Ухвала іменем україни 14 липня 2016 року м. Київ Колегія суддів Судової палати у кримінальних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі: головуючогоОСОБА_1 , суддів:ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
розглянула в судовому засіданні у м. Києві касаційну скаргу захисника ОСОБА_4 в інтересах засудженого ОСОБА_5 на вирок Печерського районного суду міста Києва від 19 жовтня 2015 року та ухвалу Апеляційного суду міста Києва від 09 лютого 2016 року щодо ОСОБА_5 .

Вироком Печерського районного суду міста Києва від 19 жовтня 2015 року
ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, раніше не судимого,

визнано винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст.263 КК України та призначено покарання у виді позбавлення волі на строк 3 роки.

Постановлено стягнути з ОСОБА_5 в доход держави 614,40 грн процесуальні витрати за проведення балістичної експертизи.
Питання про долю речових доказів вирішено у відповідності з ст.100 КПК України.

Як визнав встановленим суд, о 18 год 30 хв 26 березня 2015 року, по бул. Лесі Українки, 26, у м. Києві працівниками міліції затримано громадянина України ОСОБА_5 , у якого в той же день під час поверхневого огляду виявлено та вилучено короткоствольну зброю нарізний самозарядний пістолет зразка 1930-33 р. конструкції Токарева (ТТ), № рамки НОМЕР_1 , № кожух-затвора НОМЕР_2 , калібру 7,62x25 мм - пістолет, придатний для проведення пострілів, та 18 боєприпасів до військової вогнепальної зброї пістолетні патрони калібру 7,62x25 мм, які ОСОБА_5 незаконно носив, зберігав без передбаченого законом дозволу.

При цьому судом першої інстанції виключено з обвинувачення посилання на те, що ОСОБА_5 придбав пістолет та боєприпаси у невстановленої досудовим розслідуванням особи, оскільки доказів на існування такої обставини стороною обвинувачення не доведено та при кваліфікації інкримінованого ОСОБА_5 діяння не зазначено, що об`єктивна сторона діяння полягала в тому числі в придбанні вогнепальної зброї та боєприпасів, тоді як йдеться тільки про її носіння та зберігання.

Ухвалою Апеляційного суду міста Києва від 09 лютого 2016 року вирок Печерського районного суду міста Києва від 19 жовтня 2015 року щодо ОСОБА_5 залишено без зміни.

У касаційній скарзі захисник ОСОБА_4 в інтересах засудженого ОСОБА_5 просить судові рішення щодо ОСОБА_5 в частині призначення покарання змінити, вважати засудженим до покарання визначеного судом та на підставі ст.75 КК України звільнити його від відбування призначеного покарання з випробуванням з іспитовим строком 1 рік, з покладенням на нього обов`язків, передбачених п.п. 2-4 ч.1 ст.76 КК України.

В обґрунтування наведеного зазначає, що при призначенні покарання суд першої інстанції належним чином не врахував ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, відомості про особу засудженого, а саме те, що він вперше притягується до кримінальної відповідальності, визнав вину, щиро покаявся, працює, за місцем проживання характеризується позитивно, на обліку у лікарів нарколога та психіатра не перебуває, має незадовільний стан здоров`я, а також відсутність тяжких наслідків і заподіяної шкоди та обставин, що обтяжують покарання.

Вважає, що судом не наведено достатніх мотивів прийнятого рішення та переконливих доводів для призначення засудженому ОСОБА_5 покарання, яке належить відбувати реально.

Вказує на те, що судом апеляційної інстанції помилково зазначено, що ОСОБА_5 раніше судимий, що стало об`єктивною підставою для відмови у застосуванні до призначеного покарання ст.75 КК України.

До початку розгляду провадження у суді касаційної інстанції захисник ОСОБА_4 в інтересах засудженого ОСОБА_5 , звернувся до Вищого спеціалізованого суду з розгляду цивільних та кримінальних справ із заявою про відкликання своєї касаційної скарги на вирок Печерського районного суду міста Києва від 19 жовтня 2015 року та ухвалу Апеляційного суду міста Києва від 09 лютого 2016 року щодо ОСОБА_5 .

На думку колегії суддів заява захисника, підлягає задоволенню, а касаційне провадження закриттю.

Згідно з вимогами ст.432 КПК України відмова від касаційної скарги, зміна і доповнення касаційної скарги під час касаційного провадження здійснюється згідно з положеннями статті 403 цього Кодексу.

Відповідно до ч.1 ст.403 КПК України особа, яка подала апеляційну скаргу, має право відмовитися від неї до закінчення апеляційного розгляду. Захисник підозрюваного, обвинуваченого, представник потерпілого можуть відмовитися від апеляційної скарги тільки за згодою відповідно підозрюваного, обвинуваченого чи потерпілого.

Якщо вирок або ухвала суду першої інстанції не були оскаржені іншими особами або якщо немає заперечень інших осіб, які подали апеляційну скаргу, проти закриття провадження у зв`язку з відмовою від апеляційної скарги, суд апеляційної інстанції своєю ухвалою закриває апеляційне провадження (ч.2 ст.403 КПК України).

Оскільки, захисник відкликав свою касаційну скаргу, то керуючись ч.2 ст.403 КПК України, касаційне провадження за касаційною скаргою захисника ОСОБА_4 в інтересах засудженого ОСОБА_5 на вирок Печерського районного суду міста Києва від 19 жовтня 2015 року та ухвалу Апеляційного суду міста Києва від 09 лютого 2016 року щодо ОСОБА_5 підлягає закриттю.
Керуючись статтями 403, 432 КПК України, колегія суддів,

ухвалила:

Касаційне провадження за касаційною скаргою захисника ОСОБА_4 в інтересах засудженого ОСОБА_5 на вирок Печерського районного суду міста Києва від 19 жовтня 2015 року та ухвалу Апеляційного суду міста Києва від 09 лютого 2016 року щодо ОСОБА_5 - закрити.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення та оскарженню не підлягає.

Судді:

(підпис) (підпис) (підпис)
_________________ ________________ __________________
ОСОБА_2 ОСОБА_1 ОСОБА_3

З оригіналом згідно: суддя ОСОБА_1