Гребінківський районний суд Полтавської області
_______________________________________________________________ 528/205/16-к
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 жовтня 2016 року м. Гребінка

Гребінківський районний суд Полтавської області в складі:

головуючого судді - ОСОБА_1 ,

секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

за участі прокурора ОСОБА_3 ,

потерпілого ОСОБА_4 ,

захисника ОСОБА_5 ,

обвинуваченого ОСОБА_6 ,

розглядаючи у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду кримінальне провадження № 0000020 по обвинуваченню

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Березоточа Лубенського району Полтавської області, який зареєстрований та проживає в АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, який має середню освіту, ніде не працює, офіційно неодружений, раніше судимий:

- 11.11.1993 року Лубенським районним судом Полтавської області за ч. 2 ст. 206 КК України до позбавлення волі на строк 2 роки із застосуванням ст. 46-1 КК України відстрочено виконання покарання на 1 рік;

- 01.11.1996 року Лубенським районним судом Полтавської області за ч. 1 ст. 215 КК України до виправних робіт на строк 24 місяці з вирахуванням 10 % заробітку, з позбавленням права керування транспортним засобом на строк 3 роки;

- 28.10.2003 року Лубенським районним судом Полтавської області за ч. 2 ст. 15, ч. 3 ст. 185 КК України до позбавлення волі на строк 3 роки із застосуванням ст. 75 КК України з іспитовим терміном 2 роки;

- 23.10.2015 року Гребінківським районним судом Полтавської області за ч. 3 ст. 185 КК України до 3 років позбавлення волі, на основі ст. 75 КК України звільнений від відбування покарання з випробовуванням 1 рік,

у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 15, ч. 3 ст. 185, ч. 1 ст. 309 КК України,

в с т а н о в и в:

Кримінальне провадження по обвинуваченню ОСОБА_6 за ч. 2 ст. 15, ч. 3 ст. 185, ч. 1 ст. 309 КК України надійшло до Гребінківського районного суду Полтавської області від прокурора Лубенської місцевої прокуратури Гребінківського району Полтавської області, юриста 2 класу, ОСОБА_7 та було передано до провадження судді 14 березня 2016 року. У той же день суддя призначила підготовче судове засідання. Згідно ухвали суду від 28.04.2016 року на 29.04.2016 року призначено судовий розгляд.

У кримінальному провадженні обвинуваченому ОСОБА_6 слідчим суддею Гребінківського районного суду Полтавської області 15.01.2016 року було обрано запобіжний захід у вигляді домашнього арешту, який згодом було продовжено слідчим суддею до 10.03.2016 року, надалі - судом до 29.10.2016 року.

У судовому засіданні 12.10.2016 року прокурор заявила клопотання про продовження вказаного запобіжного заходу в межах строку судового розгляду. Оскільки ризики, передбачені п.п. 1, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України: спроба переховуватися від органів досудового розслідування та суду, а також вчинити інше правопорушення.

Потерпілий клопотання підтримав.

Захисник та обвинувачений не заперечували проти продовження застосування такого запобіжного заходу як домашній арешт.

З`ясувавши думку учасників провадження щодо клопотання прокурора, вивчивши матеріали справи в межа заявленого клопотання, суд вважає за необхідне продовжити дію запобіжного заходу у виді домашнього арешту.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 331 КПК України під час судового розгляду суд за клопотанням сторони обвинувачення або захисту має право своєю ухвалою змінити, скасувати або обрати запобіжний захід щодо обвинуваченого. Вирішення питання судом щодо запобіжного заходу відбувається в порядку, передбаченому главою 18 цього Кодексу.

З обвинувального акту та реєстру матеріалів досудового розслідування вбачається наявність обґрунтованої підозри у вчиненні обвинуваченим кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 15, ч. 3 ст. 185, ч. 1 ст. 309 КК України. При цьому суд не оцінює докази. Оскільки вказане не допустиме на даній стадії судового провадження з огляду на принципи змагальності та диспозитивності кримінального судочинства.

Водночас, суд бере до уваги, що ОСОБА_6 обвинувачується у вчиненні тяжкого кримінального правопорушення, за яке КК України передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк від 3 до 6 років, та кримінального правопорушення середньої тяжкості, за яке передбачено покарання максимум у виді позбавлення волі на строк до 3 років. В той же час, суд виходячи із наявних матеріалів кримінального провадження оцінює в сукупності наступні обставини: тяжкість покарання, що загрожує йому у разі визнання його винним у кримінальних правопорушеннях, у вчиненні яких він обвинувачується; вік та стан здоров`я, про який захист нічого не заявив, а тому слід вважати його задовільним, відсутність соціальних зв`язків в місці постійного проживання, зважаючи на те, що він офіційно неодружений. Обвинувачений ніде не працює, як вбачається із обвинувального акту, має декілька судимостей. Оцінивши в сукупності вказані обставини суд вважає, що обвинувачений може переховуватись від суду, а тому існує ризик, визначений п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України.

Наявний також ризик, передбачений п. 5 ч. 1 ст. 177 КПК України: можливість вчинити інше правопорушення, оскільки обвинувачений ніде не працює, постійного заробітку не має, як вбачається із обвинувального акту, має декілька судимостей.

Вказаним ризикам можна запобігти шляхом застосування такого запобіжного заходу як домашній арешт із застосуванням електронного засобу контролю, що відповідатиме меті запобіжного заходу.

При цьому суд бере до уваги, що відповідно до листа Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 511-550/0/4-13 від 04 квітня 2013 року «Про деякі питання порядку застосування запобіжних заходів під час досудового розслідування та судового провадження відповідно до Кримінального процесуального кодексу України», слідчому судді, суду слід враховувати, що рішення про застосування одного із видів запобіжних заходів, який обмежує права і свободи підозрюваного, обвинуваченого, має відповідати характеру певного суспільного інтересу, що, незважаючи на презумпцію невинуватості, превалює над принципом поваги до свободи особистості.

Крім цього, відповідно до практики Європейського суду з прав людини, суд своїм рішенням повинен забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів. Забезпечення таких стандартів, як підкреслює Європейський суд з прав людини, вимагає від суду більшої суворості в оцінці порушень цінностей суспільства.

З огляду на вказане, запобіжний захід у вигляді домашнього арешту слід продовжити на два місяці, зважаючи на складність кримінального провадження з метою надання достатньо часу для судового розгляду відповідно до вимог ч. 2 ст. 114 КПК України відповідно до розумних строків.

При цьому відповідно до ч. 5 ст. 194 КПК України на обвинуваченого ОСОБА_6 слід покласти наступні обов`язки: прибувати до суду за першою вимогою, а також відповідно до ч. 1 ст. 181 КПК України не залишати місце постійного проживання АДРЕСА_1 , у період доби з 20 год. 00 хв. по 06 год. 00 хв. без дозволу суду.

На підставі викладеного, керуючись ст. 331, главою 18 КПК України, суд,

у х в а л и в:

продовжити строк дії запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту ОСОБА_6 із застосуванням електронних засобів контролю на два місяці, який обчислюється з дня постановлення даної ухвали 12.10.2016 року, і діє до 12.12.2016 року.

Покласти на обвинуваченого ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , наступні обов`язки: прибувати до суду за першою вимогою; не залишати місце постійного проживання АДРЕСА_1 у період доби з 20 год. 00 хв. по 06 год. 00 хв. без дозволу суду, строком на два місяці до 12.12.2016 року.

Контроль за виконанням вказаного запобіжного заходу та постановкою ОСОБА_6 на облік покласти на начальника Гребінківського ВП ГУНП в Полтавській області.

Ухвала підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Ухвала окремому оскарженню не підлягає. Заперечення проти ухвали може бути включено до апеляційної скарги на судове рішення, передбачене частиною 1 статті 392 КПК України.
Cуддя ОСОБА_1