УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
03 вересня 2016 року слідчий суддя Солом`янського районного суду м. Києва ОСОБА_1 , за участю секретаря судових засідань ОСОБА_2 , слідчого ОСОБА_3 , прокурора ОСОБА_4 , підозрюваного ОСОБА_5 , захисника ОСОБА_6 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі засідань суду в м. Києві клопотання старшого слідчого Солом`янського Управління поліції Головного управління Національної поліції в м. Києві лейтенанта поліції ОСОБА_3 , погодженого з прокурором Київської місцевої прокуратури №9 м. Києва ОСОБА_7 , про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Кагол, Молдова, громадянина України, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 ; проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , підозрюваного у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань 03.09.2016 року за №0010238,
ВСТАНОВИВ:
Старший слідчий СВ Солом`янського УП ГУ Національної поліції у м. Києві ОСОБА_3 , за погодженням із прокурором Київської місцевої прокуратури №9 ОСОБА_7 , звернулась до слідчого судді з клопотанням про обрання підозрюваному ОСОБА_8 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.
В обґрунтування клопотання слідчий посилалась на те, що досудовим розслідуванням встановлено, що 02.09.2016 року приблизно о 23 год. 25 хв., ОСОБА_8 знаходячись на території подвір`я за адресою: АДРЕСА_2 , перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння, на ґрунті особистих неприязних відносин, під час конфлікту з чоловіком рідної сестри ОСОБА_9 ІНФОРМАЦІЯ_2 , умисно, з метою протиправного заподіяння смерті останнього, дістав з рукава своєї куртки раніше підготовлений ніж, та наніс ним один удар в лівий бік грудної клітини ОСОБА_9 , тобто у життєво важливий орган людини. Від нанесеного ОСОБА_8 поранення, ОСОБА_9 ІНФОРМАЦІЯ_2 , помер на місці, тобто йому було умисно і протиправно заподіяно смерть.
02.09.2016 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0010238, внесені відомості про кримінальне правопорушення за ч. 1 ст. 115 КК України
03.09.2016 року органом досудового розслідування повідомлено про підозру ОСОБА_8 , у вчиненні злочину передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України.
З урахуванням викладеного, слідчий просила задовольнити клопотання.
В судовому засіданні слідчий та прокурор підтримали дане клопотання з зазначених у ньому підстав.
В судовому засіданні підозрюваний розкаявся у вчиненому кримінальному правопорушенні та просив застосувати до нього більш м`який запобіжний захід, що не пов`язаний з триманням під вартою.
Захисник підозрюваного в судовому засіданні проти задоволення клопотання заперечував, посилаючись на те, що в поданому клопотанні про обрання відносно ОСОБА_8 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою не доведено, що застосування жодного з більш м`яких запобіжних заходів не може запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України. В зв`язку із зазначеним захисник підозрюваного просив слідчого суддю відмовити задоволенні клопотання про обрання відносно ОСОБА_8 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та обрати підозрюваному запобіжний захід не пов`язаний із триманням під вартою.

Заслухавши слідчого, прокурора, підозрюваного та його захисника, дослідивши матеріали клопотання, прихожу до висновку, що клопотання є обґрунтованим та таким, що підлягає задоволенню, виходячи з наступного.
Відповідно до ч. 1 ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.
Встановлено, що в провадженні Солом`янського Управління поліції Головного управління Національної поліції в м. Києві знаходиться кримінальне провадження № 0010238, відомості щодо якого внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань 03.09.2016 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України.
Досудовим розслідуванням встановлено, що 02.09.2016 року приблизно о 23 год. 25 хв., ОСОБА_8 знаходячись на території подвір`я за адресою: АДРЕСА_2 , перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння, на ґрунті особистих неприязних відносин, під час конфлікту з чоловіком рідної сестри ОСОБА_9 ІНФОРМАЦІЯ_2 , умисно, з метою протиправного заподіяння смерті останнього, дістав з рукава своєї куртки раніше підготовлений ніж, та наніс ним один удар в лівий бік грудної клітини ОСОБА_9 , тобто у життєво важливий орган людини. Від нанесеного ОСОБА_8 поранення, ОСОБА_9 ІНФОРМАЦІЯ_2 , помер на місці, тобто йому було умисно і протиправно заподіяно смерть.
03.09.2016 року о 01.00 год. згідно рапорту інспектора роти №9 батальйону №3 УПП в м. Києві ДПП лейтенанта поліції ОСОБА_10 було фактично затримано ОСОБА_8 ІНФОРМАЦІЯ_1 , про що в період часу з 05.00 год. по 06.55 год. було складено протокол затримання особи, підозрюваної у вчиненні злочину.
Відповідно до ч. 1 ст. 177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання ризикам.
Згідно норм ст. 194 КПК України, під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини визначені п. 1 - п. 3 частини 1 даної статті та згідно з положеннями ст. 178 КПК України, крім наявності ризиків, зазначених у ст. 177 цього Кодексу, оцінити дані, що характеризуються особу підозрюваного та визначені у п. 1- п. 11 частини 1 вказаної статті.
З положень ст. 183 КПК України випливає, що тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частиною п`ятою статті 176 цього Кодексу, зокрема він не може бути застосований, окрім як до раніше судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад три роки.
Як вбачається з матеріалів клопотання необхідність застосування до підозрюваного ОСОБА_8 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою слідчий обґрунтовує тим, що ОСОБА_8 об`єктивно підозрюється, у вчиненні зазначеного кримінального правопорушення, а його вина підтверджується зібраними у кримінальному провадженні доказами, зокрема протоколом заяви про вчинене кримінальне правопорушення; рапортом інспектора роти №9 батальйону №3 УПП в м. Києві ДПП лейтенанта поліції ОСОБА_10 ; протоколом огляду місця події від 03.09.2016 року; протоколом прийняття заяви про вчинене кримінальне правопорушення від потерпілої ОСОБА_11 ІНФОРМАЦІЯ_3 ; протоколом допиту потерпілої ОСОБА_11 ; протоколом затримання особи, підозрюваної у вчиненні злочину, а саме: ОСОБА_8 ІНФОРМАЦІЯ_1 від 03.09.2016 року; протоколом допиту свідка ОСОБА_12 ; протоколом допиту свідка ОСОБА_13 .
Частинами 3 та 5 ст. 132 КПК України передбачено, що під час розгляду питання про застосування заходів забезпечення кримінального провадження, в тому числі при визначенні запобіжного заходу (п. 9 ч. 2 ст. 131 КПК України), сторони кримінального провадження повинні подати слідчому судді докази обставин, на які вони посилаються.
Отже, слідчий суддя враховує, що поняття «обґрунтована підозра» не визначене у національному законодавстві та, виходячи з положень ч. 5 ст. 9 КПК України, бере до уваги позицію Європейського суду з прав людини, відображену у пункті 175 рішення від 21 квітня 2011 року у справі «Нечипорук і Йонкало проти України», відповідно до якої «термін «обґрунтована підозра» означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення (рішення у справі «Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства» від 30 серпня 1990 року, п. 32, Series A, N 182), те що вимога розумної підозри передбачає наявність доказів, які об`єктивно зв`язують підозрюваного з певним злочином і вони не повинні бути достатніми, щоб забезпечити засудження, але мають бути достатніми, щоб виправдати подальше розслідування або висунення звинувачення (рішення у справі «Мюррей проти Об`єднаного Королівства» від 28 жовтня 1994 року, «Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства» від 30 серпня 1990 року).
За таких умов, слідчий суддя дослідивши матеріали клопотання, долучені до нього документи, за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин провадження, керуючись законом, оцінюючи сукупність зібраних доказів, лише щодо пред`явленої підозри, - з точки зору достатності та взаємозв`язку вважає, що наявні у провадженні докази, передбачені параграфами 3-5 Глави 4 КПК України (показання, речові докази і документи та інші) свідчать про обґрунтованість підозри підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, оскільки об`єктивно зв`язують його з ним, тобто підтверджують існування фактів та інформації, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що підозрюваний, міг вчинити дане правопорушення.
Таким чином, обставини визначені п. п. 1-3 ч. 1 ст. 194 КПК України, які свідчать про наявність встановлених стороною обвинувачення ризиків у даному провадженні, достовірність підозри, недостатність застосування менш суворого запобіжного заходу для запобігання наявним ризикам, слідчий суддя визнає обґрунтованими, оскільки вони належним чином вмотивовані слідчим, прокурором та підтверджуються наявними матеріалами, у зв`язку з чим клопотання органу досудового розслідування підлягає задоволенню.
Доводи сторони захисту про можливість уникнення наявним ризикам шляхом застосування більш м`яких запобіжних заходів слідчий суддя, враховуючи дані про особу обвинуваченого, а саме наявність повідомлення про підозру у вчиненні злочину передбаченого ст. 115 КК України, не приймає до уваги. Крім того, доводи захисника не узгоджується із стандартом доказування «поза розумним сумнівом» (див. рішення від 18 січня 1978 року у справі «Ірландія проти Сполученого Королівства» (Ireland v. the United Kingdom), п. 161, Series A заява № 25), який застосовується при оцінці доказів, а такі докази можуть «випливати зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумпцій факту» (рішення Європейського суду з прав людини, справа «Коробов проти України» № 39598/03 від 21.07.2011 року, (ч. 2 ст. 8, ч. 5 ст. 9 КПК України), у зв`язку з чим, останні є надуманими та не відповідають конкретним обставинам справи на даному етапі її провадження.
На той факт, що підозрюваний буде переховуватись від органів досудового розслідування та суду вказує те, що ОСОБА_8 відразу після вчинення злочину його покинув, окрім цього повідомлена підозра повністю підтверджується матеріалами кримінального провадження, а санкція статті кримінального правопорушення у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_8 передбачає покарання у виді позбавлення волі строком від 7 до 15 років, тобто усвідомлюючи невідворотність покарання, яке пов`язане із позбавленням волі максимальним строком до 15 років за вчинення вказаного кримінального правопорушення, підозрюваний може переховуватися значний термін від правоохоронних органів та суду.
На той факт, що підозрюваний може впливати на свідків, з метою зміни останньою показів в частині фактичних обставин, вказує те, що він вчинив умисне тяжке кримінальне правопорушення проти життя особи, що свідчить про те, що підозрюваний ОСОБА_8 може погрожувати фізичною розправою свідкам, а особливо рідній сестрі ОСОБА_11 , а також здійснювати на неї моральний тиск, з метою зміни її свідчень та свідчень інших свідків у частині фактичних обставин.
На той факт, що підозрюваний може перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, тобто зникнути та перебувати тривалий час у розшуку вказує те, що він підозрюється у вчиненні особливо тяжкого злочину, та підозрюваний ОСОБА_8 може знищити речові докази, які мають значення для досудового розслідування.
На той факт, що підозрюваний може вчинити інше кримінальне правопорушення вказує те, що підозрюваний ОСОБА_8 офіційно не працює, його працевлаштування носить тимчасовий характер, а також ОСОБА_8 схильний до зловживання спиртними напоями та веде аморальний спосіб життя.
Враховуючи викладене та беручи до уваги, що відповідно п. 5 ч. 2 ст. 183 КПК України запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як до раніше судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчинені злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк три роки, зважаючи на те, що перебуваючи на волі підозрюваний може здійснювати тиск на свідків по кримінальному провадженню, переховуватись від органів досудового розслідування, що підтверджується наявними в матеріалах справи доказами, прокурором під час розгляду даного клопотання було доведено наявність всіх обставин, передбачених ч. 1 ст. 194 КПК України, слідчий суддя дійшов до висновку про застосування відносно підозрюваного запобіжного заходу у виді тримання під вартою строком на 60 діб.
Що стосується альтернативного запобіжного заходу, то слід зазначити наступне.
Відповідно до ч. 3 ст. 183 КПК України, слідчий суддя при постановлені ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою зобов`язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним процесуальних обов`язків.
Згідно ч. 4 ст. 183 КПК України, слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, враховуючи підстави та обставини, передбачені статтями 177 та 178 цього Кодексу, має право не визначити розмір застави у кримінальному провадженні: 1) щодо злочину, вчиненого із застосуванням насильства або погрозою його застосування; 2) щодо злочину, який спричинив загибель людини; 3) щодо особи, стосовно якої у цьому провадженні вже обирався запобіжний захід у вигляді застави, проте був порушений нею.
Згідно повідомлення про підозру, ОСОБА_8 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України, а саме у вбивстві, тобто умисному протиправному заподіянні смерті іншій людині.
Отже, при вирішенні питання про застосування заходу забезпечення кримінального провадження слідчий суддя на підставі наведених у кримінальному провадженні даних не визначає підозрюваному ОСОБА_8 розмір застави в порядку, передбаченому ч. 4 ст. 183 КПК України, оскільки йому оголошено підозру в особливо тяжкому кримінальному правопорушенні, вчиненому з умисним посяганням на життя людини.
Враховуючи наведене та керуючись ст.ст. 177, 178, 183, 184, 193-194, 196, 197, 395 КПК України, слідчий суддя,
У Х В А Л И В :
Клопотання задовольнити.
Застосувати до підозрюваного ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Кагол, Молдова, громадянина України, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 ; проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.
Строк тримання під вартою ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 рахувати з 05 год. 00 хвилин 03 вересня 2016 року.
Дата закінчення дії ухвали про обрання відносно ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 запобіжного заходу у виді тримання під вартою 05 година 00 хвилин 01 листопада 2016 року.
Ухвала слідчого судді підлягає негайному виконанню після її оголошення.
Контроль за виконанням ухвали покласти на Київську місцеву прокуратуру №9.
Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Апеляційного суду міста Києва протягом 5 (п`яти) днів з дня її оголошення, а підозрюваним в цей же строк з моменту вручення йому копії даної ухвали.
Слідчий суддя ОСОБА_1