2015 року «Про призначення усіх видів соціальної допомоги, компенсацій, субсидій та пільг», форма якої затверджена наказом Міністерства праці та соціальної політики України №96 від 22 лютого 2012 року, в якій були вказані аналогічні неправдиві відомості (епізод №3), за що кримінальна відповідальність передбачена ст. 358 ч. 4 КК України.

На підставі вказаних документів обвинуваченій ОСОБА_3 в порушення Закону України «Про державну соціальну допомогу малозабезпеченим сім`ям» та п. 10 Порядку призначення і виплати державної соціальної допомоги малозабезпеченим сім`ям, затвердженою Постановою Кабінету Міністрів України № 250 від 24 лютого 2003 року, було незаконно призначено соціальну допомогу як малозабезпеченій сім`ї у сумі 18039,41 грн., чим державі в особі Управління соціального захисту населення Перечинської районної державної адміністрації спричинено матеріальну шкоду на вказану суму (епізод №4), за що кримінальна відповідальність передбачена ст. 190 ч. 2 КК України.

У судовому засіданні обвинувачена ОСОБА_3 свою вину у вчиненні злочинів визнала повністю, щиро розкаялася та просила суворо її не карати. Цивільний позов визнала в повному обсязі.

Представник потерпілого ОСОБА_7 у судовому засіданні просила суворо ОСОБА_3 не карати та задовольнити у повному обсязі цивільний позов.

Враховуючи, що такі фактичні обставини справи ніким не оспорюються, а учасники судового провадження правильно зрозуміли зміст цих обставин і сумнівів у добровільності та істинності їх позиції немає, суд при вирішенні питання про обсяг доказів, які підлягають дослідженню, обмежується визнавальними показаннями обвинуваченої, показаннями представника потерпілого та досліджуватиме дані, що характеризують особу обвинуваченої.

З урахуванням обсягу доказів, які досліджувалися у судовому засіданні, суд вважає доведеною вину обвинуваченої ОСОБА_3 в інкримінованих їй кримінальних правопорушеннях і кваліфікує її дії за ст. 190 ч. 2 КК України, як шахрайство, тобто заволодіння чужим майном шляхом обману, вчинене за попередньою змовою групою осіб (епізод №4), ст. 27 ч. 4 ст. 358 ч. 3 КК України, як співучасть у підробленні офіційного документа, який видається установою і надає права, з метою використання його підроблювачем, вчинене за попередньою змовою групою осіб шляхом підбурювання (умовляння та підкупу) (епізод №1), ст. 358 ч. 3 КК України, як підроблення офіційного документа, який видається установою і надає права, з метою використання його підроблювачем, вчинене повторно та за попередньою змовою групою осіб (епізод №2), ст. 358 ч. 4 КК України, як використання завідомо підробленого документа (епізод №3).

При призначенні покарання обвинуваченій, суд враховує ступінь тяжкості вчинених кримінальних правопорушень, особу винної і обставини, що пом`якшують та обтяжують відповідальність.

Згідно ст. 12 КК України вчинені обвинуваченою ОСОБА_3 кримінальні правопорушення відносяться до злочинів невеликої (ст. 358 ч. 4 КК України) та середньої (ст. 190 ч. 2, ст. 358 ч. 3, ст. 27 ч. 4 ст. 358 ч. 3 КК України) тяжкості.

Як особа ОСОБА_3 по місцю проживання характеризується позитивно, має на утриманні троє малолітніх дітей, на диспансерних обліках у лікарів психіатра та нарколога не перебуває.

Відповідно до ст. 66 КК України обставинами, які пом`якшують покарання обвинуваченій ОСОБА_3 , суд визнає щире каяття, активне сприяння розкриттю злочину та наявність на утриманні трьох малолітніх дітей.

Обставин, які відповідно до ст. 67 КК України обтяжують покарання обвинуваченій ОСОБА_3 , суд не знаходить.

З урахуванням зазначених обставин, відповідно до вимог кримінального закону і передбачених цим законом санкцій, суд вважає, що обвинуваченій ОСОБА_3 за ч. 2 ст. 190 та ч. 4 ст. 358 КК України достатньо призначити покарання у виді штрафу.

Також приймаючи до уваги те, що обвинувачена ОСОБА_3 щиро розкаялася у вчиненому, активно сприяла розкриттю злочинів, визнаючи ці обставини пом`якшуючими покарання та істотно знижуючими ступінь тяжкості вчинених злочинів, передбачених ч. 4 ст. 27 ч. 3 ст. 358, ч. 3 ст. 358 КК України, при відсутності обтяжуючих покарання обставин, з урахуванням даних про її особу, яка позитивно характеризується по місцю проживання, має на утриманні троє малолітніх дітей, вперше притягується до кримінальної відповідальності, а також з урахуванням її соціальної поведінки після вчинення злочину і до ухвалення вироку, суд, в порядку, передбаченому ч. 1 ст. 69 КК України, знаходить можливим та справедливим перейти до іншого більш м`якого виду основного покарання, не зазначеного в санкції частини 3 статті 358 КК України та призначити їй покарання у виді штрафу.

При призначенні покарання ОСОБА_3 за сукупністю злочинів згідно ч. 1 ст. 70 КК України суд вважає за доцільне застосувати принцип поглинення менш суворого покарання більш суворим.

Вирішуючи питання про заявлений цивільний позов, суд приходить до наступного висновку.

Згідно ч. 1 ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Відповідно до ч. 1 ст. 128 КПК України особа, якій кримінальним правопорушенням або іншим суспільно небезпечним діянням завдано майнової та/або моральної шкоди, має право під час кримінального провадження до початку судового розгляду пред`явити цивільний позов до підозрюваного, обвинуваченого або до фізичної чи юридичної особи, яка за законом несе цивільну відповідальність за шкоду, завдану діяннями підозрюваного, обвинуваченого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння.

На підставі вищенаведеного, суд дійшов висновку, що цивільний позов слід задовольнити повністю, відносно чого не заперечує і сама обвинувачена.

Запобіжний захід відносно обвинуваченої ОСОБА_3 під час досудового розслідування не обирався.

Речових доказів та процесуальних витрат у даному кримінальному провадженні немає.

На підставі наведеного та керуючись ст. 368 КПК України, с у д, -
З А С У Д И В :
ОСОБА_3 визнати винною у вчиненні злочинів, передбачених ч. 2 ст. 190, ч. 4 ст. 27 ч. 3 ст. 358, ч. ч. 3, 4 ст. 358 КК України і призначити:

- за ч. 2 ст. 190 КК України покарання у виді штрафу в розмірі 50 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850 (вісімсот п`ятдесят) грн.;

- за ч. 4 ст. 27 ч. 3 ст. 358 КК України із застосуванням ч. 1 ст. 69 цього Кодексу покарання у виді штрафу в розмірі 35 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 595 (п`ятсот дев`яносто п`ять) грн.;

- за ч. 3 ст. 358 КК України із застосуванням ч. 1 ст. 69 цього Кодексу покарання у виді штрафу в розмірі 40 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 680 (шістсот вісімдесят) грн.;

- за ч. 4 ст. 358 КК України покарання у виді штрафу в розмірі 30 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 680 (шістсот вісімдесят) грн.

На підставі ч. 1 ст. 70 КК України шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, остаточно ОСОБА_3 призначити покарання у виді штрафу в розмірі 50 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850 (вісімсот п`ятдесят) грн.

Цивільний позов прокурора Ужгородської місцевої прокуратури в інтересах держави в особі Управління соціального захисту населення Перечинської РДА до ОСОБА_3 про відшкодування шкоди, завданої кримінальним правопорушенням задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь Управління соціального захисту населення Перечинської РДА (р/р 4128 в ГУДКСУ в Закарпатській області, МФО 812016, ) шкоду, завдану кримінальним правопорушенням у розмірі 18039 (вісімнадцять тисяч тридцять дев`ять) грн. 41 коп.

Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

На вирок суду може бути подана апеляція до апеляційного суду Закарпатської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Копію вироку суду сторони кримінального провадження можуть отримати в Перечинському районному суді Закарпатської області в порядку, передбаченому ч. ч. 6, 7 ст. 376 КПК України.

Головуючий: ОСОБА_1