Дніпровський районний суд міста Києва
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
"19" липня 2016 р. Дніпровський районний суд м. Києва у складі:

головуючого судді: ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2
за участю сторін кримінального провадження:
прокурора ОСОБА_3 ,
потерпілого ОСОБА_4 ,
захисника ОСОБА_5 ,
обвинуваченого ОСОБА_6 ,

розглянувши в залі суду у відкритому підготовчому судовому засіданні кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000572, відносно:
ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця Російської Федерації, Смоленської області, с. Крапивенський, громадянина України, з середньо-спеціальною освітою, непрацюючого, одруженого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше судимого, остання судимість 2007 року вироком Борзнянського районного суду Чернігівської області за ч. 3 ст. 187 КК України до 7 років 6 місяців позбавлення волі, звільненого за відбуттям покарання в липні 2014 року,
у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.342, ч. 2 ст. 345 КК України,
в с т а н о в и в:
30 червня 2016 року в провадження Дніпровського районного суду м. Києва з Київської місцевої прокуратури №7 надійшов обвинувальний акт з реєстром матеріалів досудового розслідування у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000572, відносно ОСОБА_6 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.342, ч. 2 ст. 345 КК України.

Ухвалою Дніпровського районного суду м. Києва від 01 липня 2016 року у вказаному кримінальному провадженні було призначено підготовче судове засідання на 19 липня 2016 року о 14 годині 00 хвилин.
Під час підготовчого судового засідання прокурор вважав за можливе призначення справи до судового розгляду, оскільки під час досудового розслідування були дотримані вимоги кримінального процесуального закону та обвинувальний акт складено з дотриманням вимог ст.291 КПК України, крім того посилався на відсутність підстав для закриття кримінального провадження чи повернення обвинувального акту. Також прокурор заявив клопотання про продовження відносно обвинуваченого ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою посилаючись на те, що існують ризики, передбачені ст.177 КПК України, оскільки останній може ухилятися від суду, впливати на потерпілого та свідків, вчинити інше кримінальне правопорушення.
Потерпілий ОСОБА_4 не заперечував проти призначення кримінального провадження до судового розгляду та вважав за можливе змінити обвинуваченому запобіжний захід на домашній арешт.
Захисник ОСОБА_5 та обвинувачений ОСОБА_6 не заперечували проти призначення кримінального провадження до судового розгляду, проти продовження запобіжного заходу обвинуваченому заперечували, просили змінити запобіжний захід на домашній арешт.
Вислухавши думку прокурора, потерпілого, захисника та обвинуваченого, вивчивши матеріали, суд приходить до наступного.
Згідно з наданим до суду обвинувальним актом, складеним слідчим, відповідно до вимог КПК України, прокурором дотримані вимоги територіальної підсудності та підстав для закриття провадження або повернення обвинувального акту прокуророві, не встановлено.
Обвинувальний акт у кримінальному провадженні по обвинуваченню ОСОБА_6 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 342, ч. 2 ст. 345 КК України складений з дотриманням вимог кримінального процесуального закону України.

Підстав для закриття провадження чи повернення обвинувального акту немає.

Порушень вимог кримінального процесуального закону України, які б унеможливлювали призначення судового розгляду, не встановлено.

При вирішенні клопотання про продовження ОСОБА_6 запобіжного заходу, суд виходив з наступного.
Згідно ч.3 ст. 331 КПК України незалежно від наявності клопотань суд зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою до спливу двомісячного строку, зокрема з дня застосування до обвинуваченого судом запобіжного заходу у виді тримання під вартою. За наслідками розгляду питання суд своєю вмотивованою ухвалою скасовує, змінює запобіжний захід у вигляді тримання під вартою або продовжує його дію на строк, що не може перевищувати двох місяців. Копія ухвали вручається обвинуваченому, прокурору та направляється уповноваженій службовій особі місця ув`язнення.

Так, строк тримання ОСОБА_6 під вартою спливає 04 серпня 2016 року.
Вирішуючи вказане питання, судом враховується той факт, що ОСОБА_6 обвинувачується у вчиненні злочинів, які відносяться до категорії невеликої та середньої тяжкості, що передбачає покарання на строк до 5 років позбавлення волі, раніше судимий, перебуваючи на волі може перешкоджати кримінальному провадженню з метою ухилення від кримінальної відповідальності, впливати на потерпілого і свідків, тому враховуючи справжні інтереси суспільства та конкретні обставини справи суд, керуючись ст. 331 КПК України, вважає, що прокурором доведено наявність ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, і для забезпечення належної процесуальної поведінки обвинуваченим, обраний щодо нього запобіжний захід у виді тримання під вартою, слід продовжити ще на 60 днів.

Також, приймаючи таке рішення, суд враховує тяжкість злочинів, в яких обвинувачується ОСОБА_6 , його соціальні зв`язки, вік, стан здоров`я та те, що тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом.
Європейський суд з прав людини неодноразово підкреслював, що наявність підстав для тримання особи під вартою має оцінюватися в кожному кримінальному провадженні з урахуванням конкретних обставин. Тримання особи під вартою може бути виправдано, за наявності ознак того, що цього вимагають справжні інтереси суспільства, які, незважаючи на існування презумпції невинуватості, переважають інтереси забезпечення поваги до особистої свободи. При розгляді питання про доцільність тримання особи під вартою судовий орган повинен брати до уваги фактори, які можуть мати відношення до справи: характер (обставини) і тяжкість передбачуваного злочину; обґрунтованість доказів того, що саме ця особа вчинила злочин; покарання, яке можливо буде призначено в результаті засудження; характер, минуле, особисті та соціальні обставини життя особи, його зв`язки з суспільством.

Аналогічне відображення принципів вирішення питання застосування щодо особи запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою міститься і в положеннях ст. ст. 177, 178, 183 КПК України.

У підготовчому судовому засіданні інших клопотань, які перешкоджають призначенню судового розгляду, не заявлено.

З урахуванням наведеного є всі достатні підстави для призначення судового розгляду кримінального провадження.
Судовий розгляд, з урахуванням принципу гласності та відкритості судового провадження, слід здійснювати у відкритому судовому засіданні. Обмежень, передбачених положеннями ч.2 ст.27 КПК України, не встановлено.

В судове засідання викликати прокурора, потерпілого, свідків, захисника та обвинуваченого.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 177, 178, 183, 194, 314-316, 331 КПК України, суд -
у х в а л и в:
Призначити судовий розгляд на підставі обвинувального акту та доданих до нього документів за обвинуваченням ОСОБА_6 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.342, ч. 2 ст. 345 КК України, у відкритому судовому засіданні о 14 годині 00 хвилин 29 липня 2016 року в приміщенні Дніпровського районного суду м. Києва, за участю прокурора, потерпілого, захисника, обвинуваченого та свідків, забезпечення явки яких до судового засідання, у порядку ч. 3 ст. 23 КПК України, покласти на сторону обвинувачення.

Продовжити застосування запобіжного заходу відносно обвинуваченого ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , обвинуваченого у вчиненні кримінальних правопорушень, передбаченого ч. 2 ст. 342, ч. 2 ст. 345 КК України, у вигляді тримання під вартою на 60 днів, тобто до 16 вересня 2016 року, включно.
Кримінальне провадження розглядати суддею одноособово.
Копію ухвали вручити учасникам судового провадження.
Ухвала оскарженню не підлягає.
Визначити час проголошення повного тексту ухвали о 17 годині 00 хвилин 19 липня 2016 року.

Головуючий суддя: ОСОБА_1