Ухвала

Вищий спеціалізований суд України
з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі колегії:

головуючої ОСОБА_1 ,
суддів: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

розглянувши у судовому засіданні в м. Києві 12 липня 2016 року касаційну скаргу засудженого ОСОБА_4 на вирок Апеляційного суду Дніпропетровської області від 25 травня 2016 року,
в с т а н о в и в:
У касаційній скарзі порушується питання про перегляд указаного судового рішення у касаційному порядку.

Перевіривши відповідність касаційної скарги вимогам ст. 427 КПК, суд касаційної інстанції дійшов висновку, що скаргу подано без додержання п. 4 ч. 2 та ч. 5 цієї статті.

Згідно зі ст. 427 КПК касаційна скарга повинна містити правове обґрунтування заявлених скаржником вимог із зазначенням того, у чому полягає незаконність чи необґрунтованість судового рішення; до скарги додаються копії судових рішень, які оскаржуються.

Суд касаційної інстанції є судом права, а не факту. Відповідно до приписів ст. 433 КПК цей суд перевіряє правильність застосування норм матеріального та процесуального права, правової оцінки обставин

і не має права досліджувати докази, встановлювати та визнавати доведеними обставини, що не були встановлені в оскаржуваному судовому рішенні, вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу. Згідно з ч. 1 ст. 438 вказаного Кодексу підставами для скасування або зміни судових рішень є: істотне порушення вимог кримінального процесуального закону (ст. 412 КПК); неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність (ст. 413 КПК); невідповідність призначеного покарання ступеню тяжкості кримінального правопорушення та особі засудженого

(ст. 414 КПК). Тому, заперечуючи законність судових рішень, скаржник має конкретно вказати у чому полягають допущені, на його думку, істотні порушення норм матеріального або процесуального права, які відповідно до ст. 438 КПК є підставами для зміни чи скасування оспорюваних рішень, тобто навести правове обґрунтування заявлених вимог.
Проте всупереч вимогам ст. 427 КПК у поданій скарзі не міститься обґрунтування допущення апеляційним судом таких порушень, які в силу ст. 412 цього Кодексу є істотними, звідси й немає обґрунтування необхідності скасування вироку на підставі, передбаченій п. 1 ч. 1

ст. 438 КПК.

Крім того, як убачається зі змісту скарги, засуджений, насамперед заперечує справедливість призначеного йому апеляційним судом покарання через суворість. Тому заявлена вимога про скасування, а не зміну вироку апеляційного суду, внаслідок суворості заходу примусу, не відповідає правилам статей 436-438 КПК у їх взаємозв`язку.
Також до касаційної скарги не додано завірених належним чином копій вироків місцевого та апеляційного судів (копії судових рішень має бути належним чином оформлено та засвідчено відбитком гербової печатки суду,

а якщо копія судового рішення складається з кількох аркушів, її має бути прошнуровано і на зворотному боці останнього аркуша скріплено підписом судді, працівника апарату суду, засвідчено відбитком гербової печатки суду, із зазначенням кількості зшитих аркушів, як це передбачено п. 13.7 Інструкції з діловодства у місцевих загальних судах, апеляційних судах областей, апеляційних судах міст Києва та Севастополя, Апеляційному суді Автономної Республіки Крим та Вищому спеціалізованому суді України з розгляду цивільних і кримінальних справ, затвердженої наказом Державної судової адміністрації України від 17 грудня 2013 року № 173).

Суд касаційної інстанції є судом права, а не факту; відповідно

до ст. 433 КПК переглядає судові рішення у межах касаційної скарги, тому відсутність у ній згаданого обґрунтування й недотримання положень ст. 427 цього Кодексу, перешкоджає вирішенню питання про відкриття касаційного провадження.

Оскільки касаційна скарга не відповідає вимогам, передбаченим ст. 427 КПК, колегія суддів вважає за необхідне на підставі ч. 1 ст. 429 цього Кодексу залишити скаргу без руху та встановити строк для усунення допущених недоліків, що не може перевищувати п`ятнадцяти днів з дня отримання ухвали особою, яка подала касаційну скаргу.

Що стосується клопотання засудженого про зупинення виконання оспорюваного вироку, то в силу ч. 1 ст. 430 КПК, згадане питання вирішується після відкриття касаційного провадження.

Враховуючи викладене та керуючись ч. 1 ст. 429 КПК, суд

п о с т а н о в и в:
Касаційну скаргу засудженого ОСОБА_4

на вирок Апеляційного суду Дніпропетровської області від 25 травня

2016 року залишити без руху та надати строк для усунення недоліків протягом п`ятнадцяти днів з дня отримання ухвали.

У разі невиконання вимог касаційну скаргу буде повернуто скаржнику.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3