У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ
Апеляційного суду міста Києва в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,
суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
при секретарі судового засідання ОСОБА_4 ,
за участі прокурора ОСОБА_5 ,

розглянувши в приміщенні суду у відкритому судовому засіданні 12 квітня 2016 року апеляційну скаргу заступника прокурора міста Києва ОСОБА_6 на ухвалу Оболонського районного суду м. Києва від 04 лютого 2016 року у кримінальному провадженні № 120 141 000 100 077 17 щодо

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Асканія-Нова, Чаплинського району, Херсонської області, громадянина України, працюючого лісничим ДП Київська ЛНДС, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , не судимого,

обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 368 КК України, -

В С Т А Н О В И Л А :

Цією ухвалою ОСОБА_7 звільнено від кримінальної відповідальності на підставі ст. 47 КК України у зв`язку з передачею його на поруки трудовому колективу Державного підприємства Київська лісова науково-дослідна станція за умови, що він протягом року з дня передачі його на поруки виправдає довіру колективу, не ухилятиметься від заходів виховного характеру та не порушуватиме громадського порядку, а кримінальне провадження відносно нього закрито.

Вирішено питання щодо долі речових доказів.

Як встановив суд першої інстанції, відповідно до п. 3.1 Статуту Державного підприємства Київська лісова науково-дослідна станція (ДП Київська ЛНДС), основною діяльністю підприємства є розробка наукових засад сталого розвитку лісового господарства; проведення наукових досліджень з лісової селекції, лісознавства та радіоекології лісу, в лісомисливському господарстві, регульованої рекреації і охорони природного середовища; отримання прибутку від зайняття господарською діяльністю. Згідно з п. 3.5 зазначеного Статуту, радіологічна лабораторія є структурним підрозділом підприємства та виконує роботи, пов`язані, у тому числі, з сертифікацією продукції лісового, сільського та інших господарств, підприємств, розміщених на забрудненій радіонуклідами території.

Відповідно до листа державного комітету лісового господарства України № 08/43/2902 від 31 жовтня 2000 року, продукція, яка виробляється на забрудненій радіонуклідами території, проходить обов`язковий радіаційний контроль і повинна мати сертифікат на вміст радіоактивних речовин. Відпуск продукції без сертифікатів на вміст радіоактивних речовин на внутрішній ринок та на експорт забороняється. Радіаційний контроль лісової продукції здійснюють галузеві радіологічні лабораторії.

ОСОБА_7 , згідно з наказом № 34-к від 22 липня 1998 року та наказом № 164-к від 27 грудня 2005 року, обіймаючи посаду завідувача радіологічної лабораторії ДП Київська ЛНДС, виконував обов`язки, пов`язані з: забезпеченням постійної готовності лабораторії до виконання покладених на неї завдань у відповідності з Положенням про радіологічну лабораторію, річним і поточним планами, здійсненням загального керівництва роботами, що проводить лабораторія і прийняттям безпосередньої участі у їх виконанні. Щомісячним виданням працівникам лабораторії планів роботи, контролем ходу їх виконання та прийняттям у них виконаної роботи; проведенням інструктажів на робочому місці по техніці радіаційної безпеки, навчанням правилам безпечного ведення робіт у зоні радіоактивного забруднення, правилами користування засобами індивідуального захисту та заходами особистої гігієни; здійсненням контролю за якістю виконання робіт, додержанням працівниками режимів безпеки при роботі із забрудненою радіонуклідами продукцією, додержанням ними санітарно-гігієнічних вимог, правил внутрішнього розпорядку дня, правильності виконання випробувань, за станом засобів вимірювання лабораторного обладнання та транспортними засобами, своєчасним прийняттям заходів по усуненню виявлених недоліків; організації чіткого ведення обліку радіометричних та дозиметричних вимірів, оформлення та направлення на підприємства результатів лабораторних аналізів, затвердженням протоколу випробувань; прийняттям безпосередньої участь у розробці перспективних і поточних планів роботи радіологічної лабораторії, в установлені строки звітуванням про виконану роботу; проведенням постійної роботи в колективі по вдосконаленню робочих методик виконання робіт, впровадженню прогресивних форм організації стимулювання праці, вивченню постанов, правил, інструкцій; організацією і проведенням роз`яснювальної роботи в трудовому колективі лісогосподарських підприємств і організацій з питань оцінки стану радіаційної обстановки і заходів безпеки при виконанні робіт; вирішенням організаційних та методичних питань по виконанню поставлених перед лабораторією завдань; внесенню пропозицій адміністрації по комплектуванню лабораторії кадрами, матеріальному і моральному їх заохоченню, переміщенню та звільненню із посади в установленому Кодексом законів про працю; внесенню пропозицій адміністрації підприємства по матеріально-технічному забезпеченню лабораторії основними засобами виробництва, інвентарем; здійсненню співробітництва з іншими випробувальними лабораторіями лісогосподарських об`єднань, міністерств і відомств, науково-дослідними організаціями, районними та обласними санепідемстанціями; залученню при необхідності у встановленому порядку субпідрядних спеціалістів сторонніх організацій для проведення консультацій та виконання робіт.

Таким чином, відповідно до своїх посадових обов`язків ОСОБА_7 обіймав посаду, пов`язану з виконанням організаційно-розпорядчих функцій, тобто був службовою особою.

08 вересня 2014 року до завідуючого лабораторією ДП Київська ЛНДС ОСОБА_7 звернувся ОСОБА_8 , який, будучи фізичною особою - підприємцем, здійснював реалізацію деревини та повідомив, що для здійснення зазначеної господарської діяльності йому потрібно регулярно здійснювати перевірку сировини на вміст радіоактивних речовин. У зв`язку з цим, йому потрібно отримати двадцять п`ять сертифікатів для реалізації деревини. У свою чергу ОСОБА_7 , з метою одержання неправомірної винагороди для себе за вчинення в інтересах того, хто пропонує неправомірну вигоду, з використанням наданого йому службового становища, повідомив ОСОБА_8 про те, що зможе надати необхідну кількість сертифікатів, однак у зв`язку з їх великою кількістю, буде передавати сертифікати частинами. При цьому, загальна вартість сертифікатів для ОСОБА_8 коштуватиме 2.900 грн., які також необхідно буде передавати по мірі виготовлення сертифікатів.

14 жовтня 2014 року у невстановлений час ОСОБА_7 , знаходячись поблизу ресторану Автогриль, розташованого неподалік площі Шевченка в м. Києві, продовжуючи свої дії, направленні на одержання неправомірної винагороди для себе за вчинення в інтересах того, хто пропонує неправомірну вигоду, з використанням наданого йому службового становища, передав ОСОБА_8 п`ять сертифікатів на вміст радіоактивних речовин. У свою чергу ОСОБА_8 передав ОСОБА_7 700 грн. неправомірної винагороди.

У подальшому, 23 жовтня 2014 року у невстановлений час ОСОБА_7 , знаходячись у своєму службовому кабінеті ДП Київська ЛНДС, розташованого в селі Лютіж Вишгородського району Київської області, продовжуючи свої дії, направленні на одержання неправомірної винагороди для себе за вчинення в інтересах того, хто пропонує неправомірну вигоду, з використанням наданого йому службового становища, передав ОСОБА_8 п`ять сертифікатів на вміст радіоактивних речовин. У свою чергу ОСОБА_8 передав ОСОБА_7 500 грн. неправомірної винагороди.

10 листопада 2014 року у невстановлений час ОСОБА_7 , знаходячись на узбіччі дороги Київ-Вишгород, продовжуючи свої дії, направленні на одержання неправомірної винагороди для себе за вчинення в інтересах того, хто пропонує неправомірну вигоду, з використанням наданого йому службового становища, передав ОСОБА_8 п`ять сертифікатів на вміст радіоактивних речовин. У свою чергу ОСОБА_8 передав ОСОБА_7 500 грн. неправомірної винагороди.

21 січня 2015 року у невстановлений час ОСОБА_7 , знаходячись поблизу станції метро Героїв Дніпра КП Київський метрополітен, продовжуючи свої дії, направленні на одержання неправомірної винагороди для себе за вчинення в інтересах того, хто пропонує неправомірну вигоду, з використанням наданого йому службового становища, передав ОСОБА_8 десять сертифікатів на вміст радіоактивних речовин. У свою чергу ОСОБА_8 передав ОСОБА_7 1.200 грн. неправомірної винагороди.

При цьому, жоден із сертифікатів, що був переданий ОСОБА_8 не було офіційно зареєстровано та за жоден із сертифікатів не було здійснено офіційного платежу в касу лабораторії.

Вказані дії ОСОБА_7 кваліфіковані за ч. 1 ст. 368 КК України.

Не погоджуючись з ухвалою суду, заступник прокурора міста Києва ОСОБА_6 , не оспорюючи фактичні обставини вчинення кримінального правопорушення та юридичну кваліфікацію дій обвинуваченого, просить рішення місцевого суду скасувати у зв`язку з неправильним застосуванням Закону України про кримінальну відповідальність та призначити новий розгляд в суді першої інстанції.

На обґрунтування своїх апеляційних вимог прокурор вказує, що судом першої інстанції вірно було встановлено, що ОСОБА_7 , будучи службовою особою, вчинив злочин, передбачений ч. 1 ст. 368 КК України в період з 08.09.2014 по 21.01.2015, але враховуючи той факт, що Закон України Про Національне антикорупційне бюро України від 14.10.2014, яким було внесено зміни до Кримінального кодексу України, набрав чинності через 3 місяці з дня його опублікування, тобто 14.01.2015, то на час вчинення злочину ОСОБА_7 вже діяли зміни, внесеними згідно із Законом № 1698-VІІ від 14.10.2014, а отже судом були неправомірно застосовані до ОСОБА_7 положення ст. 47 КК України.

Отже, прокурор вважає незаконною ухвалу Оболонського районного суду м. Києва від 04.02.2016, оскільки, незважаючи на пряму заборону застосовувати ст. 47 КК України до осіб, які вчинили корупційний злочин, суд першої інстанції безпідставно звільнив ОСОБА_7 від кримінальної відповідальності із передачею останнього на поруки трудовому колективу ДП Київська ЛНДС.

ОСОБА_7 про час і місце розгляду провадження повідомлений належним чином.

Його неявка в судове засідання не перешкоджає розгляду провадження.

Заслухавши доповідь головуючого судді, пояснення прокурора на підтримку доводів апеляційної скарги заступника прокурора міста Києва ОСОБА_6 , перевіривши матеріали провадження та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає, виходячи з наступного.

Суд апеляційної інстанції розглядає провадження з дотриманням вимог ст. 62 Конституції України та ст. 404 КПК України, в межах апеляційної скарги прокурора щодо ОСОБА_7 , якому висунуте обвинувачення у даному кримінальному провадженні у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 368 КК України.

Висновки суду першої інстанції щодо вчинення ОСОБА_7 суспільно-небезпечного діяння, передбаченого ч. 1 ст. 368 КК України, за обставин, викладених в ухвалі, є обґрунтованими, відповідають фактичним обставинам провадження та підтверджуються наявними в ньому доказами, які колегія суддів не перевіряє відповідно до вимог ч. 1 ст. 404 КПК України, оскільки дані обставини прокурором в апеляційній скарзі не оспорені.

На виконання вимог ч. 4 ст. 286 КПК України, суд першої інстанції, розглянувши клопотання трудового колективу ДП Київська ЛНДС, що було підтримано обвинуваченим та прокурором у провадженні - ОСОБА_9 , прийшов до ґрунтовного висновку про звільнення обвинуваченого ОСОБА_7 від кримінальної відповідальності на підставі ст. 47 КК України з передачею його на поруки трудового колективу з закриттям кримінального провадження у відповідності до ст. 284 КПК України, вмотивувавши своє рішення.

Доводи апеляційної скарги заступника прокурора міста Києва ОСОБА_6 про те, що судом неправомірно до обвинуваченого ОСОБА_7 було застосовано положення ст. 47 КК України - на увагу не заслуговують.

Так, прокурор не оспорює обставин того, що судом першої інстанції вірно було встановлено, що ОСОБА_7 , будучи службовою особою, вчинив суспільно-небезпечне діяння, відповідальність за яке передбачена ч. 1 ст. 368 КК України, в період з 08.09.2014 по 21.01.2015.

Законом України Про Національне антикорупційне бюро України № 1698-VІІ від 14.10.2014, дійсно було внесено зміни до Кримінального кодексу України, зокрема ч. 1 ст. 47 КК України, яка була доповнена і в новій редакції вона викладена наступним чином: Особу, яка вперше вчинила злочин невеликої або середньої тяжкості, крім корупційних злочинів, та щиро покаялася, може бути звільнено від кримінальної відповідальності зпередачею її на поруки колективу підприємства, установи чи організації за їхнім клопотанням за умови, що вона протягом року з дня передачі її на поруки виправдає довіру колективу, не ухилятиметься від заходів виховного характеру та не порушуватиме громадського порядку.

Цим же Законом стаття 45 КК України була доповнена приміткою такого змісту: Примітка. Корупційними злочинами відповідно до цього Кодексу вважаються злочини, передбачені частиною другою статті 191, частиною другою статті 262, частиною другою статті 308, частиною другою статті 312, частиною другою статті 313, частиною другою статті 320, частиною першою статті 357, частиною другою статті 410, у випадку їх вчинення шляхом зловживання службовим становищем, а також злочини, передбачені статтями 354, 364, 364-1, 365-2, 368 - 370 цього Кодексу.

Даний Закон, відповідно до п. 1 Розділу ІІ Прикінцеві положення набирає чинності через три місяці з дня його опублікування.

Публікація: Відомості Верховної Ради України 2014 р. № 47 від 21.11.2014, стор. 3040, стаття 2051; Офіційний вісник України 2014 р. № 87 від 07.11.2014, стор. 104, стаття 2472, реєстр.код 74508/2014; Голос України 2014 р. № 206 від 25.10.2014; Урядовий кур`єр 2014 р. № 204 від 04.11.2014.

Отже Закон України Про Національне антикорупційне бюро України № 1698-VІІ від 14.10.2014, яким внесені наведені вище зміни до Кримінального кодексу України, а не ті на які послався прокурор в апеляційній скарзі щодо примітки до ст. 45 КК України, вперше опублікований 25.10.2014, а тому він і набрав чинності 25.01.2015, а не 14.01.2015 як помилково послався прокурор в апеляційній скарзі, вчинивши відлік від дня його прийняття.

Оскільки ОСОБА_7 , будучи службовою особою, вчинив суспільно-небезпечне діяння, відповідальність за яке передбачена ч. 1 ст. 368 КК України, в період з 08.09.2014 по 21.01.2015, то Закон, що набрав чинності 25.01.2015 не може бути на нього розповсюджений відповідно до приписів ч. 2 ст. 5 КК України, що прокурором під час апеляційного провадження не спростовано.

Інших доводів, які б слугували підставою для скасування ухвали суду першої інстанції та призначення нового розгляду обвинувального акта, в апеляційній скарзі прокурора не приведено.

Не може слугувати такою обставиною позиція прокурора в апеляційному провадженні, який висунув інші, ніж указані в апеляційній скарзі, доводи на підтримку апеляційних вимог заступника прокурора міста Києва ОСОБА_6 про скасування ухвали суду та призначення нового розгляду, оскільки вона суперечить вимогам ст. 404 КПК України щодо меж перегляду провадження судом апеляційної інстанції.

За наведеним апеляційна скарга заступника прокурора міста Києва задоволенню не підлягає.

Керуючись ст.ст. 404, 407 КПК України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу заступника прокурора міста Києва ОСОБА_6 залишити без задоволення, а ухвалу Оболонського районного суду м. Києва від 04 лютого 2016 року у кримінальному провадженні № 120 141 000 100 077 17 щодо ОСОБА_7 , якого звільнено від кримінальної відповідальності на підставі ст. 47 КК України у зв`язку з передачею його на поруки трудовому колективу Державного підприємства Київська лісова науково-дослідна станція за умови, що він протягом року з дня передачі його на поруки виправдає довіру колективу, не ухилятиметься від заходів виховного характеру та не порушуватиме громадського порядку, а кримінальне провадження відносно нього закрито без змін.

Ухвала набирає чинності з моменту її проголошення і може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом 3-х місяців з дня її проголошення.

С У Д Д І :

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3