Номер справи місцевого суду: 11 - 308/11
Головуючий у першій інстанції ОСОБА_1
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
23.09.2016 року м. Одеса

Колегія суддів судової палати з кримінальних справ апеляційного суду Одеської області в складі:

головуючого - ОСОБА_3 ,

суддів - ОСОБА_4 , ОСОБА_5

секретар - ОСОБА_6 ,

за участю прокурора - ОСОБА_7 ,

слідчого - ОСОБА_8 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Одесі в залі суду апеляцію ОСОБА_9 , ОСОБА_10 на ухвалу слідчого судді Приморського районного суду м. Одеси від 08.09.2016 року про накладення арешту на майно,

ВСТАНОВИЛА:
Вказаною ухвалою задоволено клопотання старшого слідчого в ОВС 2-го ВРКП СУ ФР ГУ ДФС в Одеській області ОСОБА_11 по кримінальному провадженню № 00000106 від 22.07.2016 року за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 212 КК України і накладено арешт на документи, грошові кошти та рідину світло-жовтого кольору, вилучені при обшуку за адресою АДРЕСА_1 , а саме: грошові кошти в сумі 239791 грн, 150 доларів США, рідину світло-жовтого кольору з характерним запахом нафтопродуктів та ознаками дизельного палива у загальній кількості 77128 л., експериментальні зразки зазначеної рідини у кількості 20 шт, записні книжки, товаротранспортні накладні, шляхові листи автомобілів, відомості про видачу паливно-мастильних матеріалів, чорнові записи та ін.

В апеляції ОСОБА_9 та ОСОБА_10 просять поновити строк на подачу апеляційної скарги, оскільки клопотання слідчого розглянуто слідчим суддею без їх присутності та повідомлення про час та місце розгляду справи, а копію ухвали ними отримано лише 15.09.2016 року, скасувати ухвалу слідчого судді та зобов`язати слідчого і прокурора повернути вилучене майно. При цьому вказують, що вилучені кошти в сумі 239791 грн, 150 доларів США є власністю ОСОБА_10 , які він позичив 06.09.2016 року у ОСОБА_12 та зберігав за місцем роботи, що підтверджується борговою розпискою ОСОБА_10 та довідкою банку «Південний» про виплату ОСОБА_12 5-6 вересня 2016 року 299800 грн. Вилучені кошти не підпадають під критерії ч.ч. 1, 2 ст. 170 КПК України, бо належали ОСОБА_10 на законних підставах і мали перебувати за місцем його роботи до кінця робочого дня. Крім того, із змісту ухвали слідчого судді від 22.08.2016 року про надання дозволу на проведення обшуку видно, що дозвіл на вилучення грошей слідчим суддею при цьому не надавався, вказані кошти не є речовими доказами. Також із тексту оскаржуваної ухвали не вбачається які відомості свідчать про можливі ризики приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження вилученого майна (записних книжок, оригіналів товаротранспортних накладних, шляхових листів, трудових договорів). Оскільки стороною обвинувачення, на думку апелянтів, не доведено наявність ризиків, передбачених ч. 3 ст. 170 КПК України,а слідчий суддя не дотримався вимог ч. 1 ст.16, ст. 173 КПК України і безпідставно прийняв рішення про накладення арешту на вилучене майно, що обмежує право приватної власності.

Вислухавши доповідача, прокурора про залишення ухвали слідчого судді без змін, вивчивши доводи апеляції та матеріали справи, колегія суддів приходить до висновку про те, що апеляція задоволенню не підлягає з наступних підстав.

Оскільки клопотання про накладення арешту на майно розглянуто слідчим суддею у відсутності ОСОБА_9 та ОСОБА_10 , а копію ухвали вони отримали 15.09.2016 року і в той же день подали апеляційну скаргу, то відповідно до ч. 3 ст. 395 КПК України вони не пропустили строку на апеляційне оскарження цієї ухвали слідчого судді, у зв`язку з чим відсутня необхідність у поновленні вказаного строку.

Як вбачається з матеріалів, кримінальне провадження розпочате через те, що, як пояснили в ході розгляду апеляції слідчий і прокурор, невстановлені особи здійснювали постачання не облікованого пального за готівкові кошти на незаконні заправні комплекси та реалізовували його без сплати податків і зборів. Зокрема, за адресою АДРЕСА_1 діяла нелегальна автозаправочна станція для заправки маршрутних автобусів, на якій 06.09.2016 року під час проведеного на підставі дозволу слідчого судді обшуку було виявлено більше 77 т. дизельного пального у цистернах, грошові кошти, чорнові записи та ін., які свідчать про ухилення зазначених осіб від сплати податків, у зв`язку з чим на них накладено арешт. В даний час проводиться ряд слідчих (розшукових) заходів для встановлення винних осіб.

Виявлені і вилучені під час обшуку предмети, можуть зберігати на собі сліди злочину, можуть бути використані як докази фактів і обставин, що встановлюються в ході досудового розслідування, є речовими доказами і відповідно до ч.2, 3 ст. 170 КПК України дають підстави для накладення арешту на них, на що правильно вказано в оскаржуваній ухвалі.

За таких обставин слідчий суддя обґрунтовано виходив з того, що вказане майно, на яке накладено арешт, може бути доказом у даному кримінальному провадженні.

Доводи апеляції про те, що вилучене під час обшуку майно немає відношення до кримінального провадження, що в дійсності власником вилучених під час проведення обшуку на заправному комплексі грошей є співробітник ФОП ОСОБА_9 ОСОБА_10 , необґрунтовані, адже суми коштів, місце їх знаходження на час проведення обшуку, обставини їх виявлення, а також обставини діяльності вказаного заправного комплексу спростовують такі твердження.

За таких обставин апеляційний суд вважає, що висновок слідчого судді про необхідність накладення арешту на вищезазначене майно для забезпечення подальшого розслідування кримінального провадження є обґрунтованим, в зв`язку з чим колегія суддів не може погодитися з доводами апеляції та підстав для скасування ухвали слідчого судді не вбачає.

Керуючись ст. 170, 407, 409, 419, 422 КПК України,

УХВАЛИЛА:
Апеляцію ОСОБА_9 , ОСОБА_10 залишити без задоволення, а ухвалу слідчого судді Приморського районного суду м. Одеси від 08.09.2016 року про накладення арешту на майно без змін.

Ухвала оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді апеляційного суду Одеської області ОСОБА_13

ОСОБА_5

ОСОБА_4