Справа №642/2283/16-к
Провадження №1-кп/642/328/16
В И Р О К

Іменем України

22.06.2016 року Ленінський районний суд міста Харкова у складі:

Головуючий - суддя ОСОБА_1 ,

за участю секретаря - ОСОБА_2 ,

прокурора - ОСОБА_3 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження за обвинуваченням:

ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки с. Червоний Донець, Балаклійського району, Харківської області, гр. України, освіта вища, не одружену, яка має на утриманні двох малолітніх дітей, не працюючу, раніше судиму: - 08.10.2013 року Червонозаводським районним судом м. Харкова за ч. 2 ст. 307, ст. 69 КК України до 5-ти років позбавлення волі з конфіскацією майна, звільнена 15.10.2014 року з Чорноморської виправної колонії Одеської області №74, згідно постанови Маліновського районного суду м. Одеси, на підставі ст.83 КК України у зв`язку із вагітністю до досягнення дитиною трирічного віку, яка зареєстрована та мешкає за адресою АДРЕСА_1 , -
за ст. 190 ч.2 КК України, -
В С Т А Н О В И В:
ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_1 , будучи раніше судимою, маючи не зняту та непогашену у встановленому законом порядку судимість, належних висновків для себе не зробила, на шлях до виправлення та перевиховання не стала, та вчинила умисний корисливий злочин на території Холодногірського району м. Харкова за наступних обставин.

13.12.2015 року, у першій половині дня, точного часу в ході досудового розслідування не встановлено, ОСОБА_4 разом з невстановленою в ході досудового розслідування особою на ім`я ОСОБА_5 (відносно якої виділені матеріали в окреме провадження), вступивши у злочинну змову, маючи намір, спрямований на заволодіння чужим майном шляхом обману, розробили план, згідно якого останній знайшов на сайті «ОЛХ» квартиру за адресою АДРЕСА_2 , на одну добу, вартістю 300 гр., в яку ОСОБА_4 повинна була заселитись, з метою у подальшому здати вказану вище квартиру на довготривалий строк іншим особам, представившись господаркою квартири та отримати таким чином грошові кошти.

Реалізовуючи свій злочинний умисел, в той же день, 13.12.2015 року, приблизно у 14 годині, точний час в ході досудового розслідування не встановлений, ОСОБА_4 , діючи з корисливих спонукань, знаходячись за адресою АДРЕСА_2 , орендувала у ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , вказану вище квартиру на одну добу, за 300 гривень.

Продовжуючи свої злочинні дії, в цей день, 13.12.2015 року, приблизно о 17 годині, точний час в ході досудового розслідування не встановлений, ОСОБА_4 здала вказану вище квартиру, за адресою АДРЕСА_2 потерпілій ОСОБА_7 ІНФОРМАЦІЯ_3 , з якою попередньо домовилась про це невстановлена в ході досудового розслідування особа на ім`я ОСОБА_5 , на довготривалий строк, отримавши від останньої грошові кошти, у розмірі 6 000 (шість тисяч) гривень, за перший та останній місяці проживання, уклавши договір оренди.

Після цього ОСОБА_4 покинула приміщення вказаної вище квартири, зустрівшись на подвір`ї разом з невстановленою в ході досудового розслідування особою на ім`я ОСОБА_5 та разом зникли з місця скоєння кримінального правопорушення і таким чином, шляхом обману, заволодівши грошовими коштами в сумі 6 000 (шість тисяч) гр., розпорядились ними на власний розсуд, заподіявши при цьому потерпілій ОСОБА_7 матеріальну шкоду на вказану суму.

В судовому засіданні обвинувачена ОСОБА_4 свою провину у скоєнні зазначеного злочину визнала повністю, підтвердила в судовому засіданні встановлені судом обставини вчинення злочину, щиро розкаялась у вчиненому і суду пояснила, що 13.12.2015 року її знайомий на ім`я ОСОБА_5 знайшов на сайті «ОЛХ» квартиру за адресою АДРЕСА_2 , на одну добу, вартістю 300 гр., в яку ОСОБА_4 повинна була заселитись, з метою у подальшому здати вказану вище квартиру на довготривалий строк іншим особам, представившись господаркою квартири та отримати таким чином грошові кошти. 13.12.2015 року, приблизно у 14 годині, вона знаходячись за адресою АДРЕСА_2 , орендувала у ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , вказану вище квартиру на одну добу, за 300 гривень, і в той же день приблизно о 17 годині вона здала вказану вище квартиру потерпілій ОСОБА_7 ІНФОРМАЦІЯ_3 , отримавши від потерпілої гроші у розмірі 6 000 гр., за перший та останній місяці проживання, уклавши договір оренди. Частину грошей вона віддала ОСОБА_5 , а решту грошей вона витратила на власні потереби. У скоєному злочині вона щиро розкаюється.

У відповідності до вимог ч.3 ст. 349 КПК України судом визнано недоцільним дослідження інших доказів у кримінальному провадженні, крім пояснення обвинуваченої ОСОБА_4 та огляду документів, які характеризують особу обвинуваченої. При цьому суд переконався, що ОСОБА_4 та інші учасники судового провадження не заперечують проти не дослідження інших доказів добровільно, підстав для сумніву в добровільності та істинності їх позиції немає. Обвинуваченій ОСОБА_4 роз`яснено, що в цьому випадку вона буде позбавлена права оспорювати ці фактичні обставини справи в апеляційному порядку.

Суд вислухавши пояснення обвинуваченої, проаналізувавши обставини справи і оцінивши зібрані докази в їхні сукупності, дійшов до висновку, що зазначений злочин мав місце і його скоїла ОСОБА_4 .

Дії ОСОБА_4 за ст. 190 ч.2 КК України кваліфіковані правильно, як заволодіння чужим майном шляхом обману (шахрайство), вчинене за попередньою змовою групою осіб.
При призначенні покарання обвинуваченій ОСОБА_4 суд у відповідності зі ст. 65 КК України бере до уваги ступінь тяжкості вчиненого злочину, конкретні обставини кримінального правопорушення, дані про особу обвинуваченої, яка раніше судима, яка скоїла злочин у період не відбутого покарання за вироком суду, яка має на утриманні двох малолітніх дітей, яка характеризується задовільно.

Обставинами, які пом`якшують покарання обвинуваченої відповідно до вимог ст. 66 КК України суд визнає повне визнання ОСОБА_4 своєї провини, щире каяття, сприяння розкриттю злочину. Обставин, які обтяжують покарання обвинуваченої судом не встановлено.

За сукупності обставин вчиненого злочину, враховуючи ступінь тяжкості вчиненого злочину, враховуючи особу ОСОБА_4 , яка раніше судима, та яка скоїла злочин у період не відбутого покарання за вироком суду, суд приходить до висновку, що виправлення та перевиховання ОСОБА_4 можливо тільки в умовах ізоляції від суспільства. Суд визнає необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченої та попередження скоєння нею нових злочинів призначити їй покарання у вигляді позбавлення волі в межах санкції статті Особливої частини КК України.

Оскільки, обвинувачена ОСОБА_4 вироком Червонозаводського районного суду м. Харкова від 08.10.2013 року була засуджена за ч. 2 ст. 307, ст. 69 КК України до 5-ти років позбавлення волі з конфіскацією майна, та звільнена 15.10.2014 року з Чорноморської виправної колонії Одеської області №74, згідно постанови Маліновського районного суду м. Одеси, на підставі ст.83 КК України у зв`язку із вагітністю до досягнення дитиною трирічного віку, не відбутий термін покарання 1 рік 7 місяців 3 дні, та скоїла злочин у період не відбутого покарання за вироком суду, суд на підставі ст. 83 ч.6 КК України вважає за необхідне застосувати відносно обвинуваченої ОСОБА_4 вимоги ст. 71 КК України.

Потерпілою ОСОБА_7 був заявлений цивільний позов до обвинуваченої ОСОБА_4 про відшкодування матеріальної шкоди завданої злочином. У позовній заяві потерпіла зазначила, що зазначеним злочином їй було спричинено майнову шкоду на суму 6000 гр., тому вона просила суд стягнути спричинену матеріальну шкоду у розмірі 6000 гр. з обвинуваченої.
Обвинувачена ОСОБА_4 в судовому засіданні позовні вимоги потерпілої про відшкодування матеріальної шкоди завданої злочином визнала у повному обсязі, зазначивши, що вона не оспорює суму матеріальної шкоди.
Вислухавши обвинувачену, з урахуванням повного визнання позову обвинуваченою, суд приходить до висновку, що позовні вимоги потерпілої ОСОБА_7 до обвинуваченої ОСОБА_4 про відшкодування матеріальної шкоди, завданої злочином підлягають задоволенню з наступних підстав.
Відповідно до вимог ст. 1166 ЦК України шкода, заподіяна особі або майну громадянина, підлягає відшкодуванню особою, що заподіяла шкоду, у повному обсязі.
Враховуючи викладене, приймаючи до уваги, що у судовому засіданні знайшла своє підтвердження провина ОСОБА_4 у скоєнні злочину передбаченого ст. 190 ч.2 КК України, у результаті якого потерпілій ОСОБА_7 була заподіяна матеріальна шкода на загальну суму 6000 гр. суд вважає за необхідне задовольнити позовні вимоги потерпілої ОСОБА_7 до обвинуваченої ОСОБА_4 про відшкодування матеріальної шкоди, завданої злочином у повному обсязі.

Речові докази договір оренди квартири за адресою АДРЕСА_2 , від 13.12.2015 року, який знаходиться в матеріалах кримінального провадження, суд на підставі ст. 100 КПК України, вважає необхідним залишити в матеріалах кримінального провадження, а мобільний телефон марки «SAMSUNG G7», який було повернуто власнику квартири за адресою АДРЕСА_2 ОСОБА_6 , суд на підставі ст. 100 КПК України, вважає необхідним залишити власнику ОСОБА_6 на належністю.

Запобіжний захід відносно ОСОБА_4 не обирався.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 368, 374 КПК України, суд

З А С У Д И В:
ОСОБА_4 визнати винною у скоєнні злочину передбаченого ст. 190 ч.2 КК України та призначити їй покарання у вигляді 2 (двох) років позбавлення волі.
На підставі ст. 71 КК України до покарання, призначеного ОСОБА_4 за даним вироком, частково приєднати невідбуту частину покарання за вироком Червонозаводського районного суду м. Харкова від 08.10.2013 року, у вигляді 1 (одного) місяця позбавлення волі, і за сукупності вироків остаточно призначити ОСОБА_4 покарання у вигляді 2 (двох) років 1 (одного) місяця позбавлення волі.
Початок строку відбуття покарання засудженій ОСОБА_4 обчислювати з моменту приведення вироку до виконання.
Речові докази договір оренди квартири за адресою АДРЕСА_2 , від 13.12.2015 року, який знаходиться в матеріалах кримінального провадження, залишити в матеріалах кримінального провадження, а мобільний телефон марки «SAMSUNG G7», який було повернуто власнику квартири за адресою АДРЕСА_2 ОСОБА_6 , залишити власнику ОСОБА_6 на належністю.
Стягнути з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_7 матеріальну шкоду в сумі 6000 гр.
Вирок суду може бути оскаржений в Апеляційний суд Харківської області через Ленінський районний суд м. Харкова протягом 30 днів з моменту його проголошення.
Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок суду, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Копію вироку вручити негайно після його проголошення обвинуваченій та прокурору.

Суддя ОСОБА_1