солом`янський районний суд міста києва
УхВАЛА

і м е н е м У к р а ї н и

15 березня 2016 року слідчий суддя Солом`янського районного суду м. Києва ОСОБА_1 , за участю секретаря ОСОБА_2 , розглянувши в судовому засіданні в приміщенні суду в м. Києві клопотання слідчого Солом`янського УП ГУ НП в м. Києві ОСОБА_3 про тимчасовий доступ до речей та документів, -

ВСТАНОВИВ:
Слідчий Солом`янського УП ГУ НП в м. Києві ОСОБА_3 звернулася до слідчого судді із клопотанням, погодженим прокурором Київської місцевої прокуратури №9 Солом`янського району м. Києва ОСОБА_4 , про тимчасовий доступ до речей та документів, які знаходяться у володінні операторів мобільного зв`язку, просить розглянути клопотання без виклику особи володільця.

Обґрунтовуючи внесене клопотання сторона кримінального провадження вказує, що в провадженні Солом`янського УП ГУ НП в м. Києві знаходиться кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0002305 від 27.02.2016 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.190 КК України.

В клопотанні зазначено, що в ході досудового розслідування встановлено, що 31.01.2016 приблизно о 01.30 годині він (незрозуміло хто?) разом із своїм братом ОСОБА_5 знаходилися на Привокзальній площі в м. Києві та підійшли до автомобіля марки «Ніссан Альберо», д.н.з. НОМЕР_1 , із шашечками таксі жовтого кольору та запитали у водія, де можна закласти мобільний телефон, на що водій запропонував їх підвести. В подальшому вони всі разом їздили по м. Києву, а коли повернулися назад на Привокзальну площу в м. Києві приблизно о 02.20 годині надав (невідомо хто?) йому (невідомо кому?) свій паспорт в залог, але він (незрозуміло хто?) запропонував залишити свій мобільний телефон, що він (незрозуміло хто?) і зробив. При цьому, обидва обмінялися номерами телефонів. Проте, прийшовши в призначений час на зустріч, його автомобіля (незрозуміло кого його?) на місті не було, а номер мобільного телефону, залишений раніше не відповідав.

Для встановлення осіб, причетних до вчинення даного злочину, слідчий в клопотанні зазначала про необхідність в отриманні у операторів мобільного зв`язку інформації в електронному вигляді стосовно даного номеру мобільного телефону.

Згідно норми ч.1 ст.107 КПК України фіксація під час розгляду клопотання слідчим суддею за допомогою технічних засобів не здійснювалась.

Відповідно до ч.6 ст.163 КПК України слідчий суддя постановляє ухвалу про надання тимчасового доступу до речей і документів, які містять охоронювану законом таємницю, якщо сторона кримінального провадження доведе можливість використання як доказів відомостей, що містяться в цих речах і документах, та неможливість іншими способами довести обставини, які передбачається довести за допомогою цих речей і документів.

В свою чергу, слідчий в судове засідання з розгляду даного клопотання не з`явився, що свідчить про те, що він втратив цікавість до поданого ним клопотання. Зважаючи на принцип диспозитивності кримінального процесу, передбачений статтею 26 КПК України сторони є вільними у використанні своїх прав у межах та в спосіб, встановлений КПК України.

При цьому, суд, зберігаючи об`єктивність та неупередженість, створює необхідні умови для реалізації сторонами їхніх процесуальних прав та виконання процесуальних обов`язків (ч.6 ст.22 КПК України)

Щодо доведення неможливості іншими способами довести обставини, які передбачається довести за допомогою цих речей і документів, то слід акцентувати увагу слідчого на тому, що окрім протоколу допиту потерпілого жодних інших документів, які ю свідчили про дотримання органом досудового розслідування імперативних вимог ч.6 ст.163 КПК України, матеріали клопотання не містять.

Відповідно до узагальнення судової практики щодо розгляду слідчим суддею клопотань про застосування заходів забезпечення кримінального провадження від 07.02.2014 акцентовано увагу слідчих суддів на тому, що обов`язок доведення існування зазначених обставин КПК покладає на слідчого, прокурора, який звертається із відповідним клопотанням.

Водночас КПК встановлює загальне положення, відповідно до якого для оцінки потреб досудового розслідування слідчий суддя або суд зобов`язаний врахувати можливість без застосованого заходу забезпечення кримінального провадження отримати речі і документи, які можуть бути використані під час судового розгляду для встановлення обставин у кримінальному провадженні.
Тимчасовий доступ є лише одним із механізмів витребування документів і даних, передбачених КПК України,

При зверненні до суду з клопотаннями про тимчасовий доступ до речей і документів слідчими не виконуються вимоги ч. 2 ст. 93 КПК, згідно з якою сторона обвинувачення здійснює збирання доказів шляхом проведення слідчих (розшукових дій), витребування та отримання від органів державної влади, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, службових та фізичних осіб речей, документів, відомостей, висновків експертів, висновків ревізій та актів перевірок, проведення інших процесуальних дій, передбачених цим Кодексом.

Слідчий суддя акцентує увагу сторони кримінального провадження на закріпленні в КПК двох порядків розгляду слідчим суддею, судом клопотання про тимчасовий доступ до речей і документів:

1) після отримання клопотання про тимчасовий доступ до речей і документів слідчий суддя здійснює судовий виклик особи, у володінні якої знаходяться речі та документи. У такому випадку доцільно призначити клопотання до розгляду у строк, необхідний для отримання особою повістки про судовий виклик;

2) якщо стороною, яка звернулася з клопотанням, доведено наявність достатніх підстав вважати, що існує реальна загроза зміни або знищення речей чи документів, клопотання розглядається слідчим суддею без виклику особи, у володінні якої вони знаходяться. Враховуючи реальну загрозу зміни або знищення речей і документів відповідне клопотання має бути розглянуто невідкладно.
Як вбачається з матеріалів клопотання слідчий порушує питання про розгляд даного клопотання без виклику особи, проте свою участь в його розгляді не забезпечує.
Окрім того, слідчий суддя акцентує увагу слідчого в майбутньому на необхідності зазначення конкретних обставин кримінального правопорушення без вживання самих лише займенників «він» та «його».

Вирішуючи питання про застосування заходів забезпечення кримінального провадження, зокрема, питання про надання тимчасового доступу до речей і документів, у кожному випадку розгляду відповідних клопотань слідчі судді зобов`язані сумлінно і принципово здійснювати повноваження із судового контролю за дотриманням прав, свобод та інтересів осіб у кримінальному провадженні під час досудового розслідування, діяти у межах і відповідно до вимог закону, перевіряти наявність об`єктивної необхідності та виправданість такого втручання у права і свободи особи, з`ясовувати можливість досягнення мети, на яку посилається автор клопотання, без застосування цих заходів, а також враховувати, що докази на підтвердження обставин, викладених у клопотанні про застосування заходів забезпечення, подаються особою, яка заявляє таке клопотання.

Відтак підстав для задоволення клопотання слідчий суддя не вбачає

На підставі викладеного і керуючись ст. 107, ст.ст.160, 162, 163, 164, 166, ст. 309 КПК України, слідчий суддя,-

УХВАЛИВ:
В задоволенні клопотання слідчого відмовити.
Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1