АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
__________________________________________________________________
Провадження № 11-кп/790/1803/16 Головуючий І-ої інстанції
Категорія: ч.ч.1, 2 ст.190 КК України Доповідач: ОСОБА_2

УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 липня 2016 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ апеляційного суду Харківської області у складі:
головуючого судді ОСОБА_3 ,

суддів ОСОБА_4 , ОСОБА_5 ,

при секретарі ОСОБА_6 ,

за участю: прокурора ОСОБА_7 ,

захисника адвоката ОСОБА_8 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Харкові кримінальне провадження по обвинуваченню ОСОБА_9 за апеляційною скаргою прокурора у кримінальному провадженні ОСОБА_10 на ухвалу Ленінського районного суду м.Харкова від 09 червня 2016 року, -
В С Т А Н О В И Л А :
Ухвалою Ленінського районного суду м.Харкова від 09 червня 2016 року обвинувальний акт відносно ОСОБА_9 за обвинуваченням у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.ч.1,2 ст.190 КК України, постановлено повернути прокурору Харківської місцевої прокуратури №1 для усунення виявлених недоліків.
Мотивуючи рішення суд вказав, що прокурором в обвинувальному акті неконкретно викладені фактичні обставини кримінального правопорушення, об`єктивна та суб`єктивна сторона інкримінованих обвинуваченій злочинів не розкрита, допущено вагомі порушення обвинуваченої права на захист. Так, суд дійшов висновку, що зібрані під час досудового розслідування докази не були відкриті підозрюваній належним чином, оскільки вони не були перекладені російською мовою та не був залучений перекладач, в той час в обвинувальному акті в анкетних даних обвинуваченої зазначено, що вона є росіянкою за національністю та не має освіти, в підготовчому засіданні в Дзержинському районному суді м.Харкова ОСОБА_9 вказувала, що не володіє і не розуміє українську мову, не має жодних документів, що посвідчують її особу, заявляла клопотання про залучення перекладача. Також суд вказав на те, що всупереч вимогам ч.4 ст.291 КПК України, матеріали справи не містять даних про вручення обвинуваченій та її захиснику цивільних позовів, які були подані потерпілими під час досудового розслідування. Крім того, суд встановив, що в обвинувальному акті не конкретизовано місце вчинення злочину за інкримінованими ОСОБА_9 епізодами заволодіння майном шляхом обману (шахрайство) потерпілих ОСОБА_11 та ОСОБА_12 . Також суд вказав і на те, що за результатами виконання ухвали про привід обвинуваченої у підготовче судове засідання, було встановлено, що ОСОБА_9 Шевченківським ВП ГУ НП в Харківській області 10 травня 2016 року оголошено у розшук як особу, яка переховується від органів досудового розслідування, на даний час місцезнаходження обвинуваченої невідомо, тобто викладені в обвинувальному акті дані про місце фактичного проживання ОСОБА_9 є невірними і забезпечити її явку у судове засідання неможливо.
В апеляційній скарзі прокурор просить скасувати ухвалу та призначити новий розгляд у підготовчому судовому засіданні у суді першої інстанції в іншому складі суду. Прокурор зазначає, що під час підготовчого судового засідання він повідомив суду, що обвинувачена ОСОБА_9 оголошена у розшук в іншому кримінальному провадженні, у зв`язку з чим просив зупинити провадження до її розшуку, однак суд не розглянув і не вирішив дане клопотання. Також прокурор зазначає, що суд провів підготовче судове засідання за відсутності обвинуваченої, її захисника та потерпілих, чим порушив їхні права, не з`ясував їх думку щодо можливості призначення судового розгляду на підставі обвинувального акта. Крім того, прокурор вважає, що суд в ухвалі конкретно не зазначив, які саме норми КПК України порушені слідчим та які саме недоліки необхідно виправити.
Заслухавши доповідь судді, прокурора, який підтримав та просив задовольнити апеляційну скаргу з викладених в ній підстав, захисника адвоката ОСОБА_8 , яка вважала обґрунтованим рішення суду першої інстанції та заперечувала проти задоволення апеляційної скарги прокурора, дослідивши матеріали кримінального провадження та перевіривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів дійшла наступних висновків.
Відповідно до положень п.3 ч.3 ст.314 КПК України у підготовчому судовому засіданні суд має право прийняти рішення про повернення обвинувального акта прокурору, якщо він не відповідає вимогам цього Кодексу.

Тобто, після отримання обвинувального акта суд зобов`язаний перевірити його на відповідність вимогам ст.291 КПК України, з`ясувати достатність фактичних і юридичних підстав для прийняття одного з рішень, передбачених ч.3 ст.314 КПК України, та вирішити питання, пов`язані з підготовкою кримінального провадження до судового розгляду. Завданням підготовчого провадження є процесуальне та організаційне забезпечення проведення судового розгляду.

Вимогами ч.2 ст.291 КПК України встановлено перелік відомостей, які має містити обвинувальний акт: 1) найменування кримінального провадження та його реєстраційний номер; 2) анкетні відомості кожного обвинуваченого (прізвище, ім`я, по батькові, дата та місце народження, місце проживання, громадянство); 3) анкетні відомості кожного потерпілого (прізвище, ім`я, по батькові, дата та місце народження, місце проживання, громадянство); 4) прізвище, ім`я, по батькові та займана посада слідчого, прокурора; 5) виклад фактичних обставин кримінального правопорушення, які прокурор вважає встановленими, правову кваліфікацію кримінального правопорушення з посиланням на положення закону і статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність та формулювання обвинувачення; 6) обставини, які обтяжують чи пом`якшують покарання; 7) розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням; 7-1) підстави застосування заходів кримінально-правового характеру щодо юридичної особи, які прокурор вважає встановленими; 8) розмір витрат на залучення експерта (у разі проведення експертизи під час досудового розслідування); 9) дату та місце його складення та затвердження. Згідно з ч.4 ст.291 КПК України, до обвинувального акта додається: 1) реєстр матеріалів досудового розслідування; 2) цивільний позов, якщо він був пред`явлений під час досудового розслідування; 3) розписка підозрюваного про отримання копії обвинувального акта, копії цивільного позову, якщо він був пред`явлений під час досудового розслідування, і реєстру матеріалів досудового розслідування (крім випадку, передбаченого частиною другою статті 297-1 цього Кодексу); 4) розписка або інший документ, що підтверджує отримання цивільним відповідачем копії цивільного позову, якщо він був пред`явлений під час досудового розслідування не до підозрюваного; 5) довідка про юридичну особу, щодо якої здійснюється провадження, у якій зазначаються: найменування юридичної особи, її юридична адреса, розрахунковий рахунок, ідентифікаційний код, дата і місце державної реєстрації.
Однак викладених вимог при складанні та направленні в суд обвинуваченого акту щодо ОСОБА_9 прокурор не дотримався, про що обґрунтовано зазначив суд в ухвалі.
Відповідно до п.18 ч.3 ст.42 КПК України, підозрюваний, обвинувачений має право користуватися рідною мовою, отримувати копії процесуальних документів рідною або іншою мовою, якою він володіє, та в разі необхідності користуватися послугами перекладача за рахунок держави.
Згідно зазначених в обвинувальному акті анкетних даних ОСОБА_9 народилася в м.Новий Оскол Бєлгородської області Російської Федерації, є громадянкою України, росіянкою за національністю, освіти не має. Однак, не дивлячись на такі обставини, з реєстру матеріалів досудового розслідування вбачається, що перекладач до участі у кримінальному провадження органом досудового розслідування не залучався.
Всупереч вимогам п.3 ч.3 ст.291 КПК України, до обвинувального акту щодо ОСОБА_9 не додано розписку останньої про вручення їй заявлених на досудовому розслідуванні цивільних позовів потерпілими ОСОБА_13 , ОСОБА_11 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , ОСОБА_16 , ОСОБА_12 , ОСОБА_17 .
В обвинувальному акті щодо ОСОБА_9 не вказано місце вчинення злочину за епізодами шахрайства у відношенні потерпілих ОСОБА_11 та ОСОБА_12 , що є фактичною обставиною кримінального провадження.

Відповідно до ч.1 ст.91 КПК України у кримінальному провадженні, зокрема, підлягають доказуванню подія кримінального правопорушення (час, місце, спосіб та інші обставини вчинення кримінального правопорушення); винуватість обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, форма вини, мотив і мета вчинення кримінального правопорушення.
Однак, при викладенні встановлених органом досудового розслідування обставин вчинення злочинів ОСОБА_9 щодо зазначених вище потерпілих, стосовно місця вчинення злочинів вказано лише те, що ОСОБА_9 «прибула до станції метро Холодна Гора м.Харкова» та підійшла до ОСОБА_11 , а також прибула на вул.Гієвську в м.Харкові, де підійшла до ОСОБА_12 , однак місця вчинення злочину з зазначенням конкретної адреси в обвинувальному акті не вказано, що свідчить про неповноту та неконкретність викладення обвинувачення, чим порушено право обвинуваченої на захист.
Викладені обставини підтверджують те, що суд ухвалив правильне та законне рішення про повернення обвинувального акту прокурору у зв`язку з його невідповідністю вимогам ст.291 КПК України.

Проти встановлених судом недоліків обвинувального акту, про які йдеться вище, що стали підставою для постановлення рішення про повернення обвинувального акту, прокурор в апеляційній скарзі не заперечує, а лише безпідставно зазначає, що ухвала суду не є конкретною, оскільки в ній не зазначені норми КПК, які були порушені слідчим і які недоліки йому необхідно виправити.
Доводи прокурора про те, що суд не розглянув його клопотання про зупинення судового провадження до встановлення місцезнаходження ОСОБА_9 , яка оголошена у розшук у іншому кримінальному провадженні, спростовуються матеріалами справи.

Зокрема, суд в ухвалі зазначив, що підготовче судове засідання неодноразово відкладалось у зв`язку з неявкою ОСОБА_9 , судом постановлена ухвала про привід обвинуваченої, яка фактично не виконана, натомість суду представлені дані про те, що ОСОБА_9 10 травня 2016 року оголошена у розшук Шевченківським ВП ГУ НП в Харківській області (Розшукова справа №6016014). Відтак суд в ухвалі дійшов висновку, що були вжиті всі можливі передбачені законом заходи щодо виклику в судове засідання обвинуваченої, однак встановити її місцезнаходження не вдалось, зазначені в обвинувальному акті дані щодо її місця проживання наразі не відповідають дійсності, і за таких обставин, законні підстави для призначення судового розгляду відсутні. Також суд вказав і на те, що оскільки ОСОБА_9 вже оголошена у розшук, повторне її оголошення у розшук судом суперечитиме вимогам КПК України, а тому підстав для зупинення провадження на підставі ст.335 КПК України немає.
З урахуванням встановлених судом недоліків обвинувального акту та невиконання органом досудового розслідування передбачених ст.291 КПК України вимог при направленні обвинувального акту до суду, які викладені вище та чітко зазначені в оскаржуваній ухвалі, доводи прокурора про необхідність зупинення судового провадження на стадії підготовчого судового засідання до розшуку обвинуваченої є необґрунтованими, оскільки виявлені недоліки обвинувального акту є безумовною підставою для його повернення прокурору.
Безпідставними є також доводи прокурора, що суд не дотримався вимог ч.2 ст.314 КПК України, провівши підготовче судове засідання за відсутності обвинуваченої, її захисника та потерпілих. Так, згідно з ч.2 ст.314 КПК України, підготовче судове засідання відбувається за участю зазначених учасників судового провадження згідно з правилами, передбаченими цим Кодексом для судового розгляду. Суд дійшов висновку про неможливість забезпечити явку обвинуваченої у підготовче судове засідання за викладених вище обставин. Стосовно проведення підготовчого судового засідання за відсутності захисника та потерпілих, то враховуючи, що ці учасники були належним чином повідомлені про дату, час та місце судового засідання, що підтверджено матеріалами кримінального провадження, в контексті вимог ст.ст.324, 325 КПК України, їх неявка в даному конкретному провадженні не перешкоджала проведенню підготовчого судового засідання.

Доводи прокурора, що захисник не мав можливості в суді висловити свою думку щодо можливості призначення судового розгляду на підставі обвинувального акту, не є слушними, оскільки в судовому засіданні суду апеляційної інстанції захисник обвинуваченої адвокат ОСОБА_8 пояснила, що вона вважає постановлену судом ухвалу про повернення обвинувального акту законною та обґрунтованою, при цьому заперечувала проти задоволення апеляційної скарги прокурора.
Отже, наведені прокурором у апеляційній скарзі доводи є непереконливими, носять формальний характер, і тому не можуть бути підставами для скасування рішення місцевого суду, яке направлене на виконання завдань кримінального провадження, передбачених ст. 2 КПК України, та його здійснення у відповідності до загальних засад, зокрема передбачених ст. 9 КПК України, в першу чергу органами досудового розслідування і прокурором з тим, щоб в подальшому ці ж завдання належно могли бути виконані судом.
На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 404, 405, 407 КПК України, колегія суддів,-
ПОСТАНОВИЛА:
Апеляційну скаргу прокурора у кримінальному провадженні ОСОБА_10 залишити без задоволення, а ухвалу Ленінського районного суду м.Харкова від 09 червня 2016 року, якою обвинувальний акт відносно ОСОБА_9 за обвинуваченням у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.ч.1,2 ст.190 КК України постановлено повернути прокурору Харківської місцевої прокуратури №1 для усунення виявлених недоліків, без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення і касаційному оскарженню не підлягає.
Судді:

_________________ _________________ _________________

ОСОБА_2 ОСОБА_5 ОСОБА_4