АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
Справа № 11 сс/796/915/2016 Головуючий у 1 інстанції ОСОБА_1
Категорія скарга Доповідач ОСОБА_2
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
6 квітня 2016 року колегія суддів Судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду м. Києва у складі:

Головуючого судді ОСОБА_2

Суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

При секретареві ОСОБА_5 ,

За участю заявника ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в розташуванні суду за апеляційною скаргою заявника ОСОБА_6 на ухвалу слідчого судді Печерського районного суду міста Києва від 22 лютого 2016 року, якою залишено без задоволення його скаргу на постанову слідчого в особливо важливих справах другого слідчого відділу слідчого управління прокуратури Київської області ОСОБА_7 від 30 листопада 2015 року про закриття кримінального провадження № 0000836, відкритого за ознаками вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст. 364 та ч.1 ст. 382 КК України, у зв`язку з відсутністю в діянні прокурора міста Києва ОСОБА_8 складу кримінальних правопорушень, матеріали вказаного кримінального провадження, судового провадження у скарзі, а також додатково надані апелянтом в апеляційному засіданні відомості, -

в с т а н о в и л а :
Ухвалою слідчого судді Печерського районного суду міста Києва від 22 лютого 2016 року залишено без задоволення скаргу ОСОБА_6 на постанову слідчого в особливо важливих справах другого слідчого відділу слідчого управління прокуратури Київської області ОСОБА_7 від 30 листопада 2015 року про закриття кримінального провадження № 0000836, відкритого за ознаками вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст. 364 та ч.1 ст. 382 КК України, у зв`язку з відсутністю в діянні прокурора міста Києва ОСОБА_8 складу кримінальних правопорушень.

На обґрунтування слідчий суддя проаналізувала доводи, покладені в основу скарги ОСОБА_6 , наявні в матеріалах кримінального провадження докази, ретельно виклала ці відомості у своїй ухвалі, оцінила їх в плані відносності, допустимості, належності, достовірності та достатності для висновків по суті скарги і на цих підставах прийшла до висновку про залишення скарги без задоволення, визнавши оскаржену постанову про закриття кримінального провадження відносно прокурора міста Києва ОСОБА_8 за відсутністю в його діяннях складів кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст. 364 та ч.1 ст. 382 КК України законною, обґрунтованою та справедливою.

Не погодившись зі вказаним рішенням, ОСОБА_6 подав апеляційну скаргу, в якій просить оскаржену ухвалу слідчого судді скасувати та ухвалити нову ухвалу, якою задовольнити його первинну скаргу та скасувати постанову про закриття кримінального провадження № 0000836.

На обґрунтування ОСОБА_6 посилається на те, що слідчий суддя фактично не вивчала матеріали кримінального провадження, а переписала текст оскарженої ним постанови про закриття кримінального провадження, включно з допущеними у цій постанові граматичними помилками; вказала, що він брав участь у розгляді скарги та підтримав її доводи, хоча фактично він участі у розгляді скарги не брав; допустила невідповідність своїх висновків фактичним обставинам кримінального провадження.

Заслухавши доповідь судді, виступ апелянта на підтримку апеляційних вимог з доповненнями і уточненнями про те, що, відповідно до КПК України керівник прокуратури несе персональну відповідальність за дії, рішення та бездіяльність всього органу прокуратури, працівниками прокуратури не виконані 14 ухвал слідчих суддів, якими прокуратуру було зобов`язано внести відомості про кримінальні правопорушення до ЄРДР із 22 таких ухвал, винесених за його скаргами, а відповідальним за це є саме ОСОБА_8 , отже в його діях вбачаються ознаки кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст. 364 та ч.1 ст. 382 КПК України, із зауваженням також про те, що слідчим не виконані вказівки судової колегії апеляційного суду міста Києва, викладені в ухвалі від 25 травня 2015 року, перевіривши та обговоривши доводи апеляційної скарги в сукупності з матеріалами кримінального провадження, матеріалами судового провадження за скаргою ОСОБА_6 та додатково наданими останнім матеріалами, судова колегія визнає наступне.

Як видно зі вказаних матеріалів, ОСОБА_6 24 червня 2014 року звернувся із чотирма заявами про кримінальні правопорушення, передбачені ч.1 ст. 364 та ч.1 ст. 382 КК України, які, за цією заявою, вчинені працівниками прокуратур Печерського та Дніпровського районів міста Києва.

7 липня 2014 року ОСОБА_6 звернувся до Генерального прокурора України із заявою про вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст. 364 та ч.1 ст. 382 КК України прокурором міста Києва ОСОБА_8 які полягали у невнесенні до ЄРДР відомостей про кримінальні правопорушення відповідно до його заяв від 24 червня 2014 року та невиконанні прокурором ухвали слідчого судді Дніпровського районного суду міста Києва від 18 квітня 2013 року.

Ухвалою від 1 серпня 2014 року слідчий суддя Печерського районного суду міста Києва зобов`язав Генеральну прокуратуру України внести відомості, вказані в заяві ОСОБА_6 від 7 липня того ж року, що й було виконано 14 серпня 2014 року.

20 серпня 2014 року кримінальне провадження за цією заявою було розпочате старшим слідчим в особливо важливих справах Генеральної прокуратури України ОСОБА_9 .

В подальшому до матеріалів цього кримінального провадження були долучені додаткові заяви ОСОБА_6 про кримінальні правопорушення, які вносились до ЄРДР на підставах рішень слідчих суддів.

17 жовтня 2014 року десять кримінальних проваджень, відкритих за згаданими заявами ОСОБА_6 було об`єднано в одне кримінальне провадження, якому і присвоєно № 0000836.

В ході досудового розслідування у цьому кримінальному провадженні проведені численні огляди документів; неодноразово допитаний як свідок сам ОСОБА_6 , який, зокрема, повідомив про бажання подати заяву про визнання його потерпілим пізніше; допитані працівники прокуратури міста Києва ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , ОСОБА_16 , ОСОБА_8 ; виділені в окреме провадження, якому присвоєно № 0000837 матеріали за заявами ОСОБА_6 від 24 червня та 7 липня 2014 року; долучені до матеріалів кримінального провадження наказ № 40 про розподіл обов`язків між керівниками прокуратури міста Києва.

Постановою від 19 грудня 2014 року кримінальне провадження було закрите у зв`язку з відсутністю в діяннях прокурора міста Києва ОСОБА_8 складу кримінального правопорушення.

25 травня 2015 року колегія суддів Апеляційного суду міста Києва задовольнила апеляційну скаргу ОСОБА_6 на ухвалу слідчого судді Печерського районного суду міста Києва від 10 лютого 2015 року, якою відмовлено в задоволенні скарги ОСОБА_6 на вказану постанову, скасувала оскаржену ним ухвалу слідчого судді та задовольнила його первинну скаргу і скасувала постанову про закриття кримінального провадження від 25 грудня 2014 року.

На обґрунтування судова колегія зауважила, що слідчий не в повному обсязі перевірив твердження ОСОБА_6 про персональну відповідальність ОСОБА_8 по розгляду заяв і здійсненню контролю за підлеглими працівниками; не зібрав доказів, що мають значення для кримінального провадження; не проаналізував причин невиконання численних ухвал слідчих суддів, якими визнана протиправна бездіяльність по невнесенню в ЄРДР його заяв про кримінальні правопорушення; не з`ясував всі обставини, які б свідчили про наявність чи відсутність події кримінального правопорушення, а за наявності події винуватість особи у її вчиненні.

19 жовтня 2015 року матеріали кримінального провадження № 0000836 були направлені для подальшого розслідування до прокуратури Київської області, а 30 листопада 2015 року кримінальне провадження, без виконання будь-яких процесуальних дій, за винятком декількох запитів та отримання відповідей було знову закрите за відсутністю в діяннях прокурора міста Києва ОСОБА_8 складу кримінального правопорушення.

Фактично, у постанові від 30 листопада 2015 року слідчий ОСОБА_7 ретельно описав, проаналізував та оцінив у плані відносності, належності, допустимості, достовірності та достатності для висновків по суті кримінального провадження всі здобуті під час досудового розслідування докази, в тому числі й ті, які реально були отримані, але залишені поза увагою при винесенні постанови про закриття кримінального провадження від 25 грудня 2014 року, що й стало підставою для скасування останньої ухвалою апеляційного суду міста Києва від 25 травня 2015 року.

Своє рішення слідчий ОСОБА_7 переконливо обґрунтував і вмотивував посиланнями на те, що, відповідно до наказу № 40 про розподіл функціональних обов`язків між керівниками прокуратури міста Києва, ОСОБА_8 не несе персональної відповідальності за внесення відомостей про кримінальні правопорушення до ЄРДР, виконання ухвал слідчих суддів, хід досудових розслідувань у конкретних кримінальних провадженнях, оскільки здійснення цих функцій покладено вказаним наказом на інших керівників прокуратури та, відповідно також до положень КПК України, - конкретних виконавців.

ОСОБА_8 та згадані вище працівники прокуратури міста Києва існування саме вказаного у наказі № 40 порядку підтвердили та послідовно, внутрішньо і між собою не суперечливо, логічно і переконливо доводили, що до розгляду заяв ОСОБА_6 , внесення відомостей про кримінальні правопорушення до ЄРДР, виконання ухвал слідчих суддів, саме ОСОБА_8 жодного відношення не мав.

Між тим, кримінальне провадження № 0000836 було внесено до ЄРДР та у ньому проводилося досудове розслідування саме за ознаками вчинення ОСОБА_8 кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст. 364 та ч.1 ст. 382 КК України.

Що ж стосується інших заяв ОСОБА_6 про кримінальні правопорушення відносно інших працівників органів внутрішніх справ, прокуратури, представників інших юридичних осіб та фізичних осіб, то ці заяви, як видно з матеріалів цього кримінального провадження виділялись в окремі провадження і не можуть бути взяті до уваги у цьому провадженні.

До того ж, таке рішення слідчого не перешкоджає ОСОБА_6 захищати свої права та законні інтереси в інших кримінальних провадженнях, відкритих за його заявами, або повторно звертатися до органу досудового розслідування із заявами про кримінальні правопорушення.

Оскільки кримінальне провадження № 0000836 відкрито та розслідувалось за заявою ОСОБА_6 від 7 липня 2014 року про вчинення кримінального правопорушення ОСОБА_8 за фактами невнесення до ЄРДР його чотирьох заяв про кримінальні правопорушення від 24 червня 2014 року, остільки у саме цьому кримінальному провадженні не мають жодного значення його доводи про те, що з 22 ухвал слідчих суддів, якими органи досудового розслідування та прокурору зобов`язані були внести відомості про кримінальні правопорушення до ЄРДР, фактично виконано лише 8, а решта залишилися не виконаними, бо ці ухвали, як і питання їх виконання чи не виконання, та відповідальності у разі невиконання судових рішень конкретних посадових осіб не входять в предмет доказування саме у цьому кримінальному провадженні, а стосуються інших кримінальних проваджень, в тому числі кримінального провадження № 0000837.

Таким чином, закриваючи постановою від 30 листопада 2015 року кримінальне провадження № 0000836 за відсутністю складу кримінального правопорушення в діях прокурора міста Києва ОСОБА_8 , слідчий ОСОБА_7 прийняв законне, обґрунтоване та вмотивоване рішення, а відтак і слідчий суддя правильно відмовив у задоволенні скарги ОСОБА_17 на цю постанову.

При цьому судова колегія має, крім іншого на увазі, в тому числі й те, що, як видно з матеріалів судового провадження у скарзі, хоча ОСОБА_6 і не взяв участі в засіданні слідчого судді від 22 лютого 2016 року, яке закінчилося внесенням оскарженої ним ухвали, але в попередньому засіданні, від 28 січня 2016 року, він участь брав, був повідомлений про час та місце розгляду скарги в наступному засіданні, але, не повідомивши суд про причини неявки та не заявивши клопотань про перенесення розгляду скарги на інший термін, в засідання 22 лютого 20016 року не прибув, а тому слідчий суддя обґрунтовано послалася в ухвалі на участь ОСОБА_6 в судовому розгляді та розглянув скаргу по суті без його участі.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 404, 405, 407, 422 КПК України, судова колегія, -

п о с т а н о в и л а :
Апеляційну скаргу ОСОБА_6 на ухвалу слідчого судді Печерського районного суду міста Києва від 22 лютого 2016 року, якою залишено без задоволення його скаргу на постанову слідчого в особливо важливих справах другого слідчого відділу слідчого управління прокуратури Київської області ОСОБА_7 від 30 листопада 2015 року про закриття кримінального провадження № 0000836, відкритого за ознаками вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст. 364 та ч.1 ст. 382 КК України, у зв`язку з відсутністю в діянні прокурора міста Києва ОСОБА_8 складу кримінальних правопорушень залишити без задоволення, а вказану ухвалу слідчого судді, - без змін.

Ухвала набирає законної сили негайно після проголошення, касаційному оскарженню не підлягає.

Судді:

[1]