Справа №295/6631/16-к

ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01.07.2016 року м. Житомир

Богунський районний суд м. Житомира у складі:
головуючого судді ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

з участю учасників судового провадження:

прокурора: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

обвинуваченого: ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження № 0000199 про обвинувачення

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець смт. Нова Галещина Козельщинського району Полтавської області, громадянин України, зареєстрований та проживаючий за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимий,

у вчиненні злочину, передбаченого ч. 4 ст. 407 КК України,

ВСТАНОВИВ:
05 квітня 2015 року о 08 год. 00 хв. солдат ОСОБА_5 , будучи військовослужбовцем військової частини-польова пошта НОМЕР_1 , призваним під час мобілізації, в порушення вимог ст.ст. 17, 65, 68 Конституції України, ст.ст. 1, 2 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» ст. ст. 1 1, 12, 16, 30, 35, 37, 125, 126 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, ст.ст. 1, 2, 3, 4, 6 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, діючи з прямим умислом, з метою тимчасово ухилитися від проходження військової служби та маючи об`єктивні можливості для вчасного прибуття до місця проходження військової служби у військову частину-польова пошта НОМЕР_1 без дозволу командування військової частини та поважних причин, в умовах особливого періоду, на військову службу до військової частини-польова пошта НОМЕР_1 , що знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 , з відпустки, не з`явився, обов`язки за посадою не виконував, перебуваючи поза межами військової частини органи державної влади або правоохоронні органи, в тому числі органи військового управління, про свою належність до військової служби, про вчинене ним ухилення від неї та його причини, не повідомляв, та проводив час на власний розсуд до 04 травня 2016 року. 03 травня 2016 року о 16 год. 00 хв. солдат ОСОБА_5 самостійно повернувся до військової частини та приступив до виконання службових обов`язків.

Обвинувачений ОСОБА_5 у судовому засіданні провину в інкримінованому йому злочині визнав, щиро розкаявшись, пояснив суду, що проходив службу в В/ч польова пошта НОМЕР_1 в якості солдата. Йому була надана відпустка, після якої останній мав прибути до військової частини 05.04.2015 року, однак прибув 04.05.2016 року. Весь час перебував вдома, займався домашніми справами підробляв тимчасовими заробітками. Лікувався в лікарні від наслідків психологічного стресу, отриманого в АТО, але офіційно лікарняного та звільнення від проходження служби не отримував.

Судом встановлено, що учасники судового провадження правильно розуміють зміст фактичних обставин справи, їх позиція є добровільною та істинною, їм роз`яснено, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оспорювати ці фактичні обставини в апеляційному порядку.

Тому, враховуючи, що обвинувачений у повному обсязі визнав свою вину у вчинені інкримінованого йому злочину, при обставинах, викладених у обвинувальному акті, та приймаючи до уваги думку прокурора, відповідно до ч. 3 ст. 349 КПК України суд, за згодою всіх учасників судового провадження ухвалив визнати недоцільним дослідження інших доказів стосовно фактичних обставин справи, які ніким не оспорюються.

Оскільки сторони вважають, що фактичні обставини справи підтверджені наявними у справі доказами, які не вимагають дослідження в ході судового розгляду справи, цивільний позов не заявлений, суд, зберігаючи об`єктивність і неупередженість, також визнає дані фактичні обставини справи.

Своїми умисними діями, які виразились у нез`явленні військовослужбовцем (крім строкової служби) вчасно на службу без поважних причин, вчинене в умовах особливого періоду, крім воєнного стану, ОСОБА_5 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 4 ст. 407 КК України.

Призначаючи покарання суд враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, яке є тяжким злочином, відсутність потерпілих по даному кримінальному провадженню, особу обвинуваченого, а саме що він раніше до кримінальної відповідальності не притягувався, на обліку у нарколога, психіатра, в протитуберкульозному закладі не перебуває. Суд враховує наявність визначених ст. 66 КК України обставин, що пом`якшують покарання, а саме: щире каяття, активне сприяння розкриттю злочину, критичну оцінку своїх діянь, а також відсутність обставин, що обтяжують покарання ОСОБА_5 згідно ст. 67 КК України.

Враховуючи обставини справи, особу обвинуваченого та за наявності декількох обставин, що пом`якшують покарання та істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого злочину (щире каяття та активне сприяння розкриттю злочину, безпосереднє приймання участі в АТО), а також приймаючи до уваги характеристику згідно якої ОСОБА_5 глибоко розкаюється, на зауваження реагує вірно, намагається правильно оцінювати свої вчинки, дії та робити відповідні висновки, суд приходить до твердого переконання про можливість виправлення засудженого без відбування покарання, а тому застосовує ст.75 КК України, звільнивши ОСОБА_5 від відбування покарання з випробуванням та поклавши на нього додаткові зобов`язання відповідно до ст. 76 КК України.

Запобіжний захід не застосовувався, цивільний позов не пред`являвся, речові докази та процесуальні витрати відсутні.

Керуючись ст.ст. 349, 368, 369, 371 374, 394 КПК України, суд -

ЗАСУДИВ:
ОСОБА_5 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого частиною 4 статті 407 КК України, та призначити йому покарання у виді позбавлення волі строком на 3 роки.
На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_5 від відбування покарання у виді позбавлення волі, якщо він протягом двох років не вчинить нового злочину і виконає обов`язки відповідно до ст. 76 ч. 1 п. 3,4 КК України, а саме: повідомляти кримінально-виконавчу інспекцію про зміну місця проживання, роботи або навчання; періодично з`являтися для реєстрації в кримінально-виконавчій інспекції.
Вирок може бути оскаржений до Апеляційного суду Житомирської області через Богунський районний суд м. Житомира протягом 30 днів з дня його проголошення. Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.

Суддя: ОСОБА_1