Справа № 606/2747/15-к

ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
27 січня 2016 року м. Теребовля
Теребовлянський районний суд Тенопільської області у складі:
головуючої судді ОСОБА_1
з участю секретаря ОСОБА_2
ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Варваринці, Теребовлянського району Тернопільської області, зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , громадянина України, українця, не одруженого, не працюючого, в силу ст. 89 КК України раніше не судимого
за участю сторін кримінального провадження: прокурора ОСОБА_4 , обвинуваченого ОСОБА_3 , захисника ОСОБА_5 , потерпілої ОСОБА_6
19 листопада 2015 року близько 14.00 год. ОСОБА_3 рухаючись по грунтовій дорозі по вулиці Річній у с. Варваринці Теребовлянського району Тернопільської області побачив як ОСОБА_6 розмовляє по телефону. ОСОБА_3 вирішив відкрито заволодіти майном ОСОБА_6 , а саме мобільним телефоном, спричинивши ОСОБА_7 тілесні ушкодження.
Реалізуючи свій злочинний умисел на протиправне заволодіння чужим майном та корисливий мотив, усвідомлюючи той факт, що вчинювані ним дії здійснюються в умовах очевидності, а саме вони мають відкритий для потерпілого характер, ОСОБА_3 з метою подолання можливого опору, застосував до ОСОБА_6 насильницькій дії, що не є небезпечними для життя та здоров`я потерпілого, а саме завдав одного удару ззаду по потилиці. Після того як потерпіла впала на ліву задню сторону, завдав один удар кулаком по правій частині обличчя, створивши таку обстановку, що потерпіла не змогла рухатись та перешкоджати його діям. Зламавши таким чином волю потерпілої та можливий опір з її боку, ОСОБА_3 з барсетки ОСОБА_6 відкрито викрав мобільний телефон марки «САМСУНГ N900». Після вилучення майна у потерпілої і отримання реальної можливості розпорядитися чи користуватися ним ОСОБА_3 залишив місце скоєння злочину, не зважаючи на прохання повернути викрадене.
Допитаний у судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 свою вину у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст. 186 КК України визнав повністю, погодився із всіма викладеними в обвинувальному акті обставинами вчинення злочину, цивільний позов з частині відшкодування витрат на лікування визнав повністю, в частині відшкодування моральної шкоди просив задоволити частково, покладаючись на думку суду. В судовому засіданні пояснив, що в листопаді 2015 року, точну дату не пригадує, в с. Варвариинці побачив потерпілу ОСОБА_7 , у неї подзвонив мобільний телефон, так як йому був до вподоби зовнішній вигляд телефона в обвинуваченого виник намір відкрито заволодіти ним та використовувати його для свої потреб. Реалізовуючи свій намір відкрито забрав телефон у ОСОБА_7 , незважаючи на те, що вона просила повернути її майно.
Потерпіла ОСОБА_6 в судовому засіданні вказала, що всі обставини вчинення злочину, які викладені в обвинувальному акті відповідають дійсності, просила суворо не карати обвинуваченого, стягнути з останнього витрати на лікування та моральну шкоду.
Крім власного визнання вини, обвинувачений ОСОБА_3 повністю погодився зі всіма доказами по справі, що були зібрані в процесі досудового слідства і підтверджують його винність у вчиненні інкримінованого кримінального правопорушення, відмовившись від їх дослідження в ході судового розгляду.
Оскільки фактичні обставини справи не оспорюються учасниками судового провадження, показання обвинуваченого відповідають фактичним обставинам справи, з`ясувавши правильність розуміння обвинуваченим фактичних обставин справи, не маючи сумнівів у добровільності його позиції, суд приходить до висновку, що дослідження фактичних обставин справи слід обмежити допитом обвинуваченого а також дослідженням даних у справі, що характеризують особу обвинуваченого, вимоги цивільного позову та додані до нього письмові докази.
Таким чином, оцінивши в сукупності всі фактичні обставини справи, суд приходить до переконання про доведеність вини обвинуваченого ОСОБА_3 у вчиненні злочину, який слід кваліфікувати за ч.2 ст.186 КК України за ознакою відкритого викрадення чужого майна (грабіж), поєднаний з насильством, яке не є небезпечним для життя чи здоров"я потерпілого.
Згідно висновку судово-психіатричної експертизи № 632 від 01.12.2015 року ОСОБА_3 в момент скоєння даного кримінального правопорушення не повною мірою міг усвідомлювати свої дії та керувати ними., відносно нього можуть бути застосовані заходи медичного характеру у виді надання амбулаторної психіатричної допомоги в примусовому порядку.
Визначаючи обвинуваченому ОСОБА_3 вид та міру покарання, суд враховує конкретні обставини за яких ним було вчинено кримінальне праворушення, його тяжкість та наслідки, а також дані, що характеризують особу винного, зокрема те, що задовільно характеризується по місцю проживання, визнання своєї вини та щире розкаяння у вчиненому. Згідно висновку судово психіатричної експертизи, виявляє ознаки легкої розумової відсталості, на час вчинення злочину не міг в повній мірі усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними, таким чином є обмежено осудним, які є обставинами, що пом`якшують його покарання, а обставини, що обтяжують його покарання судом не встановлено.
Вищенаведене з урахуванням характеру та ступені тяжкості вчиненого обвинуваченим злочину, у сукупності з даними, що характеризують його особу, майновий стан та обставин, що пом`якшують його покарання,суд вважає за можливе призначити йому покарання у виді позбавлення волі в мінімальному розмірі, встановленого санкцією із звільненням від відбування покарання з випробуванням.
Таке покарання суд вважає є необхідним та достатнім для його виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень.
За змістом ч. 2 ст. 20 КК України, до осіб, визнаних обмежено осудними, примусові заходи медичного характеру можуть застосовуватися разом із призначенням їм покарання.
Враховуючи наведене, суд приходить до переконання про необхідність зстосувати відносно ОСОБА_3 примусові заходи медичного характеру у вигляді надання амбулаторної психіатричної допомоги в примусовому порядку.
Цивільний позов ОСОБА_6 підлягає до часткового задоволення. Так, з ОСОБА_3 в користь ОСОБА_6 належить стягнути 1206,85 грн. документально підтверджених витрат на лікування матеріальної шкоди, а також 2000,00 грн. моральної шкоди.
З обвинуваченого ОСОБА_3 підлягають стягненню в доход держави процесуальні витрати за проведення дактилоскопічної експертизи в сумі 768,00 грн.
Арешт накладений на мобільний телефон марки «САМСУНГ N-900» відповідно до ухвали слідчого судді від 20.11.2015 року - скасувати.
Речові докази у кримінальному провадженні, що зберігаються в камері зберігання речових доказів Теребовлянського ВП, а саме мобільний телефон марки «САМСУНГ N-900», до набрання вироком законної сили передати на відповідальне зберігання потерпілій ОСОБА_6 , а після набрання вироком законної сили повернути у розпорядження останньої.
Керуючись наведеним, а також ст.ст.370,373,374 КПК України, суд,-
Визнати ОСОБА_3 винним у вчиненні злочину передбаченого ч.2 ст.186 КК України і призначити йому покарання у виді 4 (чотирьох) років позбавлення волі.
На підставі ст.75 КК України звільнити ОСОБА_3 від відбуття призначеного покарання з випробуванням з встановленням іспитового строку тривалістю 1 (один) рік 6 (шість) місяців.
Відповідно до ст. 76 КК України на обвинуваченого ОСОБА_3 покласти такі обов`язки:
-не виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу кримінально-виконавчої інспекції;
-повідомляти кримінально-виконавчу інспекцію про зміну місця проживання, роботи або навчання;
Застосувати відносно ОСОБА_3 примусові заходи медичного характеру у вигляді надання амбулаторної психіатричної допомоги в примусовому порядку.
Стягунти з ОСОБА_3 в користь ОСОБА_6 1206,85 грн. матеріальної шкоди, а також 2000,00 грн. моральної шкоди.
Стягнути з ОСОБА_3 в доход держави процесуальні витрати за проведення експертизи сумі 768,00 грн.
Арешт накладений на мобільний телефон марки «САМСУНГ N-900» відповідно до ухвали слідчого судді від 20.11.2015 року - скасувати.
Речові докази у кримінальному провадженні, що зберігаються в камері зберігання речових доказів Теребовлянського ВП, а саме мобільний телефон марки «САМСУНГ N-900», до набрання вироком законної сили передати на відповідальне зберігання потерпілій ОСОБА_6 , а після набрання вироком законної сили повернути у розпорядження останньої.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.
На вирок може бути подана апеляційна скарга до апеляційного суду Тернопільскої області області через Теребовлянський районний суд Тернопільскої області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Обвинуваченому та прокурору вручити копію вироку негайно після його проголошення. Копія вироку може бути отримана в суді учасниками судового провадження.
Суддя ОСОБА_1