Справа № 481/401/15-к
Провадж.№ 1-кп/481/9/2016
В И Р О К
іменем України

02.09.2016 року
Новобузький районний суд Миколаївської області в складі:

головуючої судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Новий Буг Миколаївської області кримінальне провадження, яке внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000076 від 26 січня 2015 року, по обвинуваченню ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, з базовою загальною середньою освітою, перебуваючого в цивільному шлюбі, не працюючого, проживаючого по АДРЕСА_1 (зареєстрованого в АДРЕСА_2 ), засудженого 28.09.2011 року Новобузьким районним судом Миколаївської області за ч.3 ст.185 КК України до позбавлення волі строком на 3 роки із застосуванням ст.75 КК України з випробуванням на іспитовий строк тривалістю один рік з покладенням обов`язків, передбачених п.2, п.3 і п.4 ч.1 ст.76 КК України, відповідно до постанови від 11 червня 2012 року звільнення від відбування покарання скасоване, постановлено направити засудженого для реального відбування покарання ( на час розгляду даної справи покарання не відбуте повністю),

у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України.

За участю сторін кримінального провадження:

прокурора ОСОБА_4 ,

потерпілого ОСОБА_5 ,

обвинуваченого ОСОБА_3 ,

захисника адвоката ОСОБА_6 ,

ВСТАНОВИВ:

Обвинувачений ОСОБА_3 вчинив умисне тяжке тілесне ушкодження потерпілому ОСОБА_5 , яке небезпечне для життя в момент заподіяння, при таких обставинах.

25.01.2015 року близько 22 години обвинувачений ОСОБА_3 перебуваючи у дворі за місцем свого проживання по АДРЕСА_1 , на грунті раптово виниклих неприязних відносин, умисно, наніс потерпілому ОСОБА_5 молотком удар в область голови чим завдав останньому тяжкі тілесні ушкодження, а саме: ушкодження у вигляді рани лобно - тімяної області справа; лінійного перелому лобової кісті; забій головного мозку; I ступеню .

В судовому засіданні обвинувачений свою вину не визнав, суду пояснив, що дійсно 25.01.2015 року близько 22-23 години до його будинку по АДРЕСА_1 , прийшов потерпілий ОСОБА_5 який був у нетрезвому стані і в брудному взутті зайшов до кімнати. Вигнавши потерпілого із будинку, оскільки той кричав та будив дітей, за ним слідом вийшла свідок ОСОБА_7 , а коли на вулицю вийшов і обвинувачений ОСОБА_3 то побачив як потерпілий ОСОБА_5 намагався вдарити ОСОБА_7 . На подвір`ї даного домоволодіння, відбулась сварка за участі обвинуваченого, потерпілого, свідків ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 . В ході даної сварки потерпілий ОСОБА_5 ударив обвинуваченого ОСОБА_3 кулаком в область сонячного сплетіння від чого той упав. Піднімаючись на ноги, обвинувачений схопив предмет, який потрапив йому під руку та на помацки нагадував палицю, і даним предметом відразу ж ударив потерпілого ОСОБА_5 в область голови. Після цього потерпілий ОСОБА_5 разом із свідком ОСОБА_10 покинули його подвір`я. Обвинувачений ОСОБА_3 заперечує, що предмет яким він ударив потерпілого ОСОБА_5 був саме молоток, а також те, що саме він завдав потерпілому тяжкі тілесні ушкодження.

Вина обвинуваченого ОСОБА_3 у заподіянні умисного тяжкого тілесного ушкодження за встановленими судом обставинами підтверджується наступними доказами.

Потерпілий ОСОБА_5 суду пояснив, що 25.01.2015 року він із ОСОБА_9 та ОСОБА_8 , по місцю проживання останньої, вживав спиртні напої . Потім у вечірній час свідок ОСОБА_9 запропонував піти в гості до обвинуваченого ОСОБА_3 на що потерпілий погодився. Однак свідок ОСОБА_9 та свідок ОСОБА_8 пішли до ОСОБА_3 перші, а потерпілий ОСОБА_5 та свідок ОСОБА_10 прийшли до будинку в якому проживає обвинувачений ОСОБА_3 приблизно через годину, десь близько 22:00 години. Прийшовши потерпілий постукав у перші двері і до нього із квартири вийшла свідок ОСОБА_7 яка почала виганяти потерпілого із будинку і двору і говорити, що ОСОБА_9 у них немає. Оскільки потерпілий ОСОБА_5 точно знав, що свідок ОСОБА_9 був там, то між потерпілим ОСОБА_5 та свідком ОСОБА_7 відбулась сварка під час якої до них вийшов обвинувачений ОСОБА_3 і почав також виганяти потерпілого з двору. Через деякий час обвинувачений відійшов від них, однак куди потерпілий не знає, а коли повернувся то у руках в обвинуваченого був молоток. Підійшовши до потерпілого ОСОБА_11 обвинувачений без будь-якого попередження ударив його даним молотком в область голови від чого потерпілий упав. Свідок ОСОБА_10 допоміг потерпілому піднятися після чого вони пішли із подвір`я.

Свідок ОСОБА_10 суду пояснив, що 25.01.2015 року у вечірній час, точного часу не пам`ятає але було вже темно, він разом із потерпіли ОСОБА_5 прийшов до будинку в якому проживає обвинувачений ОСОБА_3 з метою зустрітися із свідком ОСОБА_9 . Свідок залишився стояти біля металевої хвіртки, а потерпілий пішов до будинку. Потім на вулицю вийшли потерпілий ОСОБА_5 та свідок ОСОБА_7 . Пізніше вийшов обвинувачений ОСОБА_3 і між ними виникла сварка з того, що ОСОБА_7 стверджувала про відсутність в її домі свідка ОСОБА_9 , а потерпілий наполягав на тому, що ОСОБА_9 у них. В цей час свідок ОСОБА_10 зайшов у двір і з метою припинення сварки почав вмовляти потерпілого ОСОБА_5 піти з того двору. Через деякий час обвинувачений ОСОБА_3 відійшов від ОСОБА_5 та ОСОБА_7 а коли повернувся то тримав у руках молоток з дерев`яною ручкою. Коли потерпілий ОСОБА_5 підійшов близько до обвинуваченого ОСОБА_3 то останній наніс йому удар даним молотком по голові. Після удару ОСОБА_5 упав на одне коліно, а свідок ОСОБА_10 допоміг йому піднятися і вони пішли із двору .

Свідок ОСОБА_9 суду пояснив, що 23 25 лютого 2015 року, точної дати він не пам`ятає, він знаходився в гостях у сестри підсудного ОСОБА_8 , за місцем її проживання. У вечірній час до них прийшов потерпілий ОСОБА_5 та свідок ОСОБА_10 , і потерпілий почав вимагати у свідка ОСОБА_9 грошові кошти в борг, коли той відмовив дати кошти між свідком та потерпілим виникла сварка та штовханина. Після того, як потерпілий ОСОБА_5 пішов свідок ОСОБА_9 та свідок ОСОБА_8 через 10-15 хвилин також пішли в гості до будинку обвинуваченого по справі ОСОБА_3 . Перебуваючи та території домоволодіння обвинуваченого, а саме за вуглом будинку, свідок ОСОБА_9 та свідок ОСОБА_8 почули крик дітей та дружини обвинуваченого і вийшли на подвір`я . Вийшовши із-за вугла будинку свідок ОСОБА_9 побачив, що прийшов потерпілий ОСОБА_5 та вимагав покликати свідка ОСОБА_9 , а обвинувачений ОСОБА_3 намагався його заспокоїти. Коли свідок ОСОБА_9 підійшов до потерпілого ОСОБА_5 , то останній кинувся на свідка, а обвинувачений ОСОБА_3 почав захищати його, однак потерпілий ударив обвинуваченого ОСОБА_3 від чого той упав на землю. Після цього потерпілий вибіг із двору через хвіртку і зник. Свідок пояснив, що не бачив щоб обвинувачений ОСОБА_3 бив потерпілого ОСОБА_5 . Про те, що у потерпілого маються тілесні ушкодження свідок дізнався наступного дня.

Свідок ОСОБА_8 суду пояснила, що із свідком ОСОБА_9 20.02.2016 року знаходилась в гостях у свого брата обвинуваченого ОСОБА_3 і перебували за будинком коли почули крик дітей обвинуваченого ОСОБА_3 , а коли зайшли у двір то побачили, що у дворі був потерпілий ОСОБА_5 , свідок ОСОБА_7 , а за воротами стояв свідок ОСОБА_10 . Потерпілий ОСОБА_5 прийшов до свідка ОСОБА_9 щоб той дав йому у борг кошти.

Крім того свідок ОСОБА_8 пояснила, що бачила як в ході сварки потерпілий ОСОБА_5 вдарив обвинуваченого ОСОБА_3 , від чого той упав. Після цього потерпілого ОСОБА_5 забрав свідок ОСОБА_10 і вони з потерпілим залишили двір і кудись пішли.

Свідок ОСОБА_7 суду пояснила, що вона є співмешканкою обвинуваченого ОСОБА_3 . Увечері до будинку, в якому вона проживає разом із обвинуваченим ОСОБА_3 зайшов потерпілий ОСОБА_5 і почав запитувати де ОСОБА_9 . В той час у будинку була вона, обвинувачений ОСОБА_3 та їх діти, яких вони намагалися покласти спати. Обвинувачений почав вимагати від потерпілого, щоб той залишив приміщення і вийшов на вулицю. Коли потерпілий ОСОБА_5 вийшов із будинку на вулицю свідок ОСОБА_7 пішла за ним слідом, щоб вигнати його із двору та побачила свідка ОСОБА_10 який також був у дворі. Слідом за нею на вулицю вийшов обвинувачений ОСОБА_3 і також почав вимагати щоб потерпілий залишив подвір`я. В цей час свідок ОСОБА_9 та свідок ОСОБА_8 вийшли із-за будинку і підійшли до них. Коли обвинувачений ОСОБА_3 стояв позаду ОСОБА_7 потерпілий замахнувся та ударив ОСОБА_3 рукою від чого той упав на землю. Потім потерпілий ОСОБА_5 почав шарпати за одяг свідка ОСОБА_7 , однак свідок ОСОБА_10 забрав потерпілого ОСОБА_5 і вони покинули подвір`я.

Суд критично відноситься до показань свідків ОСОБА_9 , який пояснив, що знаходиться в дружніх стосунках із обвинувачений, а із потерпілим навпаки не в дружних, свідка ОСОБА_8 яка є рідною сестрою обвинуваченого, та свідка ОСОБА_7 , яка є цивільною дружиною обвинуваченого. Всі вони є зацікавленими у захисті обвинуваченого ОСОБА_3 , крім того у їх показаннях та показаннях самого обвинуваченого ОСОБА_3 є протиріччя в тій частині, що обвинувачений підтвердив нанесення ним потерпілому ОСОБА_5 удару твердим предметом схожим на палицю, натомість дані свідки пояснили, що обвинувачений ОСОБА_3 потерпілому ОСОБА_5 ударів у відповідь не наносив.

З протоколу проведення слідчого експерименту та фото таблиці до нього від 20.02.2015 року за участю свідка ОСОБА_10 , вбачається, що свідок ОСОБА_10 , в присутності понятих, добровільно розповів та показав, що 25.01.2015 року, у вечірній час, за місцем проживання обвинуваченого ОСОБА_3 , у дворі відбувалась сварка між потерпілим ОСОБА_5 та обвинуваченим ОСОБА_3 і свідком ОСОБА_12 , при якій були також присутні свідки ОСОБА_9 та ОСОБА_8 . Крім того свідок ОСОБА_10 показав, що під час даної сварки обвинувачений ОСОБА_3 , тримаючи у правій руці молоток наніс ним удар в голову потерпілому ОСОБА_5 .

З протоколу проведення слідчого експерименту та фото таблиці до нього від 20.02.2015 року за участю потерпілого ОСОБА_5 , вбачається, що потерпілий, в присутності понятих, добровільно розповів та показав, що 25.01.2015 року, у вечірній час, за місцем проживання обвинуваченого ОСОБА_3 , у дворі відбувалась сварка між ним та обвинуваченим ОСОБА_3 і свідком ОСОБА_12 , при якій були також присутні свідки ОСОБА_9 та ОСОБА_8 . Також потерпілий показав, що під час даної сварки обвинувачений ОСОБА_3 , тримаючи у правій руці молоток наніс ним удар в голову потерпілому ОСОБА_5 .

З протоколу проведення слідчого експерименту та фото таблиці до нього від 19.03.2015 року за участю підозрюваного ОСОБА_3 , вбачається, що ОСОБА_3 , в присутності понятих, добровільно розповів та показав, що 25.01.2015 року, у вечірній час, за місцем його проживання , на подвір`ї, відбувалась сварка між ним та потерпілим ОСОБА_5 і свідком ОСОБА_12 . Також обвинувачений показав, що під час даної сварки потерпілий ОСОБА_5 ударив його в область грудей кулаком від чого той присів на землю. Присівши обвинувачений ОСОБА_3 схопив із землі дерев`яну палку, як він потім зрозумів то був молоток, і тримаючи молоток у правій руці ним удар в голову потерпілому ОСОБА_5 .

З протоколу проведення слідчого експерименту та фото таблиці до нього від 20.02.2015 року за участю свідка ОСОБА_7 , вбачається, що свідок ОСОБА_7 , в присутності понятих, добровільно розповіла та показала, що 25.01.2015 року, у вечірній час, за місцем проживання її та обвинуваченого ОСОБА_3 , у дворі відбувалась сварка між потерпілим ОСОБА_5 та обвинуваченим ОСОБА_3 і нею, під час якої ОСОБА_5 ударив обвинуваченого ОСОБА_3 кулатом у груди від чого той упав на змлю. Крім того свідок ОСОБА_7 показала, що після того, як обвинувачений ОСОБА_3 підвівся з землі то відійшов на декілька секунд у бік, а повернувшись, тримаючи у правій руці молоток, наніс ним удар в голову потерпілому ОСОБА_5 .

Суд не знаходить підстав для визнання протоколу слідчого експерименту та фото таблиці до нього від 20.02.2015 року за участю свідка ОСОБА_7 недопустимим доказом, про що клопотав адвокат, оскільки слідчий експеремент проведений та протокол складений із дотриманням кримінального процесуального законодавства, свідку ОСОБА_7 роз`яснювались її права та обов`язки , в тому числі і ст..66 КПК України відповідно до ч. 3 якої свідок має право не давати показання щодо себе, близьких родичів та членів своєї сім`ї. В протоколі мається підпис ОСОБА_7 про ознайомлення із своїми правами та обов`язками. Крім того, в судовому засіданні при допиті свідок ОСОБА_7 не повідомляла суду про те, що будь-які її права як свідка були порушені на стадії досудового слідства.

Так само суд приймає показання свідка ОСОБА_10 як належний доказ вини обвинуваченого ОСОБА_3 оскільки вони є послідовними, узгоджуються із показаннями свідків які показали, що ОСОБА_10 заходив у двір коли розпочалась сварки, щоб відвести звідти потерпілого ОСОБА_5 , а тому він об`єктивно міг бачити предмет, яким було нанесено удар.

Суд приймає вищезазначені протоколи проведення слідчих дій як належний доказ вини обвинуваченого ОСОБА_3 , оскільки вони не містять суперечностей, узгоджуються із іншими доказами по справі, показання в ході проведення слідчих експериментів узгоджуються з висновками судово-медичних експертиз . Механізм нанесення удару постраждалому, свідчить про прямий умисел обвинуваченого завдати тяжкої травми у життєво важливий орган, яким є голова людини.

Окремої оцінки заслуговує посилання сторони захисту на протиріччя у висновках експерта, так з висновку експерта № 29 від 18 лютого 2015 року з видно, що у потерпілого ОСОБА_5 маються ушкодження у виді рани в лобно - тім`яній області справа; лінійного перелому лобної кістки; забиття головного мозку 1 ступеня. Дані ушкодження утворились в результаті ударної дії якогось тупого предмета та могли бути причинені в термін і за обставин вказаних зі слів потерпілого . Дугоподібна форма рани вказує на те, що травмуючий предмет мав обмежену округлу поверхню (можливо молоток). За ступенем небезпечності для життя вказані ушкодження відносяться до категорії тяжких.

Експерт ОСОБА_13 суду пояснив, що при винесенні висновку № 29 щодо експертизи потерпілого ОСОБА_5 він особисто оглядав потерпілого. При складені висновку була витребувана медична документація і він помітив розбіжності, а саме : при огляді потерпілого самим експертом у ОСОБА_5 було виявлено перелом з правого боку, тоді як в медичних документах зазначено, що перелом з лівого боку. Тому при винесенні остаточного висновку потерпілий ОСОБА_5 був повторно викликаний до експертної установи і при повторному його огляді експерт впевнився, що все ж таки перелом був з правого боку.

З висновку комісійної судово-медичної експертизи № 55-к від 23.06.2016 року, встановлено, що у ОСОБА_5 мали місце ушкодження у вигляді лобно-тямянної області справа, вдавленого перелому лобної кістки справа, забиття головного мозку. Дані ушкодження утворились від ударної дії тупого твердого предмета з обмеженою контактує поверхнею, яким міг бути молоток. Не виключається утворення даних ушкоджень у терміни вказаний в постанові. За ступенем тяжкості дані ушкодження відносяться до категорії тяжких тілесних ушкоджень за ознакою небезпеки для життя. Крім того локалізація та характер пошкоджень виключають можливість їх утворення в результаті падіння з положення стоячи на площину.

Даючи оцінку висновкам експертів у частині того, в ліву чи праву область голови було нанесено удар, суд у даному випадку, погоджується з показаннями експерта ОСОБА_13 у суді, який обґрунтував причину такого протиріччя. Разом з тим, суд вважає, що таке протиріччя не вплинуло на об`єктивність висновків, у яких перелічені одній й ті ж тілесні ушкодження, які у сукупності призвели до заподіяння тяжкого тілесного ушкодження.

Таким чином, доводи захисника з цього приводу суд визнає необґрунтованими й не вбачає підстав для визнання вказаних експертиз неналежними доказами.

Крім того, суд не оцінює як доказ довідку консультативний висновок невролога обласної лікарні Миколаївської області від 21.01.2016 року, оскільки дана довідка була проміжною під час проведення самої експертизи, та підставою для проведення додаткового обстеження потерпілого ОСОБА_5 ( КТ дослідження черепа). І лише на підставі всіх зібраних медичних документів комісією було складено остаточний висновок № 55-К, який суд і оцінює як доказ в кримінальному провадженні.

Оцінивши у сукупності досліджені докази, суд приходить до висновку про те, що вина ОСОБА_3 у вчинені інкримінованого злочину знайшла своє повне підтвердження під час судового розгляду. Характер дій ОСОБА_3 , встановлених судом, локалізація та характер тілесного ушкодження у ОСОБА_5 , свідчать про умисний характер дій обвинуваченого, направлений на заподіяння тілесних ушкоджень ОСОБА_5 . Наслідком таких умисних дій стало отримання потерпілим ОСОБА_5 тяжких тілесних ушкоджень небезпечних для життя в момент заподіяння. Показання обвинуваченого ОСОБА_3 суд розцінює як спосіб захисту. Суд погоджується із кваліфікацією дій обвинуваченого ОСОБА_3 за ч. 1 ст. 121 КК України.

При обранні покарання суд враховує тяжкість вчиненого злочину, який є тяжким злочином відповідно до ст. 12 КК України, обставини, що пом`якшують чи обтяжують покарання, особу обвинуваченого.

Обвинувачений ОСОБА_3 по місцю проживання характеризується з посередньої сторони; у лікарів нарколога чи психіатра на обліку не перебуває; військову службу не проходив; судимий 28.09.2011 року із звільненням від відбування покарання, однак стати на шлях виправлення не забажав, обов`язки покладені на нього на період іспитового строку не виконував, а тому звільненні від відбування покарання було скасоване 11 червня 2012 року , і вже після скасування звільнення від відбування покарання знову вчинив злочин.

Обставин, які пом`якшують покарання, відповідно до ст. 66 КК України, судом не встановлено.

Обставиною, яка обтяжує покарання, відповідно до ст. 67 КК України, суд вважає рецидив злочину.

З урахуванням вище викладеного суд вважає, що обвинуваченому ОСОБА_3 має бути призначено покарання передбачене санкцією ч. 1 ст.121 КК України у виді позбавлення волі, що є необхідним і достатнім для його виправлення та попередження вчиненню ним нових злочинів, оскільки виправлення ОСОБА_3 без ізоляції від суспільства є неможливим.

Заходи забезпечення кримінального провадження по справі не обирались

Під час вчинення злочину, передбаченого ч.1 ст.121 КК України обвинувачений був осудний у розумінні до ст. 19 КК України.

Цивільний позов по справі не заявлений.

Речові докази по справі відсутні

Керуючись ст.ст. 368, 370, 373-376 КПК України, суд

УХВАЛИВ:

ОСОБА_3 визнати винним у вчиненні злочину передбаченого ч.1 ст.121 КК України і призначити йому покарання у виді позбавлення волі строком на 05 ( п`ять) років.

На підставі ст. 71 КК України, шляхом часткового складання, до покарання призначеного даним вироком суду приєднати частину не відбутого покарання за вироком Новобузького районного суду Миколаївської області від 28 вересня 2011 року і остаточно призначити ОСОБА_3 покарання у виді 05 ( п`яти) років 06 ( шести ) місяців позбавлення волі .

Строк відбування покарання ОСОБА_3 рахувати з 02.09.2016 року.

На вирок суду може бути подано апеляційну скаргу до апеляційного суду Миколаївської області через Новобузький районний суд Миколаївської області протягом 30 днів з дня проголошення вироку.

Суддя: