Справа № 490/4583/16-к
н/п 1-кс/490/2340/2016
Центральний районний суд м. Миколаєва
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
07 травня 2016 року Центральний районний суд м. Миколаєва у складі:
слідчого судді ОСОБА_1 ,
при секретарі ОСОБА_2 ,
за участю прокурора ОСОБА_3 ,
захисника - ОСОБА_4 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання старшого слідчого Центрального ВП ГУНП в Миколаївській області ОСОБА_5 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно:
ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Миколаєва, громадянина України, українця, маючого середньо-спеціальну освіту, зі слів працює міліціонером-охоронником з 2010 року, одружений, має на утриманні малолітню дитину, зареєстрований та фактично мешкає за адресою: АДРЕСА_1 ,
за підозрою у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 187 КК України, -
До суду надійшло клопотання старшого слідчого Центрального ВП ГУНП в Миколаївській області ОСОБА_5 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .
Згідно вказаного клопотання, у ході проведення досудового розслідування встановлено, що ОСОБА_7 , заздалегідь домовившись із ОСОБА_6 та ОСОБА_8 про спільне вчинення розбійного нападу на магазин «Ювелірні вироби» ПрАТ «Ремпобуттехніка», підготувавши знаряддя вчинення кримінального правопорушення, а саме взявши з собою предмети, ззовні схожі на вогнепальну зброю, реалізуючи свій злочинний намір, направлений на заволодіння чужим майном, а саме ювелірними виробами, 11.03.2016 о 17:04 прибули на автомобілі ВАЗ 2104, д/н НОМЕР_1 на перехрестя вулиць Шевченка та Шнеєрсона (Карла Лібкнехта) у місті Миколаєві, де припаркували вказаний автомобіль.
Дочекавшись, коли у магазині «Ювелірні вироби» не буде відвідувачів, а саме о 17:53, ОСОБА_7 , ОСОБА_6 та ОСОБА_8 , взявши із собою предмети, ззовні схожі на вогнепальну зброю та надягнувши головні убори таким чином, щоб прикрити свої обличчя, зайшли до приміщення вказаного магазину, у якому, шляхом розбиття скла, проникли до приміщення продавця, у якому перебувала ОСОБА_9 .
Штовхнувши на підлогу продавця ОСОБА_9 , нападники погрожували їй фізичною розправою, приставили до її голови предмет, схожий на вогнепальну зброю, здійснюючи таким чином психологічний тиск та подавляючи волю останньої до опору, яка сприймала такі дії, як реальну загрозу своєму життю чи здоров`ю, при цьому наказали ОСОБА_9 віддати грошові кошти із каси, що остання не зробила.
Крім того, для досягнення своєї мети, а саме заволодіння ювелірними виробами, погрожуючи фізичною розправою, направивши предмет, ззовні схожий на вогнепальну зброю на охоронця магазину ОСОБА_10 , наказали йому лягти на підлогу, накривши голову руками, штовхнули його під лавку, щоб він не бачив їх облич. Після цього заволоділи ювелірним виробами, які знаходились на торгівельному прилавку та належать ПрАТ «Ремпобуттехніка» на загальну суму 1239189 гривень 80 копійок.
Заволодівши вказаним майном, ОСОБА_7 , ОСОБА_6 та ОСОБА_8 з місця скоєння злочину зникли, розпорядившись викраденим майном на власний розсуд, тим самим спричинивши збиток ПрАТ «Ремпобуттехніка» на загальну суму 1239189 гривень 80 копійок.
Таким чином, своїми умисними протиправними діями, що виразилися в нападі з метою заволодіння чужим майном у особливо великих розмірах, поєднаному із погрозою застосування насильства, небезпечного для життя чи здоров`я особи, яка зазнала такого нападу, скоєного за попередньою змовою групою осіб, поєднаного із проникненням до приміщення (розбій), ОСОБА_7 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч.4 ст. 187 КК України.
При проведенні оперативно розшукових дій, спрямованих на розкриття вказаного злочину та притягнення винних до кримінальної відповідальності, встановлено, що для вчинення злочину троє невідомих осіб прибули на автомобілі марки ВАЗ 2104, білого кольору, д/н НОМЕР_1 до будинку №71 на вулиці Шевченко по вулиці Карла Лібкнехта о 17:04 год. 11.03.2016. Проведеною перевіркою встановлено, що вищезазначений автомобіль зареєстрований на ім`я ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який намагався викупити даний автомобіль у ОСОБА_12 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , однак не розрахувався за нього і повернув назад власнику, який є інвалідом (ампутована нога) та який на початку березня 2016 року вказаний автомобіль дав у користування ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , який має зв`язок із ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_5 та ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_6 .
Крім того, за запитами до ломбардів і ринків міста Миколаєва з метою встановлення місцезнаходження викрадених ювелірних виробів, отримано довідки ломбарду «Скарбниця» про те, що ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_5 . 12.03.2016 заклав до ломбарду обручку, 585 проби, вагою 2,55 грамів.
06.05.2016 при проведенні обшуку залу очікування міжміського автовокзалу, розташованого на пр. Богоявленському, 21 міста Миколаєва, проведено особистий обшук ОСОБА_8 , у ході якого виявлено та вилучено предмети із металу жовтого кольору, а саме: 22 браслети; 15 ланцюжків; 13 ладанок; 74 каблучки; 5 підвісок; 22 хрестики; електронні ваги; ніж у чохлі; мобільний телефон «Джістар» та «Айфон», насіння рослинного походження; та особистий огляд ОСОБА_7 , у ході якого вилучено ланцюжок із металу жовтого кольору, що знаходився на його шиї, у кишені куртки виявлено та вилучено посвідчення НОМЕР_2 на його ім`я сержанта міліції ОСОБА_7 , що перебуває на посаді міліціонера водія СРГЗ; мобільний телефон «Майзу»; металевий предмет чорного кольору з отворами для пальців; насіння рослинного походження.
Наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_6 інкримінованого йому кримінального правопорушення повністю підтверджується наступними зібраними у кримінальному провадженні доказами: довідкою із ломбарду «Скарбниця»; протоколом обшуку від 06.05.2016; протоколом огляду предмету, а саме мобільного телефону, вилученого у ОСОБА_7 з повідомленнями про продаж викрадених ювелірних виробів у місті Києві; протоколом огляду предметів, а саме ювелірних виробів, вилучених в ході проведення обшуку у ОСОБА_8 з рюкзаку; показаннями підозрюваного ОСОБА_6 ;
Підозрюваний ОСОБА_6 вчинив особливо тяжке кримінальне правопорушення, за яке законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк від восьми до п`ятнадцяти років.
Під час досудового розслідування встановлено, що ОСОБА_6 вчинив кримінальне правопорушення умисно, з корисливих мотивів, для обернення його на власну користь, так як офіційного постійного місця роботи та доходу він не має.
Відповідно до п.4 ч.2 ст.183 КПК України, запобіжний захід у вигляді тримання під вартою застосовується до раніше не судимої особи, яка підозрюється у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк понад три роки.
Застосування до підозрюваного ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді застави є недоцільним, оскільки підозрюваний не має достатнього джерела доходів для її внесення.
Застосування до ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді особистої поруки не виявляється можливим у зв`язку з відсутністю у підозрюваного міцних соціальних зв`язки з особами, що заслуговують довіру та можуть поручитись за виконання підозрюваним покладених на нього обов`язків і зобов`язуються за необхідності доставити його до органу досудового розслідування та суду.
Застосування до ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді особистого зобов`язання, ніяким чином не перешкоджає підозрюваному вчинити інше кримінальне правопорушення, переховуватись від органів досудового розслідування та суду і здійснювати незаконний вплив на потерпілих, свідків та знищити або спотворити речові докази.
Враховуючи вагомість наявних доказів про вчинення ОСОБА_6 кримінального правопорушення, тяжкість покарання, розмір майнової шкоди, завданої вчиненим злочином та те, що вік та стан здоров`я не перешкоджають його перебуванню в СІЗО, обставини вчинення кримінального правопорушення та тяжкість покарання, є підстави вважати, що підозрюваний може переховуватись від органів досудового розслідування та суду.
У судовому засіданні прокурор просив обрати відносно ОСОБА_6 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, посилаючись на те, що останній, перебуваючи на волі, може переховатись від органів досудового розслідування або суду, здійснювати незаконний вплив на потерпілих, свідків та знищити або спотворити речові докази, продовжувати вчиняти інші кримінальні правопорушення.
ОСОБА_6 у судовому засіданні пояснив, що провину у інкримінованому злочині визнає, щиро кається, а тому, з урахуванням наявності у нього малолітньої дитини та дружини, яка перебуває у стані вагітності, просив у задоволенні клопотання відмовити та обрати запобіжний захід у вигляді домашнього арешту. Пояснив, що в ході проведення обшуку за місцем його мешкання, він добровільно видав три предмета золотих виробів, якими вони заволоділи при скоєнні злочину.
Захисник у судовому засіданні заперечував проти задоволення клопотання, пояснив, що запобіжний захід у вигляді тримання під варту є надто суворим, з урахуванням відомостей про особу підозрюваного, ризики не обґрунтованими, а тому клопотання задоволенню не підлягає.
Згідно статті 177 Кримінального процесуального кодексу України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.
Згідно статті 178 Кримінального процесуального кодексу України, при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу, слідчий суддя, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі: вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; тяжкість покарання, вік та стан здоров`я підозрюваного, обвинуваченого; наявність у підозрюваного, обвинуваченого постійного місця роботи або навчання; наявність судимостей у підозрюваного, обвинуваченого та інші відомості.
Судом встановлено, що ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянин України, зі слів працює міліціонером-охоронником з 2010 року, одружений, має на утриманні малолітню дитину 2010 р.н., зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , обґрунтовано підозрюється органом досудового слідства у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 187 КК України, яке відповідно до вимог ст. 12 КК України відноситься до категорії особливо тяжких злочинів.
Вік та стан здоров`я ОСОБА_6 , на думку суду, не перешкоджають застосуванню до нього запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.
Сукупність вищевказаних даних про особу ОСОБА_6 не дозволяють зробити висновок про неможливість застосування відносно нього запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.
Таким чином, суд приходить до висновку, що обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_6 , з урахуванням усіх обставин по кримінальному провадженню, за наявності обґрунтованої підозри за вчинення особливо тяжкого кримінального правопорушення, матеріалів кримінального провадження, які обґрунтовують пред`явлену підозру за ч. 4 ст. 187 КК України, а саме протоколи допиту свідків, потерпілого, підозрюваного та протоколи обшуків, буде необхідним і достатнім для забезпечення належної поведінки підозрюваного ОСОБА_6 в ході проведення досудового розслідування по кримінальному провадженню.
Відповідно до вимог п. 1 ч. 4 ст. 183 КПК України слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, враховуючи підстави та обставини, передбачені статтями 177 та 178 КПК України, має право не визначити розмір застави у кримінальному провадженні щодо злочину, вчиненого із застосуванням насильства або погрозою його застосування, у зв`язку із чим суд вважає можливим не визначати до ОСОБА_6 розміру застави.
Керуючись вимогами ст.ст. 176-178, 183, 193 - 194 Кримінального процесуального кодексу України, -
Клопотання старшого слідчого Центрального ВП ГУНП в Миколаївській області ОСОБА_5 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за підозрою у вчиненні кримінального правопорушення за ч. 4 ст. 187 КК України - задовольнити.
Застосувати запобіжний захід у вигляді тримання під вартою в Миколаївському СІЗО УДПтС України в Миколаївській області відносно ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за підозрою у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 187 КК України.
Строк дії ухвали про тримання під вартою відносно ОСОБА_6 , встановити до 04 липня 2016 року, включно.
Апеляція на ухвалу може бути подана безпосередню до Апеляційного суду Миколаївської області протягом 5 днів з дня її оголошення.
Слідчий суддя ОСОБА_1