Справа № 463/1153/16-к Головуючий у 1 інстанції: ОСОБА_1
Провадження № 11-сс/783/182/16 Доповідач: ОСОБА_2
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 березня 2016 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду Львівської області в складі:
головуючого - ОСОБА_2
суддів - ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
секретаря - ОСОБА_5 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Львові апеляційну скаргу адвоката ОСОБА_6 в інтересах підозрюваного за ч.3 ст.185 КК України ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та жителя АДРЕСА_1 , на ухвалу слідчого судді Личаківського районного суду м.Львова від 12 березня 2016 року про обрання йому запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою із визначенням застави, -
за участю прокурора ОСОБА_8 ,
адвоката підозрюваного ОСОБА_6 ,
слідчого ОСОБА_9
в с т а н о в и л а :

зазначеною ухвалою клопотання старшого слідчого СВ Личаківського відділу Національної поліції у Львівській області задоволено частково. Обрано ОСОБА_7 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою в СІЗО № 19 УДД УВП у Львівській області. Строк дії ухвали становить шістдесят днів, а саме: з 20:30 год. 10.03.2016 року до 20:30 год. 08.05.2016 року включно. Строк тримання під вартою ОСОБА_7 рахується з моменту фактичного затримання, тобто з 20 год 30 хв 10 березня 2016 року. Визначено підозрюваному ОСОБА_7 заставу в розмірі 50 мінімальних заробітних плат в сумі 68 900 грн. У випадку звільнення з-під варти на ОСОБА_7 , покладено такі обов`язки: прибувати до слідчого СВ Личаківського ВП ГУ НП України у Львівській області та суду за першою вимогою; повідомляти слідчого, який здійснює досудове розслідування у кримінальному провадженні, про зміну місця роботи та проживання; утримуватися від спілкування із свідками по даному кримінальному провадженні за винятком необхідності викликаної проведенням слідчої дії чи судового розгляду.

Не погоджуючись із рішенням слідчого судді місцевого суду, адвокат ОСОБА_6 в інтересах підозрюваного ОСОБА_7 подав апеляційну скаргу, в якій покликаючись на незаконність й необгрунтованість оскаржуваної ухвали, просить її скасувати, звільнити підозрюваного з-під варти. Вирішити при необхідності питання про обрання йому більш м`якого запобіжного заходу, не пов`язаного з триманням під вартою. При залишенні оскаржуваної ухвали слідчого судді без змін, зменшити суму застави, встановивши мінімально можливий її розмір відповідно до закону.
В обгрунтування своїх апеляційних вимог адвокат покликається на те, що, слідчий суддя задоволив клопотання слідчого, який формально послався на тяжкість злочину та санкцію ч. 3 ст.185 КК України. Окрім цього, суд не зіслався на докази, які обґрунтовують реальність існування ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, а також не вказано обставини, які свідчать про недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів.
На переконання апелянта, однією з підстав для застосування найсуворішого запобіжного заходу тримання під вартою послужило те, що злочин, у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_7 є тяжким.
Окрім цього, адвокат зазначає, що судом не в повній мірі враховані характеризуючі дані про особу підозрюваного, відповідно до ст. 178 КПК України, він є серйозно хворою людиною і не може утримуватися в умовах позбавлення волі.
Також покликається на те, що слідчим суддею в оскаржуваній ухвалі невірно визначено час фактичного затримання підозрюваного ОСОБА_7 . Зокрема, зазначено, що строк тримання під вартою слід рахувати з часу фактичного затримання, тобто з 20:30 год. 10 березня 2016 року, однак це є не час затримання, а час складання протоколу слідчим в службовому кабінеті. Фактичним часом затримання є 15 год 10 хв 10 березня 2016 року.
Окрім цього, адвокат ОСОБА_6 вважає, що підозрюваному ОСОБА_10 не було необхідності обирати запобіжний захід, оскільки до нього вже застосований такий у вигляді домашнього арешту за попереднім вироком Шевченківського районного суду від 14 січня 2016 року, який не набрав законної сили й відповідно до якого, запобіжний захід залишається без змін до вступу його в законну силу.
Заслухавши доповідача, адвоката ОСОБА_6 на підтримання поданої апеляційної скарги, прокурора, який вважає, що рішення є законним, а обраний запобіжний захід є необхідним та достатнім для забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків та запобігання ризикам, передбачених ст.177 КПК України, перевіривши матеріали судового та кримінального провадження, обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що така не підлягає до задоволення.
Згідно з матеріалами клопотання, органом досудового розслідування ОСОБА_7 підозрюється в тому, що 10 березня 2016 року приблизно о 15 год., маючи прямий умисел на таємне викрадення чужого майна з метою наживи та власного безпідставного збагачення, діючи з корисливих мотивів, шляхом підбору ключа від замків вхіних дверей, проник у помешкання ОСОБА_11 за адресою: АДРЕСА_2 , звідки таємно викрав майно останнього, а саме: ноутбук марки «Asus US3» та фотоапарат марки «Nikon D90», чим заподіяв потерпшому матеріальної шкоди, на суму 20 тис. грн., тобто втаємному викрадення чужого майна, поєднаному з проникненням у житло, повторно.

11 березня 2016 року ОСОБА_7 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.185 КК України.
Відповідно до частини другої ст.177 КПК України, підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може, зокрема: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; знищити, сховати або спотворити речі, документи, що мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Тримання під вартою в силу ч.1 ст. 183 КПК України є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України.
Приймаючи рішення про необхідність застосування до підозрюваного ОСОБА_7 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою із визначенням розміру застави, слідчий суддя місцевого суду врахував наявність обгрунтованої підозри ОСОБА_7 у вчиненні вказаного кримінального правопорушення, що підтверджується поясненнями потерпілого відповідно до протоколу допиту (а.с.п.4-5), протоколом огляду місця події (а.с.п.7-8), протоколом допиту підозрюваного (а.с.п.11) та протоколом затримання особи, підозрюваної у вчиненні злочину від 10.03.2016 року (а.с.п. 9-10), згідно з якими підозрюваний не заперечує свою причетність до скоєного. Також слідчий суддя врахував тяжкість злочину, у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_7 , за який передбачено покарання у виді позбавлення волі строком на 6 років, дані про особу підозрюваного, який, зокрема, раніше судимий, після звільнення Апеляційним судом Львівської області 27.03.2015 року з місць позбавлення волі, такий, не дивлячись на захворювання продовжував скоювати правопорушення проти власності, вироком Шевченківського районного суду м.Львова від 14.01.2016 року його засуджено за ч.2 ст.15, ч.3 ст.185 КК України до покарання у вигляді 4 роки позбавлення волі із застосуванням ст.75 КК України (вирок оскражено до Апеляційного суду Львівської області та не набрав законної сили).

Слідчий суддя прийшов до переконання, що наявні ризики, передбачені ч.1 ст.177 КПК України, і на які вказують слідчий, прокурор у клопотанні, а саме те, що підозрюваний ОСОБА_7 офіційно ніде не працює, вчинив злочин під час відбування іспитового строку, може вчинити інші кримінальні правопорушення.

Ураховуючи зазначене вище, на переконання колегії суддів апеляційного суду, висновок слідчого судді щодо неможливості застосування до підозрюваного ОСОБА_7 більш м`якого запобіжного заходу, аніж тримання під вартою, відповідає вимогам чиннного кримінального процесуального закону та є обгрунтованим, і з огляду на це доводи апеляційної скарги в цій частині є безпідставними.

Щодо покликань апелянта про недоцільність обрання підозрюваному ОСОБА_7 запобіжного заходу у зв`язку із обранням такого у вигляді домашнього арешту в іншому, такі є безпідставними, оскільки відповідно до чинного кримінального процесуального закону питання щодо необхідності обрання, зміни, продовження, скасування запобіжного заходу вирішується в межах одного кримінального провадження.

Поряд з тим, відповідно до протоколу огляду місця події (а.с.п.7-8), який проводився в присутності підозрюваного ОСОБА_7 з 15 год 40 хв по 16 год 15 хв та протоколу затримання особи, підозрюваної у вчиненні злочину, в якому ОСОБА_7 зазначив годину свого фактичного затримання 15 год 10 хв (а.с.п.9-10), чого не заперечив слідчий ОСОБА_9 в апеляційній інстанції, відтак, колегія суддів робить висновок про те, що відповідно до ст.209 КПК України часом затримання підозрюваного ОСОБА_7 є 15 год 10 хв. вказаного числа.
З огляду на це, доводи апеляційної скарги адвоката щодо помилкового визначення слідчим суддею часу фактичного затримання підозрюваного, а саме 20 год 30 хв, є слушними, однак допущена помилка може бути виправлена апеляційним судом та не є істотною й такою, що може бути підставою для скасування оскаржуваного рішення.
Ураховуючи вищенаведене, колегія суддів робить висновок, що оскаржувана ухвала є законною, обгрунтованою та вмотивованою, й підстав для її скасування, а отже й для задоволення апеляційних вимог, не вбачається.
Керуючись ст.ст.405, 407, 419, 422 КПК України, колегія суддів

п о с т а н о в и л а:

ухвалу слідчого судді Личаківського районного суду м.Львова від 12 березня 2016 року, якою підозрюваному ОСОБА_7 обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою із визначенням застави у розмірі 68 900 (шістдесят вісім тисяч дев`ятсот) гривень, залишити без змін, апеляційну скаргу адвоката ОСОБА_6 в його інтересах без задоволення.
Вважати строк тримання під вартою ОСОБА_12 з моменту його фактичного затримання, тобто з 15 год 10 хв 10 березня 2016 року та строк дії ухвали слідчого судді 60 днів, а саме до 15 год 10 хв 08.05.2016 року включно.
Ухвала суду апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту проголошення, є остаточною та касаційному оскарженню не підлягає.
Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4