Березівський районний суд Одеської області
23.09.2016
Справа № 494/1046/16-к
Провадження 1-кс/494/221/16
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
23 вересня 2016 р. м. Березівка
Слідчий суддя Березівського районного суду Одеської області ОСОБА_1 ,
за участю секретаря судових засідань ОСОБА_2 ,
у присутності:
процесуального прокурора Комінтернівської місцевої прокуратури ОСОБА_3
слідчого СВ Березівського відділення поліції ОСОБА_4 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні, у залі суду у м. Березівка, Одеської області скаргу ОСОБА_5 «На неправомірну бездіяльність слідчого, начальника слідчого відділення, процесуального прокурора, на постанову слідчого від 25 липня 2016 р.»
в с т а н о в и в:
Заявник, звернувшись до суду із вказаною скаргою просила:
-задовольнити її скаргу на неправомірну бездіяльність слідчого, начальника СВ, процесуального прокурора, на постанову про відмову пред`явити підозру;
-скасувати постанову слідчого Березівського відділення поліції ОСОБА_4 від 25 липня 2016 р. про відмову в пред`явленні підозри співпрацівникам Березівського РВ ГУ МВС України в Одеській області Начкебія, Богомілу, ОСОБА_6 , працівнику Березівського відділення поліції Орлову, громадянам ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 ;
-зобов`язати слідчого Березівського відділення поліції ОСОБА_4 , начальника СВ, процесуального прокурора пред`явити підозру співпрацівникам Березівського РВ ГУ МВС України в Одеській області Начкебія, Богомілу. Іванову,працівнику Березівського відділення поліції Орлову, громадянам ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 .
Також, заявник просила відвести від розгляду слідчого суддю головуючого по справі, який був вирішений ухвалою суду 12 вересня 2016 р.
Розгляд справи призначався двічі на 10-15 годин 20 вересня і на 11-00 годину 23 вересня 2016 р., проте, заявник будучи повідомленою відповідно до положень ч.1 ст.135 КПК України, до зали суду не з`явилась. Суд вважає, що заявник не бажає скористатись наданими їй законом правами та зловживає ними, намагаючись затягнути розгляд її скарги.
Вислухавши думки учасників судового розгляду, та врахувавши положення ч. ч. 2,3 ст.306 КПК України суд вважає, що розгляд справи можливо провести за відсутністі особи, що належно повідомлялась, але не з`явилась у судове засідання.
Слідчий у судовому засіданні проти задоволення скарги заперечував, посилався на відсутність будь-яких підстав для примушення його на пред`явлення підозри.
Прокурор також проти задоволення скарги заперечував, з підстав вказаних слідчим.
Вивчивши подану заявником скаргу з матеріалами, надане слідчим кримінальне провадження №0000290, вислухавши думки учасників судового розгляду, на підставі наданих доказів і доведення їхньої переконливості суд вважає наступне.
У провадженні Березівського ВП Комінтернівського ВП ГУ НП в Одеській області на досудовому розслідуванні знаходиться об`єднане кримінальне провадження №0000290 внесено до ЄРДР 16 липня 2014 р. за ч.1 ст.186 КК України.
25 липня 2016 р. слідчим Березівського ВП Комінтернівського ВП ГУНП в Одеській області по вказаному кримінальному провадженню була винесена постанова, якою було відмовлено у пред`явленні підозри співпрацівникам Березівського РВ ГУ МВС України в Одеській області Начкебія, Богомілу, ОСОБА_6 , працівнику Березівського відділення поліції Орлову, громадянам ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 .
У своїй постанові слідчий посилався на випадки пред`явлення підозри згідно до положень ст.276 КПК України.
Згідно до положень ст.2 КПК України завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.
Крім цього, слід зазначити, що згідно до положень ч.2 ст.9 КПК України прокурор, керівник органу досудового розслідування, слідчий зобов`язані всебічно, повно і неупереджено дослідити обставини кримінального провадження, виявити як ті обставини, що викривають, так і ті, що виправдовують підозрюваного, обвинуваченого, а також обставини, що пом`якшують чи обтяжують його покарання, надати їм належну правову оцінку та забезпечити прийняття законних і неупереджених процесуальних рішень.
Відповідно до п.п. 1-9 ч.2, ч.ч.3-5 ст.40 КПК України слідчий уповноважений:
1) починати досудове розслідування за наявності підстав, передбачених цим Кодексом;
2) проводити слідчі (розшукові) дії та негласні слідчі (розшукові) дії у випадках, встановлених цим Кодексом;
3) доручати проведення слідчих (розшукових) дій та негласних слідчих (розшукових) дій відповідним оперативним підрозділам;
4) призначати ревізії та перевірки у порядку, визначеному законом;
5) звертатися за погодженням із прокурором до слідчого судді з клопотаннями про застосування заходів забезпечення кримінального провадження, проведення слідчих (розшукових) дій та негласних слідчих (розшукових) дій;
6) повідомляти за погодженням із прокурором особі про підозру;
7) за результатами розслідування складати обвинувальний акт, клопотання про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру та подавати їх прокурору на затвердження;
8) приймати процесуальні рішення у випадках, передбачених цим Кодексом, у тому числі щодо закриття кримінального провадження за наявності підстав, передбачених статтею 284 цього Кодексу;
9) здійснювати інші повноваження, передбачені цим Кодексом.
У випадках відмови прокурора у погодженні клопотання слідчого до слідчого судді про застосування заходів забезпечення кримінального провадження, проведення слідчих (розшукових) дій чи негласних слідчих (розшукових) дій слідчий має право звернутися до керівника органу досудового розслідування, який після вивчення клопотання за необхідності ініціює розгляд питань, порушених у ньому, перед прокурором вищого рівня, який протягом трьох днів погоджує відповідне клопотання або відмовляє у його погодженні.
Слідчий зобов`язаний виконувати доручення та вказівки прокурора, які надаються у письмовій формі. Невиконання слідчим законних вказівок та доручень прокурора, наданих у порядку, передбаченому цим Кодексом, тягне за собою передбачену законом відповідальність.
Слідчий, здійснюючи свої повноваження відповідно до вимог цього Кодексу, є самостійним у своїй процесуальній діяльності, втручання в яку осіб, що не мають на те законних повноважень, забороняється. Органи державної влади, органи місцевого самоврядування, підприємства, установи та організації, службові особи, інші фізичні особи зобов`язані виконувати законні вимоги та процесуальні рішення слідчого.
Згідно ч.1 ст.36 КПК України прокурор, здійснюючи свої повноваження відповідно до вимог цього Кодексу, є самостійним у своїй процесуальній діяльності, втручання в яку осіб, що не мають на те законних повноважень, забороняється. Органи державної влади, органи місцевого самоврядування, підприємства, установи та організації, службові та інші фізичні особи зобов`язані виконувати законні вимоги та процесуальні рішення прокурора.
Згідно п.4 ч.2 ст.36 КПК України прокурор, здійснюючи нагляд за додержанням законів під час проведення досудового розслідування у формі процесуального керівництва досудовим розслідуванням, уповноважений давати слідчому, органу досудового розслідування вказівки щодо проведення у встановлений прокурором строк слідчих (розшукових) дій, негласних слідчих (розшукових) дій, інших процесуальних дій чи брати участь у них, а в необхідних випадках - особисто проводити слідчі (розшукові) та процесуальні дії в порядку, визначеному цим Кодексом.
Згідно положень ч.1 ст. 276 КПК України повідомлення про підозру обов`язково здійснюється в порядку, передбаченому статтею 278 цього Кодексу, у випадках:
1) затримання особи на місці вчинення кримінального правопорушення чи безпосередньо після його вчинення;
2) обрання до особи одного з передбачених цим Кодексом запобіжних заходів;
3) наявності достатніх доказів для підозри особи у вчиненні кримінального правопорушення.
Наведені положення чинного КПК України вочевидь свідчать про те, що кримінальне провадження на досудовому розслідуванні це певні процесуальні дії у зв`язку із вчиненням діяння, передбаченого законом про кримінальну відповідальність, які вчиняються визначеними посадовими особами поліції та прокуратури.
Слід звернути увагу на те, що вищевказані процесуальні дії повинні бути проведені у спосіб та відповідно до засад кримінального провадження визначених чинним КПК України.
Як встановлено у судовому засіданні слідчим і процесуальним прокурором приймались рішення про відмову у задоволенні поданих заявником клопотань, наведені обґрунтування.
При цьому суд вважає, що посилання слідчого та прокурора у своїх постановах цілком відповідають положенням наведених вище норм чинного КПК України і підстав для їхнього скасування та визнання не законними у суду не має, а тому не має і підстав на задоволення вимог скарги у цієї частині.
Суд звертає увагу на те, що вищевикладеними нормами чинного КПК України визначено виключно прерогатива слідчого та прокурора бути самостійними у своїй процесуальній діяльності всебічно, повно і неупереджено досліджувати обставини кримінального провадження, виявити як ті обставини, що викривають, так і ті, що виправдовують підозрюваного, обвинуваченого, а також обставини, що пом`якшують чи обтяжують його покарання, надати їм належну правову оцінку та забезпечити прийняття законних і неупереджених процесуальних рішень.
За таких обставин у суду не має ані повноважень на здійснення, ані прав на перебирання на себе функцій і повноважень слідчого та прокурора на вирішення питання про наявність підстав для пред`явлення певній особі повідомлення про підозру.
За таких обставин, вимога заявника пред`явити підозру керівнику вищевказаним особам у вчинені кримінального правопорушення по ч.1 ст.186 КК України є неправомірною і тому не підлягає задоволенню.
З огляду на все вищевикладене суд вважає, що подана скарга задоволенню не підлягає.
Керуючись ст.306-307, 309, 370-372, ч.2 ст.376, 395 КПК України , слідчий суддя
у х в а л и в:
ОСОБА_5 у задоволенні скарги на неправомірну бездіяльність слідчого, начальника слідчого відділення, процесуального прокурора, на постанову слідчого від 25 липня 2016 р. відмовити.
Ухвала суду є остаточною і оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя:_________________________________________-