Справа № 296/5368/13-к
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

03 липня 2013 року м.Житомир

Слідчий суддя Корольовського районного суду м. Житомира, при секретарі Щетініній Ю.В., за участю: слідчого Голубчика М.В., прокурора Гнідого І.А., захисника ОСОБА_1, підозрюваної ОСОБА_2,

розглянувши клопотання слідчого відділу ОВС, ОГ та ЗО СУ УМВС України в Житомирській області капітана міліції ОСОБА_3, по кримінальному провадженню №0000138, про відсторонення від посади

ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженки ІНФОРМАЦІЯ_2, громадянки України, працюючої на посаді лікаря-нарколога кабінету ЗПТ Коростенської ЦМЛ, раніше не судимої, проживаючої за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_3, підозрюваної у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст.ст. 320 ч.2, 321 ч. 4 КК України,

В С Т А Н О В И В:

Слідчий звернувся до суду із вказаним клопотанням , де вказав, що у провадженні відділу ОВС, ОГ та ЗО СУ УМВС України в Житомирській області перебуває кримінальне провадження № 0000138 за підозрою ОСОБА_4, ОСОБА_2, та ОСОБА_5, у вчиненні злочинів передбачених ст.ст.320 ч.2, 321 ч.3, 4 КК України.

У клопотанні зазначалося, що наказом Коростенської центральної міської лікарні Житомирської області №13 від 07 лютого 2012 року ОСОБА_2 призначено на посаду лікаря нарколога наркологічного кабінету поліклініки, та наказом Коростенської центральної міської лікарні №65 від 29.03.2013 року призначено ОСОБА_2, відповідальною особою за призначення замісної підтримувальної терапії наркозалежних осіб в Коростенській центральній міській лікарні Житомирської області.

Клопотання обґрунтовувалось слідчим тим, що ОСОБА_2, перебуваючи на посаді лікаря-нарколога кабінету ЗПТ Коростенської ЦМЛ та являючись спеціально уповноваженою особою щодо лікування наркозалежних осіб, діючи в порушення встановлених правил відпуску, розподілу наркотичних засобів, передбачених наказом МОЗ України №645 від 10 листопада 2008 року, в період часу з 22 листопада до 19 грудня 2012 року особисто поставила на облік та розпочала лікування у кабінеті ЗПТ Коростенської ЦМЛ ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8, ОСОБА_9, та ОСОБА_10 Вказані особи отримали в кабінеті замісної підтримувальної терапії наркозалежних осіб Коростенської ЦМЛ наркотичні засоби, а саме: ОСОБА_6 в період часу з 19 грудня 2012 року по 17 січня 2013 року- «метадол» у кількості 1,4 грам; ОСОБА_7 в період часу з 14 грудня 2012 року по 12 січня 2013 року «метадол» у кількості 1,2 грам; ОСОБА_9, в період часу з 11 грудня 2012 року по 20 січня 2013 «метадол» у кількості 1,6 грам, що є великим розміром; ОСОБА_10, в період часу з 22 листопада 2012 року по 21 січня 2013 року «метадол» у кількості 1,8 грам, що є великим розміром; ОСОБА_8, в період часу з 17 грудня 2012 року по 06 січня 2013 року «метадол» у кількості 0,8 грам, а всього у загальній кількості 6,8 грам, що є великим розміром.

Крім того зазначалося, що ОСОБА_2, перебуваючи на посаді лікаря-нарколога Коростенської ЦМЛ у період з 10 січня 2012 року по 17 січня 2013 року, порушуючи правила встановлені наказами МОЗ України від 19 липня 2005 року № 360 та від 27 березня 2012 року № 200 видала 220 рецептів Форми №1 на право придбання підконтрольних отруйних та сильнодіючих лікарських засобів наступним пацієнтам замісної підтримуватьної терапії: ОСОБА_11. ОСОБА_12. ОСОБА_13, ОСОБА_14, ОСОБА_15, ОСОБА_16, ОСОБА_17, ОСОБА_18, ОСОБА_19, а також невстановленим слідством особам, на ім'я ОСОБА_20, ОСОБА_21 та ОСОБА_22, які на момент видачі вказаних рецептів відбували покарання у місцях позбавлення волі, на отримання через аптеки м. Коростень таблеток димедролу загальною вагою 124.5 грам, що становить особливо великі розміри та таблеток соннату загальною вагою 8.775 грам, що становить великі розміри без внесення відповідних даних (дати звернення хворого, скарг, симптомів, діагнозу, назви та кількості виписаного лікарського засобу, номеру рецепту та інших даних) до первинної медичної документації, а саме історій хвороби або амбулаторних карток тощо, чим створила реальні умови витоку підконтрольних отруйних та сильнодіючих лікарських засобів, які підлягають предметно-кількісному обліку з-під контролю держави та завдала істотної шкоди нематеріального характеру охоронюваним законом державним інтересам.

04 червня 2013 року ОСОБА_2 повідомлено про її підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.320, ч.4 ст. 321 КК України.

Слідчий вказав на докази, які на його думку підтверджують вину підозрюваної у вчиненні кримінального правопорушення, а саме: висновок комплексної експертизи документів №1/698 від 17.05.2013 року; протоколи огляду предметів і документів, допиту свідків.

Крім цього, слідчий зазначив, що будучи допитаним в якості свідка ОСОБА_12 пояснив, що він являється пацієнтом замісної підтримувальної терапії Коростенської ЦМЛ. Після розпочатого кримінального провадження по фактам порушень правил обігу підконтрольних речовин в Коростенській ЦМЛ, лікар нарколог ОСОБА_2, під час відвідування ним кабінету ЗПТ з метою отримання метадолу почала здійснювати на нього психологічний тиск, а саме спонукала змінити дані раніше покази працівникам міліції. У разі невиконання вищевказаних вимог лікар-нарколог ОСОБА_2, погрожувала виключити його з програми замісної підтримувальної терапії.

Слідчий вказав на ризик, що ОСОБА_2, перебуваючи на вказаній посаді може незаконно впливати на свідків, які являються пацієнтами замісної підтримувальної терапії Коростенської ЦМЛ, що може вплинути на подальший хід розслідування кримінального провадження.

Слідчий та прокурор у судовому засіданні подане клопотання підтримали з відстав, викладених у ньому, просили клопотання задовольнити.

Захисник та підозрювана ОСОБА_2 проти задоволення клопотання заперечували, вказали, що ОСОБА_2 є інвалідом 3 групи з дитинства, внаслідок Чорнобильської катастрофи, має на утриманні матір та чоловіка, який не працює, є єдиним лікарем-наркологом в Коростенській ЦМЛ, здійснює значний обсяг роботи, який не пов'язаний із доступом до лікарських засобів, зазначила, що відсторонення її від посади призведе до негативних наслідків в роботі Коростенської ЦМЛ щодо нагляду за наркозалежними хворими, також вказали, що після повідомлення їй про підозру, продовжуючи перебувати на посаді лікаря-нарколога жодних перепон проведенню досудового розслідування не чинила, жодним чином на свідків не впливала.

Дослідивши клопотання слідчого, заслухавши думку прокурора, який підтримав клопотання, підозрюваної та адвоката, які просили відмовити в його задоволенні, слідчий суддя прийшов до наступних висновків.

Відповідно до ч. 1 ст. 154 КПК України відсторонення від посади може бути здійснено щодо особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину середньої тяжкості, тяжкого чи особливо тяжкого злочину, і незалежно від тяжкості злочину- щодо особи, яка є службовою особою правоохоронних органів.

Так, ОСОБА_2 дійсно підозрється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст.ст. 320 ч. 2, ч.4 ст. 321 КК України.

У відповідності до ч. 2 ст. 158 КПК України при вирішенні питання про відсторонення від посади слідчий суддя, суд зобов'язаний врахувати такі обставини: 1) правову підставу для відсторонення від посади; 2) достатність доказів, які вказують на вчинення особою кримінального правопорушення; 3) наслідки відсторонення від посади для інших осіб.

Слідчий суддя звертає особливу увагу на можливі негативні наслідки для інших осіб, у разі прийняття рішення про відсторонення ОСОБА_2 від посади лікаря-нарколога, викладені у листі Головного лікаря Коростенської ЦМЛ де зазначено, що на обліку в наркологічному кабінеті перебуває 839 хворих на алкоголізм, 96 наркозалежних хворих, на замісній підтримуючій терапії знаходиться 49 пацієнтів, вказано, що у випадку відсторонення ОСОБА_2 від роботи виникнуть проблеми з диспансерним спостереженням за наркозалежними хворими, припиниться профілактична робота, що в свою чергу призведе до погіршення контролю за рівнем споживання психоактивних речовин, а ненадання своєчасної первинної медичної допомоги хворим на розлад психіки та поведінки внаслідок вживання алкоголю (алкогольного делірія) та наркотичних речовин, призведе до невиконання Закону України «Про психіатричну допомогу».

Також слідчий суддя враховує загальні засади застосування заходів забезпечення кримінального провадження, визначені ст. 132 КПК України щодо обовязку врахування можливості досягнення завдання у конкретному кримінальному провадженні без застосування зазначених заходів.

Слідчий суддя не бере до уваги доводи слідчого щодо можливості здійснення підозрюваною ОСОБА_2 на посаді лікаря-нарколога незаконного впливу на свідків, які являються пацієнтами замісної підтримувальної терапії Коростенської ЦМЛ, оскільки такі припущення не доведені слідчим в судовому засіданні належним чином.

Щодо посилань слідчого на покази свідка ОСОБА_12, то в судовому засіданні встановлено, що ОСОБА_12, перебуваючи на програмі замісної підтримувальної терапії Коростенську ЦМЛ останній раз відвідував заклад 09.05.2013 р., після тривалого пропуску відвідування програми (більше 10 днів) 20.05.2013 р. був знятий з її проходження, при цьому про підозру у вчиненні інкримінованих злочинів ОСОБА_2 було повідомлено 04.06.2013 р., тобто після зняття ОСОБА_12 з проходження замісної підтримувальної терапії в Коростенську ЦМЛ, а тому слідчий суддя критично ставиться до цих свідчень ОСОБА_12 щодо здійснення впливу на нього з боку ОСОБА_2 з метою змини ним своїх свідчень.

Будь-яких інших доказів, які б свідчили про наявність ризиків незаконного випливу підозрюваної ОСОБА_2 на свідків або іншого незаконного впливу на подальший хід розслідування кримінального провадження слідчим не надано.

Згідно частини 1 статті 157 КПК України слідчий суддя, суд відмовляє у задоволенні клопотання про відсторонення від посади, якщо слідчий, прокурор не доведе наявність достатніх підстав вважати, що такий захід необхідний для припинення кримінального правопорушення, припинення або запобігання протиправній поведінці підозрюваного чи обвинуваченого, який, перебуваючи на посаді, може знищити чи підробити речі і документи, які мають значення для досудового розслідування, незаконними засобами впливати на свідків та інших учасників кримінального провадження або протиправно перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином.

З огляду на викладене, слідчий суддя дійшов висновку про необхідність відмови у задоволенні клопотання слідчого в частині відсторонення ОСОБА_2 від посади лікаря-нарколога наркологічного кабінету Коростенської ЦМЛ Житомирської області, однак з урахуванням самих обставин підозри ОСОБА_2 у кримінальному правопорушенні з приводу порушення правил відпуску сильнодіючих лікарських засобів, слідчий суддя вважає за доцільне відсторонити ОСОБА_2 від виконання обовязків за призначення замісної підтримувальної терапії наркозалежних осіб в Коростенській ЦМЛ Житомирської області, покладених на неї наказом Коростенської центральної міської лікарні №65 від 29.03.2013 року, проти чого сама підозрювана ОСОБА_2 не заперечувала.

На підставі вищенаведеного, керуючись ст. ст. 131, 132, 154-157 КПК України, слідчий суддя,

У Х В А Л И В :

Клопотання слідчого слідчого відділу ОВС, ОГ та ЗО СУ УМВС України в Житомирській області капітана міліції ОСОБА_3 задовольнити частково.

Відсторонити підозрювану ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_4, від виконання обовязків за призначення замісної підтримувальної терапії наркозалежних осіб в Коростенській центральної міської лікарні Житомирської області, покладених на неї наказом Коростенської центральної міської лікарні №65 від 29.03.2013 року строком на два місяці.

В іншій частині клопотання відмовити.

Ухвала підлягає негайному виконанню з моменту її постановлення.

Апеляційна скарга на ухвалу слідчого судді може бути подано протягом пяти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя К. В. Шалота