490/5846/16-к 29.06.2016
н/п 1-кп/490/501/2016
Справа № 490/5846/16-к
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
29 червня 2016 року м. Миколаїв
Центральний районний суд м. Миколаєва
у складі: головуючого судді ОСОБА_1 ,
за участю секретаря ОСОБА_2 ,
ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , місце народження с. Новопетрівське, Новоодеського району, Миколаївської області, українця, громадянина України, зі середньою спеціальною освітою, неодруженого, який проходить військову службу за контрактом на посаді водія-заправника автомобільного взводу підвозу палива та мастильних матеріалів роти матеріального забезпечення військової частини польова пошта НОМЕР_1 , у військовому званні молодший сержант, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,
у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.407 КК України,
Сторони кримінального провадження:
сторона обвинувачення: прокурор ОСОБА_4
сторона захисту: обвинувачений ОСОБА_3
З 24.07.2009р. молоший сержант ОСОБА_3 проходить військову службу за контрактом у військовій частині польова пошта НОМЕР_1 , яка дислокується за адресою: АДРЕСА_2 .
Наказом командира військової частини польова пошта НОМЕР_1 від 24.07.2009 року №24-к молодший сержант ОСОБА_3 зараховано до списків особового складу військової частини, поставлений на всі види забезпечення та призначений на посаду музиканта оркестру військової частини польова пошта НОМЕР_1 .
Наказом командира військової частини польова пошта НОМЕР_1 від 17.06.2015 року №82-РС молодший сержант ОСОБА_3 призначений на посаду водія-заправника автомобільного взводу підвозу палива та мастильних матеріалів роти матеріального забезпечення.
04 січня 2016 року о 08.00 годині молодший сержант ОСОБА_3 , діючи умисно, будучи військовослужбовцем військової служби за контрактом, з метою тимчасово ухилитися від виконання обов`язків військової служби, в умовах особливого періоду, крім воєнного стану, не з`явився вчасно без поважних причин до військової частини польова пошта НОМЕР_1 , та незаконно без поважних причин перебував поза її межами до 16 травня 2016р. 08 год. 30 хв.
В судовому засіданні ОСОБА_3 провину в інкримінованому йому кримінальному правопорушенні визнав повністю.
Відповідно до ч.3 ст.349 КПК України, суд дійшов висновку про недоцільність дослідження доказів, які ніким не оспорюються. При цьому суд з`ясував, що учасники судового провадження правильно розуміють зміст цих обставин, чи немає сумнівів у добровільності їх позиції, а також суд роз`яснив їм, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.
Обвинувачений ОСОБА_3 суду показав, що 04 січня 2016 року незявився у військову частину польова пошта НОМЕР_1 , оскільки був морально виснажений, та мав надати допомогу своїй матері і свому брату, який є інвалідом дитинства 2 групи інвалідності. У вчиненому правопорушенні щиро кається.
Дослідив обставини справи, суд вважає доказаною вину ОСОБА_3 у нез`явленні вчасно на службу без поважних причин, в умовах особливого періоду, крім воєнного стану, і кваліфікує його дії за ч.4 ст.407 КК України (в редакції Закону від 12.02.2015 року).
При призначенні покарання суд враховує характер і ступінь суспільної небезпечності кримінального правопорушення, конкретні обставини його вчинення, особу обвинуваченого, який характеризується за місцем проходження військової служби посередньо, за місцем проживання позитивно, приймав участь у АТО, є раніше не судимим.
Як обставини справи, що пом`якшують покарання, суд враховує щире каяття обвинуваченого, з`явлення із зізнанням.
Обставин, які обтяжують покарання, судом не встановлено.
Враховуючи викладене, суд прийшов до висновку про призначення ОСОБА_3 мінімальне покарання у вигляді позбавлення волі в межах санкції ч.4 ст. 407 КК України, оскільки саме таке покарання необхідне й достатнє для його виправлення та попередження нових злочинів.
Одночасно суд дійшов висновку про можливість виправлення засудженого без відбування покарання і звільнити ОСОБА_3 від відбування покарання з випробуванням, застосувавши ст.75 КК України, з покладенням на нього обов`язків передбачених ст. 76 КК України.
Речових доказів та процесуальних витрат у кримінальному провадженні немає.
Запобіжний захід до обвинуваченого не застосовувався.
Керуючись ст.ст. 368, 370, 374 КПК України, суд, -
ОСОБА_3 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст.407 КК України (в редакції Закону від 12.02.2015 року) і призначити покарання у виді позбавлення волі строком на 3 роки.
Згідно ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_3 від покарання з випробуванням.
Іспитовий строк встановити 1 рік.
На підставі ст. 76 КК України зобов`язати ОСОБА_3 не виїжджати за межі України на постійне місце проживання без дозволу кримінально-виконавчої інспекції та повідомляти ці органи про зміну місця проживання, роботи.
Вирок може бути оскаржений в апеляційний суд Миколаївської області через Центральний районний суд м. Миколаєва протягом 30 днів з дня його проголошення.

Копію вироку суду після його проголошення негайно вручити обвинуваченому і прокурору.

Суддя ОСОБА_1