Справа № 523/7715/16-к
Провадження №1-кп/523/447/16
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06.10.2016 року Суворовський районний суд м. Одеси у складі:

головуючого судді ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2

за участю прокурора ОСОБА_3

у присутності обвинуваченого ОСОБА_4

потерпілого ОСОБА_5

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні у залі Суворовського районного суду м. Одеси обвинувальний акт з угодою про примирення між потерпілим та обвинуваченим по кримінальному провадженню за № 0002176 від 6.04.2016р. за обвинуваченням:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Татарбунари Одеської області, українця, громадянина України, з середньою освітою, працюючого неофіційно, не одруженого, раніше не засудженого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 . Проживаючого за адресою: АДРЕСА_2

у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 185 ч.1 КК України, -

Встановив:
За змістом обвинувального акту під час досудового розслідування встановлено, що 3.04.2016 року приблизно о 11:00 годині, ОСОБА_4 , знаходячись в спальній кімнаті квартири АДРЕСА_3 , належної його знайомому ОСОБА_6 , діючи навмисно з корисливих мотивів, з метою таємного викрадення чужого майна, будучи впевненим, що за його діями ніхто не спостерігає, шляхом вільного доступу таємно викрав з полиці шафи грошові кошти у сумі 5000 гривень, належних ОСОБА_5 , після чого покинув місце скоєння злочину, розпорядившись викраденим майном на власний розсуд, тим самим спричинивши своїми діями потерпілому матеріальний збиток на загальну суму 5000 гривень.
Одночасно з обвинувальним актом до суду надано угоду про примирення між потерпілим ОСОБА_5 та обвинуваченим ОСОБА_4 , яка була укладена 26 травня 2016 року.

Органом досудового слідства ОСОБА_4 висунуте обвинувачення у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 185 ч.1 КК України за кваліфікуючими ознаками: таємне викрадення чужого майна (крадіжка).
Відповідно за змістом вказаної угоди сторони домовились на призначення ОСОБА_4 покарання за ст. 185 ч.1 КК України у вигляді штрафу у розмірі п`ятдесяти неоподаткованих мінімумів доходів громадян. Крім того, сторони погодились із обмеженням процесуальних прав на оскарження вироку, для підозрюваного відмова від здійснення прав, передбачених абзацами 1 та 4 п.1 ч.4 ст. 474 КПК України, для потерпілого позбавлення права вимагати в подальшому притягнення особи до кримінальної відповідальності за відповідне кримінальне правопорушення та змінювати розмір вимог про відшкодування шкоди.
Також відповідно до ст.476 КПК України було з`ясовано питання, що обвинуваченому зрозуміло про наслідки невиконання угоди про примирення, а саме що у разі невиконання угоди потерпілий або прокурор мають право упродовж строків давності притягнення до кримінальної відповідальності звернутися до суду з клопотанням про скасування вироку.

В якості обставин, що пом`якшують покарання, в угоді зазначається щире каяття, повне визнання своєї провини, добровільне відшкодування завданого збитку. Обставин, які обтяжують покарання під час досудового слідства не встановлені.

Прокурор у підготовчому судовому засіданні за наявності підстав вважав за можливе затвердити угоду про примирення, так як вона відповідає вимогам діючого КПК України, вид і розмір покарання на його думку співвідносяться з характером та ступенем скоєного ОСОБА_4 діяння, обвинувачений повністю визнав свою вину, вчинене кримінальне правопорушення відноситься до категорії середньої тяжкості відповідно до положень ст. 12 КК України, від потерпілого не має ніяких претензій.

Обвинувачений ОСОБА_4 та потерпілий ОСОБА_5 , будучи ознайомленими зі своїми правами та наслідками затвердження угоди про примирення, передбаченими ст.ст. 473-474 КПК України, повністю підтвердили добровільність укладення цієї угоди, при цьому не оспорюючи викладені у обвинувальному акті фактичні обставини скоєного кримінального правопорушення в обсязі пред`явленого обвинувачення та докази, які містяться у матеріалах досудового розслідування, дослідження яких не здійснювалось згідно зі ст.ст. 314 ч.3 п.1, 474 ч.2 КПК України. Крім того, потерпілий підтвердив відсутність майнової шкоди та позивних вимог щодо обвинуваченого, оскільки викрадені гроші повернуті в повному обсязі. Також відповідно до ст. 476 КПК України у підготовчому судовому засіданні суд переконався, що ОСОБА_4 зрозуміло про наслідки невиконання угоди про примирення.

З`ясувавши думку сторін, приймаючих участь у підготовчому судовому засіданні - прокурора, який не заперечував проти затвердження угоди; обвинуваченого ОСОБА_4 , який погодився з кваліфікацією його дій за ознаками ст. 185 ч.1 КК України, та пояснивши, що дійсно при вказаних обставинах місці та часу він скоїв крадіжку грошей, належних ОСОБА_5 ; потерпілого, який також підтвердив обставини скоєного злочину та просив затвердити угоду, призначив ОСОБА_4 покарання, визначене в угоді про примирення, дослідивши обвинувальний акт та угоду, приймаючи до уваги наведені обставини, суд дійшов до висновку, що складені процесуальні документи відповідають формальним вимогам, встановленими ст.ст. 291, 471 КПК України, та умови угоди не суперечать правовій кваліфікації інкримінованого обвинуваченому кримінального правопорушення, визначена міра покарання відповідає загальним правилам призначення кримінальних покарань і співвідносяться з видом та розміром покарання, яке остаточно узгоджене між сторонами у підготовчому судовому засіданні.

Таким чином, суд вважає, що існує достатньо обґрунтованих підстав для затвердження угоди про примирення між потерпілим ОСОБА_5 та обвинуваченим ОСОБА_4 .

При визначенні міри покарання ОСОБА_4 суд враховує умови угоди, характер та ступінь тяжкості вчиненого діяння, особу обвинуваченого, те, що він раніше до кримінальної відповідальності не притягувався, працює, його негативне ставлення до скоєного, відсутність матеріальних збитків.

Обставинами, що пом`якшують покарання обвинуваченому, згідно ст. 66 КК України є щире каяття, визнання своєї провини в повному обсязі, добровільне відшкодування завданого збитку.

Обставин, які обтяжують покарання, передбачені ст. 67 КК України, судом не встановлено та не вказано досудовим слідством.

Крім того, суд приймає до уваги ту обставину, що під час досудового розслідування заходи забезпечення кримінального провадження щодо ОСОБА_4 не застосовувалися та за відсутністю клопотань учасників процесу суд дійшов до висновку, що потреби в вирішенні питання щодо обрання запобіжного заходу не існує.

З огляду реєстру матеріалів досудового розслідування та вивченням обвинувального акту встановлено, що до кримінального провадження під час досудового розслідування речові докази не долучалися, залучення експертів для проведення експертиз не здійснювалось, у зв`язку з чим процесуальні витрати відсутні.

Матеріали кримінального провадження за № 0002176 від 6.04.2016р. до обвинувального акту не долучалися, тому суд визначає місце їх зберігання в Одеській місцевій прокуратурі №4.

Приймаючи до уваги вищевикладене, оцінюючи обставини скоєного кримінального правопорушення, характер та ступінь тяжкості вчиненого діяння, суд, враховуючи умови угоди, особу ОСОБА_4 його ставлення до скоєного, відсутність матеріальних збитків, вважає, що міра покарання у вигляді штрафу є необхідною та достатньою для виправлення обвинуваченого та попередження вчинення ним нового злочину.

Керуючись ст.ст. 314, 369-371, 373-374, 394-395, 471, 473-476 КПК України, -

УХВАЛИВ:
Затвердити угоду про примирення від 26 травня 2016 року, укладену між потерпілим ОСОБА_5 та обвинуваченим ОСОБА_4 .

Визнати ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , винним у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 185 ч.1 КК України та призначити йому узгоджене між сторонами покарання у вигляді штрафу у розмірі п`ятдесяти неоподаткованих мінімумів доходів громадян в дохід держави, тобто у розмірі 850 гривень.

Матеріали кримінального провадження за № 0002176 внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань 6.04.2016 року зберігати в Одеській місцевій прокуратурі №4.

Міри запобіжного заходу щодо ОСОБА_4 не застосовувалися, тому після набрання вироком чинності скасуванню не підлягають.

На вирок може бути подана апеляційна скарга до суду апеляційної інстанції через Суворовський районний суд м. Одеси протягом тридцяти днів з дня його проголошення з урахуванням обмеження права оскарження вироку відповідно до положень ст. 473 КПК України.

Суддя: