Справа № 490/9271/16-к
н/п 1-кс/490/5017/2016
Центральний районний суд м. Миколаєва
УХВАЛА
Іменем України
12 жовтня 2016 року Центральний районний суд м. Миколаєва у складі:
слідчий суддя ОСОБА_1 ,
при секретарі ОСОБА_2 ,
за участю слідчого - ОСОБА_3
захисника - ОСОБА_4 ,
ВСТАНОВИВ:
Наказом начальника ГУ Національної поліції в Миколаївській області №132о/с від 15.06.2016 ОСОБА_5 призначений на посаду виконувача обов`язків начальника Миколаївського відділення поліції Очаківського відділу поліції. Наказом ГУ Національної поліції в Миколаївській області № 165о/с від 11.07.2016 ОСОБА_5 призначений на посаду начальника Миколаївського відділення поліції Очаківського відділу поліції (далі Миколаївський ВП).
Відповідно до ст. 17 Закону України «Про Національну поліцію» поліцейським є громадянин України, який склав присягу поліцейського, проходить службу на відповідних посадах у поліції і якому присвоєно спеціальне звання поліції.
Відповідно до ст. 59 того ж Закону служба в поліції є державною службою особливого характеру, яка є професійною діяльністю поліцейських з виконання покладених на поліцію повноважень.
Згідно ст. 3 того ж Закону завданням поліції є протидія злочинності.
Відповідно до примітки 2 ст. 368 КК України ОСОБА_5 як керівник органу державної влади Миколаївського ВП з 15.06.2016 був службовою особою, яка займає відповідальне становище.
Відповідно до ст. 19 Конституції України, посадові особи органів державної влади зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Таким чином, займаючи в Миколаївському ВП посаду начальника, ОСОБА_5 був службовою особою яка займає відповідальне становище.
Приблизно на початку 2016 року, більш точна дата слідством не встановлена, до ОСОБА_5 як до працівника правоохоронного органу - ГУ Національної поліції в Миколаївській області, який має повноваження і обов`язок протидіяти злочинності, а також має особисті і службові зв`язки з керівниками територіальних підрозділів ГУ НП в Миколаївській області звернувся його давній знайомий ОСОБА_6 .
ОСОБА_6 спільно з машиністами і помічниками машиністів локомотивного депо «Миколаїв» регіональної філії «Одеська залізниця» ПАТ «Укрзалізниця» займався викраденням зекономленого останніми дизельного палива локомотивів і продажем його з метою одержання незаконних заробітків. У зв`язку з цим він потребував невтручання у свою злочинну діяльність працівників підрозділів Національної поліції Миколаївської області.
Звернувшись до ОСОБА_5 , ОСОБА_6 розповів йому про деталі своєї злочинної діяльності, прибутки від неї і запропонував йому за неправомірну вигоду у розміри 3 грн. за кожний літр проданого краденого дизельного палива не виконувати обов`язок протидіяти злочинності, а саме не вживати з використанням його службового становища дій по припиненню злочинної діяльності ОСОБА_6 , а також у разі дій інших працівників поліції по викриттю злочинної діяльності ОСОБА_6 забезпечувати з використанням свого службового становища припинення таких дій.
При цьому у ОСОБА_5 виник злочинний умисел на систематичне одержання неправомірної вигоди, тому на пропозицію ОСОБА_6 . ОСОБА_5 погодився і в подальшому, будучи службовою особою, а з 15.06.2016 як керівник органу державної влади будучи службовою особою, яка займає відповідальне становище, систематично, як правило наприкінці кожного місяця, одержував від ОСОБА_6 за місцем його проживання за адресою: АДРЕСА_1 та в автогаражному кооперативі «Космос» за адресою: м. Миколаїв, вул. В`ячеслава Чорновола, 10 неправомірну вигоду у розмірі по 3 гривні за кожен літр проданого краденого дизельного палива. За цю неправомірну вигоду ОСОБА_5 з використанням свого відповідального службового становища не виконував дії про протидії злочинності, а саме не збирав відомості про вчинення ОСОБА_6 кримінальних правопорушень, не ініціював розслідування кримінальних проваджень щодо ОСОБА_6 , не проводив його затримання під час вчинення кримінальних правопорушень та у разі дій інших працівників поліції по викриттю злочинної діяльності ОСОБА_6 забезпечував з використанням свого службового становища припинення таких дій.
Так, наприкінці червня 2016 року ОСОБА_5 одержав від ОСОБА_6 неправомірну вигоду у невстановленому розмірі за те, що протягом вказаного місяця ОСОБА_5 не вчиняв з використанням свого відповідального службового становища дій по припиненню злочинної діяльності ОСОБА_6 та 07.06.2016 близько 20.00 години, коли службова особа Вітовського відділення поліції застала його під час вчинення крадіжки і висловила намір оформити даний факт у встановленому законом порядку, вчинив з використанням свого службового становища дії, які призвели до того, що вказана службова особа припинила дії по викриттю злочинної діяльності ОСОБА_6 і залишила його на місці злочину з викраденим дизельним паливом.
04.10.2016 близько 13.00 год. ОСОБА_5 зустрівся з ОСОБА_6 у квартирі останнього за адресою: АДРЕСА_1 та одержав від ОСОБА_6 неправомірну вигоду в сумі 8200 грн. за те, що протягом вересня 2016 року не виконував з використанням свого відповідального службового становища дії про протидії злочинності, а саме за те, що використовуючи своє службове становище не збирав відомості про вчинення ОСОБА_6 кримінальних правопорушень, не ініціював розслідування кримінальних проваджень щодо ОСОБА_6 , не проводив його затримання під час вчинення кримінальних правопорушень та 06.09.2016 коли службові особи управління патрульної поліції у м. Миколаєві доставили залученого останнім до перевезення викраденого дизельного палива ОСОБА_7 до Інгульського ВП ГУНП для перевірки факту перевезення 500 літрів дизельного палива без відповідних документів, вчинив з використанням свого службового становища дії, які призвели до того, що службові особи підрозділу поліції припинили дії по перевірці даного факту і відпустили ОСОБА_7 з викраденим ОСОБА_6 дизельним паливом.
Усього протягом часу прикриття злочинної діяльності ОСОБА_6 . ОСОБА_5 одержав за це від нього неправомірну вигоду в сумі не менше 45 400 грн.
04.10.2016 о 14.08 год. ОСОБА_5 затриманий в порядку ст. 208 КПК України.
05.10.2016 ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 368 КК України, санкція якої передбачає покарання у вигляді конфіскації майна.
Відповідно до положень ст. 170 КПК України з метою забезпечення конфіскації майна як виду покарання допускається арешт майна. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні. Арешт може бути накладений у встановленому КПК України порядку на рухоме чи нерухоме майно. Арешт накладається на майно підозрюваного за наявності достатніх підстав вважати, що суд у випадках, передбачених Кримінальним кодексом України, може призначити покарання у виді конфіскації майна. Арешт накладається ухвалою слідчого судді.
За даними Реєстру прав власності на нерухоме майно за ОСОБА_5 зареєстровано право власності на ? трикімнатної квартири за адресою: АДРЕСА_2 .
У своєму клопотанні слідчий просив суд накласти арешт на ? трикімнатної квартири за адресою: АДРЕСА_2 , яка належить на праві приватної власності ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .
Слідчий у судовому засіданні клопотання підтримав, просив його задовольнити.
Захисник ОСОБА_4 зазначив на можливість розгляду клопотання без участі підозрюваного ОСОБА_8 , який сьогодні не зміг з`явитися у судове засідання. Захисник зазначив, що накладення арешту на 1/4 квартири, яка належить ОСОБА_5 буде порушувати права інших власників, а тому він вважає клопотання таким, що не підлягає задоволенню.
Згідно ч. 10 статті 170 Кримінального процесуального кодексу України, арешт може бути накладений у встановленому цим Кодексом порядку на рухоме чи нерухоме майно, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковій формі, в тому числі кошти та цінності, що знаходяться на банківських рахунках чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах, видаткові операції, цінні папери, майнові, корпоративні права, щодо яких ухвалою чи рішенням слідчого судді, суду визначено необхідність арешту майна.
Згідно ч.2 статті 173 Кримінального процесуального кодексу України, при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: правову підставу для арешту майна; достатність доказів, що вказують на вчинення особою кримінального правопорушення; розмір можливої конфіскації майна, можливий розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, та цивільного позову; наслідки арешту майна для інших осіб; розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження.
Так, відповідно до вимог п. 3 ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи.
Судом встановлено, що 05.10.2016 року ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , пред`явлено повідомлення про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 368 КК України, покарання за яке передбачає в тому числі і конфіскацію майна.
Вивчивши матеріали кримінального провадження, вислухавши думку, слідчого та захисника, вважаю, що клопотання слідчого в ОВС СВ прокуратури області ОСОБА_3 , про арешт ? трикімнатної квартири за адресою: АДРЕСА_2 , яка належить на праві приватної власності ОСОБА_5 ,метою забезпечення можливої конфіскації майна підозрюваного, підлягає задоволенню.
Керуючись статтями 170 -173 Кримінального процесуального кодексу України, -
Накласти арешт на ? трикімнатної квартири за адресою: АДРЕСА_2 , яка належить ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .
Апеляція на ухвалу може бути подана безпосередньо до Апеляційного суду Миколаївської області протягом 5 днів з дня її оголошення.
Слідчий суддя ОСОБА_1