У Х В А Л А

Іменем україни

04.08.2016 року місто Ужгород

Слідчий суддя Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області ОСОБА_1 , при секретарі судового засідання ОСОБА_2 , за участю: слідчого ОСОБА_3 , прокурора ОСОБА_4 , підозрюваного ОСОБА_5 та його захисника ОСОБА_6 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Ужгороді клопотання слідчого слідчого управляння Головного управління Національної поліції в Закарпатській області капітан поліції ОСОБА_3 про застосування до підозрюваного, -

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, українця, працюючого водієм в МПП «МІНІТРАНС», раніше не судимого, уродженця та мешканця АДРЕСА_1 ,

запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, -

ВСТАНОВИВ:
28 квітня 2016 року близько 13 години 36 хвилин водій ОСОБА_5 , керуючи технічно справним автомобілем марки «CITROEN JUMPER» реєстраційний номер НОМЕР_1 та рухаючись в місті Ужгород по вулиці Підгірній зі сторони села Оноківці, Ужгородського району у напрямку вулиці Собранецької, що в місті Ужгороді, навпроти будинку № 46, не забезпечив безпеку дорожнього руху та грубо порушуючи вимоги п.п. 1.3, 1.4, 1.5, 1.10, 12.3 та 18.1 Правил дорожнього руху України, та не врахувавши дорожню обстановку, що склалася, допустив наїзд на малолітнього пішохода ОСОБА_7 , який в той час по позначеному дорожніми знаками 5.35.1, 5.35.2 та дорожньою розміткою 1.14.1 Правил дорожнього руху України, по пішохідному переходу перетинав проїзну частину дороги з ліва на право по напрямку руху автомобіля.

Внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, згідно висновку судово-медичної експертизи № 205 від 17.06.2016 ОСОБА_7 отримав тілесні ушкодження у вигляді: повного поперечного розриву стінки лівого шлуночка серця із гемоперекардом та гемотампонадою, багатоуламкового перелому кісток склепіння та основи черепа, забою головного мозку із енцефаломаляцією правої півкулі головного мозку, тотального субарахноїдального крововиливу над правою півкулею головного мозку, забою легень, забою лівої нирки, крововиливу у м`які тканини голови зі сторони внутрішньої поверхні над правою лобно-скронево-потиличною ділянкою голови, саден на правій вушній раковині, саден на лобі зліва, саден та синців на лівій половині обличчя, саден на передній поверхні нижньої третини лівої гомілки, синця зовнішнього краю лівої стопи (по ребру стопи), саден на задній поверхні лівого ліктьового суглобу, саден на поперековій ділянці лівіше від серединної лінії хребта, двох саден на лівій сідниці та саден на правій сідниці.

Дані тілесні ушкодження є характерними для ДТП, виникли у швидкій послідовності одне за одним, і свідчать про виникнення їх в результаті здавлення і тертя-ковзання, що могло мати місце при переїзді колесом автомобіля, що рухався, є прижиттєвими і згідно п. 2.1.3 «Правил судово-медичного визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень» затверджених Наказом №6 МОЗ України від 17.01.1995 року мають ознаки тяжких тілесних ушкоджень, які знаходяться в прямому причинно-наслідковому зв`язку із настанням смерті дитини.

Згідно висновку експерта №10/123 від 31 травня 2016 водій ОСОБА_5 у даній дорожній ситуації повинен був діяти у відповідності до вимог п.п. 1.3, 1.4, 1.5, 1.10, 12.3 та 18.1 Правил дорожнього руху України, що з технічної точки зору, у своїй сукупності є причиною даної дорожньо-транспортної пригоди.

Отже своїми діями ОСОБА_5 грубо порушив вимоги п.п. 1.3, 1.4, 1.5, 1.10, 12.3 та 18.1 Правил дорожнього руху України. Невиконання водієм ОСОБА_5 вказаних вимог Правил дорожнього руху України знаходиться в прямому причинному зв`язку з наступившими наслідками, отриманням ОСОБА_7 тяжких тілесних ушкоджень, які призвели до його смерті.

Таким чином, ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 Кримінального кодексу України, а саме, порушенні правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що спричинило смерть потерпілого.

29 липня 2016 року гр. ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст. 286 Кримінального кодексу України, а саме, порушенні правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що спричинило смерть потерпілого.

Допитаний як підозрюваний ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.286 КК України, вину свою не визнав.

Вина ОСОБА_5 повністю підтверджується зібраними по кримінальному провадженню доказами: оглядом місця події та схеми до нього від 28.04.16., протоколами слідчих експериментів, висновком автотехнічної експертизи № 10/123 від 31 травня 2016 року та іншими зібраними матеріалами у кримінальному провадженні.

ОСОБА_5 скоїв тяжкий злочин, передбачений ч. 2 ст. 286 КК України, за вчинення якого передбачене покарання у вигляді позбавлення волі на строк від 3 до 8 років.

Приймаючи до уваги вищевикладене та те, що підозрюваний ОСОБА_5 є мешканцем іншої області та перебуваючи на волі може в подальшому переховуватись від органів досудового розслідування та суду виїхавши за межі місця свого проживання та держави, чим самим ухилятися від виконання покладених на нього процесуальних обов`язків, незаконно впливати на свідків та потерпілих, скоїв тяжкий злочин, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років, а застосування більш м`яких запобіжних заходів не дасть можливості запобігти вказаним вище ризикам, слідчий звернувся до суду з відповідним клопотанням та просить суд застосувати до підозрюваного запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

Прокурор та слідчий підтримали зазначене клопотання.

Підозрюваний та його захисник заперечили проти зазначеного клопотання з підстав зазначених у письмових запереченнях.

У відповідності до вимог ст. 177 КПК України - метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків. Застосування таких заходів завжди пов`язано із необхідністю запобігання ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України.

Підставами застосування запобіжного заходу є обґрунтованість підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення та наявність ризику (ризиків), перелік яких встановлено пунктами 1 - 5 ч. 1 ст. 177 КПК.

У відповідності до ст. 176 КПК України запобіжними заходами є: особисте зобов`язання; особиста порука; застава; домашній арешт; тримання під вартою.

Слідчий суддя, суд відмовляє у застосуванні запобіжного заходу, якщо слідчий, прокурор не доведе, що встановлені під час розгляду клопотання про застосування запобіжних заходів обставини, є достатніми для переконання, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів, передбачених частиною першою цієї статті, не може запобігти доведеним під час розгляду ризику або ризикам. При цьому найбільш м`яким запобіжним заходом є особисте зобов`язання, а найбільш суворим - тримання під вартою.

Запобіжні заходи застосовуються: під час досудового розслідування - слідчим суддею за клопотанням слідчого, погодженим з прокурором, або за клопотанням прокурора, а під час судового провадження - судом за клопотанням прокурора.

Як зазначено у ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про:

1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення;

2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор;

3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Слідчий суддя, суд зобов`язаний постановити ухвалу про відмову в застосуванні запобіжного заходу, якщо під час розгляду клопотання прокурор не доведе наявність всіх обставин, передбачених частиною першою цієї статті.

Якщо при розгляді клопотання про обрання запобіжного заходу прокурор доведе обставини, передбачені пунктами 1 та 2 частини першої цієї статті, але не доведе обставини, передбачені пунктом 3 частини першої цієї статті, слідчий суддя, суд має право застосувати більш м`який запобіжний захід, ніж той, який зазначений у клопотанні, а також покласти на підозрюваного, обвинуваченого обов`язки, передбачені частиною п`ятою цієї статті, необхідність покладення яких встановлена з наведеного прокурором обґрунтування клопотання.

Відповідно до ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частиною п`ятою статті 176 цього Кодексу. Запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як: до раніше не судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років.

Слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою зобов`язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим обов`язків, передбачених цим Кодексом, крім випадків, передбачених частиною четвертою цієї статті.

Проаналізувавши вищезазначене та надані суду докази, суд дійшов до наступних висновків.

Санкція ч. 2 ст. 296 КК України, у вчиненні злочину за якою підозрюється ОСОБА_5 передбачає відповідальність за порушення правил безпеки дорожнього руху або експлуатації транспорту особою, яка керує транспортним засобом, що смерть потерпілого або заподіяли тяжке тілесне ушкодження, - у вигляді позбавленням волі на строк від трьох до восьми років з позбавленням права керувати транспортними засобами на строк до трьох років або без такого.

В обґрунтування клопотання орган досудового розслідування зазначив у якості ризиків наступні обставини: підозрюваний ОСОБА_5 є мешканцем іншої області та перебуваючи на волі може в подальшому переховуватись від органів досудового розслідування та суду виїхавши за межі місця свого проживання та держави, чим самим ухилятися від виконання покладених на нього процесуальних обов`язків, незаконно впливати на свідків та потерпілих.

Органом досудового розслідування належними та допустимими доказами доведено наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним кримінального правопорушення та наявність достатніх підстав вважати, що існують ризики, передбачені статтею 177 цього Кодексу, на які вказує слідчий та про існування яких зазначив прокурор, оскільки суду надана заява про злочин, подана громадянином України ОСОБА_8 , батьком загиблої дитини, до начальника Ужгородського ВП ГУНП України в Закарпатській області (отримана 06.05.2016 року за № 9728), за якою він повідомив, що невідомі особи погрожують йому а його близьким розправою тому, що він відмовився взяти гроші та не піднімати розголосу щодо загибелі сина.

Суд також оцінює в сукупності всі обставини, перелічені у ст. 178 КПК та приймає до уваги те, що підозрюваний ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , підозрюється у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавленням волі на строк від трьох до восьми років, який у відповідності до ст. 12 КК України є тяжким злочином, підозрюваний є молодим за віком йому виповнилось 39 повних років, суду не надані докази, на підтвердження факту, що стан його здоров`я перешкоджає триманню його під вартою; має постійне зареєстроване місце проживання за адресою: АДРЕСА_1 , та міцні соціальні зв`язки: за зазначеною адресою проживає спільно із співмешканкою та трьома дітьми: ОСОБА_9 , 2002 року народження, ОСОБА_10 , 2007 року народження та ОСОБА_11 , 214 року народження, які перебувають на його утриманні; має постійне місце роботи - працює водієм в МПП «МІНІТРАНС», отримує стабільний дохід у сумі 1800,00 грн. на місяць; за місцем роботи характеризується позитивно, не має будь яких збережень; раніше не судимий, на обліку у лікарів нарколога та психіатра не перебуває, йому не повідомлялося про підозру у вчиненні іншого кримінального правопорушення.

З урахуваннями викладеного, та того факту, що ОСОБА_5 підозрюється у вчинені злочину з необережною формою вини, його міцні соціальні зв`язки, той факт, що він раніше не притягувався до кримінальної відповідальності, суд дійшов висновку, що слідчим не доведено суду належними та допустимими доказами недостатність застосування до підозрюваного більш м`якого запобіжного заходу задля запобігання наявним ризикам, у даному випадку обґрунтованим є застосування до підозрюваного ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту у період доби із 22 год. 00 хв. до 06 год. 00 хв. без застосування електронного засобу контролю, зобов`язавши підозрюваного прибувати за кожною вимогою до слідчого, прокурора та суду, а також виконувати обов`язки, передбачені статтею 194 КПК, а саме:

- повідомляти слідчого, прокурора або суд про зміну свого місця проживання;

- утримуватися від спілкування із потерпілими та свідками у цьому кримінальному провадженні;

- здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти, якщо їх декілька) для виїзду за кордон, інші документи, що надають право на виїзд із України та в`їзд в Україну.

Також роз`яснити ОСОБА_5 , що в разі невиконання вище перерахованих обов`язків до нього може бути застосований більш жорсткий запобіжний захід і на нього може бути накладено грошове стягнення в розмірі від 0,25 розміру мінімальної заробітної плати до 2 розмірів мінімальної заробітної плати.

Керуючись ст.ст. 176, 177, 178, 181, 193, 194, 309 КПК України, -

УХВАЛИВ:
Відмовити у задоволенні клопотання слідчого.

Обрати відносно підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, українця, працюючого водієм в МПП «МІНІТРАНС», раніше не судимого, уродженця та мешканця АДРЕСА_1 , запобіжний захід у вигляді домашнього арешту у період доби із 22 год. 00 хв. до 06 год. 00 хв. без застосування електронного засобу контролю.

Зобов`язати підозрюваного ОСОБА_5 прибувати за кожною вимогою до слідчого, прокурора та суду, а також виконувати обов`язки, передбачені статтею 194 КПК, а саме:

- повідомляти слідчого, прокурора або суд про зміну свого місця проживання;

- утримуватися від спілкування із потерпілими та свідками у цьому кримінальному провадженні;

- здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти, якщо їх декілька) для виїзду за кордон, інші документи, що надають право на виїзд із України та в`їзд в Україну.

Роз`яснити ОСОБА_5 , що в разі невиконання вище перерахованих обов`язків до нього може бути застосований більш жорсткий запобіжний захід і на нього може бути накладено грошове стягнення в розмірі від 0,25 розміру мінімальної заробітної плати до 2 розмірів мінімальної заробітної плати.

Ухвалу направити для виконання органу Національної поліції за місцем проживання підозрюваного.

Роз`яснити підозрюваному, що працівники органу Національної поліції з метою контролю за поведінкою підозрюваного, який перебуває під домашнім арештом, мають право з`являтися в житло цієї особи, вимагати надати усні чи письмові пояснення з питань, пов`язаних із виконанням покладених на нього зобов`язань, використовувати електронні засоби контролю.

Строк дії зазначеної ухвали два місяці з дня винесення.

Ухвала може бути оскаржена до Апеляційного суду Закарпатської області протягом п`яти днів з моменту її проголошення.
Слідчий суддя Ужгородського
міськрайонного суду ОСОБА_1