Справа № 1-295/11
Провадження №1/227/32/12
В И Р О К

і м е н е м У к р а ї н и

30.11.2012 Хмільницький міськрайонний суд Вінницької області

в складі:

головуючого (ї) судді Войнаревич М. Г.

при секретарі Поліщук Л. А.,

за участю прокурора Новаківського О.Г.,

адвокатів ОСОБА_1 та ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Хмільнику справу про обвинувачення

ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, українця, громадянина України, ІНФОРМАЦІЯ_2, одруженого, на утриманні двоє малолітніх дітей, працюючого охоронцем в п/п ОСОБА_4, уродженця ІНФОРМАЦІЯ_3, жителя ІНФОРМАЦІЯ_4, раніше не судимого,

в скоєні злочину передбаченого ст. ст. 121 ч.2, 186 ч.1 КК України, -

В С Т А Н О В И В :

10 червня 2006 року, біля 00:30 год., в м. Хмільнику по вул. Столярчука на площадці біля магазину РайдугаОСОБА_3, знаходячись в стані алкогольного спяніння, після виниклої сварки, сидячи за столом, умисно наніс три удари кулаком правої руки в область обличчя ОСОБА_5. Після цього ОСОБА_3 допоміг зійти ОСОБА_5 з площадки перед магазином на тротуар, де умисно наніс удар кулаком правої руки в обличчя останньому від чого той впав, далі ОСОБА_3 наніс декілька ударів кулаками рук та ногами взутими в кросівки по різним частинам тіла, в тому числі і по голові ОСОБА_5, спричинивши останньому тілесні ушкодження, які згідно судово-медичних висновків №228 від 27.07.2006р., №325 від 16.11.2006р., №167 від 18.05.2007р., №325Д-06 від 12.09.2007р. відносяться до тяжких тілесних ушкоджень, що потягли за собою смерть ОСОБА_5

Крім цього, підсудний ОСОБА_3 обвинувачується в тому, що 21 січня 2008 року біля 14:00 год. в м. Хмільнику по вул. Дзержинського відкрито викрав у гр. ОСОБА_6 б/в мобільний телефон SІМЕNS СХ 65вартістю 300 грн., силіконовий чехол б/в вартістю 10 грн. та стартовий пакет Діджусб/в вартістю 15 грн. на рахунку котрого були гроші в сумі 3 грн. 65 коп., чим завдав потерпілому матеріального збитку на загальну суму 328 грн. 65 коп.

Підсудний ОСОБА_3 свою вину у вчиненому злочині, передбаченому ст. 121 ч.2 КК України не визнав і показав, що 9 червня 2006 року біля 24:00 год. він разом зі своїми друзями ОСОБА_7, ОСОБА_8 та ОСОБА_9 пішли до магазину „Райдуга", який розташований по вул. Столярчука аби там відпочити. Прийшовши туди, вони замовили пляшку горілки та дівчатам Бренді Колу. Вони присіли за столик, який розташований зліва від входу на площадку. За сусіднім столиком уже сиділо три чоловіки віком приблизно 40-45 років, яких він не знає. Коли він та ОСОБА_7 трохи випили, то до магазину з центра міста підійшов ОСОБА_5, який знаходився в стані алкогольного спяніння. Він придбав пляшку пива та сів зліва від нього, зліва від ОСОБА_5 сидів ОСОБА_7, ОСОБА_9 сиділа навпроти нього, а ОСОБА_8 сиділа зліва від ОСОБА_7. ОСОБА_5, будучи пяним почав зачіпати дівчат. Він сказав тому, щоб заспокоївся, так як це їхні дівчата. ОСОБА_5 за це штовхнув ліктем правої руки його в ліве плече. Він, сидячи, за столом долонею правої руки вдарив по обличчю ОСОБА_5, щоб той заспокоївся. Далі він двічі вдарив долонею лівої руки по затилку ОСОБА_5 Після цього ОСОБА_5 піднявся на ноги та відійшов, і в цей час він відчув удар по лівому плечу. Він повернув голову та побачив що ОСОБА_5 лежить спиною на площадці. ОСОБА_7 підвівся на ноги і підбіг до ОСОБА_5. Далі ОСОБА_5 та ОСОБА_7 почали обзивати один одного нецензурними словами. Він добре бачив, як ОСОБА_7 ударив кулаком в обличчя лежачого ОСОБА_5. ОСОБА_8 підбігла до ОСОБА_7 та забрала його в сторону. Він підійшов до ОСОБА_5, допоміг піднятись на ноги та сказав, щоб той йшов додому. Далі вивів його з площадки. ОСОБА_5 почав ображати його нецензурними словами. Коли він допоміг ОСОБА_5 зійти по східцях з площадки, то останній хотів його вдарити, але він відпустив того та намагався вдарити його кулаком правої руки, але промахнувся і в результаті вказаного удару розсік собі кисть правої руки. ОСОБА_5 хитався та впав. Після цього піднявся та пішов по вул. Столярчука в напрямку вул. Горького. Він повернувся до своєї компанії і вони сиділи ще біля однієї години за столиком. Після цього він, подружжя ОСОБА_7 та ОСОБА_9 пішли до будинку де проживають ОСОБА_7. Від будинку, де проживають ОСОБА_7, додому він пішов по вул. 50річчя СРСР і піднявся на вул. Столярчука, вийшовши біля школи №2, та пішов додому.

Після того як було знайдено труп ОСОБА_5 в ставку, він приходив до сімї ОСОБА_7 та розповів їм, що тіло ОСОБА_5 знайшли в ставку, та попросив їх нічого не розказувати працівникам міліції за бійку.

Потерпіла ОСОБА_10 показала, що вона перебуває в шлюбі з ОСОБА_11 з 1974 року. Від спільного життя у них було два сини ОСОБА_11 ІНФОРМАЦІЯ_5. та ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_6. Приблизно в 1997 році, вона подарувала своєму синові ланцюжок з жовтого металу та хрестик, які він постійно носив, оскільки пообіцяв їй не знімати його. В 2004 році молодший син розірвав шлюб з своєю дружиною та залишився проживати в квартирі сам. В основному вона з сином спілкувалась по мобільному телефону, практично щодня. Досить часто він приїжджав в с. Широка Гребля до неї. Син вживав пиво, а сильніших алкогольних напоїв він майже не вживав. 8 червня 2006 року він приїхав на службовому автомобілі та пообіцяв приїхати 10 червня 2006р. допомогти пасти худобу. 10 червня 2006 року вона телефонувала на мобільний телефон сина, однак телефон був вимкнутий. Ввечері вона також телефонувала на домашній телефон в квартиру, однак ніхто не відповідав. 13 червня 2006р. до неї на мобільний телефон зателефонував старший син, який повідомив, що син ОСОБА_12 на протязі 2-х днів відсутній на роботі. Вона разом з чоловіком та старшим сином почали шукати його. 14 червня 2006 року вранці вона та чоловік заїхали в міліцію та продовжили пошуки. Приблизно о 15:00 год. їм стало відомо, що тіло сина знайдено в міському ставку. Просить призначити ОСОБА_3 найсуворішу міру покарання та стягнути з нього завдану внаслідок злочину шкоду та моральну шкоду в сумі 70000 гривень.

Допитаний як свідок ОСОБА_13 показав, що працює водієм в РАДУ м. Хмільника. Коли він влаштовувався на роботу, то познайомився з ОСОБА_5, з котрим в подальшому підтримував дружні стосунки. Останній раз ОСОБА_5 він бачив 09 червня 2006 р. вранці, коли приїхав на роботу, після цього він його не бачив. 13 червня 2006р. біля 10-ї години до нього на роботу приїхав ОСОБА_11 та запитав чи він не бачив його брата ОСОБА_5 14 червня 2006 року під кінець робочого дня він дізнався, що тіло ОСОБА_5 знайдено в Сидориському ставку.

Свідок ОСОБА_14 суду показала, що 9 чи 10 червня 2006 року ввечері біля 22.00 год. іі син ОСОБА_15 прийшов додому пяний і вона пішла додому до своїх знайомих Кірганів, що живуть в центрі міста по вул. Леніна і там залишилась ночувати. Будь-яких слідів чи тілесних ушкоджень вона на ньому не бачила. Коли її син пяний приходить додому, то після того, більше нікуди не ходить.

Свідок ОСОБА_15 суду показав, що 09 червня 2006 р. він знаходився вдома. 10 червня 2006 року він на протязі дня пив пиво та горілку від чого спянів і коли йшов додому, то декілька разів впав в квітник біля буд. №5 по вул. Горького в м. Хмільнику, а також декілька разів впав біля під'їзду свого будинку, тобто тілесні ушкодження він отримав в результаті падінь і ні з ким в будь-які конфлікти не вступав. 14.06.2006р. біля 14:40 год. він знаходився в кафе „Смак" де пив квас. В цей час до нього підійшла невідома жінка та попросила підійти до ставка, який розташований поруч, так як там щось плаває схоже на втоплену людину. Коли він підійшов до місця, де ставлять лодки, то неподалік побачив що на поверхні води щось плаває схоже не людину. Далі він сказав щоб вказані жінка викликала працівників міліції, а сам пішов до ОСОБА_16, так як мав намір подивитись футбол. Як потім він дізнався від працівників міліції, виявленим в ставку чоловіком був ОСОБА_5 З вказаним чоловіком він будь-яких стосунків не підтримував та не спілкувався. Останній раз ОСОБА_5 він бачив в магазині Іринавлітку 2005 р., чи бачив він того після цього не памятає. Що стало причиною смерті ОСОБА_5 йому невідомо, особисто він будь-яких тілесних ушкоджень йому не наносив.

Показами свідка ОСОБА_17 доведено, що він проживає за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_7 разом з батьками. ОСОБА_5 знав з дитинства. Останній раз ОСОБА_5 він бачив 07.06.2006р., коли підвіз того на роботу. Після того ОСОБА_5 не бачив. 14.06.2006р. до нього прийшла ОСОБА_10 та запитала чи він не бачив ОСОБА_5, він відповів що не бачив. Цього ж день він дізнався що тіло ОСОБА_5 знайшли в міському ставку.

Показами свідка ОСОБА_18 доведено, що ОСОБА_5 знає на протязі 5-ти років та підтримував з ним дружні стосунки. Останній раз ОСОБА_5 він бачив 09.06.2006р. біля 17-ї год., так як вони разом йшли додому. В розмові ОСОБА_5 говорив, що мав намір поїхати до батьків в с. Широка Гребля. Після цього ОСОБА_5 він не бачив. Наскільки йому відомо будь-яких конфліктних ситуацій, а також осіб у яких з ОСОБА_5 були неприязні стосунки, у останнього не було.Показами свідка ОСОБА_19 доведено, що працює водієм в РАДУ м. Хмільника. Приблизно 5 років назад в РАДУ прийшов працювати водієм ОСОБА_5, з котрим у нього склались нормальні стосунки. Іноді вони разом відпочивали після робочого дня. 09 червня 2006 року біля 17:30 год. ОСОБА_5 приїхав на територію РАДУ поставив службовий автомобіль та пішов. 13 червня 2006 р. ОСОБА_5 на роботу не вийшов, в цей день приїжджав ОСОБА_11 та запитував де його брат ОСОБА_5 14 червня 2006 року ОСОБА_5 знову не було на роботі, приїжджали його батьки та запитували за нього. Біля 15:00 год. йому стало відомо, що тіло ОСОБА_5 було знайдено в Сидориському ставку.

Свідок ОСОБА_20 повністю підтримала покази, які давала на досудовому слідстві та суду показала, що 09 червня 2006 року вона знаходилась в своєї подруги ОСОБА_8 Біля 24:00 год. додому прийшов ОСОБА_7 і вона, ОСОБА_8 та ОСОБА_3 сіли вечеряти та розпили 0,3л. самогону. Далі в ході розмови всі вирішили піти до магазину „Райдуга". Вони сіли за столик, який розташований з лівої сторони від входу на площадку магазину. Пізніше до магазину прийшов, як стало відомо, ОСОБА_5, який був пяний і він взяв собі пиво та присів до них, бо знав ОСОБА_3 і ОСОБА_3 його запросив присісти до них. ОСОБА_3 їх познайомив. Зпочатку приблизно на протязі 5 хвилин було все добре, але потім ОСОБА_5 став з нею шуткувати. Ігор сказав, щоб ОСОБА_5 її не зачіпав. Юлія спілкувалися з ОСОБА_18 і ОСОБА_7, а ОСОБА_5 з ОСОБА_3. Потім вони чомусь стали сваритися за якусь бійку. ОСОБА_3 став відправляти ОСОБА_5 додому, але той не йшов і ОСОБА_3 став доказувати йому свою правоту та під час спору ОСОБА_3 вдарив один раз кулаком правої руки ОСОБА_5 в обличчя, але ОСОБА_5 не впав лише похитнувся. Потім ОСОБА_5 встав та хотів вдарити ОСОБА_3 ногою, навіть зачепив його чи в поясницю чи спину, але сам впав бо був пяний, а ОСОБА_3 залишився сидіти за столом. З-за столу вскочив ОСОБА_7 та переступивши через ОСОБА_5, став над ним, зігнувшись, та взяв його за одяг чи попід руки. Вона побачила, що ОСОБА_7 правою рукою кулаком вдарив один раз в область обличчя лежачого ОСОБА_5. Потім він ще раз його вдарив в область нирок і вона з ОСОБА_18 стали його забирати від ОСОБА_5 та направилися в напрямку виходу з площадки даного магазину. В цей час до ОСОБА_5 підійшов ОСОБА_3 та вдарив його ногою по тулубу, потім ОСОБА_20 бачила як він підняв його, що далі відбувалося я не бачила, бо вони з ОСОБА_18 та ОСОБА_7 пішли за магазин, а Франчук та ОСОБА_3 залишилися на площадці, крові на обличчі ОСОБА_5 вона не бачила. Коли вони виходили, то хтось з тих чоловіків гукнув до ОСОБА_3 хватить. За магазином ОСОБА_8 плакала, а вона та ОСОБА_7 заспокоювали її приблизно 5-10 хвилин. По тону криків розуміла, що між ОСОБА_3 та ОСОБА_5 відбувалася бійка, а не сварка і це вона може сказати точно. Це підтверджується тим, що коли Франчук пізніше пішов від них, то ОСОБА_3 підійшов до столу і в нього був збита щиколотка на руці та йшла кров, він взяв серветку і сказав, що коли бився з ОСОБА_5 то промахнувся. Це було в той момент, коли вони були за магазином. Вона з-за магазину вийшла першою та побачила, що Франчук лежав на спині на тротуарі перед сходами на спині, на відстані біля 20-ти см від сходів, ОСОБА_3 подав йому руку і той встав. ОСОБА_3 сказав йому, щоб той ішов додому. ОСОБА_5 хиткою ходою пішов в напрямку ставка по цьому ж тротуару. Так як вечір був зіпсований, то вони всі четверо також пішли додому. Наступного дня вона поїхала в Вінницю. Більше ні ОСОБА_3 ні ОСОБА_5 не бачила.

Свідок ОСОБА_8 суду показала, що вони віддихали в кафе-магазин Радугапо вул. Столярчука. ОСОБА_21 замовив 0,5 л. горілки, пиво, ром-колу, та закуску та приблизно о 01:00 год. 10.06.2006 року сиділи за столиком, який знаходиться з ліва від входу. Пізніше до них підсів ОСОБА_5, який був пяний. ОСОБА_3 всіх познайомив. ОСОБА_5 йому щось доказував, але ОСОБА_3 не піддавався та під час спору вдарив кулаком ОСОБА_5 в обличчя. Потім ОСОБА_5 встав та хотів вдарити ОСОБА_3 ногою, але сам впав, бо був пяний. З-за столу вскочив її чоловік ОСОБА_7 та намагався підняти ОСОБА_5, але він вдарив її чоловіка по обличчю, а у відповідь ОСОБА_7 правою рукою вдарив два рази в область обличчя лежачого ОСОБА_5. Вона піднялася з-за столу, підійшла до чоловіка і стала його за руку відтягувати від ОСОБА_5 до виходу за магазин. Коли вона підходила до ОСОБА_7, то крові на Сергієві не бачила. Потім вскочив ОСОБА_3, підвів ОСОБА_5 на ноги і вдарив його кулаком в обличчя.

Вони вдвох з ОСОБА_20 відтягнули ОСОБА_7 за магазин. За магазином ОСОБА_18 стала плакати, бо не любить бійок. Юлія і ОСОБА_7 її заспокоювали. Коли вони залишили площадку магазину, то Франчук і ОСОБА_3 залишалися на площадці неподалік столу. За магазином всі троє були приблизно 10-15 хвилин і вона чула сварку між хлопцями та нецензурні слова. Коли вони повернулися із-за магазину, то побачили, що в ОСОБА_3 була збита щиколотка на правій руці та йшла кров, Франчук лежав на спині на тротуарі перед сходами, ОСОБА_3 підняв його та відправив додому. Вони, ще трохи посидівши, також пішли додому. Через декілька днів до них прийшов ОСОБА_3 та просив не казати, що вони бачили ОСОБА_5. Первинні покази вона давала неправдиві, так як намагалася вигородити свого чоловіка.

Свідок ОСОБА_7 дав суду аналогічні покази, доповнивши, що він вдарив ОСОБА_5 не більше двох разів. Коли вони вийшли із-за магазину, то ОСОБА_3 сказав, що під час бійки з ОСОБА_5, він хотів його вдарити, але промахнувся і в нього був збитий чиколодок на правій руці та йшла кров.

14 чи 15.06.2006 року в вечірній час до них прийшов ОСОБА_3 та сказав, що тіло ОСОБА_5 знайшли в ставку біля кругового руху і попросив їх, щоб вони з ОСОБА_18 не розповідали про бійку яка була між ними з ОСОБА_5, однак в міліції він все розповів.

Свідок ОСОБА_22 суду показала, що вона працює продавцем магазину „Райдуга". 9 червня 2006 року о 20:00 год. вона заступила на роботу і працювала до 9:00 год. ранку наступного дня. В нічний час вони продають лише через обладнане вікно. Біля 24:00 год. до магазину прийшло дві молоді жінки та два молодих чоловіки, які купили спиртне і сіли за столик. За іншим столиком сиділо 3, чи 4 чоловіки віком біля 40 років. Чи була біля магазину бійка вона не бачила і не чула.

Допитаний свідок ОСОБА_23 суду показав, що його зять ОСОБА_24 орендує ставок, який розміщений поблизу вул. Горького м. Хмільника. Він, коли є вільний час, приходить на ставок щоб підтримувати санітарний стан. В період з 9 по 14 червня 2006 р. він приходив на ставок. Будь-яких конфліктних ситуацій на той час біля ставу не було. Одягу чи інших речей біля ставу він не бачив. 14 червня 2006 року він проїжджав біля вказаного ставу і зупинився так як побачив скупчення людей, коли він підійшов до них, то побачив що з води витягли мертвого чоловіка.

Свідок ОСОБА_4 повністю підтримав покази, які давав на досудовому слідстві, а саме, що 14 червня 2006 р. він проводив розтин тіла ОСОБА_5 в результаті якого було виявлено ряд тілесних ушкоджень. Смерть ОСОБА_5 наступила в результаті ЗЧМТ та крововиливу в тканини головного мозку. При виявлених тілесних ушкодженнях ОСОБА_5 можливо міг рухатись. Тілесні ушкодження виявлені на трупі ОСОБА_5 можливо виникли в один і той же проміжок часу, а саме в час вказаний в постанові про призначення експертизи, а також виникли вони приблизно за чотири доби до розтину, тобто орієнтовно 9-10 червня 2006 року.

Свідок ОСОБА_25 суду показала, що вона йшла на роботу і проходила біля Сидориського ставка, зі сторони вул. Горького. На відстані 10-15 метрів від берега побачила як їй здалося людську голову, але потім побачила, що там сидять рибалки, то подумала, що то можливо мяч. На бетонних плитах ближче до паркану вона побачила чорну куртку, що ще було вона не розгледіла, а пішла далі на роботу. На той час щодня проходила біля ставка, але одяг побачила вперше того дня, коли витягнули з річки труп. Коли йшла з роботи, то побачила, біля того місця, де ставлять лодки, на ставку була міліція та скупчення людей. Коли вона підійшла ближче, то з'ясувалось що з води витягнули утопленика. 14 червня 2006р. вона йшла на роботу біля 10:00 год. так як мала здавати зміну. Чи були у ОСОБА_5 з кимось неприязні стосунки їй не відомо.

Свідок ОСОБА_24 суду показав, що на той час він орендував міський ставок, який розташований біля вул. Горького м. Хмільник. На ставку у нього працює контролер-охоронець ОСОБА_26 В період з 9 червня 2006 р. по 14 червня 2006 року він періодично виїжджав на ставок, ніяких конфліктних ситуацій на ставку не було. 14.06.2006 року йому зателефонували та повідомили що в ставку знайдено утопленика . Коли він під'їхав до ставка, то там вже знаходились працівники міліції, труп чоловіка був уже на березі, лежав лицем до землі, на ньому були приспущені штани. Одягу на березі він не бачив, яким чином потрапило тіло в ставок, сказати неможе

Із оголошених в судовому засіданні показів ОСОБА_27, оскільки він надав суду заяву, якою підтримує свої покази, які давав на досудовому слідстві, де вказує, що проживає разом зі своєю сімєю за адресою: м. Хмільник, вул. Привокзальна 30. Приблизно в жовтні 2005 року коли він приходив за вказаною адресою до своєї майбутньої дружини він познайомився з ОСОБА_5, який також проживав за вказаною адресою. Останній раз ОСОБА_5 він бачив зранку 9 червня 2006р. біля гаражів, які розташовані поблизу їхнього будинку. 14.06.2006 року до нього підійшли батьки ОСОБА_5 та запитали чи він не бачив того, так як його шукають.

Щодо скоєного злочину, передбаченого ст. 186 ч.1 КК України підсудний ОСОБА_3 визнав свою вину при проведенні судового слідства, а саме пояснив суду, що в січні 2008 р. після обіду, він йшов по вул. Дзержинського в м. Хмільнику та зустрів ОСОБА_28. В цей час на вулиці він побачив хлопця на імя ОСОБА_7, якого знав раніше, та котрий йшов йому на зустріч. Привітавшись з ОСОБА_7 він запитав чи немає у того декілька гривень, на що той відповів що не має. Далі він запитав, чи є у того мобільний телефон, так як йому потрібно зателефонувати. На що ОСОБА_7 відповів що у нього є мобільний телефон та, діставши телефон з кишені, дав йому. Він взявши мобільний телефон, відійшов від ОСОБА_7 на відстань приблизно 10 м. та зателефонував до своєї дівчини з котрою розмовляв приблизно 5 хв. Далі він почав йти до підїзду, ОСОБА_7 запитав куди він йде, на що він сказав тому, щоб зачекав він вийде через декілька хвилин. Коли він йшов до підїзду ОСОБА_7 гукнув до нього куди ти йдеш, давай мобільний телефон, на що він тому відповів почекай я вийду через пару минут. Зайшовши в підїзд він зайшов до квартири ОСОБА_29, де знаходився приблизно 20 хв., спілкуючись з господарем. Коли він вийшов на вулицю, то побачив що ОСОБА_7 та ОСОБА_28 вже не було. Він лише затримався у ОСОБА_28, мети залишати мобільний телефон собі у нього не було. В цей же день він побачив що телефон не працює, а тому наступного дня вирішив віддати телефон в ремонт в магазин Мобільний світщо в Будинку побуту. Наступного дня він пішов в училище, де навчається Саша та сказав тому, щоб зачекав трохи, так як телефон поламався і він здав його в ремонт.

Потерпілий ОСОБА_6 показав, що підтримує покази, які давав на досудовому слідстві та показав суду, що в грудні 2007 року його двоюрідній брат ОСОБА_30 подарував йому мобільний телефон Сіменс - СХ65разом зі стартовим пакетом Діджус. Через декілька днів після цього він придбав силіконовий чехол на вказаний телефон за котрий заплатив гроші в сумі 15 грн.

21 січня 2008 року біля 14.00 год. він повертався з занять разом з ОСОБА_31 йдучи по вул. Дзержинського. В цей час біля багатоповерхівки по вказаній вулиці стояв хлопець на імя ОСОБА_3, прізвисько Куша. Вказаного хлопця він знає, так як знайомився з ним раніше, однак будь-яких дружніх стосунків з ним не підтримував. Побачивши його Кушамахнув рукою, аби він підійшов до того. Кушасказав до нього, чи не має у нього позичити або дати пару рублів, на що він відповів, що не має, так як в нього дійсно не було грошей. Після цього ОСОБА_3 сказав щоб він показав кишені, і він показав йому всі кишені свого одягу, окрім лівої кишені спортивних штанів. Після цього ОСОБА_3 різким рухом руки з лівої кишені його штанів витягнув мобільний телефон і сказав що кудись зателефонує. Відійшовши від нього на декілька метрів Кушапочав з кимось говорити по телефону та відходити від нього в напрямку до під'їзду пятиповерхівки. Він почав кричати щоб той повернув мобільний телефон, однак ОСОБА_3 не зупинився, а забіг у перший від сауни під'їзд. Він зайшов у під'їзд, в котрий забіг ОСОБА_3 та пройшов по всіх поверхах шукаючи його, однак ніде того не знайшов. В результаті цього він зрозумів, що Кушазаховався в одній з квартир вказаного під'їзду, а тому стояв біля під'їзду та поверх однієї години чекав на того. Простоявши приблизно півтори години він пішов додому. Після вказаного випадку ОСОБА_3 мобільний телефон на рахунку якого були гроші в сумі 3 грн. 65 коп. так і не повернув, а повернули його працівники міліції. До ОСОБА_3 він немає ніяких претензій та просить його не позбавляти волі.

Свідок ОСОБА_31 показав, що 21 січня 2008 року біля 14:00 год. він разом з ОСОБА_6 повертались з занять та йшли по вул. Дзержинського. Біля багатоповерхівок, що по вказаній вулиці стояв якийсь невідомий хлопець, який побачивши їх махнув рукою, закликаючи підійти до нього, і ОСОБА_6 підійшов до вказаного хлопця, з котрим став говорити. Як він зрозумів вони знають один одного. Коли ОСОБА_6 та вказаний хлопець розмовляли, то він в цей час стояв на відстані біля 5 метрів від них. Далі він побачив як ОСОБА_6 почав вивертати кишені свого одягу, показуючи що в них є вищевказаному хлопцеві. Далі вказаний хлопець з лівої кишені, чи куртки чи штанів ОСОБА_6 вихопив мобільний телефон. ОСОБА_6 почав говорити тому аби повернув телефон, однак вказаний хлопець сказав що кудись хоче зателефонувати. Він в цей час підійшов до ОСОБА_6 та сказав, що йде, так як запізнюється на автобус. Через декілька днів, коли він зустрів ОСОБА_32, то той розповів йому, що вказаний хлопець втік з мобільним телефоном, і ще його не повернув.

Свідок ОСОБА_28 показав, що приблизно в 20-х числах 2008 року в денний час він ніс воду до свого будинку, в цей час на вулиці він побачив ОСОБА_3 та почав з ним говорити. По дорозі йшли двоє молодих хлопців. Коли ОСОБА_3 підійшов до них, то один з невідомих молодих хлопців давав свій мобільний телефон ОСОБА_3, сказавши при цьому, аби той довго по ньому не розмовляв, так як на рахунку мало коштів. ОСОБА_3 взявши телефон почав відходити в сторону, а він пішов додому. Що відбувалось далі він не бачив. Наступного дня він зустрів ОСОБА_3 і той сказав, що мобільний телефон, який взяв у невідомого хлопця поламався, а тому його необхідно здати в ремонт. Після цього він та ОСОБА_3 пішли в Центральний будинок побуту, де здали вказаний телефон в ремонт.

Заслухавши покази підсудного ОСОБА_3, потерпілої ОСОБА_10, свідків ОСОБА_24, ОСОБА_23, ОСОБА_17, ОСОБА_18, ОСОБА_13, ОСОБА_19, ОСОБА_27, ОСОБА_14, ОСОБА_25, ОСОБА_20, ОСОБА_8, ОСОБА_7, ОСОБА_15, ОСОБА_4, ОСОБА_22, дослідивши матеріали кримінальної справи суд вважає, що вина підсудного ОСОБА_3 в скоєнні злочину, передбаченого ст. 121 ч.2 КК України доведена, а його не визнання своєї вини в цьому є безпідставним та намаганням уникнути від кримінальної відповідальності за вчинене.

Показами підсудного ОСОБА_3 та свідків ОСОБА_33, ОСОБА_8 та ОСОБА_7 доведено, що ОСОБА_3 під час спору вдарив два рази кулаком правої руки ОСОБА_5 в обличчя. Потім останній хотів вдарити ОСОБА_3 ногою, але впав, бо був пяний. Потім ОСОБА_7 кулаком правої руки вдарив два рази в область обличчя лежачого ОСОБА_5. Коли ОСОБА_7 відтягнула його дружина, він ще ногою вдарив ОСОБА_5 по тулубу. Потім ОСОБА_3 підвів ОСОБА_5 на ноги і вдарив його два рази кулаком в обличчя та ногою по тулубу. Потім ОСОБА_3, у відсутність своїх друзів, які знаходились в цей час за магазином, допоміг ОСОБА_5 зійти по східцях з площадки. ОСОБА_5 хотів його вдарити, але ОСОБА_3 першим вдарив його кулаком правої руки в область лиця. ОСОБА_5 від удару впав на коліна. Після цього піднявся та пішов по вул. Столярчука в напрямку вул. Горького. Потім ОСОБА_3 розповів друзям, що ще бився з ОСОБА_5, коли вони були за магазином, промахнувся і пошкодив собі руку.

Протоколом огляду місця події від 14.06.2006 року (т.1 а.с. 3-7 ) доведено, що зі сторони кругового перехрестя вул. Горького вул. Столярчука вул. ОСОБА_34 по периметру попід берег водоймища розташовані залізобетонні плити. На відстані 4,8 м від даних плит знаходяться два водних човни. На відстані 3 м. від даних човнів ближче до центру водоймища, над поверхнею води видно задню частину голови та частини тіла людини. Тіло було доставлено на берег і встановлено, що труп чоловічої статі, приблизно 25 років, худорлявої тіло будови, довжиною 175 см., волосся коротке, одягнений в чорну футболку, чорні брюки, та чорний шкіряний ремінь., на ногах чорні шкарпетки та чорні туфлі. На грудях футболка запхана за поясницю, штани порвані. Вище поясу тулуб та руки частково синюшного кольору. Руки зігнуті в ліктьових суглобах та знаходяться біля тулубу. Ноги зігнуті в колінних суглобах. Тіло в більшій площі вкрите мулом та болотом.

Протоколом додаткового огляду місця події від 18.06.2006 року (т.1 а.с. 76-79 ) доведено, що зі сторони кругового перехрестя вул. Горького вул. Столярчука на момент огляду на відстані 6,3 м. від металевої огорожі на бетонній плиті видніються сліди бурого кольору схожі на кров, які проникли в бетон. Розміри бурих пятен становлять 8,5Х4 см. В нижній частині плити на відстані 25 см. у воді видніються пошкодження мохового нашарування у вигляді тертя, схожого на тертя пальців рук. Даний слід у вигляді трьох прямолінійних ліній шириною 1,5 см. кожний веде в глибину ставка, загальною довжиною 8 см. На відстані 7,80 м. від слідів, у воді ліворуч в нижній частині плити у воді знаходяться чоловічі плавки сірого кольору в яких знаходиться речовина схожа на залишки калових мас. Плавки з правої сторони в районі резинки мають розрив.

Висновком експерта додаткової судово-медичної експертизи №325Д-06 від 16.07.2007 року (т.1 а.с. 257-258) доведено, що у гр. ОСОБА_5 були виявлені наступні тілесні ушкодження: закрита черепно-мозкова травма, крововилив в м'які тканини голови зі сторони їх внутрішньої поверхні в тім'яно- скронево-лобній ділянці справа та в тім'яно-скроневій ділянці зліва, забій головного мозку; синці-верхньої та нижньої губ, правої половини обличчя з переходом на скроневу ділянку, правої щоки, в проекції 5 ребра по задній пахвинній лінії, лівого ліктьового згибу, крововилив в ділянці шиї, на хрящах гортані. Тілесні ушкодження у ОСОБА_5 спричинені від дії твердих, тупих предметів не задовго до смерті, можливо, 10.06.2006 р. при нанесенні ударів кулаками та ногами взутими в черевики. Смерть ОСОБА_5 настала від закритої черепно-мозкової травми головного мозку, яка ускладнилась набряком головного мозку. Черепно-мозкова травма у ОСОБА_5 мала ознаки тяжкого тілесного ушкодження, як небезпечного для життя в момент їх заподіяння і стоїть в причинному звязку зі смертю. При судово-токсикологічному дослідженні крові від трупа ОСОБА_5 виявлено етиловий алкоголь в концентрації 2,2‰. ОСОБА_21 концентрація алкоголю в крові у осіб може відповідати середньому ступеню алкогольного сп'яніння. При судово-медичному дослідженні трупа ОСОБА_5 ознак, які б вказували на те, що причиною смерті могло бути втоплення не виявлено. Після спричинення черепно-мозкової травми ОСОБА_5М, міг тривалий проміжок часу, який міг вимірюватись від декількох десятків хвилин до декількох годин до настання загрозливих для життя явищ, здійснювати активні, цілеспрямовані дії: розмовляти, пересуватись тощо.

Висновками експерта № 228 від 21.06.2006 року (а.с. 127-128), №325 від 21.06.2006 року (т. 1 а.с. 190-191) та №167 від 03.05.2007 року крім вищенаведеного доведено, що враховуючи локалізацію тілесних ушкоджень у ОСОБА_5, їх характер та кількість, вони не могли утворитись при падінні з висоти власного зросту на ґрунт чи асфальтобетон. Ушкодження у вигляді крововиливу по задньо пахвинній лінії в проекції 5 ребра, крововиливу в ділянці лівого ліктьового згибу, крововиливу в мякі тканини грудної клітки справа та в мякі тканини біля хрящів гортані спричинені від дії твердих, тупих предметів не задовго до смерті та мають ознаки легких тілесних ушкоджень і в причинному звязку зі смертю не стоять.

Висновком експерта № 168 від 19.06.2006 року (т. 1 а.с. 172-179), доведено, що кров трупа потерпілого ОСОБА_5 і гр.-н ОСОБА_15, ОСОБА_3 одногрупна по системі АВО і належить до групи О з ізогемаглютининами -А та анти-В. В плямах на рушнику (об'єкт № 1), простирадлі (об'єкт № 2), шматку тканини (об'єкт №3), підодіяльнику (об'єкт №4), наволочці на подушку (об'єкт №5), джинсових штанах (об'єкт №6), спортивних штанах (об'єкт №7), вилучених з помешкання гр. ОСОБА_15, встановлено кров людини групи О з ізогемаглютининами анти-А і анти- В, що не виключає її походження як від потерпілого гр. ОСОБА_5, так і від гр. ОСОБА_15, так і від гр. ОСОБА_3 В плямах на джинсових куртці (об'єкт №9) і штанах (об'єкт №10), вилучених з помешкання гр. ОСОБА_3, встановлено кров людини, при визначенні групової ясності якої виявлений антиген Н, якій міститься в групі крові О з ізомаглютининами анти-А і анти-В, що не виключає походження цієї крові як від ОСОБА_5, так і від ОСОБА_15, так і від ОСОБА_3. В жовто-коричневих плямах на футболці сірого кольору (об'єкт №8), вилученій в помешканні гр. ОСОБА_3, знайдено кров людини, при встановленні групової ясності антигени А,В та Н і ізогемаглютинини анти-А і анти-В не знайдені, таким чином, група крові не встановлена, можливо в зв'язку з дуже малою кількістю крові в обєкті, або дією зовнішніх факторів на кров. В плямах на шматочках бетону, вилучених при додатковому огляді місця події (обєкт №11) встановлено кров людини, виявлений антиген Н, властивий групі крові О з ізогемаглютининами анти-А і анти-В, що не виключає походження цієї крові як від ОСОБА_5, так і від ОСОБА_15, так і від ОСОБА_3. В гнільнозмінених плямах на штанах, які належать потерпілому ОСОБА_5 (об'єкт №12), встановлено кров людини, виявлений антиген Н, властивій групі крові О з ізогемаглютининами анти-А і анти-В, що не виключає походження цієї крові як від ОСОБА_5, так і від ОСОБА_15, так і від ОСОБА_3.

Протоколом відтворення обстановки і обставин події від 22.07.2006 року (т. 1 а.с.117-122), доведено, що ОСОБА_3 під час суперечки вдарив ОСОБА_5 в обличчя. Потім останній хотів вдарити ОСОБА_3 ногою, але впав на спину, помякшивши падіння ліктями рук. Потім ОСОБА_7 кулаком вдарив один раз в область обличчя лежачого ОСОБА_5 і один раз по тулубу в область нирок. Потім підійшов ОСОБА_3 і також ногою вдарив ОСОБА_5 в область лівої нирки. Коли вона стояла з Парфенюками за магазином, то ОСОБА_3 разом з ОСОБА_5 зійшли з площадки, а потім вона уже побачила лежачого на тротуарі ОСОБА_5, чому він лежав, вона не знає.

Протоколом відтворення обстановки і обставин події від 25.03.2008 року (т.2 а.с. 57-61) доведено, що ОСОБА_3 під час суперечки вдарив ОСОБА_5 в обличчя, один раз кулаком, а один раз долонею. Потім останній хотів вдарити ОСОБА_3 ногою, але впав на спину, помякшивши падіння ліктями рук. Потім ОСОБА_7 підійшов до ОСОБА_5 та зжатими пальцями правої руки не сильно вдарив в область губ з лівої сторони обличчя лежачого ОСОБА_5 і один раз по тулубу. Потім підійшов ОСОБА_3 і також ногою вдарив чи штовхнув ОСОБА_5 від чого той впав.

Протоколом відтворення обстановки і обставин події від 25.03.2008 року (т.2 а.с. 62-65) доведено, що ОСОБА_3 під час суперечки двічі кулаком вдарив ОСОБА_5 в в праву сторону обличчя. Потім останній хотів вдарити ОСОБА_3 ногою, але впав на спину, помякшивши падіння ліктями рук.

Висновком експерта № 146 від 16.05.2011 року (т.2 а.с. 377) доведено, що закрита черепно-мозкова травма з крововиливами в тканини головного мозку не могла утворитись при умові, якщо потерпілий ОСОБА_5 лежав на спині, його голова знаходилась на асфальті чи на бетонній тротуарній плитці, а ОСОБА_7, переступивши однією ногою через нього, в напівзігнутому положенні наніс ОСОБА_5 два удари кулаком в область обличчя.

Висновком експерта № 52 від 02.03.2011 року (т.2 а.с. 361) доведено, що закрита черепно-мозкова травма з крововиливами в тканини головного мозку виникли коли ОСОБА_3 наносив потерпілому ОСОБА_5 по голові ногами взутими в кросівки.

Постановою ст. слідчого Хмільницького МВ УМВС України у Вінницькій області від 05.11.2010 року відмовлено у кримінальному переслідуванні відносно ОСОБА_7 в звязку з відсутністю в його діях складу злочину передбаченого ст. 121 ч. 2 КК України (т.2 а.с.340).

Таким чином суд, оцінюючи докази в їх сукупності, вважає доведеним той факт, що саме від ударів ОСОБА_3 виникли тілесні ушкодження у вигляді закритої черепно-мозкової травми та забою головного мозку, які в подальшому спричинили смерть потерпілого ОСОБА_5, який після нанесених ушкоджень, згідно висновків експертів міг здійснювати активні, цілеспрямовані дії від декількох десятків хвилин до декількох годин до настання смерті, тобто міг самостійно дійти до ставу біля кругового перехрестя вул. Горького вул. Столярчука в м. Хмільнику, здійснювати там деякі дії (роздягатись,митись і т.д.), після чого померти.

Крім цього, вина ОСОБА_3 у скоєнні злочину передбаченому ст. 121 ч. 2 КК України підтверджується: протоколами додаткового огляду місця події (т.1 а.с. 129-138); довідками (т.1 а.с 32,50,144); протоколом відбору зразків (т.1 а.с. 86); протоколами очних ставок (т. 2 а.с. 368-370, 371-372).

По скоєному злочину передбаченого ст. 186 ч.1 КК України, окрім визнання підсудним своєї вини у вчиненні злочину, його вина повністю доведена показами потерпілого ОСОБА_6, свідків ОСОБА_31 та ОСОБА_28.

Показами підсудного ОСОБА_3, потерпілого ОСОБА_6, свідків ОСОБА_31 та ОСОБА_28 доведено, що ОСОБА_3 на прізвисько Куша, побачивши потерпілого ОСОБА_6, запитав чи немає у нього пару рублів, коли останній відповів, що немає, запропонував йому вивернути кишені, після чого побачивши мобільний телефон ІМЕNS СХ 65, заволодів ним, зателефонувавши до своєї знайомої, під час розмови, він почав відходити від ОСОБА_6, а ще через декілька хвилин з телефоном забіг до під'їзду пятиповерхівки, де сховався в квартирі свого знайомого. При цьому на прохання ОСОБА_6 повернути телефон не реагував.

Крім цього, вина ОСОБА_3 у скоєнні злочину передбаченому ст. 186 ч. 1 КК України доводиться: заявою (т.2 а.с.3); протоколом огляду (т.2 а.с.8); довідками (т.2 а.с.21-22); протоколом очної ставки від 11.03.2008 року (т.2 а.с. 52-53); та іншими матеріалами справи, дослідженими в судовому засіданні.

Згідно ст. 275 КПК України розгляд справи проводиться відносно підсудного в межах предявленого йому обвинувачення.

Дії підсудного ОСОБА_3 вірно кваліфіковані по:

ст. 121 ч. 2 КК України, тобто умисне тяжке тілесне ушкодження, що спричинило смерть потерпілого, оскільки він усвідомлював суспільно небезпечний характер свого діяння і передбачав його суспільно небезпечні наслідки та бажав їх настання;

ст. 186 ч. 1 КК України, тобто відкрите викрадення чужого майна (грабіж).

При обрані виду та міри кримінального покарання підсудному ОСОБА_3, суд враховує ступінь тяжкості вчинених злочинів, які є злочином середньої тяжкості та тяжким злочином, особу підсудного, його відношення до подій, що відбулися та їх наслідків, його вік, сімейні обставини, що у нього на утриманні двоє малолітніх дітей, матеріальне становище, його негативну характеристику за місцем проживання на час скоєння злочину та позитивні характеристики по місцю проживання та роботи на теперішній час, те, що в момент вчинення злочину він перебував в стані алкогольного спяніння, що є обставиною, яка обтяжує покарання, разом з тим суд враховує те, що він що він раніше не судимий, вперше притягується до кримінальної відповідальності, що до вчинення злочину його спонукала поведінка самого потерпілого ОСОБА_5, який також перебував в стані алкогольного спяніння. При цьому, обставин, що пом'якшують покарання судом не встановлено. Потерпіла ОСОБА_10 наполягає на найсуворішій мірі покарання, а потерпілий ОСОБА_6 претензій до нього не має та просить його суворо не карати. З урахуванням наведеного, суд вважає, що його виправлення та перевиховання можливе з призначенням покарання за кожен злочин в умовах ізоляції від суспільства, у виді позбавлення волі, із застосування ст. 70 КК України, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, при цьому саме така міра покарання буде необхідною та достатньою для виправлення підсудного.

Відповідно до Постанови Пленуму Верховного Суду України від 24 жовтня 2003 року N 7 "Про практику призначення судами кримінального покарання" із змінами і доповненнями, внесеними постановами Пленуму Верховного Суду України від 10 грудня 2004 року N 18, від 12 червня 2009 року N 8 остаточне покарання за сукупністю злочинів має визначатися за найбільш суворим видом покарання за окремі злочини, що входять до сукупності, як однакових так і різних за видом покарань. При частковому складанні розмір остаточного покарання у всякому разі має бути більшим за розмір кожного з покарань, призначених за окремі злочини.

Суд вважає можливим заявлений цивільною позивачкою ОСОБА_10 позов про стягнення з цивільного відповідача ОСОБА_3 8533 гривень 90 коп. завданої матеріальної шкоди та 70000 гривень завданої моральної шкоди задовольнити частково. А саме, в частині стягнення матеріальної шкоди позов задовольнити в сумі повністю, оскільки він повністю доведений матеріалами справи та в судовому засіданні. Що стосується стягнення моральної шкоди, то суд прийшов до висновку про часткове задоволення позовних вимог в цій частині, оскільки ОСОБА_3 перебуває у важкому матеріальному становищі, на його утриманні двоє малолітніх дітей, немає будь яких заощаджень, а також майна, яке є його власністю.

Відповідно до п. 9 постанови Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 року N 4 Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди із змінами і доповненнями, внесеними постановою Пленуму Верховного Суду України від 25 травня 2001 року N 510 розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд визначає залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних тощо), яких зазнав позивач, характеру немайнових втрат (їх тривалості, можливості відновлення тощо) та з урахуванням інших обставин. Зокрема, враховуються стан здоров'я потерпілого, тяжкість вимушених змін у його життєвих і виробничих стосунках, ступінь зниження престижу, ділової репутації, час та зусилля, необхідні для відновлення попереднього стану. Крім того, при визначенні розміру моральної шкоди судам слід виходити із засад справедливості, добросовісності та розумності. При цьому визначений розмір грошового відшкодування має бути співмірний із заподіяною шкодою.

Керуючись ст. ст. 323,324 КПК України, та на підставі п. 13 Перехідних положень КПК України № 4651-VI від 13 квітня 2012 року, який набрав чинності 19 листопада 2012 року, суд, -

З А С У Д И В :

ОСОБА_3 визнати винним за ст. 121 ч. 2 КК України та призначити покарання у виді позбавлення волі на строк вісім років;

ОСОБА_3 визнати винним по ст. 186 ч. 1 КК України та призначити покарання у виді позбавлення волі на строк два роки.

Відповідно до ст. 70 КК України ОСОБА_3 призначити покарання за сукупністю злочинів шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим та остаточно призначити покарання у виді позбавлення волі на строк вісім років.

Заявлений цивільний позов задовольнити частково та стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_10 8533 гривень завданої матеріальної шкоди, 50000 гривень завданої моральної шкоди, 500 гривень витрат за надання правової допомоги, а всього 59033 (пятдесят девять тисяч тридцять три) гривні .

Речові докази: мобільний телефон ІМЕNS СХ 65(т. 2 а.с. 17) залишити у власності ОСОБА_6. Рушник, простирадло, наволочка, джинсові штани, спортивні штани та сорочку (т.1 а.с.204-205) передати власнику ОСОБА_15. Туфлі, плавки, штани, кофту, шкарпетки, футболку, що належали потерпілому ОСОБА_5 (т.1 а.с.204-205) знищити.

Міру запобіжного заходу відносно засудженого ОСОБА_3 до вступу вироку в законну силу змінити з підписки про невиїзд на утримання під вартою, взявши його під варту з зали суду.

Вирок можна оскаржити до Апеляційного суду Вінницької області протягом тридцяти діб з моменту його проголошення, а засудженим ОСОБА_3 в той же строк, з моменту вручення його копії.

Суддя Войнаревич М. Г.