Справа № 461/5784/16-к
Провадження № 1-кс/461/4414/16
УХВАЛА
іменем України
06.09.2016 року слідчий суддя Галицького районного суду м.Львова ОСОБА_1 , розглянувши клопотання захисника ОСОБА_2 в інтересах ОСОБА_3 про негайне звільнення ОСОБА_3 з-під варти (в порядку ст.206 КПК України)
В С Т А Н О В И В :
Захисник ОСОБА_2 в інтересах ОСОБА_3 звернувся до слідчого судді із заявою, в якій просить невідкладно звільнити ОСОБА_3 з-під варти (в порядку ст. 206 КПК України), покликаючись на те, що ОСОБА_3 перебуває у Львівському слідчому ізолятора без правової підстави.
Главою 26 КПК України визначено обов`язки слідчого судді.
Як вбачається із клопотання, кримінальне провадження відносно ОСОБА_3 за ч.3 ст.185 КК України перебуває на стадії судового розгляду в апеляційній інстанції.
Відповідно до абз.1 ч.5 ст.72 КК України зарахування судом строку попереднього ув`язнення у разі засудження до позбавлення волі в межах того ж кримінального провадження (тобто в межах якого до особи було застосовано попереднє ув`язнення) провадиться з розрахунку: один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.

Вищим Спеціалізованим Судом України надано роз`яснення щодо застосування окремих положень Закону України від 26 листопада 2015 року № 838-VIII «Про внесення зміни до Кримінального кодексу України щодо удосконалення порядку зарахування судом строку попереднього ув`язнення у строк покарання». Зокрема, зазначено, що беручи до уваги, що у п.3 Розділу II «Прикінцеві положення» вказаного Закону визначено лише суб`єктів, які можуть ініціювати застосування цього Закону, до числа яких віднесено «суд, що виніс зазначений обвинувальний вирок», з огляду на системний аналіз положень статей 537, 539 КПК України, в частині віднесеній вирішення під час виконання вироків окремих питань до певного суду, правильним видається, що питання зарахування строку попереднього ув`язнення, зокрема у період між ухваленням обвинувального вироку та набранням ним законної сили, враховуючи зміст положень ч.6 ст.9 КПК України, має вирішуватися судом, який ухвалив такий вирок (п.4 ч.2 ст.539 КПК України). Якщо ж клопотання про застосування цього Закону подано до місцевого суду, в межах територіальної юрисдикції якого обвинувачений тимчасово перебував (наприклад, за місцем знаходження слідчого ізолятора), суд ухвалою повергав клопотання особі, яка його подала, із роз`ясненням права та порядку звернення.

Суд першої інстанції, призначаючи покарання, зобов`язаний враховувати положення ст.72 КК України (в редакції Закону) та зараховувати строк попереднього ув`язнення, вираховуючи його до моменту постановлення вироку. Наступне зарахування, зокрема у випадку тримання особи під вартою до набрання вироком законної сили, здійснюється місцевим судом, в межах територіальної юрисдикції якого виконується вирок, або апеляційним судом в разі оскарження вироку та постановлені нового чи залишення вироку суду першої інстанції без зміни, або у випадку його зміни.
Враховуючи вищевикладене, перевіривши матеріали заяви, слідчий суддя дійшов висновку, що заява не підлягає до розгляду слідчим суддею, оскільки кримінальне провадження знаходиться на стадії судового розгляду, а не досудового розслідування, на розгляді в апеляційному порядку в Апеляційному суді Львівської області, за яким числиться засуджений, вирок відносно якого не вступив в законну силу, а запобіжний захід обраний до вступу вироку в законну силу. А тому підстави для задоволення вказаної заяви у суду відсутні.
Керуючись ст.ст. 201, 202, 206 КПК України, слідчий суддя
У Х В А Л И В :
Заяву захисника ОСОБА_2 в інтересах ОСОБА_3 про негайне звільнення ОСОБА_3 з-під варти (в порядку ст.206 КПК України) залишити без задоволення.
Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до суду апеляційної інстанції протягом п`яти днів з дня її оголошення, а особою, яка перебуває під вартою протягом п`яти днів з моменту вручення їй копії судового рішення.
Суддя ОСОБА_1