Єдиний унікальний номер (справа №) 216/92/16-к
Номер провадження у суді 1-кс/216/33/16
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 січня 2016 року місто Кривий Ріг

Слідчий суддя Центрально-Міського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області ОСОБА_1 , за участю:

секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

слідчого ОСОБА_3 ,

представника потерпілого адвоката ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду скаргу потерпілого ОСОБА_5 на постанову слідчого СВ Центрально-Міського відділення поліції КВП ГУНП в Дніпропетровській області старшого лейтенанта поліції ОСОБА_3 від 30.11.2015 про закриття кримінального провадження, внесеного до ЄРДР за №0000496 від 20.02.2015 року, -

ВСТАНОВИВ:

11 січня 2016 року потерпілий ОСОБА_5 звернувся до Центрально-Міського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області зі скаргою, в якій просив скасувати постанову слідчого СВ Центрально-Міського відділення поліції КВП ГУНП в Дніпропетровській області старшого лейтенанта поліції ОСОБА_3 від 30.11.2015 про закриття кримінального провадження, внесеного до ЄРДР за №0000496 від 20.02.2015 року, за ознаками кримінального правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 384 КК України.

Клопотання мотивоване тим, що слідчим в рамках вказаного кримінального провадження повністю не досліджено обставини вчинення кримінального правопорушення, та єдиною слідчою дією, вчиненою органом досудового розслідування є допит потерпілого.

В судовому засіданні представник потерпілого ОСОБА_5 підтримав вимоги скарги, слідчий в судовому засіданні проти скарги не заперечувала.

Заслухавши пояснення представника потерпілого та слідчого, дослідивши долучені до скарги документи слідчий суддя вважає, що скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до положень частини 1 статті 303 КПК України на досудовому провадженні можуть бути оскаржені такі рішення, дії чи бездіяльність слідчого або прокурора, зокрема, рішення слідчого про закриття кримінального провадження - заявником, потерпілим, його представником чи законним представником.

Слідчим суддею встановлено, що в провадженні СВ Центрально-Міського відділення поліції КВП ГУНП в Дніпропетровській області перебувало кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань №0000496 від 20.02.2015 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 384 КК України.

Органом досудового розслідування було встановлено, що ОСОБА_5 звертався із заявою про вчинення з боку ОСОБА_6 , ОСОБА_7 та ОСОБА_8 злочину, передбаченого ч. 1 ст. 384 КК України, а саме під час звернення до Центрально-Міського РВ Криворізького МУ УМВС України в Дніпропетровській області ОСОБА_6 було умисно було надано завідомо неправдиві показання про вчинення щодо нього з боку ОСОБА_5 кримінального правопорушення, а з боку ОСОБА_7 та ОСОБА_8 в ході розгляду цивільної справи за позовом ОСОБА_5 про стягнення з ОСОБА_6 суми боргу ними було надано завідомо неправдиві показання під час їх допиту в якості свідків в судовому засіданні.

Під час перевірки за даним фактом, був проведений ряд слідчих дій, в тому числі було допитано потерпілого ОСОБА_5 , який й звертався із заявою про вчинення злочину 19.02.2015.

Крім того, як зазначив в постанові слідчий, було встановлено відсутність у діянні суб`єктивної сторони вчиненого кримінального правопорушення.

На підставі викладеного постановою слідчого СВ Центрально-Міського відділення поліції КВП ГУНП в Дніпропетровській області старшого лейтенанта поліції ОСОБА_3 від 30.11.2015 кримінальне провадження було закрито у зв`язку з відсутністю в діяні складу кримінального правопорушення.

Одночасно з цим у постанові про закриття кримінального провадження не зазначено якого саме кримінального правопорушення та у діянні яких саме осіб такий склад не вбачається.

При цьому з огляду на зміст постанови від 30.11.2015 та матеріалів кримінального провадження висновок слідчого ґрунтується не на доказах отриманих в ході проведення слідчих дій, які взагалі слідчим не проводились, а на підставі власних припущень слідчого.

За приписами ст. 25 КПК України прокурор, слідчий зобов`язані в межах своєї компетенції розпочати досудове розслідування в кожному випадку безпосереднього виявлення ознак кримінального правопорушення (за виключенням випадків, коли кримінальне провадження може бути розпочате лише на підставі заяви потерпілого) або в разі надходження заяви (повідомлення) про вчинення кримінального правопорушення, а також вжити всіх передбачених законом заходів для встановлення події кримінального правопорушення та особи, яка його вчинила.

Статтею 91 КПК України визначено, що у кримінальному провадженні підлягають доказуванню: 1) подія кримінального правопорушення (час, місце, спосіб та інші обставини вчинення кримінального правопорушення); 2) винуватість обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, форма вини, мотив і мета вчинення кримінального правопорушення; 3) вид і розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, а також розмір процесуальних витрат; 4) обставини, які впливають на ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, характеризують особу обвинуваченого, обтяжують чи пом`якшують покарання, які виключають кримінальну відповідальність або є підставою закриття кримінального провадження; 5) обставини, що є підставою для звільнення від кримінальної відповідальності або покарання; 6) обставини, які підтверджують, що гроші, цінності та інше майно, які підлягають спеціальній конфіскації, одержані внаслідок вчинення кримінального правопорушення та/або є доходами від такого майна, або призначалися (використовувалися) для схиляння особи до вчинення кримінального правопорушення, фінансування та/або матеріального забезпечення кримінального правопорушення чи винагороди за його вчинення, або є предметом кримінального правопорушення, у тому числі пов`язаного з їх незаконним обігом, або підшукані, виготовлені, пристосовані або використані як засоби чи знаряддя вчинення кримінального правопорушення; 7) обставини, що є підставою для застосування до юридичних осіб заходів кримінально-правового характеру. Доказування полягає у збиранні, перевірці та оцінці доказів з метою встановлення обставин, що мають значення для кримінального провадження.

Обов`язок доказування обставин, передбачених статтею 91 цього Кодексу, за винятком випадків, передбачених частиною другою цієї статті, покладається на слідчого, прокурора та, в установлених цим Кодексом випадках, - на потерпілого (ст. 92 КПК України).

Відповідно до ч. 2 ст. 93 КПК України сторона обвинувачення здійснює збирання доказів шляхом проведення слідчих (розшукових) дій та негласних слідчих (розшукових) дій, витребування та отримання від органів державної влади, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ та організацій, службових та фізичних осіб речей, документів, відомостей, висновків експертів, висновків ревізій та актів перевірок, проведення інших процесуальних дій, передбачених цим Кодексом.

А згідно ст. 94 КПК України слідчий, прокурор, слідчий суддя, суд за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінюють кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення.

Отже, виходячи з системного аналізу наведених норм КПК України, слідчий суддя дійшов висновку про те, що кримінальне провадження закривається у разі повного, всебічного та об`єктивного дослідження обставин справи з боку слідчого на підставі зібраних ним в ході проведення відповідних слідчих (розшукових) дій та за наслідками їх належної оцінки.

Проаналізувавши встановлені обставини, слідчий суддя приходить до висновку про те, що проведення досудового розслідування у цьому кримінальному провадженні слід визнати неповним, оскільки слідчий в своїй постанові надав оцінку обставинам події, які не знайшли свого підтвердження або спростування доказами, зібраними під час досудового розслідування, а встановлені слідчим суддею недоліки суттєво впливають на висновок про закриття кримінального провадження, що є підставою для скасування зазначеної постанови, як незаконної, слідчим суддею. Під час проведення кримінального провадження слідчому необхідно перевірити у повному обсязі доводи, на які посилається потерпілий ОСОБА_5 , провести всі необхідні слідчі дії для встановлення обставин події кримінального правопорушення: в тому числі допитати ОСОБА_6 , ОСОБА_7 та ОСОБА_8 щодо подій, які відбувались з приводу надання ними показань, провести за необхідності одночасні допити з цими особами та потерпілим ОСОБА_5 , виконати постанову про задоволення клопотання потерпілого ОСОБА_5 від 06.03.2015 та прийняти законне та обґрунтоване рішення.

На підставі вищевикладеного, керуючись статтями 2, 110, 303-307 Кримінального процесуального кодексу України, -

УХВАЛИВ:
Скаргу потерпілого ОСОБА_5 - задовольнити.

Скасувати постанову слідчого СВ Центрально-Міського відділення поліції КВП ГУНП в Дніпропетровській області старшого лейтенанта поліції ОСОБА_3 від 30.11.2015 про закриття кримінального провадження, внесеного до ЄРДР за №0000496 від 20.02.2015 року, та повернути матеріали до Криворізької місцевої прокуратури №3 для організації проведення досудового розслідування у порядку, передбаченому положеннями КПК України.

Ухвала слідчого судді є остаточною та оскарженню не підлягає.

Ухвала слідчого судді, яка не може бути оскаржена, набирає законної сили з моменту її оголошення.

Слідчий суддя: ОСОБА_1