Справа № 224/651/12
ПОСТАНОВА

"25" березня 2016 р. Томашпільський районний суд Вінницької області
в складі головуючого ОСОБА_1
при секретарі ОСОБА_2
з участю прокурора ОСОБА_3
адвокатів ОСОБА_4 , ОСОБА_5
потерпілого ОСОБА_6 ,
обвинуваченого ОСОБА_7
розглянувши у відкритому судовому засіданні в смт. Томашпіль кримінальну справу по обвинуваченню ОСОБА_7 за ст. 286 ч.1 КК України,
В С Т А Н О В И В:
Постановою суду від 7 червня 2011 року потерпілим по справі визнано також ОСОБА_6 .
В судовому засіданні 25.03.2016 року прокурор ОСОБА_3 заявила відвід головуючому у справі судді ОСОБА_1 , який мотивувала тим, що оскільки під головуванням судді ОСОБА_1 18.12.2014 року було ухвалено рішення про направлення справи на додаткове розслідування, яке в подальшому було скасовано рішенням апеляційного суду Вінницької області, а тому відповідно до ст. 55 КПК України 1960 року (недопустимість повторної участі судді у розгляді справи) він підлягає відводу.
Потерпілий ОСОБА_6 клопотання прокурора підтримав.
Представник потерпілого, адвокат ОСОБА_4 заяву прокурора підтримав і доповнив підстави заяви про відвід судді новими обставинами, а саме практикою Європейського суду з прав людини, зокрема рішенням ЄСПЛ у справі «Салов проти України» відповідно до якого в зв`язку з направленням справи на додаткове розслідування постановою суду від 18.12.2014 року ухваленою під головуванням судді, суддя у цій справі висловив свою конкретну особливу точку зору щодо довірителя адвоката, потерпілого ОСОБА_6 щодо наявності підстав для вирішення питання про притягнення його до кримінальної відповідальності, що дає підстави потерпілій стороні дійти сумнівів щодо об`єктивності і неупередженості судді.
Підсудний ОСОБА_7 , захисник ОСОБА_5 не вбачають підстав для задоволення заяви про відвід судді, вважають заявлене клопотання не чим іншим, як намаганням затягнути розгляд справи.
Розглянувши підстави заяви, вислухавши думку учасників процесу, дослідивши матеріали справи, суд дійшов наступного висновку.
Не заслуговують на увагу твердження прокурора, сторони захисту про наявність правових підстав для відводу судді з підстав, передбачених ст. 55 КПК України, оскільки недопустимість повторної участі судді у розгляді справи має місце лише у разі винесення остаточного рішення у справі (вироку або ухвали про закриття про закриття справи), тоді як в справі була винесена постанова про направлення справи на додаткове розслідування яка носила процедурний характер.
Разом з тим, слід взяти до уваги, що право сторін на справедливий суд закріплене в нормах міжнародного права, зокрема в Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, тому, при розгляді заяви про відвід слід виходити саме з суб`єктивної оцінки сторони у справі щодо дій головуючого у справі. Іншими словами, якщо сторона має сумнів в безсторонності судді, то практика Європейського суду з прав людини наголошує на необхідності задоволення такої заяви про відвід, адже в іншому випадку це буде розцінено як порушення права особи на справедливий суд. Крім того, відповідно до п. 2.5 Бангалорських принципів поведінки суддів суддя заявляє самовідвід від участі в розгляді справи в тому випадку, коли у стороннього спостерігача могли б виникнути сумніви в неупередженості судді.
Право кожного на справедливий розгляд справи незалежним і безстороннім судом закріплено у ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.
Особиста безсторонність суду презумується, поки не надано доказів протилежного (див. згадане вище рішення у справі Веттштайна Wettstein), п. 43).
Як убачається з матеріалів справи, постановою суду від 18.12.2014 року справа була направлена прокурору для проведення додаткового розслідування.
При цьому суд, обгрунтовуючи своє рішення у своїй постановві зазначав «… виходячи із висновків експертизи №431а від 22.10.2014 року не виключається обопільна вина обох водіїв у вчиненні злочину, що може слугувати підставою у відповідності до ст. 278 КПК України для вирішення питання про притягнення до кримінальної відповідальності іншої особи, тобто у даному випадку потерпілого ОСОБА_6 ..
Зважаючи на те, що окремий розгляд у такому випадку кримінальних справ неможливий, так як в одному і тому же самому кримінальному провадженні особа не може мати статусу потерпілого і обвинуваченого одночасно, все провадження у справі повинно бути направлено для проведення досудового слідства» (т.3 а.с. 103 зворот).
Ухвалою апеляційного суду Вінницької області від 18.03.2015 року постанова суду першої інстанції від 18.12.2014 року скасована і справа була повернута на новий судовий розгляд, яка в порядку розподілу була передана в провадження судді ОСОБА_1 і під час її подальшого розгляду ніхто із учасників кримінального процесу не заявляв відвід складу суду, окрім як в судовому засіданні 25.03.2016 року при перебуванні справи на завершальній стадії судового слідства, а саме можливості закінчити з`ясування обставин доказами і перевірки їх доказами та перейти до судових дебатів.
Разом з тим, щоб уникнути сумнівів щодо незабезпечення судом достатніх гарантій для виключення будь-якого розумного сумніву з приводу своєї безсторонності, тому на думку суду доводи представника потерпілого, адвоката ОСОБА_4 щодо необ`єктивності та упередженості судді можна вважати об`єктивно обґрунтованими, оскільки має місце порушення ст. 54 КПК України 1960 року з урахуванням вищезазначених рішень Європейського суду з прав людини.
На підставі викладеного, керуючись ст. 54, 56, 57, 273 КПК України, суд,
Заяву про відвід задовольнити.
Прийняти відвід судді ОСОБА_1 у кримінальній справі по обвинуваченню ОСОБА_7 у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України.
Справу для розгляду передати в цей же суд в іншому складі суду.
Постанова оскарженню не підлягає.
Суддя: ОСОБА_1