У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

15 червня 2016 року м. Ужгород

Ужгородський міськрайонний суд Закарпатської області в особі:
судді ОСОБА_1
при секретарі - ОСОБА_2
за участю прокурора ОСОБА_3
представника Ужгородського МРВ КВІ ОСОБА_4

захисника ОСОБА_5
розглянувши у відкритому судовому засіданні, в залі суд, подання начальника Ужгородського МРВ КВІ ВДПтС України в Закарпатській області ОСОБА_6 про вирішення питання пов`язаного з виконанням вироку Ужгородського міськрайонного суду від 22.02.2016 року відносно ОСОБА_7
ВСТАНОВИВ:
Начальник Ужгородського МРВ КВІ ВДПтС України в Закарпатській області ОСОБА_6 звернувся до Ужгородського міськрайонного суду із зазначеним поданням, посилаючись на те, що на обліку в Ужгородського МРВ КВІ перебуває ОСОБА_7 , який засуджений вироком Ужгородського міськрайонного суду від 30.04.2015 року (набрав законної сили 02.06.2015 року) за ч.2 ст.15- ч.3 ст.185, ч.3 ст.185 КК України, у відповідності до ч.1 ст.70 КК України до п`яти років позбавлення волі. На підставі ст.75 КК України останній звільнений від відбування покарання з іспитовим строком 3 роки, за умови виконання ним обов`язків передбачених п.2 ч.1 ст.76 КК України.

30.03.2016 року до Ужгородського МРВ КВІ надійшов вирок Ужгородського міськрайонного суду від 22.02.2016 року, яким ОСОБА_7 засуджено за ч.2 ст.185 КК України до 2 років позбавлення волі. На підставі ст.75 КК України останній звільнений від відбування покарання з іспитовим строком 2 роки, за умови виконання ним обов`язків передбачених п.п.2, 3 та 4 ч.1 ст.76 КК України.

При цьому, у вироку Ужгородського міськрайонного суду від 22.02.2016 року не враховано відповідно до ч.4 ст.70 КК України чи ст.71 КК України покарання, призначене вироком Ужгородського міськрайонного суду від 30.04.2015 року. У зв`язку з чим, на підставі п.11 ч.1 ст.537 КПК України заявник просить вирішити питання про призначення засудженому покарання за сукупністю вироків.

В судовому засіданні представник Ужгородського МРВ КВІ ОСОБА_4 подання підтримав та проси його задовольнити.

Прокурор ОСОБА_3 у судовому засіданні не заперечив проти задоволення подання.

Захисник засудженого ОСОБА_7 ОСОБА_5 у судовому засіданні просив відмовити в задоволенні подання з підстав викладених у письмовому запереченні.

Засуджений ОСОБА_7 у судовому засіданні в задоволенні подання просив відмовити.

Заслухавши думку прокурора та інших учасників судового розгляду, дослідивши матеріали кримінального провадження та матеріали подання, суд приходить до наступних висновків:

30 квітня 2015 року вироком Ужгородського міськрайонного суду ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , був засуджений за ч.2 ст.15- ч.3 ст.185, ч.3 ст.185 КК України, у відповідності до ч.1 ст.70 КК України до п`яти років позбавлення волі. На підставі ст.75 КК України ОСОБА_7 звільнений від відбування покарання з іспитовим строком 3 роки, за умови виконання ним обов`язків передбачених п.2 ч.1 ст.76 КК України.

Вироком Ужгородського міськрайонного суду від 22.02.2016 року було затверджено угоду про примирення, укладену 25.11.2015 року між представником потерпілого ТОВ «Геєвський цегляний завод» ОСОБА_8 та підозрюваними (обвинуваченими) ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_7 , ОСОБА_11 у кримінальному провадженні, відомості про яке 26.08.2015 року внесено до ЄРДР за №0001362. ОСОБА_7 засуджено за ч.2 ст.185 КК України до 2 років позбавлення волі, на підставі ст.75 КК України звільненого його від відбування покарання з іспитовим строком 2 роки, за умови виконання ним обов`язків передбачених п.п.2, 3 та 4 ч.1 ст.76 КК України.

З досліджених судом матеріалів кримінального провадження слідує, що вироком суду від 22.02.2016 року засудженому ОСОБА_7 було призначено вид і міру покарання, узгоджені угодою про примирення від 25.11.2015 року. Тобто, призначення покарання за сукупності вироків в порядку передбаченого ст.537 КПК України може погіршити становище засудженого.

Згідно роз`яснень, що містяться в пункті 12 постанови Пленуму Верховного Суду України від 21.12.1990 року №11 «Про практику застосування судами України процесуального законодавства при вирішенні питань, пов`язаних з виконанням вироків» (із змінами та доповненнями) не підлягають розгляду питання, які зачіпають суть вироку та погіршують становище засудженого; звужують або розширюють обсяг обвинувачення; стосуються прогалин і недоліків вироків в частині кваліфікації злочинів, призначення покарання, вирішення цивільного позову. Зокрема, не можна у такому порядку: призначити покарання за сукупністю вироків, коли при винесенні останнього за часом вироку суду було відомо про наявність інших невиконаних вироків, але питання про призначення покарання за сукупністю вироків не було вирішено.

Враховуючи вищезазначене, суд вважає, що підстав для вирішення питання про призначення ОСОБА_7 покарання за сукупністю вироків не має, а вказані вироки Ужгородського міськрайонного суду відносно останнього від 30.04.2015 року та 22.02.2016 року слід виконувати самостійно.

Керуючись ст.ст. 395, 537, 539 КПК України, суд, -

УХВАЛИВ :
В задоволенні подання начальника Ужгородського МРВ КВІ ВДПтС України в Закарпатській області ОСОБА_6 про вирішення питання пов`язаного з виконанням вироку Ужгородського міськрайонного суду від 22.02.2016 року відносно ОСОБА_7 , а саме: застосування засудженому покарання за наявністю кількох вироків відповідно до п.11 ч.1 ст.537 КПК України - відмовити.
Вироки Ужгородського міськрайонного суду від 30.04.2015 року та від 22.02.2016 року відносно ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , - виконувати самостійно.

Ухвала може бути оскаржена протягом семи днів з дня її проголошення.

Суддя: ОСОБА_1