Справа № 161/3533/16-к
Провадження № 1-кс/161/1362/16
У Х В А Л А
про відмову в арешті майна
м. Луцьк 18 березня 2016 року
Слідчий суддя Луцького міськрайонного суду Волинської області ОСОБА_1 , за участю прокурора відділу прокуратури Волинської області ОСОБА_2 , секретаря ОСОБА_3 , підозрюваного ОСОБА_4 , розглянувши клопотання прокурора відділу прокуратури Волинської області ОСОБА_2 про арешт майна,

ВСТАНОВИВ:
Прокурор відділу прокуратури Волинської області ОСОБА_2 звернувся до суду з клопотанням про арешт майна підозрюваного ОСОБА_4 , а саме транспортного засобу автомобіля марки ГАЗ 31029, 1995 р.в., номер шасі НОМЕР_1 , номер кузова НОМЕР_2 , д.н.з. НОМЕР_3 , з метою забезпечення відшкодування шкоди, завданої кримінальним правопорушенням (цивільного позову).

Клопотання мотивує тим, що СВ прокуратури Волинської області проводиться досудове розслідування кримінального провадження, внесеного до ЄРДР за №0000189 від 05.08.2015 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ст.367 ч.2 КК України, за фактом вчинення самовільної порубки дерев на території 7,8,12 виділів 35 кварталу Розничівського лісництва ДП «Поліське ЛГ», внаслідок чого, державним інтересам, в особі вказаного підприємства, завдано збитків, згідно висновку судово-економічної експертизи, на загальну суму 2319614, 63 грн.

15.03.2016 року ОСОБА_4 повідомлено про підозру у вчиненні вказаного кримінального правопорушення, тому, з метою забезпечення відшкодування шкоди, завданої кримінальним правопорушенням (цивільного позову), клопоче про накладення арешту на належне йому майно.

Перевіривши надані матеріали клопотання та дослідивши додані докази, заслухавши думку прокурора, який підтримав подане ним клопотання, думку підозрюваного ОСОБА_4 , який заперечував щодо арешту автомобіля, оскільки він не перебуває у його власності, так як більше 5 років тому він його продав та ним не користується, приходжу до висновку, що в клопотанні про арешт майна слід відмовити.

Так, згідно ст.170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна.
Відповідно до п.4 ч.2 ст.170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення, зокрема, з метою забезпечення відшкодування шкоди, завданої кримінальним правопорушенням (цивільного позову).

Відповідно до ч.6 ст.170 КПК України у випадку, передбаченому пунктом 4 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, фізичної чи юридичної особи, яка в силу закону несе цивільну відповідальність за шкоду, завдану діями (бездіяльністю) підозрюваного, обвинуваченого, засудженого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння, а також юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, за наявності обґрунтованого розміру цивільного позову у кримінальному провадженні, а так само обґрунтованого розміру неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою, щодо якої здійснюється провадження.
Відповідно до ч.1 ст.173 КПК України слідчий суддя, суд відмовляють у задоволенні клопотання про арешт майна, якщо особа, що його подала, не доведе необхідність такого арешту, а також наявність ризиків, передбачених абзацом другим частини першої статті 170 цього Кодексу.
Зважаючи на те, що на момент подання клопотання про арешт майна цивільного позову у кримінальному провадженні не заявлено (накладення арешту на майно з метою заявлення майбутніх цивільних позовів не допускається), з показань підозрюваного вбачається, що транспортний засіб фактично йому не належить, свідоцтво про реєстрацію вказаного транспортного засобу, з метою встановлення його власника, суду не надано, а тому є всі підстави вважати, що накладення арешту спричинить негативні наслідки для третіх осіб (добросовісного набувача вказаного транспортного засобу), фактично у мотивувальній частині клопотання йдеться про майно іншого підозрюваного у даному провадженні, вважаю, що відсутні правові підстави для накладення арешту на вищевказане майно, в зв`язку з чим у клопотанні слід відмовити.

На підставі викладеного, керуючись ст.170-173 КПК України, суд,

У Х В А Л И В :
В задоволенні клопотання прокурора відділу прокуратури Волинської області ОСОБА_2 про арешт майна підозрюваного ОСОБА_4 відмовити.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя Луцького міськрайонного суду ОСОБА_1