Справа № 589/394/15-к р.
Провадження № 1-в/589/86/15 р.
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
02 березня 2015 року
Шосткинський міськрайонний суд Сумської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю: секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

представника Шосткинської виправної колонії управління Державної пенітенціарної служби України в Сумській області №66 ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Шостка Сумської області заяву засудженого

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, уродженця міста Гайсин Вінницької області, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , та проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , до арешту не працював, освіта повна загальна середня, не одруженого, раніше судимого: 31 грудня 2009 року вироком Солом`янського районного суду м. Києва визнанний винним у вчиненні злочинів передбачених ч.2 ст.187, ч.2 ст.15, ч.2 ст.27, ч.1 ст.357, ст.70 КК України та призначено покарання у виді позбавлення волі на строк вісім років з конфіскацією всього майна, яке належить йому на праві власності,

- про умовно дострокове звільнення засудженого,-

ВСТАНОВИВ:
29 січня 2015 року засуджений ОСОБА_5 звернувся до Шосткинського міськрайонного суду Сумської області із заявою у якій просить звільнити його умовно-достроково від відбування покарання у виді позбавлення волі.

Представник Шосткинської виправної колонії управління Державної пенітенціарної служби України в Сумській області №66 ОСОБА_4 та прокурор Шосткинської міжрайонної прокуратури ОСОБА_3 в судовому засіданні заяву засудженого не підтримали та зазначили, що на даний час застосування відносно ОСОБА_5 умовно-дострокового звільнення є передчасним, оскільки засуджений за час відбування покарання допускав неодноразово порушення дисципліни за що на нього були накладено стягнення. Крім того більшу частину покарання засуджений не працював.

Представник спостережної комісії при Шосткинській районній державній адміністрації Сумської області в судове засідання не з`явився, про час, дату та місце його проведення повідомлений належним чином, про поважність причини неявки суду не повідомлено. (а.с.21).

Засуджений ОСОБА_5 в судове засідання не з`явився, але надав заяву в якій подання підтримав та просить справу розглянути за його відсутності, у послугах захисника потреби не має. Пам`ятка про права та обов`язки засудженого ОСОБА_5 вручена. Судом ухвалено провести розгляд подання за відсутності засудженого, у т.ч. з огляду на утримання його в умовах ізоляції від суспільства.

Суд, вислухавши думку прокурора, представника Шосткинської виправної колонії управління Державної пенітенціарної служби України в Сумській області №66, дослідивши матеріали додані до клопотання та особову справу засудженого ОСОБА_5 , приходить до наступних висновків.

Із вироку Солом`янського районного суду міста Києва ухваленого 31 грудня 2009 року вбачається, що ОСОБА_5 визнано винним у вчиненні злочинів, передбачених ч.2 ст.187, ч.2 ст.15, ч.2 ст.27, ч.1 ст.357 КК України і призначено йому покарання:

- ч.2 ст.187 КК України вісім років позбавлення волі з конфіскацією всього майна, яке належить йому на праві власності;

- ч.2 ст.15, ч.2 ст.27, ч.1 ст.357 КК України два роки обмеження волі.

На підставі ст.70 КК України за сукупністю злочинів шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим, остаточно призначити ОСОБА_5 покарання вісім років позбавлення волі з конфіскацією всього майна, яке належить йому на праві власності.

Покарання відбуває в Шосткинській виправній колонії управління Державної пенітенціарної служби України в Сумській області №66.

Відповідно до ст.81 КК України, умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосоване, якщо засуджений фактично відбув необхідну частину покарання, передбаченого вироком суду, сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення.

Згідно до роз`яснень Пленуму Верховного Суду України №2 від 26 квітня 2002 року «Про умовно дострокове звільнення від відбування покарання і заміни не відбутої частини покарання більш м`яким», умовно-дострокове звільнення від покарання можливе лише після повного і всебічного вивчення даних про особу засудженого і переконання в тому, що він сумлінною поведінкою, ставленням до праці та навчання довів своє виправлення. При цьому, прийняття рішення про умовно дострокове звільнення, не є обов`язковим, а залежить від переконаності суду в тому, що цілі покарання досягнуті в більш короткий термін, ніж це було визначено вироком.

Із довідки виданої начальником Шосткинської виправної колонії управління Державної пенітенціарної служби України в Сумській області №66 вбачається, що ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , станом на 02 березня 2015 року відбув п`ять років дев`ять місяців п`ять днів строку покарання, не відбув два роки два місяці двадцять п`ять днів.

Із характеристики на засудженого ОСОБА_5 затвердженої 16 лютого 2015 року Начальником установи начальником арештного дому Шосткинської виправної колонії управління Державної пенітенціарної служби України в Сумській області №66 вбачається, що засуджений у відношенні до представників адміністрації колонії тактовний, виконує їх вимоги, але потребує додаткового контролю за їх виконанням. На заходи виховного та профілактичного характеру реагує не завжди правильно. Працевлаштований на виробництві колонії робітником пилорами. Приймає участь у роботах по благоустрою місць позбавлення волі. До виконання дорученої роботи ставиться добре. На даний час не здатний до самокерованої, правослухняної поведінки та дотримання соціальних норм життя у суспільстві після звільнення.

Як убачається з наданих суду матеріалів та особової справи засудженого ОСОБА_5 , останній засуджений вперше за тяжкий злочин передбачений ч.2 ст.187 КК України, за що зараз відбуває покарання. Відбув 2/3 строку покарання. За час відбування покарання мав одне стягнення яке знято та три заохоченняі з яких, два оголошення подяки, одне зняття раніше накладеного стягнення. Із відбутого строку покарання п`ять років дев`ять місяців п`ять днів працевлаштований останні два роки.

Ці факти не дають достатніх підстав дійти твердого та справедливого висновку про те, що засуджений за період відбування покарання, довів своє виправлення.

Сам по собі факт сумлінного ставлення засудженого до праці в останні два роки, не може служити підставою для висновку про те, що засуджений виправився.

Висновок суду про виправлення засудженого повинен бути зроблений і з урахуванням ступеню тяжкості вчиненого злочину, даних, що характеризують його особу.

З врахуванням викладеного, суд вважає за доцільне відмовити у задоволенні заяви засудженого ОСОБА_5 щодо його умовно-дострокового звільнення від покарання на не відбутий строк, оскільки засуджений не довів своєю поведінкою та ставленням до праці свого виправлення.

Відмова у задоволенні даного клопотання відповідно до ч.6 ст.539 КПК України, не позбавляє права на розгляд повторного клопотання з цього самого питання через один рік після набрання ухвалою законної сили.

На підставі викладеного і керуючись ст.81 КК України, ст.ст.369-372, 539 КПК України, суд,-
ПОСТАНОВИВ:
Відмовити у задоволенні заяви засудженого ОСОБА_5 про його умовно-дострокове звільнення.

Ухвала може бути оскаржена до Апеляційного суду Сумської області протягом 7 днів з дня її оголошення. Для особи, яка перебуває під вартою, строк подачі апеляційної скарги обчислюється з моменту вручення їй копії ухвали.
Суддя Шосткинського міськрайонного суду
Сумської області ОСОБА_1