Справа № 379/792/16-к
УХВАЛА
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
26.07.2016 м.Тараща

Слідчий суддя Таращанського районного суду Київської області ОСОБА_1 ,

за участю старшого слідчого СВ Таращанського ВП Миронівського ВП ГУ НП в Київській області майора поліції ОСОБА_2 ,

секретаря: ОСОБА_3 ,

розглянув клопотання старшого слідчого СВ Таращанського ВП Миронівського ВП ГУ НП в Київській області майора поліції ОСОБА_2 про поновлення процесуального строку та про арешт тимчасово вилученого майна, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань 22.07.2016 року за № 0000301, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України,

Клопотання надійшло до суду 26 липня 2015 року.

Суд перевіривши надані матеріали клопотання, включаючи витяг з Єдиного реєстру досудових розслідувань щодо кримінального провадження, у рамках якого було подано клопотання, та дослідивши докази по даних матеріалах,

В С Т А Н О В И В:

Старший слідчий СВ Таращанського ВП Миронівського ВП ГУ НП в Київській області майор поліції ОСОБА_2 подав до Таращанського районного суду Київської області клопотання, погоджене в.о.начальника Таращанського відділу Кагарлицької місцевої прокуратури юристом 2 класу ОСОБА_4 , про поновлення процесуального строку та про арешт тимчасово вилученого майна.

В обґрунтування клопотання слідчим зазначено, що 22.07.2016 року близько 08 год. 00 хв. на подвір`ї домоволодіння, що розташоване за адресою: АДРЕСА_1 , виявлено труп господаря ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , з ознаками насильницької смерті.

Під час проведення допиту в якості свідка у вказаному кримінальному провадженні ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , на його білого кольору футболці працівниками поліції виявлено пляму бурого кольору зовні схожу на кров.

В зв`язку з цим, 22.07.2016 року старшим слідчим СВ Таращанського ВП Миронівського ВП ГУ НП в Київській області капітаном поліції ОСОБА_7 на підставі ч. 3 ст. 233 та ст. 237 КПК України, проведено огляд та здійснено тимчасове вилучення у ОСОБА_6 вказаної футболки, з метою фіксації та збереження на ній слідів, які в подальшому можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, тобто як речових доказ.

Постановою слідчого Таращанського ВП Миронівського ВГУНП в Київській області 23.07.2016 футболку, яку тимчасово вилучено у ОСОБА_6 , відповідно до ст. ст. 98,100 КПК України визнано, як речовий доказ.

Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину.

Відповідно до ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів.

Як вбачається із матеріалів кримінального провадження, тимчасове вилучення майна ОСОБА_6 здійснено 22.07.2016 о 17 годині 50 хвилин.

Відповідно до ч. 5 ст. 171 КПК України клопотання слідчого про арешт тимчасово вилученого майна повинно бути подано не пізніше наступного робочого дня після вилучення майна, інакше майно має бути негайно повернуто особі, у якої його було вилучено.

Отже, останнім днем звернення з даним клопотанням до суду є 25.07.2016.

Водночас, в зв`язку з проведенням по даному кримінальному провадженню в період часу з 22 по 25.07.2016 року значного комплексу першочергових слідчих (розшукових) заходів, спрямованих на встановлення особи зловмисника, виявлення та фіксацію речових доказів, складності вчиненого кримінального правопорушення, необхідності термінового призначення судово-медичних, судово-імунологічних, судово-цитологічних, судових молекулярно-генетичних по вилученому з місця події біологічному матеріалу, який зберіг на собі сліди злочину, слідчим пропущено строк звернення з клопотанням до слідчого судді про арешт тимчасово вилученого майна ОСОБА_6 , відповідно до ст. 170 КПК України. Тому, керуючись ст. 117 КПК України, пропущений із поважних причин строк повинен бути поновлений за клопотанням заінтересованої особи ухвалою слідчого судді, суду.

В даному випадку є наявність обґрунтованих ризиків, які дають достатні підстави вважати, що в разі повернення речового доказу власнику ОСОБА_6 , можлива зміна стану вказаного речового доказу, його відчуження іншій стороні, знищення, що призведе до неможливості проведення експертиз та інших слідчих дій.

Таким чином, повернення вилученої під час огляду речей ОСОБА_6 футболки, може призвести до втрати речового доказу, шляхом його знищення, перетворення чи відчуження, з метою забезпечення проведення відповідних слідчих дій, на вищевказані речі слід накласти арешт.

Слідчий у судовому засіданні клопотання підтримав у повному обсязі та просить його задовольнити.

Інші учасники судового розгляду у судове засідання не з`явились.

Відповідно до ч.1 ст. 172 КПК України неприбуття цих осіб у судове засідання не перешкоджає розгляду клопотання.

Дослідивши матеріали справи, суть клопотання, вислухавши думку слідчого, суд приходить до висновку, що клопотання слідчого підлягає задоволенню.

Відповідно до ч.7 ст. 237 КПК України при огляді слідчий, прокурор або за їх дорученням залучений спеціаліст має право проводити вимірювання, фотографування, звуко- чи відеозапис, складати плани і схеми, виготовляти графічні зображення оглянутого місця чи окремих речей, виготовляти відбитки та зліпки, оглядати і вилучати речі і документи, які мають значення для кримінального провадження. Предмети, які вилучені законом з обігу, підлягають вилученню незалежно від їх відношення до кримінального провадження.

Вилучені речі та документи, що не відносяться до предметів, які вилучені законом з обігу, вважаються тимчасово вилученим майном.

Відповідно ст.169 КПК України тимчасово вилучене майно повертається особі, у якої воно було вилучено:

1) за постановою прокурора, якщо він визнає таке вилучення майна безпідставним;

2) за ухвалою слідчого судді чи суду, у разі відмови у задоволенні клопотання прокурора про арешт цього майна;

3) у випадках, передбачених частиною п`ятою статті 171, частиною шостою статті 173 цього Кодексу;

4) у разі скасування арешту.

Ч.2 ст. 172 КПК України передбачено, що метою арешту майна є забезпечення кримінального провадження, забезпечення цивільного позову у кримінальному провадженні, забезпечення конфіскації або спеціальної конфіскації.

Згідно ч.3 згаданої статті, підставою арешту майна є наявність ухвали слідчого судді чи суду за наявності сукупності підстав чи розумних підозр вважати, що майно є предметом, доказом злочину, засобом чи знаряддям його вчинення, набуте злочинним шляхом, є доходом від вчиненого злочину або отримане за рахунок доходів від вчиненого злочину.

В даному випадку, вважаю, що завданням арешту майна є запобігання можливості його втрати шляхом його знищення, перетворення чи відчуження. Метою арешту майна є забезпечення проведення відповідних слідчих дій.

В ст. 100 КПК України визначено, що на речові докази може бути накладено арешт в порядку ст.ст. 170-174 КПК України

У відповідності до п.1 та п.2 ч.2 ст.167 КПК України, тимчасово вилученим може бути майно у вигляді речей, документів, грошей тощо, щодо яких є достатні підстави вважати, що вони: 1) підшукані, виготовлені, пристосовані чи використані як засоби чи знаряддя вчинення кримінального правопорушення та (або) зберегли на собі його сліди; призначалися (використовувалися) для схиляння особи до вчинення кримінального правопорушення, фінансування та/або матеріального забезпечення кримінального правопорушення або винагороди за його вчинення.

Тому, з огляду на положення ч. 2 ст. 167 та ч.1 і 2 ст. 170 КПК України, майно, яке має ознаки речового доказу повинно вилучатися та арештовуватися незалежно від того, хто являється його власником, у кого і де воно знаходиться, незалежно від того чи належить воно підозрюваному чи іншій зацікавленій особі, оскільки в протилежному випадку не будуть досягнуті цілі застосування цього заходу - запобігання можливості протиправного впливу (відчуження, знищення, приховання) на певне майно, що, як наслідок, перешкодить встановленню істини у кримінальному провадженні.

Арешт майна, яке має ознаки речового доказу, по суті являє собою форму забезпечення доказів, є самостійною правовою підставою для арешту майна поряд з забезпеченням цивільного позову та конфіскацією майна та, на відміну від двох останніх правових підстав, не вимагає оголошення підозри у кримінальному провадженні і не пов`язує особу підозрюваного з можливістю арешту такого майна.

Оскільки у даному кримінальному провадженні є всі підстави вважати, що футболка, яка була вилучена 22.07.2016 року, може зберегти на собі сліди, які в подальшому можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, вважаю за необхідне вжити заходів забезпечення кримінального провадження, шляхом накладення арешту на тимчасово вилучене майно.

Враховуючи викладене, керуючись ст.ст. 131, 132, 167, 170-173, 175, 309 КПК України,-

УХВАЛИВ :

Клопотання старшого слідчого СВ Таращанського ВП Миронівського ВП ГУ НП в Київській області майора поліції ОСОБА_2 про поновлення процесуального строку та про арешт тимчасово вилученого майна задовольнити.

Поновити пропущений процесуальний строк звернення СВ Таращанського ВП Миронівського ВП ГУ НП в Київській області майора поліції ОСОБА_2 з клопотанням до слідчого судді про арешт тимчасово вилученого майна ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Накласти арешт на майно, вилучене у ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , під час огляду місця події 22.07.2016 року, а саме футболку білого кольору, яка знаходиться на зберіганні в кімнаті збереження речових доказів по завершенню проведення експертиз Таращанського ВП Миронівського ВП ГУ НП в Київській області.

Ухвала про арешт майна підлягає негайному виконанню слідчим, в провадженні якого знаходиться кримінальне провадження.

Роз`яснити, що згідно ст. 174 КПК України, підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково.

Арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Апеляційного суду Київської області протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя:ОСОБА_1