Кримінальне провадження № 1-кс/243/53/2013
У Х В А Л А

І м е н е м У к р а ї н и

08 лютого 2013 року слідчий суддя Словянського міськрайонного суду Донецької області - Кузнецов Р.В., при секретарі Денисенко О.Ю., за участю прокурора Гавриш І.П., розглянувши клопотання слідчого СВ Словянського МВ (з обслуговування м. Словянська та Словянського району) ГУ МВС України в Донецькій області лейтенанта міліції ОСОБА_1, про арешт майна:

ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця ІНФОРМАЦІЯ_2, громадянина України, не працюючого, ІНФОРМАЦІЯ_3, без визначеного місця проживання, раніше засудженого:

1) 1993 року Словянським міським судом за ст.ст. 81 ч. 3, 140 ч. 2 КК України до 3 років 2 місяців позбавлення волі. Звільнився у 1996 році;

2) 1998 року Словянським міським судом по ст. 81 ч. 3 КК України до 3 років позбавлення волі. Звільнився у 2000 році умовно-достроково;

3) 2001 року Словянським міським судом за ст. 102 ч. 1 КК України до 2 років 3 місяців позбавлення волі. Звільнився 2003 року, відбувши покарання повністю;

4) 2003 року Словянським міським судом за ст. 185 ч. 3 КК України до 4 років позбавлення волі. Звільнився умовно-достроково у 2006 році;

5) 2007 року Словянським міськрайонним судом за ст. 185 ч. 3 КК України до 4 років позбавлення волі. Звільнився умовно-достроково у 2010 році

підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, відповідальність за скоєння якого передбачена ст. 115 ч. 1 КК України, -

В С Т А Н О В И В :

07 лютого 2013 року до Словянського міськрайонного суду Донецької області, в межах якого здійснюється досудове розслідування, слідчим СВ Словянського МВ ГУМВС України подано клопотання про арешт майна, належного підозрюваного ОСОБА_2

Із вказаного клопотання вбачається, що з 22 січня 2013 року по 22 годину 25 січня 2013 року, точний час і дату у ході досудового розслідування встановити не виявилось можливим, ОСОБА_2, перебуваючи в підвальному приміщенні будинку № 33 по вул. 50 років Словянської ТЕС м. Миколаївки, спільно з ОСОБА_3 розпивали спиртні напої, які приніс з собою ОСОБА_4 В ході розпиття спиртних напоїв між ОСОБА_2 і ОСОБА_3 виникла сварка. Перебуваючи у стані алкогольного спяніння ОСОБА_2 дістав з правої кишені ніж побутового призначення, після чого діючи умисно, з метою заподіяння смерті ОСОБА_3, тримаючи ніж у правій руці, наніс останньому три удари в область тулуба.

Навмисними діями ОСОБА_2 потерпілому ОСОБА_3 заподіяно колото-різані поранення міжлопаточної області зліва, з ушкодженням лівої легені та грудного відділу аорти, що ускладнилось розвитком гострої крововтрати. Внаслідок отриманих поранень ОСОБА_3 помер на місці.

06 лютого 2013 року в приміщенні Словянського МВ у каб. № 302 у ОСОБА_2 тимчасово вилучено наступні речі: фуфайка темно синього кольору, курточка болонієва двостороння чорного і червоного кольору, джинси синього кольору, чорні черевики. Вказана обставина підтверджується наявним у матеріалах справи протоколу про тимчасове вилучення майна від 06 лютого 2013 року, складеного у відповідності до вимог ст.ст. 167-168 КПК України

Слідчий мотивував своє звернення тим, що у ході досудового розслідування є достатні підстави враховувати, що на тимчасово вилучених речах, а саме: фуфайці темно синього кольору, курточці болонієвій двосторонній чорного і червоного кольору, джинсах синього кольору, чорних черевиках, - можуть знаходитись сліди крові, які можуть свідчити про скоєне кримінальне правопорушення можливість використання їх в якості доказів.

Право власності ОСОБА_2 на вказані у клопотанні речі, арешт на які планується накласти, підтверджується показаннями самого підозрюваного.

Відповідно ч. 1 ст. 170 КПК України, арештом майна є тимчасове позбавлення підозрюваного, обвинуваченого або осіб, які в силу закону несуть цивільну відповідальність за шкоду, завдану діяннями підозрюваного, обвинуваченого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння, можливості відчужувати певне його майно за ухвалою слідчого судді або суду до скасування арешту майна у встановленому цим Кодексом порядку. Відповідно до вимог цього Кодексу арешт майна може також передбачати заборону для особи, на майно якої накладено арешт, іншої особи, у володінні якої перебуває майно, розпоряджатися будь-яким чином таким майном та використовувати його.

Частиною другою зазначеної статті Кримінально-процесуального Кодексу України встановлено, що слідчий суддя або суд під час судового провадження накладає арешт на майно у вигляді речей, якщо є достатні підстави вважати, що вони відповідають критеріям, зазначеним у частині другій статті 167 цього Кодексу.

Згідно ч. 2 ст. 167 КПК України, тимчасово вилученим може бути майно у вигляді речей, документів, грошей тощо, щодо яких є достатні підстави вважати, що вони:

1) підшукані, виготовлені, пристосовані чи використані як засоби чи знаряддя вчинення кримінального правопорушення та (або) зберегли на собі його сліди;

2) надані особі з метою схилити її до вчинення кримінального правопорушення, фінансування та (або) матеріального забезпечення кримінального правопорушення чи як винагорода за його вчинення;

3) є предметом кримінального правопорушення, пов'язаного з їх незаконним обігом;

4) набуті в результаті вчинення кримінального правопорушення, доходи від них, або на які було спрямоване кримінальне правопорушення.

Так, слідчим СВ Словянського МВ (з обслуговування м. Словянська та Словянського району) ГУ МВС України в Донецькій області ОСОБА_1 належним чином обґрунтовано необхідність накладення арешту на вказане у клопотанні майно, а саме на: фуфайку темно синього кольору, курточку болонієву двосторонню чорного і червоного кольорів, джинси синього кольору, чорні черевики, що належить підозрюваному ОСОБА_2 Також, в обґрунтування своїх вимог слідчим зазначено, що на вказаних речах, арешт на які планується накласти, можуть знаходитись сліди які можуть свідчити про скоєне кримінальне правопорушення, що дає можливість використання їх у якості доказів.

Частиною другою статті 173 КПК України закріплено, що при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати:

1) правову підставу для арешту майна;

2) достатність доказів, що вказують на вчинення особою кримінального правопорушення;

3) розмір можливої конфіскації майна, можливий розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, та цивільного позову;

4) наслідки арешту майна для інших осіб;

5) розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження.

У відповідності до ч. 1 ст. 173 КПК України, слідчий суддя, суд відмовляють у задоволенні клопотання про арешт майна, якщо особа, що його подала, не доведе необхідність такого арешту

Зважаючи на викладене, приходжу до висновку щодо наявності правових підстав для арешту майна, у звязку з чим заявлене слідчим СВ Словянського МВ ГУМВС України в Донецькій області клопотання є обґрунтованим й підлягає задоволенню.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 170, 171, 172 КПК України, -

У Х В А Л И В :

Клопотання слідчого СВ Словянського МВ (з обслуговування м. Словянська та Словянського району) ГУ МВС України в Донецькій області лейтенанта міліції ОСОБА_1, про арешт майна ОСОБА_2, підозрюваного у вчиненні злочину, відповідальність за скоєння якого передбачена ст. 115 ч. 1 КК України задовольнити.

Накласти арешт на фуфайку темно синього кольору, курточку болонієву двосторонню чорного і червоного кольорів, джинси синього кольору, чорні черевики, що належать підозрюваному ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1.

Копію даної ухвали надіслати слідчому, прокурору, підозрюваному, та іншим заінтересованим особам.

Слідчий суддя Словянського

міськрайонного суду ОСОБА_5