Справа № 743/1265/15-к
Провадження №1-о/743/1/16
УХВАЛА
12 липня 2016 року Ріпкинський районний суд Чернігівської області у складі:

головуючої - судді ОСОБА_1 ,

суддів: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

при секретарі ОСОБА_4 ,

з участю: прокурора ОСОБА_5 , захисника засудженого - адвоката ОСОБА_6 , засудженого ОСОБА_7 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в смт. Ріпки заяву засудженого ОСОБА_7 про перегляд вироку апеляційного суду Чернігівської області від 07.11.2003 року за нововиявленими обставинами, -

ВСТАНОВИВ:
Засуджений ОСОБА_7 звернувся до суду із заявою про перегляд вироку апеляційного суду Чернігівської області від 07.11.2003 року за нововиявленими обставинами. Заява мотивована тим, що ОСОБА_7 , який засуджений вищевказаним вироком за п. 12 ч.2 ст. 115 КК України, своєї вини у вчиненні злочину не визнавав, як на досудовому розслідування так і на час розгляду справи судом, також не визнає вину і після набрання вироком чинності. Суть доводів засудженого зводиться до того, що досудове розслідування у кримінальній справі проведено з обвинувальним ухилом, не об`єктивно та неповно. Суд, при розгляді справи, не звернув уваги на явні суперечності та невідповідності певних фактів, встановлених у справі, обставинам справи, тому розглянута вона неповно, не об`єктивно. Обвинувачення як і в подальшому вирок, ґрунтувалися фактично на показах засудженого ОСОБА_8 , свідків ОСОБА_9 та ОСОБА_10 , на неправдивості яких він наголошував тоді і наголошує зараз. Деякий час назад він дізнався від своєї сестри, що є свідок ОСОБА_11 , якій відомі обставини заподіяння смерті потерпілому ОСОБА_12 , та яка може підтвердити неправдивість показів свідків ОСОБА_9 та ОСОБА_10 , а також засудженого ОСОБА_8 . Покази свідка ОСОБА_11 фактично доводять невинуватість його - засудженого ОСОБА_7 у вчиненні інкримінованого йому злочину.

В судовому засіданні засуджений ОСОБА_7 та його захисник адвокат ОСОБА_6 підтримали доводи заяви, просили задовольнити та переглянути вирок за нововиявленими обставинами.

Прокурор в судовому засіданні просила відмовити у задоволенні заяви, мотивуючи свою позицію тим, що засудженим не наведено таких обставин, які можна було б вважати нововиявленими та які б були підставою для перегляду вироку.

Вислухавши учасників судового розгляду, суд приходить до наступних висновків.

Як вбачається з вироку апеляційного суду Чернігівської області від 07.11.2003 року ОСОБА_7 засуджений за вчинення злочину, передбаченого п. 12 ч.2 ст. 115 КК України до довічного позбавлення волі.

Як визнав доведеним суд, 30 травня 2003 року, близько 11 години, ОСОБА_7 та ОСОБА_8 , будучи в стані алкогольного сп`яніння, знаходячись неподалік залізничного мосту на березі затоки річки Дніпро, в 6 км від с. Неданчичі Ріпкинського району Чернігівської області, за попереднім зговором між собою, скоїли умисне вбивство ОСОБА_12 .

Ухвалою Верховного Суду України від 03.02.2004 року вирок апеляційного суду Чернігівської області від 07.11.2003 року залишений без змін, а касаційні скарги, в тому числі і засудженого ОСОБА_7 , без задоволення.

Вирок суду відносно ОСОБА_7 та ОСОБА_8 ґрунтується на доказах, що були зібрані під час досудового розслідування, та які перевірені судом, визнані належними та допустимими. Серед доказів вини ОСОБА_7 є покази підсудного ОСОБА_8 , свідка ОСОБА_9 .

Допитана судом, при розгляді заяви засудженого ОСОБА_7 про перегляд вироку за нововиявленими обставинами, в якості свідка ОСОБА_11 суду показала, що вона знайома з ОСОБА_7 , останній допомагав їй у ремонті дачі. З рідною сестрою ОСОБА_7 станом на 2003 рік вона товаришувала, знала її приблизно 2 роки, а з ОСОБА_7 на той час була знайома протягом року. Про ОСОБА_7 в неї склалося позитивне враження, як про врівноважену, спокійну, добру людину. Вона пам`ятає, що на початку літа 2003 року, вона домовилася з ОСОБА_7 про ремонт ганку на її дачі. Він їй повідомив, що збирається поїхати зі знайомими на рибалку. Через 2-3 дні після розмови з ОСОБА_7 , у дворі будинку де проживав ОСОБА_7 , вона побачила за столиком чоловіків, які, як їй було відомо, були знайомими ОСОБА_7 та з якими він збирався на рибалку. Чоловіки перебували в стані алкогольного сп`яніння. Серед них був ОСОБА_8 на прізвисько ОСОБА_13 , а також ОСОБА_9 , решта чоловіків їй незнайомі. Вона підійшла до них і спитала, чи приїхав ОСОБА_7 з рибалки. Їй відповіли, що він ще залишився на річці. Коли вона відходила від столика, то почула, як ОСОБА_14 сказав: «Ми завалили мужика і втекли звідти». Для себе вона зрозуміла, що ОСОБА_14 та ОСОБА_8 щось накоїли та втекли. Про дану розмову нікому не повідомляла, як свідка її не допитували. У 2003 році вона вийшла заміж та поїхала до чоловіка на постійне місце проживання до м. Марганець Дніпропетровської області. Коли приїздила в м. Чернігів, то бачилася з сестрою ОСОБА_7 , від якої дізналася, що її брат засуджений до довічного позбавлення волі за вбивство. Тоді вона згадала розмову ОСОБА_14 з ОСОБА_8 та розповіла про це сестрі ОСОБА_7 . Більше з приводу обставин справи їй нічого не відомо.

З метою перевірки показів свідка ОСОБА_11 , за клопотанням засудженого та захисника, судом допитаний свідок ОСОБА_14 , який в суді показав, що на досудовому слідстві давав правдиві покази та їх підтверджує, на той час події пам`ятав добре. На сьогодні, у зв`язку з тим, що пройшло дуже багато часу, не може впевнено та детально згадати всі обставини. З ОСОБА_7 знайомий протягом тривалого часу, перебував з ним у дружніх стосунках. З ОСОБА_11 він не знайомий, ніколи про таку жінку не чув. Йому також невідомо про те, що ОСОБА_7 допомагав якійсь жінці у ремонті дачі. Точної дати, коли відбувалися події у 2003 році, він не пам`ятає. Але може стверджувати, про те, що він та ОСОБА_8 раніше приїхали з рибалки у м. Чернігів. Він це запам`ятав, оскільки в нього була зарплата і він ходив отримувати гроші. В той день коли приїхали з ОСОБА_8 у м. Чернігів, то на вокзалі розійшлися і більше в цей день не бачилися та ні про що з ним не домовлялися, оскільки ОСОБА_8 не виявив бажання повертатися на рибалку. Він поїхав на роботу, отримав зарплату, взяв на прокат палатку, приїхав додому і постійно перебував дома з батьками, в цей день нікуди не виходив. На наступний день повернувся на річку Дніпро. Він може з впевненістю стверджувати, що, повернувшись з рибалки, він ні з ким за столиком у дворі не сидів, а відповідно бачитися з ОСОБА_11 він не міг.

Таким чином, допитаний ОСОБА_14 , не тільки не підтвердив покази ОСОБА_11 , а взагалі заперечив знайомство з нею та повністю не визнав такий факт, про який розповіла свідок ОСОБА_11 .

Таким чином, на думку суду, достовірність показів свідка ОСОБА_11 , які фактично є показаннями з чужих слів, не містять жодних фактичних даних щодо безпосередньо обставин справи, викликають сумнів. Крім того, їх зміст не містить даних, які самі по собі або з раніше виявленими обставинами доводять неправильність вироку, що належить переглянути.

У заяві про перегляд вироку засуджений також посилається на обставини справи та наводить доводи на свою невинуватість, які досліджувалися апеляційним судом Чернігівської області під час розгляду справи, а також були предметом дослідження Верховного Суду України при перегляді вироку за касаційною скаргою засудженого, але свого підтвердження не знайшли.

Враховуючи вищевикладене, суд не знаходить підстав для перегляду вироку апеляційного суду Чернігівської області від 07.11.2003 року відносно ОСОБА_7 за нововиявленими обставинами, а відповідно відсутні підстави для задоволення заяви засудженого.

Керуючись ст.ст. 303, 306, 307, 309, 369, 376, 467 КПК України, суд-

УХВАЛИВ:
Заяву ОСОБА_7 про перегляд вироку апеляційного суду Чернігівської області від 07 листопада 2003 року за нововиявленими обставинами залишити без задоволення.

Ухвала може бути оскаржена до апеляційного суду Чернігівської області через Ріпкинський районний суд протягом семи днів з дня її оголошення, а особою, яка перебуває під вартою протягом семи днів з моменту вручення їй копії ухвали.

Головуюча - суддя ОСОБА_1

судді ОСОБА_2

ОСОБА_3