154/395/16
1-кп/154/73/16
ВИРОК
іменем України
31 березня 2016 року м.Володимир-Волинський
Володимир-Волинський міський суд Волинської області в складі:
головуючого: судді ОСОБА_1
при секретарі: ОСОБА_2
з участю прокурора: ОСОБА_3
потерпілих: ОСОБА_4 , ОСОБА_5
обвинуваченого: ОСОБА_6
ОСОБА_6 ,
ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с.Вошатин Володимир-Волинського
району Волинської області, громадянина України, українця,
не працюючого, не одруженого, проживаючого в
АДРЕСА_1 , судимого вироком
Володимир-Волинського міського суду від 22 вересня 2015 року за
ст.185 ч.1 КК України до 180 годин громадських робіт
у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.125, ч.2 ст.185, ч.2 ст.389 КК України,-
в с т а н о в и в:
03 грудня 2015 року, близько 01 год, в м. Володимирі - Волинському, Волинської області, ОСОБА_6 , перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння та знаходячись в квартирі АДРЕСА_2 , під час конфлікту з ОСОБА_5 , що виник на грунті особистих неприязних відносин, умисно наніс останній один удар кухонним ножем в ліву ногу, чим спричинив потерпілій тілесні ушкодження у вигляді колото-різаної рани лівого стегна, які згідно висновку судово - медичного експерта № 321 від 11.12.2015 р. відносяться до категорії легких тілесних ушкоджень, що спричинили короткотривалий розлад здоров`я.
Крім того, він же, 20 грудня 2015 року, знаходячись в квартирі АДРЕСА_2 , керуючись корисливим мотивом та реалізуючи умисел, направлений на протиправне заволодіння чужим майном, повторно, таємно викрав холодильник марки «SW1ZER» вартістю 5 000 грн., котрий належить власнику вказаної вище квартири ОСОБА_4 , чим спричинив потерпілій майнову шкоду на вказану суму.
Крім цього, ОСОБА_6 22.09.2015 року вироком Володимир-Волинського міського суду Волинської області засуджений за ч. 1 ст. 185 КК України до покарання у вигляді 180 громадських робіт. 03.12.2015 року він поставлений на облік у Володимир-Волинському МРВ КВІ УДПтС, де його було письмово попереджено й роз`яснено йому порядок та умови відбування покарання у виді громадських робіт, а саме: відповідно до ст. 37 Кримінально-виконавчого кодексу України він зобов`язаний додержуватися встановлених відповідно до законодавства порядку і умов відбування покарання, сумлінно ставитися до праці, працювати на визначеному йому об`єкті і відпрацьовувати встановлений судом строк громадських робіт, з`являтися за викликом до кримінально-виконавчої інспекції, повідомляти інспекцію про зміну місця проживання, періодично з`являтися на реєстрацію до кримінально-виконавчої інспекції та роз`яснено, що відповідно до ч. З ст. 40 Кримінально-виконавчого кодексу України що, ухиленням від відбування покарання вважаються: невиконання встановлених обов`язків, порушення порядку та умов відбування покарання, а також притягнення до адміністративної відповідальності за правопорушення, які були учинені після письмового попередження; невихід більше двох разів протягом місяця на громадські роботи без поважної причини; допущення більше двох порушень трудової дисципліни протягом місяця; поява на роботі в нетверезому стані, у стані наркотичного або токсичного сп`яніння.
Крім цього ОСОБА_7 було попереджено, що в разі ухилення від відбування покарання, не пов`язаного з позбавленням волі, він буде притягнутий до кримінальної відповідальності за ч. 2 ст. 389 КК України. Не зважаючи на це, під час відбування покарання у вигляді громадських робіт, ОСОБА_6 умисно ухилився від відбуття покарання.
Так, 03.12.2015року у Володимир-Волинському МРВ КВІ УДПтС засудженому ОСОБА_6 було вручено направлення до Володимир-Волинської ЖЕК №1 для відбування покарання у виді 180 годин громадських робіт, згідно якого він повинен був приступити до відбування покарання, працюючи у вказаній установі з 04.12.2015 року.
Однак, в період з 04.12.2015 року по 10.12.2015 року, без поважних на те причин, він умисно не з`являвся для відбуття покарання у Володимир-Волинську ЖЕК №1 й про причини своїх неявок не повідомляв. Крім того, засуджений ОСОБА_6 , будучи письмово попередженим щодо недопущення вчинення ним правопорушень, під час відбування покарання вчинив 2 адміністративні правопорушення, передбачені ч. 1 ст. 173-2 та ч. 2 ст. 178 КУпАП за які, він 10.12.2015 року був притягнутий Володимир-Волинським міським судом та 15.12.2015 року притягнутий начальником Володимир-Волинського ВП Нововолинського ВП ГУ НП у Волинській області до адміністративної відповідальності й на нього було накладено адміністративні стягнення відповідно 30 годин громадських робіт та 60 грн. штрафу.
Таким чином, своїми діями та поведінкою ОСОБА_8 на шлях виправлення ставати не бажає, на заходи профілактичного впливу Володимир-Волинського міжрайонного відділення КВІ УДД УПВП не реагує, маючи реальну можливість працювати і відбувати призначене покарання, злісно умисно ухиляється від відбування призначеного судом покарання у виді громадських робіт.
Обвинувачений ОСОБА_6 визнав себе у пред`явленому обвинуваченні винним повністю. Суду показав, що 03 грудня 2015 року, близько 01 год, перебуваючи в квартирі за місцем свого проживання, перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, під час конфлікту з ОСОБА_5 , що виник на грунті особистих неприязних відносин, він умисно наніс останній один удар кухонним ножем в ліву ногу, чим спричинив потерпілій тілесні ушкодження у вигляді колото-різаної рани лівого стегна. Крім того, 20 грудня 2015 року, він таємно викрав холодильник марки «SW1ZER», який належить його матері ОСОБА_4 , а кошти витратив на спиртне. Крім цього, суду пояснив, що дійсно не відбув громадські роботи, присуджені йому вироком суду, оскільки у нього боліла нога,а потім він запив і перестав ходити на визначені йому роботи. Кається у вчиненому, просить суворо не карати.
На підставі ч.3 ст.349 КПК України, за згодою учасників процесу, судом визнано недоцільним дослідження доказів, стосовно тих фактичних обставин провадження, які ніким з учасників процесу не оспорюються. При цьому судом з`ясовано, що обвинувачений та інші учасники правильно розуміють зміст цих обставин, сумніву у добровільності та істинності їх позицій немає та роз`яснено, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.
При встановлених обставинах, оцінюючи зібрані докази, суд вважає, що винуватість обвинуваченого у вчиненні вищезазначених кримінальних правопорушень в судовому засіданні доведена повністю і зібраних доказів достатньо для визнання його винним.
Таким чином, враховуючи викладене, суд вважає, що своїми умисними протиправними діями відносно потерпілої ОСОБА_5 , котрі виразились в умисному легкому тілесному ушкодженні, ОСОБА_6 , вчинив злочин, передбачений ч. 2 ст. 125 КК України. Крім цього, відносно потерпілої ОСОБА_4 своїми умисними протиправними діями, котрі виразились у таємному викраденні чужого майна (крадіжка), вчиненими повторно, ОСОБА_6 , вчинив злочин, передбачений ч. 2 ст. 185 КК України. Крім цього, своїми умисними протиправними діями, які виразилися в ухиленні від відбування громадських робіт особою, засудженою до цього покарання, ОСОБА_6 вчинив злочин, передбачений ч. 2 ст. 389 КК України.
Призначаючи покарання обвинуваченому, суд враховує ступінь тяжкості вчинених кримінальних правопорушень, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують його покарання.
Злочини, вчинені обвинуваченим, відносяться до категорії злочинів невеликої та середньої тяжкості.
Обставинами, що пом`якшують покарання, суд визнає щире каяття у вчиненому та активне сприяння розкриттю злочинів.
Обставиною, що обтяжує покарання за ч.2 ст.125 КК України, є вчинення злочину в стані алкогольного сп`яніння.
Обвинувачений характеризується негативно, як особа, що зловживає спиртним, підтримує відносини з особами сумнівної поведінки, раніше двічі вчиняв корисливі злочини та був судимий, після попереднього вироку на шлях виправлення не став, покарання не відбув та через незначний відрізок часу знов вчинив ряд умисних злочинів, потерпілі, які є членами його сім`ї, не відмовились від обвинувачення та просять призначити йому покарання, яке слід відбувати реально.
За таких обставин суд вважає, що йому слід призначити покарання в межах санкції статті закону, за яким він притягується до відповідальності, із застосуванням ч.1 ст.70 КК України, а також з урахуванням невідбутого покарання за попереднім вироком, з урахуванням ч.1 ст.71, ч.1 ст. 72 КК України, яке буде достатнім та необхідним для його виправлення та недопущення вчинення ним нових злочинів.
Процесуальні витрати відсутні. Речові докази вирішити в порядку ст.100 КПК України. Цивільні позови не заявлено.
Керуючись ст.ст. 349, 370-371, 373-374 КПК України, суд-
ОСОБА_6 визнати винним у вчиненні злочинів, передбачених ч.2 ст.125, ч.2 ст.185, ч.2 ст.389 КК України та призначити йому покарання:
За ч.2 ст.125 КК України у виді обмеження волі на строк один рік.
За ч.2 ст.185 КК України у виді обмеження волі на строк три роки.
За ч.2 ст.389 КК України - у виді обмеження волі на строк два роки.
На підставі ч.1 ст.70 КК України, за сукупністю злочинів, шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим, призначити покарання у виді обмеження волі на строк три роки.
На підставі ч.1 ст.71 КК України, за сукупністю вироків, до покарання, призначеного за цим вироком, приєднати повністю невідбуте покарання у виді 120 годин громадських робіт, призначене вироком Володимир-Волинського міського суду у Волинській області від 22 вересня 2015 року, що із застосуванням п.4 ч.1 ст.72 КК України становить 15 днів обмеження волі, та остаточно призначити до відбування за цим вироком покарання у виді обмеження волі на строк 3 (три) роки та 15 (п`ятнадцять) днів.
Початок строку відбування покарання ОСОБА_6 за цим вироком рахувати з дня приведення вироку до виконання.
Процесуальні витрати відсутні. Цивільні позови не заявлено.
До набрання вироком законної сили запобіжний захід щодо ОСОБА_6 обрати попередній домашній арешт.
Речові докази кухонний ніж знищити, джинси та колготи вважати повернутими потерпілій ОСОБА_5 , холодильник марки «SW1ZER» - вважати повернутим потерпілій ОСОБА_4 .
Вирок може бути оскаржено до апеляційного суду Волинської області шляхом подачі апеляційної скарги, яку може бути подано через Володимир-Волинський міський суд Волинської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення, а обвинуваченим у той же строк з моменту одержання його копії.

Обмеження права оскарження даного вироку визначені ч. 2 ст.394 Кримінального процесуального кодексу України.

Головуючий: /-/ підпис.
Згідно з оригіналом.
Суддя Володимир-Волинського
міського суду ОСОБА_1