Справа № 463/6405/15-к Головуючий у 1 інстанції: ОСОБА_1
Провадження № 11-сс/783/535/16 Доповідач: ОСОБА_2
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
26 серпня 2016 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду Львівської області в складі :

головуючого-судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

з участю секретаря ОСОБА_5 ,

прокурора ОСОБА_6 ,

апелянта ОСОБА_7

та її захисника ОСОБА_8 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у місті Львові апеляційну скаргу ОСОБА_7 на ухвалу слідчого судді Личаківського районного суду Львівської області від 12 серпня 2016 року про накладення арешту на майно

в с т а н о в и л а :
ухвалою слідчого судді Личаківського районного суду Львівської області від 12 серпня 2016 року клопотання слідчого СВ Личаківського ВП ГУНП у Львівській області ОСОБА_9 задоволено.
Накладено арешт на земельну ділянку по АДРЕСА_1 (кадастровий № :011:0005), що перебуває у комунальній власності територіальної громади м. Львова.
Не погоджуючись з ухвалою слідчого судді ОСОБА_7 подала апеляційну скаргу, в якій просить поновити строк апеляційного оскарження ухвали слідчого судді, просить таку ухвалу скасувати. В обгрунтування клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження ухвали слідчого судді заявник зазначає, що не була присутня під час постановлення оскаржуваної ухвали, копія такої ухвали їй не надсилалась.
В апеляційній скарзі зазначає, що арешт на земельну ділянку накладений помилково та слідчим СВ Личаківського ВП ГУНП у Львівській області ОСОБА_9 надано суду неправдиві дані. Вважає ухвалу слідчого судді незаконною та винесеною з грубим порушенням вимог КПК України.
Заслухавши доповідь судді, пояснення ОСОБА_7 та її захисника ОСОБА_8 на підтримання доводів апеляційної скарги, виступ прокурора на заперечення доводів апеляційної скарги, обговоривши наведені в апеляційній скарзі доводи та вивчивши матеріали справи, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.
Відповідно до ст. 170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користуванням майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, та інше.

Органом досудового розслідування 27.11.2015 року внесено відомості до ЄРДР за № 0004031 за заявою ОСОБА_10 щодо підробки документів ОСОБА_7 , на підставі яких 31.07.2014 року сесія ЛМР винесла ухвалу № 3804 про надання дозволу на виготовлення документації із землеустрою громадянці ОСОБА_7 на АДРЕСА_2 .

За наведеним фактом розпочато кримінальне провадження № 0004031 від 28 листопада 2015 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 358 КК України.

Колегією суддів встановлено, що згідно висновку судової технічної експертизи документів № 6/313 від 14.07.2016 року у тексті документа «Збірний кадастровий план» має місце зміни першопочаткових реквізитів. Першопочаткове значення друкованого тексту «гр. ОСОБА_10 » шляхом механічного знищення першопочаткових літер «К.» та «М.» та на їх місці пишучим приладом барвником чорного кольору рукописно виконано літери «Є.» та «С.», в результаті чого текст набув іншого змісту «гр. ОСОБА_11 ».

Накладаючи арешт на земельну ділянку по вул. Буська, 8 у м. Львові (кадастровий № :011:0005), слідчий суддя вірно зазначив правову підставу для арешту майна, а саме: з метою забезпечення збереження речових доказів.
За змістом ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна.
Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.
Арешт майна допускається у передбачених частиною другою цієї статті випадках, зокрема, з метою забезпечення збереження речових доказів. У такому випадку арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 КПК України.
Згідно ст. 98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Доводи апеляційної скарги про те, що документ Збірний кадастровий план, виготовлений на земельну ділянку, не має відношення до її технічної документації, так як її технічну документацію виготовляв ТзОВ «Землевпорядний центр наділ», то такі колегія суддів вважає необґрунтованими, оскільки правомірність складання документу Збірний кадастровий план не є предметом розгляду при вирішенні клопотання про накладення арешту на майно, а може бути предметом дослідження під час розгляду справи по суті.

Доводи апеляційної скарги щодо порушень судом норм КПК України не знайшли свого підтвердження під час апеляційного розгляду та зазначені в апеляційній скарзі обставини не можуть бути безумовними підставами для скасування ухвали суду.

Істотних порушень вимог КПК України, які б давали підстави для скасування ухвали слідчого судді, по справі не вбачається.

З урахуванням викладеного, колегія суддів вважає, що рішення слідчого судді прийнято у відповідності до вимог закону, який при розгляді клопотання з`ясував всі обставини, з якими закон пов`язує можливість накладення арешту на майно, а тому ухвалу слідчого судді необхідно залишити без змін, а апеляційну скаргу - без задоволення.

Щодо клопотання ОСОБА_7 про поновлення строку на оскарження ухвали слідчого судді Личаківського районного суду Львівської області від 12 серпня 2016 року, то таке не підлягає розгляду, оскільки про зміст оскаржуваної ухвали вона дізналася 19 серпня 2016 року та звернулася до апеляційного суду Львівської області із апеляційною скаргою на вказану ухвалу слідчого судді 19 серпня 2016 року, що стверджується реєстрацією вхідної кореспонденції апеляційного суду, а тому строк на подачу апеляційної скарги на ухвалу слідчого судді нею не пропущено, враховуючи вимоги ч.3 ст. 395 КПК України.
Керуючись ст. ст. 405, 407, 419, 422 КПК України, колегія суддів

у х в а л и л а :
ухвалу слідчого судді Личаківського районного суду Львівської області від 12 серпня 2016 року про накладення арешту на майно залишити без змін, а апеляційну скаргу ОСОБА_7 без задоволення.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення.

Головуючий: ОСОБА_2

Судді: ОСОБА_3

ОСОБА_4