УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
25 квітня 2016 року м. Одеса

Слідчий суддя Приморського районного суду м. Одеси ОСОБА_1 ,

за участю секретаря - ОСОБА_2

прокурора - ОСОБА_3
захисника - ОСОБА_4

підозрюваного - ОСОБА_5

розглянувши у судовому засіданні в залі суду в м. Одесі клопотання слідчого СВ Шевченківського ВП Приморського РВ ОМУ ГУМВС України в Одеській області ОСОБА_6 , погодженого із прокурором прокуратури Приморського району м. Одеси ОСОБА_7 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Одеси, громадянина України, українця, не одруженого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше засудженого:

- 14.11.2002 Приморським районним судом м. Одеси за ч.3 ст. 185 КК України до трьох років позбавлення волі,

підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 187 ч. 1 КК України, -

В С Т А Н О В И В:
Згідно клопотання слідчого, 18.06.2015 близько 17.00 годин ОСОБА_5 перебуваючи на кухні квартири АДРЕСА_2 , у ході раптово виниклого конфлікту, на ґрунті несприятливих відносин, наніс ОСОБА_8 один удар кулаком правої руки у ніс, від чого у ОСОБА_8 пішла кров, після він наніс ще два удари в обличчя. Від ударів ОСОБА_8 впала на підлогу. Коли ОСОБА_8 намагалась підійнятись з підлоги, ОСОБА_5 наніс їй удар по голові сковородою, яка знаходилась на кухонній поверхні. Після взяв у руки ніж та пригрозив ОСОБА_8 вбивством. Одночасно з цим, ОСОБА_5 наніс ОСОБА_9 один удар ножем в праве стегно. Після чого пішов до другої кімнати, де відпочивав власник квартири ОСОБА_10 . Періодично він повертався до ОСОБА_9 та наносив їй удари кулаком в обличчя. Всього він наніс близько трьох-чотирьох ударів кулаком руки. Коли ОСОБА_9 змогла підвестись та попрямувала на вихід з кімнати, ОСОБА_5 спіймав її та штовхнувши назад до кухонного приміщення, де ОСОБА_8 знову сіла на підлогу. Побачивши, що ОСОБА_8 не в змозі чинити йому опір, ОСОБА_5 , взяв її сумку та вивернув разом з усім змістом сумки. Серед речей що перебували у сумці, він побачив жіночий гаманець. Відкрив гаманець, він відкрито заволодів її грошовими коштами у розмірі 745 гривень, які поклав до своєї передньої кишені штанів. ОСОБА_9 знову змогла підвестись, та побігла у сторону виходу з квартири. ОСОБА_5 почав перешкоджати виходу ОСОБА_8 з квартири, шляхом її утримування, ОСОБА_8 вирвалась з квартири, та побігла на вулицю.

В ході розбійного нападу ОСОБА_8 отримала тілесні ушкодження, а саме: згідно висновку експерта №1641 від 16.07.2015 10.08.2015 у вигляді закритої черепно-мозкової травми у формі струсу мозку, ушиблену рану голови, два крововиливи та ушиблені рани обличчя, дві різані рани тулубу, різана рана правого стегна. Данні тілесні ушкодження не були небезпечними для життя як на момент їх спричинення, так і в наступний період, та спричинили короткочасний розлад здоров`я, строком понад шість днів, але не більш трьох тижнів (більш ніж 21 день), по цій ознаці, згідно п.п.2.3.3. та 4.6 «Правил судово - медичного визначення, ступеню тяжкості тілесних ушкоджень», відносяться до категорії легких тілесних ушкоджень, які призвели до короткочасного розладу здоров`я.

В подальшому ОСОБА_5 розпорядився викраденими коштами ОСОБА_8 в сумі 745 грн. на власний розсуд, чим спричинив матеріальний збиток потерпілої на загальну суму 745 гривень.

Як зазначає слідчий у своєму клопотанні, провина ОСОБА_5 у вчиненні вказаного кримінального правопорушення повністю підтверджується комплексом зібраних у кримінальному провадженні доказів: показами потерпілої ОСОБА_8 , показами свідків, протоколом впізнання особи за фотознімком, оглядом місця події.

У діях ОСОБА_5 вбачаються ознаки кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 187 КК України, за кваліфікуючими ознаками напад з метою заволодіння чужим майном, поєднаний з насильством небезпечним для життя чи здоров`я особи.

Таким чином, на думку слідчого, ОСОБА_5 підозрюється у скоєнні тяжкого злочину, за який відповідно до санкції ч.1 ст. 187 КК України передбачене покарання у вигляді позбавлення волі на строк від трьох до семи років. У відповідності з вимогами п. 1 ст. 184 КПК України, під час досудового розслідування встановлена ??наявність ризиків, передбачених п. 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, і в обґрунтування необхідності застосування запобіжного заходу стосовно ОСОБА_5 ставиться запобігання подальших спроб ховатися від органів досудового розслідування і суду, незаконно може впливати на свідків і інших учасників кримінального провадження, а також вчинити інше кримінальне правопорушення.

У зв`язку з викладеним, в якості ризику, запобігти якому може тримання підозрюваного під вартою ставиться можливість ним знищити, приховати або спотворити річ, що має істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення.

Враховуючи викладене, на думку слідчого, відносно ОСОБА_5 необхідно застосувати запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, оскільки інші (менш суворі заходи) не забезпечать виконання ним процесуальних обов`язків, передбачених чинним Кримінальним процесуальним кодексом України та його належної поведінки, у зв`язку із чим, слідчий просить застосувати стосовно підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою без призначення розміру застави.

В судовому засіданні прокурор підтримав клопотання слідчого, вважаючи мету і підстави застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обґрунтованими.

Захисник підозрюваного ОСОБА_11 заперечувала проти задоволення клопотання слідчого про обрання відносно підозрюваного ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, та просив обрати відносно останнього запобіжний захід не пов`язаний з триманням під вартою, зазначивши, що підозра є не обґрунтованою, ОСОБА_12 має постійне місце мешкання, перебуває у цивільному шлюбі, на його утримання знаходяться двоє малолітніх дітей.

Підозрюваний ОСОБА_5 в судовому засіданні підтримав думку захисника, та просив відмовити у клопотанні слідчого, зазначивши, що він не переховувався, а постійно мешкає за вказаною адресою з дружиною та двома дітьми, а також зазначив, що він жодного разу до слідчого не викликався, та повістки не отримував.

Дослідивши матеріали, які обґрунтовують доводи клопотання, заслухавши думку учасників судового розгляду, приходжу до наступного.

Згідно статті 177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Відповідно до практики ЄСПЛ «обґрунтованість підозри, на який має ґрунтуватися арешт, складає суттєву частину гарантії від безпідставного арешту і затримання, закріпленої у пп. с п. 1 ст. 5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. Закон, як власне і практика ЄСПЛ, не передбачає, що може визначити обґрунтованість підозри. ЕСПЛ неодноразово зазначав те, «що можна вважати «обґрунтованим, залежить від усіх обставин». Але, все ж у пп. с п. 1 ст. 5 Конвенції йдеться про « обґрунтовану підозру», а не про щиру або сумлінну підозру».

За визначенням ЕСПЛ «обґрунтована підозра у вчиненні кримінального правопорушення, про яку йдеться у пп. с п. 1 ст. 5 Конвенції, передбачає наявність обставин або відомостей, які переконали б неупередженого спостерігача, що ця особа, можливо, вчинила певний злочин».

Підозра має стосуватися правопорушення передбаченого Законом, в даному випадку ст. 187 КК України.

Згідно практики ЄСПЛ, «для обґрунтованої підозри у значенні пп. с п. 1 ст. 5 Конвенції потрібно, щоб можна було розумно вважати, що зазначені обставини охоплюються однією із статей КК, які визначають злочинну поведінку. Саме тлумачення фактів має бути розумним і враховувати усі елементи правопорушення. Закон, яким визначається правопорушення має відповідати вимогам визначеності та передбачуваності.

Таким чином, слідчий суддя вважає, що під час судового засідання доведені обставини, які свідчать про вірогідну причетність ОСОБА_5 до кримінального правопорушення, підозру в якому йому висунуто.

Як встановлено в судовому засіданні, ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні злочину, передбаченого ст. 187 ч. 1 КК України, має постійне місце мешкання та реєстрації, має на утриманні дітей: ОСОБА_13 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_14 , ІНФОРМАЦІЯ_3 .

Дослідженням в судовому засіданні матеріалів, доданих в обґрунтування клопотання встановлено, що огляд місця події, відповідно до протоколу, було проведено 18.06.2015 року, однак, допит свідків було проведено лише 26.11.2015 року, 10.08.12015 та 12.08.2015 року. Протокол допиту потерпілої ОСОБА_15 взагалі не датовано, та не зазначено час, коли розпочато та закінчено її допит. Пред`явлення особи для впізнання за фотознімком проведено слідчим лише 20.11.2015 року, тобто через п`ять місяців після вчинення кримінального правопорушення. В протоколі пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 20.11.2015 року не зазначено прізвище, ім`я та по батькові особи, яку потерпіла ОСОБА_15 впізнала за фотознімком.

В судовому засіданні прокурором недоведені обставини, передбачені п. 3 ч. 1 ст.194 КПК України, тобто недостатність застосування відносно ОСОБА_5 більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризиків, зазначених у клопотанні.

За таких обставин, на підставі наданих матеріалів, оцінюючи всі встановлені під час розгляду клопотання обставини, приходжу до висновку, що у задоволенні клопотання слідчого про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_5 слід відмовити, та застосувати відносно останнього запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання, який зможе забезпечити належну поведінку підозрюваного під час досудового розслідування.

Метою застосування запобіжного заходу у вигляді особистого зобов`язання відносно підозрюваного є запобігання спробам переховуватися від органу досудового розслідування або суду.

Керуючись ст. ст. 132, 176, 177, 178, 179, 181, 183, 205 КПК України, -

У Х В А Л И В:
У задоволенні клопотання слідчого СВ Шевченківського ВП Приморського РВ ОМУ ГУМВС України в Одеській області ОСОБА_6 , погодженого із прокурором прокуратури Приморського району м. Одеси ОСОБА_7 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 187 ч. 1 КК України, - відмовити.

Застосувати відносно підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання.

Покласти на підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , обов`язки строком на 2 (два) місяці, передбачені ч. 5 ст. 194 КПК України, а саме:

1)прибувати за кожною вимогою слідчого, прокурора, суду;

2)не відлучатися місця проживання за адресою: АДРЕСА_1 без дозволу слідчого, прокурора або суду;

3)повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання та місця роботи.

Повідомити підозрюваного письмово під розпис про покладені на нього обов`язки та роз`яснити, що у разі їх невиконання до нього може бути застосований більш жорсткий запобіжний захід і на нього може бути накладено грошове стягнення в розмірі від 0,25 розміру мінімальної заробітної плати до 2 розмірів мінімальної заробітної плати.

Копію ухвали направити начальнику СВ Шевченківського ВП Приморського ВП в м. Одесі ГУНП в Одеській області, для організації здійснення контролю.

Апеляційна скарга, на ухвалу слідчого судді, може бути подана протягом п`яти днів з дня її оголошення. Для особи, яка перебуває під вартою, строк подачі апеляційної скарги обчислюється з моменту вручення їй копії судового рішення.

Подання апеляційної скарги на ухвалу слідчого судді зупиняє набрання нею законної сили, але не зупиняє її виконання.

Слідчий суддя
25.04.2016