У х в а л а
іменем україни

22 квітня 2016 року м. Київ

Вищий спеціалізований суд України
з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі колегії суддів:

головуючого ОСОБА_1 ,
суддів: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

розглянувши касаційну скаргу засудженого ОСОБА_4 на вирок Деснянського районного суду м. Києва від 30 вересня 2015 року та ухвалу Апеляційного суду м. Києва від 10 грудня 2015 року у кримінальному провадженні щодо
ОСОБА_4 ,

ІНФОРМАЦІЯ_1 ,

уродженця та жителя

АДРЕСА_1 ,

засудженого за вчинення злочину, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК,

у с т а н о в и в :

Вироком Деснянського районного суду м. Києва від 30 вересня 2015 року ОСОБА_4 засуджено за ч. 1 ст. 286 КК до покарання у виді обмеження волі на строк 2 роки з позбавленням права керувати транспортними засобами строком на 2 роки.

На підставі ст. 75 КК ОСОБА_4 звільнено від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком терміном 2 роки та покладено певні обов`язки, визначені ст. 76 КК.
Стягнуто з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_5 19 473,22 грн. на відшкодування матеріальної шкоди та 100 000 грн. моральної шкоди.

Ухвалою апеляційного суду зазначений вирок залишено без змін.

За вироком суду ОСОБА_4 визнано винуватим і засуджено за те, що він 12 серпня 2015 року приблизно о 15.55 год., керуючи автомобілем «Део Ланос», рухався по проспекту Лісовому зі сторони вул. Мілютенка в напрямку вул. Братиславської в м. Києва. Наближаючись до нерегульованого пішохідного переходу, не був уважним, вчасно не реагував на зміну дорожньої обстановки, виїхав на пішохідний перехід де здійснив наїзд на пішохода ОСОБА_6 , внаслідок чого вона отримала тілесні ушкодження середнього ступеню тяжкості що спричинили тривалий розлад здоров`я.

У касаційній скарзі засуджений просить змінити оскаржувані судові рішення в частині вирішення цивільного позову та зменшити розмір відшкодування моральної шкоди до 10 000 грн. через істотні, на його думку, порушення вимог кримінального процесуального закону, що призвело до неправильного вирішення цивільного позову. На обґрунтування своїх вимог зазначає, що судами не було надано належної оцінки його доводам щодо завищеного розміру моральної шкоди. Зокрема потерпілою не надано жодного доказу про спричинення їй моральної шкоди саме у визначеному розмірі. Крім того, суди не врахували тяжкий матеріальний стан ОСОБА_4 , який на даний час не працює.
Заслухавши доповідь судді, перевіривши доводи касаційної скарги та додані до неї судові рішення, суд касаційної інстанції вважає, що у відкритті касаційного провадження слід відмовити, виходячи з наступного.
Відповідно до вимог п. 2 ч. 2 ст. 428 КПК суд касаційної інстанції постановляє ухвалу про відмову у відкритті касаційного провадження, якщо з касаційної скарги та доданих до неї судових рішень та інших документів убачається, що підстав для задоволення скарги немає.
Доведеність винуватості ОСОБА_4 у вчиненні інкримінованого йому злочину та кримінально-правова оцінка його діянь за ч. 1 ст. 286 КК у касаційній скарзі не оспорюється.
Стосовно ж доводів засудженого про незаконність судових рішень в частині вирішення цивільного позову, то такі, на думку колегії суддів, є безпідставними.
Як убачається з долученої до касаційної скарги копії вироку, при визначенні розміру відшкодування моральної шкоди суд врахував характер та обсяг страждань, яких зазнала потерпіла ОСОБА_5 , взяв до уваги душевні страждання та тяжкість вимушених змін у житті внаслідок тілесних ушкоджень, отриманих нею при ДТП, внаслідок чого вона не може приділяти належної уваги і турботи сім`ї та не може самостійно пересуватись, потребує постійної сторонньої допомоги, і дійшов обґрунтованого висновку про необхідність задоволення позову потерпілої частково та відшкодування моральної шкоди саме в розмірі 100 000 грн.

Апеляційний суд, переглянувши справу в апеляційному порядку, обґрунтовано залишив вирок місцевого суду без змін, зазначивши в ухвалі підстави прийняття такого рішення.Стосовно доводів, викладених в апеляції захисника засудженого, аналогічних доводам касаційної скарги засудженого, суд апеляційної інстанції навів відповідні мотиви їх необґрунтованості, з якими погоджується й колегія суддів.
Ухвала апеляційного суду відповідає вимогам ст. 419 КПК.

Враховуючи викладене, суд касаційної інстанції не вбачає підстав для задоволення касаційної скарги засудженого і вважає, що у відкритті провадження за його касаційною скаргою слід відмовити.
Керуючись п. 2 ч. 2 ст. 428 КПК, суд

п о с т а н о в и в :

Відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою засудженого ОСОБА_4 на вирок Деснянського районного суду м. Києва від 30 вересня 2015 року та ухвалу Апеляційного суду м. Києва від 10 грудня 2015 року.

С у д д і:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3