Справа №585/3519/15-к Головуючий у суді у 1 інстанції - ОСОБА_1
Номер провадження 11-кп/788/253/16 Суддя-доповідач - ОСОБА_2
Категорія - Незаконне виробництво, виготовлення, придбання, зберігання, перевезення, пересилання чи збут наркотичних засобів, психотропних речовин або їх аналогів
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
07 квітня 2016 року колегія суддів з розгляду справ та матеріалів кримінального судочинства Апеляційного суду Сумської області в складі:

головуючого-судді - ОСОБА_2 ,

суддів - ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

з участю секретаря судового засідання - ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Суми матеріали кримінального провадження, внесеного в Єдиний реєстр досудових розслідувань за №000247 від 25 листопада 2015 року за апеляційною скаргою обвинуваченого ОСОБА_6 на вирок Роменського міськрайонного суду Сумської області від 21 грудня 2015 року, яким

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець м. Ромни Сумської області, який зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , не судимий в силу ст.89 КК України,

обвинувачується у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст.307 КК України,

з участю прокурора - ОСОБА_7

обвинуваченого - ОСОБА_6

захисника - ОСОБА_8

ВСТАНОВИЛА:
До апеляційного суду Сумської області надійшла апеляційна скарга обвинуваченого ОСОБА_6 , в якій він просить вирок Роменського міськрайонного суду Сумської області від 21 грудня 2015 року в частині призначеного покарання змінити, звільнити його від відбування покарання з випробуванням на підставі ст. 75 КК України. В іншій частині вирок залишити без змін.

Як вбачається з вироку суду, в кінці липня 2015 року ОСОБА_6 , на одному з чагарників, який розташований неподалік від с.Лавіркове Чернігівської області виявив дві рослини коноплі. Знаючи, що дані рослини є нарковмісними, з метою виготовлення з них особливо небезпечного наркотичного засобу канабіс, зірвав дані рослини та перевіз до місця свого проживання в АДРЕСА_1 , де помістив їх на даху будинку для висихання. Після того, як дані рослини коноплі висохли, ОСОБА_6 подрібнив їх шляхом перетирання руками та отримав вже готовий до використання наркотичний засіб - марихуана (канабіс), який в подальшому незаконно зберігав за місцем свого проживання.

Наприкінці липня - на початку серпня 2015 року, ОСОБА_6 , знаходячись за своїм місцем проживання за адресою АДРЕСА_1 , за допомогою персонального комп`ютера, у всесвітній мережі Інтернет, а саме на сайті «vkontakte.ru» зі своєї сторінки користувача (під своїм обліковим записом « ОСОБА_9 »), під час переписки запропонував своєму знайомому, який зареєстрований на вищевказаному сайті під обліковим записом « ОСОБА_10 », придбати в нього наркотичний засіб - марихуана (канабіс), на що отримав від останнього згоду.

З метою збуту наркотичного засобу, 27 липня 2015 року, під час переписки в соціальній мережі в «В Контакте» з користувачем який зареєстрований як « ОСОБА_10 », ОСОБА_6 вказав номер банківського рахунку, а саме № НОМЕР_1 , який відкритий на нього і на який « ОСОБА_10 », повинен переказати кошти.

28 липня 2015 року користувач « ОСОБА_10 », вказав анкетні дані, а саме ОСОБА_11 , на які ОСОБА_6 , після отримання від нього грошей, повинен через ТОВ «Нова пошта» надіслати наркотичний засіб - марихуана (канабіс). 08 серпня 2015 року, ОСОБА_6 , після отримання ним грошових коштів, перебуваючи за місцем свого проживання в АДРЕСА_1 , з метою збуту, помістивши раніше виготовлений ним наркотичний засіб - марихуана (канабіс) до картонної коробки з під парфум «Todey, Tommorrow , Always», близько 17 год. 50 хв., здійснив відправлення посилки з наркотичним засобом з відділення № 2 ТОВ «Нова пошта», що розташована за адресою м.Ромни вул.Щучки,4 на анкетні дані ОСОБА_12 , на адресу отримання до поштового відділення ТОВ «Нова пошта» відділення № 143 м. Київ, вул.Полярна,8 за експрес-накладною № 3394.

Згідно висновку експерта № 2358х від 18.08.2015 року, рослинна речовина виявлена в посилці відправленої ОСОБА_6 є особливо небезпечним наркотичним засобом канабісом, маса якої в перерахунку на висушену речовину, становить 33,21 г.

Вироком Роменського міськрайонного суду Сумської області від 21 грудня 2015 року ОСОБА_6 визнано винним у вчиненні злочину передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України та призначено йому покарання з застосуванням ст.69 КК України, у виді 2 років позбавлення волі.

Міру запобіжного заходу ОСОБА_6 до вступу вироку в законну силу залишено особисте зобовязання.

Питання речових доказів вирішено в порядку передбаченому ст. 100 КПК України.

Свої вимоги обвинувачений мотивує тим, що:

- суд дійшов помилкового висновку про те, що необхідним і достатнім для його виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень буде покарання у виді реального позбавлення волі, при цьому встановивши, що він перебуває на ОСОБА_13 обліку із хронічним захворюванням, І клінічна стадія, що вбачається з довідки Роменської ЦРЛ від 12.08.2015 року (а.п. 27) має незадовільний стан здоров`я, що зумовлює щоденне вживання ліків, які щомісячно надаються за рахунок держави;

- суд не в достатній мірі врахував, що крім зазначеного хронічного захворювання у нього є ряд інших хронічних захворювань, що підтверджується довідкою Роменсько-Недригайлівського ОМВК від 19.08.2015 року (а.п. 24) та довідками Роменської ЦРЛ (а.п. 24,27). Зазначені хвороби істотно обмежують його в нормальній життєдіяльності, проте, не зважаючи на них, він займається трудовою діяльністю, так як має батьків пенсіонерів, які також мають ряд захворювань та з його допомогою утримують онука - його племінника, який є інвалідом дитинства, участь в утриманні та вихованні якого він також приймає;

- вважає, що враховуючи положення ст.2 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, практику Європейського суду з прав людини (п.36 «L.C.B. проти Сполученого королівства», п.42 «Кінан проти Сполученого Королівства») загальну спрямованість реформи кримінального судочинства на гуманізацію та підвищення гарантії захисту прав особи, згідно з яким позбавлення волі має бути винятковим заходом. А визнання ним своєї вини, щире каяття, активне сприяння у розкритті злочину, поведінку після вчинення злочину, позитивні характеристики по місцю проживання та роботи, офіційне працевлаштування, те, що він не має судимостей, до адміністративної відповідальності не притягувався, негативні суспільно-правові наслідки від вчиненого злочину не настали, дають підстави для висновку про те, що достатнім та справедливим буде призначення йому покарання із звільненням від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком.

Інші учасники кримінального провадження апеляційні скарги на вирок суду не подавали.

Заслухавши доповідь головуючого судді про зміст оскарженого судового рішення, обвинуваченого ОСОБА_6 та його захисника ОСОБА_8 , які просили задовольнити вимоги апеляційної скарги, прокурора, яка заперечувала щодо задоволення апеляційної скарги, провівши судові дебати, перевіривши матеріали кримінального провадження та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, з таких підстав.

Відповідно до ч.1 ст.404 КПК України, суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Суд першої інстанції розглянув вказане кримінальне провадження в порядку ч.3 ст.349 КК України, з урахуванням зазначеного вирок суду в частині фактичних обставин кримінального провадження, доведеності вини та кваліфікації дій обвинуваченим не оскаржується.

Що стосується доводів апеляційної скарги обвинуваченого ОСОБА_6 відносно того, що суд не в повній мірі врахував обставини, які пом`якшують його покарання та дійшов помилкового висновку, що необхідним і достатнім для його виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень буде покарання у виді реального позбавлення волі, то колегія суддів вважає їх необґрунтованими і такими, що не заслуговують на увагу.

Так, призначаючи покарання ОСОБА_6 , суд належним чином вмотивував своє рішення, врахувавши, у відповідності до ст.65 КК України, ступінь тяжкості вчиненого ним злочину, який, згідно зі ст.12 КК України, відноситься до тяжких злочинів, пов`язане із незаконним обігом наркотичних засобів і має підвищений рівень суспільної небезпечності, особу обвинуваченого, який позитивно характеризується по місцю проживання та роботи, офіційно працевлаштований, активно сприяв у розкритті злочину, а саме повідомив правоохоронні органи про вчинений ним злочин та добровільно видав накладну про пересилання наркотичного засобу, незадовільний стан здоров`я, що зумовлює щоденне вживання ліків обвинуваченим, які щомісячно надаються за рахунок держави.

Судом першої інстанції було встановлено і враховано пом`якшуючі покарання обставини, а саме: щире каяття обвинуваченого ОСОБА_6 , перебування його на «Д» обліку у зв`язку з хронічним захворюванням, пенсійний вік та незадовільний стан здоров`я його батьків, на утриманні яких перебуває онук (племінник обвинуваченого), який є інвалідом з дитинства. Обставин, які обтяжують покарання ОСОБА_6 судом не встановлено.

Саме за наявності вказаних обставин, суд прийшов до висновку, з яким погоджується колегія суддів, про можливість призначення обвинуваченому ОСОБА_6 покарання із застосуванням ст. 69 КК України у виді 2 років позбавлення волі, в той час як санкція ч.2 ст. 307 КК України, за якою ОСОБА_6 визнано винним, передбачає покарання у виді позбавлення волі на строк від 6 до 10 років, з конфіскацією майна.

Статтею 63 КК України не передбачено будь-яких обмежень щодо застосування покарання у виді позбавлення волі на певний строк.

Поряд з цим, колегію приймається до уваги, що не дивлячись на наявність ряду хронічних захворювань, які підтверджуються відповідними довідками (а.п. 24,27) ОСОБА_6 вчинив умисний злочин, пов`язаний з незаконним обігом наркотичних засобів, усвідомлюючи, що за це передбачена кримінальна відповідальність. Як вбачається з пояснення ОСОБА_6 зазначені хвороби виникли внаслідок вживання ним наркотичних засобів, про те він не зробив відповідних висновків, у зв`язку з чим колегія суддів прийшла до висновку про відсутність підстав для задоволення апеляційної скарги обвинуваченого щодо зміни вироку суду першої інстанції та звільнення його від відбування покарання з випробуванням на підставі ст. 75 КК України.

Керуючись ст. ст. 404, 405, 418, 419 КПК України, колегія суддів, -

ПОСТАНОВИЛА :
Вирок Роменського міськрайонного суду Сумської області від 21 грудня 2015 року відносно ОСОБА_6 залишити без зміни, а його апеляційну скаргу без задоволення.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення.

Ухвала може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду з розгляду цивільних і кримінальних справ на протязі 3 х місяців з дня її проголошення.

СУДДІ:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4

.