Провадження № 1-кп/0186/30/16
Справа № 186/1771/15-к
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
28 жовтня 2016 року Першотравенський міський суд Дніпропетровської області в складі:

головуючої -судді ОСОБА_1 ,

секретар ОСОБА_2

за участю: прокурора ОСОБА_3

адвокатів: ОСОБА_4 , ОСОБА_5

обвинуваченого ОСОБА_6

потерпілого ОСОБА_7

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Першотравенську кримінальне провадження внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000656 від 19.09.2015 року по обвинуваченню

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Першотравенська, Дніпропетровської області, освіта середньо-спеціальна, військовозобов`язаного, не одруженого, працюючого респіраторщиком в 1 ВГРВ 8 ВГРЗ, КМС по паурліфтінгу, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого:

-24 липня 2014 року Павлоградським міськрайсудом Дніпропетровської області за ч.1 ст.309 КК України до 6 місяців арешту

у вчиненні злочину, передбаченого ст.128 КК України,-

В С Т А Н О В И В :
19 вересня 2015 року приблизно о 5 годині 10 хвилин ОСОБА_6 знаходився на центральній площі м.Першотравенська, Дніпропетровської області, що розташована по вул.Шахтарської Слави. У вказаний час до ОСОБА_6 підійшов ОСОБА_7 , який перебував у стані алкогольного сп`яніння. ОСОБА_7 став ображати ОСОБА_6 та принижувати його людську гідність, на грунті чого між ними виникла сварка в ході якої ОСОБА_6 , розуміючи протиправність своїх дій, діючи самовпевнено та недбало, хоча й не передбачав, але повинен був і міг передбачити настання наслідків у вигляді заподіяння тілесних ушкоджень, наніс один удар правою рукою в область лівої скроні ОСОБА_7 , в результаті чого ОСОБА_7 не втримався на ногах та впав на асфальт, вдарившись при цьому потиличною областю голови ( частково лівою половиною), внаслідок чого отримав тілесні ушкодження.

Таким чином ОСОБА_6 в наслідок злочинної недбалості спричинив потерпілому ОСОБА_7 тілесні ушкодження у вигляді закритої черепно-мозкової травми з лінійним переломом склепіння та основи черепу зліва (тім`яна, скронева кістки і крило основної кістки), забою головного мозку 2 ступеню, гострої субдуральної гематоми зліва з контузіонними вогнищами лівої лобно-скроневої долі, які відповідно до висновку експерта №359 від 17.11.2015 року за ознакою небезпеки для життя відносяться до тяжких тілесних ушкоджень.

Відповідно до додаткового висновку експерта №161д від 24.06.2016 року ОСОБА_7 отримав вищевказані тілесні ушкодження внаслідок падіння з вертикального положення тіла або близького до нього, з послідуючим ударом об площину, тверду поверхню (асфальт), потиличною областю, частково лівою половиною голови.

Кваліфікація скоєного ОСОБА_6 за ст.128 КК України правильна як необережне тяжке тілесне ушкодження.

27 жовтня 2016 року між обвинуваченим ОСОБА_6 , з одного боку, та потерпілим ОСОБА_7 з іншого боку, на підставі ст.ст.468, 469,471,473, 474 КПК України укладено угоду про примирення, за умовами якої обвинувачений ОСОБА_6 визнав свою вину у скоєнні кримінального злочину за ст.128 КК України, відшкодував потерпілому завдану матеріальну шкоду в сумі 22200,00 гривень та зобов`язався надавати потерпілому ОСОБА_7 щомісячно матеріальну допомогу у розмірі 2700 гривень до виплати остаточної суми у розмірі 95000,00 гривень, відносно чого складена відповідна розписка.

Сторони домовились про призначення обвинуваченому узгодженого покарання за ст.128 КК України у вигляді громадських робіт на строк сто п`ятдесят годин, які відбувати відповідно до ст.56 КК України не більше як чотири години на день.

Прокурор у судовому засіданні зазначив, що при укладенні угоди були дотримані всі вимоги і правила КПК та КК України, а тому просив затвердити зазначену угоду і призначити обвинуваченому узгоджену в угоді міру покарання.

В ході судового розгляду обвинувачений ОСОБА_6 свою вину у вчиненні кримінального правопорушення беззастережно визнав повністю та просив суд затвердити укладену між ним та потерпілим угоду і призначити узгоджену в ній міру покарання, а також зазначив, що розуміє надані йому законом права, наслідки укладення та затвердження угоди про примирення, визначені ст. 473 КПК України, характер пред`явленого обвинувачення та вид покарання, який до нього буде застосований в результаті затвердження угоди про примирення та наполягав на затвердженні угоди.

Потерпілий ОСОБА_7 просив суд затвердити укладену між ним та ОСОБА_6 угоду і призначити обвинуваченому узгоджену в ній міру покарання, а також зазначив, що розуміє надані йому законом права, наслідки укладання та затвердження угоди про примирення, визначені ст. 473 КПК України.

Заслухавши думку прокурора, адвокатів ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , обвинуваченого, потерпілого, які прохали суд затвердити угоду про примирення та розглядаючи питання про затвердження угоди про примирення, суд виходить з наступного.

Відповідно до ст. 468 КПК України у кримінальному провадженні може бути укладена угода між потерпілим та підозрюваним чи обвинуваченим про примирення.

Згідно зі ст. 469 КПК України угода про примирення може бути укладена за ініціативою потерпілого, підозрюваного або обвинуваченого. Домовленості стосовно угоди про примирення можуть проводитися самостійно потерпілим і підозрюваним чи обвинуваченим, захисником і представником або за допомогою іншої особи, погодженої сторонами кримінального провадження (крім слідчого, прокурора або судді). Угода про примирення між потерпілим та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості та у кримінальному провадженні у формі приватного обвинувачення. Угода про примирення може ініціюватись в будь-який момент після повідомлення особі про підозру, до виходу суду до нарадчої кімнати для ухвалення вироку.

Кримінальне правопорушення, у вчиненні якого обвинувачений визнав себе винуватим, віднесене до злочину невеликої тяжкості, а отже угода відповідає вимогам закону.

Умови угоди про примирення не суперечать вимогам кримінального процесуального закону, міра покарання, про призначення якої дійшли згоди обвинувачений та потерпілий, визначена в межах санкцій ст. 128 КК України. Порушень прав, свобод чи інтересів сторін або інших осіб внаслідок укладання такої угоди судом не встановлено, угода не суперечить інтересам потерпілого та обвинуваченого.

Судом встановлено, що обвинувачений ОСОБА_6 цілком розуміє зміст і наслідки укладання та затвердження угоди, передбачені ч. 2 ст. 473, ст.ст. 394, 424 КПК України, характер обвинувачення, щодо якого визнає себе винуватим, положення ч. 5 ст. 474 КПК України, зокрема, те, що він має право на судовий розгляд, під час якого прокурор зобов`язаний довести кожну обставину щодо кримінального правопорушення, у вчиненні якого він обвинувачується, а також наслідки невиконання угоди, передбачені ч. 1 ст. 476 КПК України.

Укладання угоди є цілком добровільною, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дії будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.

Обвинувачений ОСОБА_6 погоджується з призначенням судом узгодженого покарання.

Також судом встановлено, що потерпілий ОСОБА_7 цілком розуміє наслідки затвердження угоди про примирення, передбачені статтею 473 КПК України, погоджується з призначенням судом обвинуваченому ОСОБА_6 узгодженого покарання.

За таких обставин, суд дійшов висновку про наявність достатніх підстав для затвердження угоди про примирення і призначення ОСОБА_6 узгодженої сторонами міри покарання.

Відповідно до ст. 475 КПК України якщо суд переконається, що угода може бути затверджена, він ухвалює вирок, яким затверджує угоду і призначає узгоджену сторонами міру покарання.

Обвинуваченому ОСОБА_6 роз`яснено і йому зрозумілі наслідки невиконання угоди, встановлені ст. 476 КПК України.

Питання з речовими доказами у провадженні суд вирішує у відповідності до ст. 100 КПК України.

Враховуючи вищевикладене, керуючись ст.ст. 374, 473, 474, 476 КПК України, суд,-

У Х В А Л И В:
Затвердити угоду про примирення, укладену 27 жовтня 2016 року у кримінальному провадженні №0000656 між обвинуваченим у цьому провадженні ОСОБА_6 та потерпілим ОСОБА_7 .

ОСОБА_6 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 128 КК України, та призначити йому покарання, узгоджене сторонами угоди про примирення від 27.10.2016 року, у виді 150 ( ста п`ятдесяти) годин громадських робіт.

Покласти на ОСОБА_6 обов`язок відшкодувати потерпілому ОСОБА_7 матеріальну шкоду в розмірі 95000 (дев`яносто п`ять тисяч) гривень, сплачуючи щомісячно по 2700 (дві тисячі сімсот) гривень до виплати погодженої суми в повному обсязі.

Речові докази по справі: сліди бурого кольору вилучені при огляді місця події (а.крим.пров.8-9), передані на зберігання до камери схову Першотравенського ВП Павлоградського ВП ГУНП в Дніпропетровській області знищити; DVD диск з відеозаписом слідчого експерименту від 19 вересня 2015 року (а.крим.пров.52) зберігати в матеріалах справи.

Вирок набирає законної сили через тридцять днів з моменту його проголошення, якщо не буде оскаржений.

Вирок може бути оскаржений до Апеляційного суду Дніпропетровської області через Першотравенський міський суд на протязі 30 (тридцяти) днів з дня його проголошення:

1) обвинуваченим виключно з підстав: призначення судом покарання, суворішого, ніж узгоджене сторонами угоди; ухвалення вироку без його згоди на призначення покарання; невиконання судом вимог, встановлених частинами п`ятою - сьомою статті 474 КПК України, в тому числі не роз`яснення йому наслідків укладення угоди;

2) потерпілим, виключно з підстав: призначення судом покарання, менш суворого, ніж узгоджене сторонами угоди; ухвалення вироку без його згоди на призначене покарання; не роз`яснення йому наслідків укладення угоди; невиконання судом вимог встановлених частинами шостою чи сьомою статті 474 КПК України;

3) прокурором виключно з підстав затвердження судом угоди у кримінальному провадженні, в якому згідно з частиною третьою статті 469 КПК України угода не може бути укладена.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити прокурору, обвинуваченому та потерпілому.

Суддя: ОСОБА_1