Справа № 704/586/16-к
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16.05.2016 року Слідчий суддя Тальнівського районного суду Черкаської області ОСОБА_1 за участі секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши клопотання ОСОБА_3 про встановлення процесуального строку проведення досудового розслідування,
В С Т А Н О В И В:
Заявник ОСОБА_3 звернувся із клопотанням до слідчого судді про встановлення процесуального строку в один місяць для проведення процесуальних дій, необхідних та достатніх для закінчення досудового розслідування в рамках кримінального провадження, внесеного в Єдиний реєстр досудових розслідувань за №0000422 від 14.09.2015 року.
В судовому засіданні ОСОБА_3 не з`явився надавши до суду заяву про розгляд клопотання в його відсутність.
Перевіривши матеріали клопотання вважаю за необхідне відмовити в задоволенні клопотання по слідуючих підставах.
Так, у відповідності до правового змісту ст. 114 КПК України, слідчий суддя, серед інших уповноважених посадових осіб, може встановлювати процесуальні строки, проте, строки встановлюються для проведення конкретних процесуальних дій та у порядку, встановленому цим Кодексом. При цьому, законом не передбачено вирішення слідчим суддею клопотань про встановлення процесуальних строків проведення досудового розслідування, граничні строки якого встановлені самим Кримінальним процесуальним кодексом України.
Відтак, слідчий суддя діє виключно у межах своїх повноважень і не вправі встановлювати загальний строк досудового розслідування в цілому, оскільки строки для проведення окремих конкретних процесуальних дій встановлені КПК України. Статтею 28 КПК України унормовані розумні строки кримінального провадження.
Водночас ч. 2 зазначеної норми права встановлює, що слідчий суддя вирішує питання процесуальних строків виключно у межах своєї компетенції.
Компетенція слідчого судді у сенсі судового контролю за дотриманням процесуальних строків під час досудового розслідування передбаченаст.303 КПК України.
Цей перелік є вичерпним, зазначені скарги розглядаються слідчим суддею в порядку та у строк, передбачені ст.ст.304,306 КПК України.
Згідно з ч. 2 ст. 303 КПК України, скарги на інші рішення, дії чи бездіяльність слідчого або прокурора (не передбачені ч. 1ст. 303 КПК України) не розглядаються під час досудового розслідування і можуть бути предметом розгляду під час підготовчого провадження у суді згідно з правилами статей 314-316 цього Кодексу.
Крім того, під час підготовчого судового засідання можуть бути оскаржені рішення, дії чи бездіяльність слідчого або прокурора, передбачені пунктами 5 та 6 частини першої цієї статті.
При цьому бездіяльність органу досудового розслідування або невиправдана тяганина, тобто недотримання розумних строків слідчим, прокурором під час досудового розслідування, на чому акцентує увагу ОСОБА_3 у своєму клопотанні, оскаржується прокурору вищого рівня у порядку ст. 308 КПК України.
Слід зауважити, що практика Європейського суду з прав людини виходить з того, що, реалізуючи п.1ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 04.11.1950 року щодо доступності правосуддя та справедливого судового розгляду кожна держава-учасниця цієї Конвенції вправі встановлювати правила судової процедури, в тому числі й процесуальні заборони і обмеження, зміст яких не допустити судовий процес у безладний рух.
З цього приводу прецедентними є рішення Європейського суду з прав людини у справах «Голдер проти Великої Британії» від 21.02.1975 року, «ОСОБА_2 проти Сполученого королівства» від 28.10.1998 року, «Круз проти Польщі» від 19.06.2001 року.
У вказаних Рішеннях зазначено, що право на суд не є абсолютним. Воно може бути піддане обмеженням, дозволеним за змістом, тому що право на доступ до суду за самою своєю природою потребує регулювання з боку держави.
З матеріалів клопотання вбачається, що підозра у вчинені злочину конкретній особі не повідомлялася, а відтак усі строки досудового розслідування, які чітко встановлені ст. 219 КПК України, не можуть бути застосовані.
Фактично від слідчого судді ОСОБА_3 жадає встановити строк досудового розслідування, визначений ст.219 КПК України. Проте, така дія слідчого судді суперечить вимогам закону, діючим Кримінальним процесуальним законом не передбачена та є порушенням однієї із передбачених ч.1 ст.7 КПК України загальних засад кримінального провадження диспозитивності (пункт 19), визначення поняття якого передбачене ст.26 КПК України, відповідно до частини третьої якої слідчий суддя у кримінальному провадженні вирішує лише ті питання, що віднесенні на його розгляд сторонами та віднесені до його повноважень цим Кодексом.
Таким чином, будь-яких законних підстав для задоволення клопотання ОСОБА_3 про встановлення строку проведення досудового розслідування кримінального провадження №0000422 внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань 14.08.2015 року слідчим суддею не вбачається. Разом з тим, слідчий суддя вважає за необхідне роз`яснити ОСОБА_3 , що відповідно до вимог ч.1 ст.308 КПК України він має право оскаржити прокурору вищого рівня недотримання розумних строків слідчим, прокурором під час досудового розслідування зазначеного кримінального провадження.
Керуючись ст.ст.369-372 КПК України, слідчий суддя,-
У Х В А Л И В:
Відмовити у задоволенні клопотання ОСОБА_3 про встановлення процесуального строку проведення досудового розслідування кримінального провадження №0000422 від 14.09.2015 року.
Роз`яснити ОСОБА_3 його право оскаржити відповідно до вимог ч.1 ст.308 КПК України прокурору вищого рівня недотримання розумних строків слідчим, прокурором під час досудового розслідування кримінального провадження №0000422 від 14.09.2015 року.
Ухвала відповідно до вимог ч.1 ст.309 КПК України оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя Тальнівського
районного суду ОСОБА_1