Справа № 152/976/16-к
В И Р О К
іменем України
18 липня 2016 року Шаргородський районний суд Вінницької області
головуючого судді ОСОБА_1 ,
секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,
прокурора Жмеринської
місцевої прокуратури ОСОБА_3 ,
обвинуваченого ОСОБА_4 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Шаргороді Вінницької області в залі суду кримінальну справу про обвинувачення
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Олександрівка Тростянецького району Вінницької області, жителя АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, одруженого, не працюючого, з повною загальною середньою освітою, невійськовозобов`язаного, інваліда ІІІ групи, раніше не судимого,

Обвинувачений ОСОБА_4 на початку квітня 2016 року приблизно о 14 годині 30 хвилин, перебуваючи у приміщенні млину ПП «Юхимівське» с. Юхимівка Шаргородського району на вул. Гагаріна, 12, де працював і здійснював підготовку кормів для худоби, пересвідчившись, що за його діями ніхто не спостерігає, умисно, таємно, з корисливих мотивів викрав один мішок із кормовою добавкою «Премікс» вагою 8 кг, вартістю 36,90 грн. за 1 кг, на суму 295,20 грн., при цьому усвідомлюючи, що вказане майно йому не належить. Викравши мішок з кормовою добавкою, обвинувачений ОСОБА_4 виніс його з приміщення млина, замотавши у свій верхній одяг, після чого відніс у своє домогосподарство, що знаходиться в АДРЕСА_1 , де зберігав і вигодував своїй худобі. При цьому обвинувачений ОСОБА_4 заподіяв матеріального збитку ПП «Юхимівське» на суму 295,20 грн.
Продовжуючи скоювати злочини, обвинувачений ОСОБА_4 22.05.2016 року приблизно о 14 годині, перебуваючи у приміщенні млину ПП «Юхимівське», здійснюючи підготовку кормів для худоби, повторно вирішив вчинити крадіжку кормової добавки «Премікс». Переконавшись, що за його діями ніхто не спостерігає, обвинувачений ОСОБА_4 підійшов до мішків з кормовою добавкою, викрав один мішок «Преміксу» вагою 7 кг на суму 258,30 грн., вартістю 36,90 грн. за 1 кг, після чого відніс викрадений мішок з добавкою у своє домогосподарство та вигодував своїй худобі. При цьому обвинувачений ОСОБА_4 заподіяв матеріального збитку ПП «Юхимівське» на суму 258,30 грн.
Будучи допитаним під час судового розгляду, обвинувачений ОСОБА_4 винуватим себе у вчиненні злочинів при обставинах, викладених в обвинувальному акті від 29.06.2016 року, визнав повністю, щиро покаявся, просив його суворо не карати. Суду показав, що працював у ПП «Юхимівське» с. Юхимівка Шаргородського району мірошником у млині. До його обов`язків входило, у тому числі, змішування кормів для худоби із спеціальними добавками. Так, він змішував корми для худоби, в тому числі, з кормовою добавкою «Премікс», яка була запакована у паперові мішки. На початку квітня 2016 року у обідню пору, приблизно о 14 годині 30 хвилин він вирішив викрасти кормову добавку для годівлі своєї домашньої худоби. Так, він підійшов до мішків із кормовою добавкою «Премікс», взяв неповний мішок, обмотав своїм одягом та виніс за межі приміщення млина, коли ішов додому. Принісши мішок у своє домогосподарство, що знаходиться в АДРЕСА_1 , він заховав його у підсобному приміщенні і використав для годівлі своєї худоби. У викраденому мішку було 8 кг кормової добавки «Премікс».
Крім того, обвинувачений ОСОБА_4 суду показав, що 22.05.2016 року приблизно о 14 годині він знову вирішив вчинити крадіжку кормової добавки «Премікс», яка знаходилася у млині ПП «Юхимівське» і до якої він мав вільний доступ. Він підійшов до мішків із кормовою добавкою, викрав початий мішок із добавкою, замотав у свій одяг та виніс за межі млина, коли ішов додому на обід. У викраденому мішку було 7 кг кормової добавки «Премікс», яку він використовував для годівлі власної худоби. Коли стало відомо про крадіжку ним кормової добавки, то працівники поліції вилучили у нього її залишки.
Враховуючи те, що обвинувачений ОСОБА_4 в повному обсязі визнав свою провину в інкримінованих йому органом досудового розслідування злочинах, які передбачені ч.1 та ч.2 ст.185 КК України і викладені в обвинувальному акті від 29.06.2016 року, та беручи до уваги думки прокурора ОСОБА_3 , представника потерпілої особи ПП «Юхимівське» ОСОБА_5 , висловлену в заяві до суду (а.с.21), обвинуваченого ОСОБА_4 , за згодою учасників судового розгляду, відповідно до вимог ч.3 ст.349 КПК України, суд прийшов до висновку про недоцільність дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються.
При цьому суд з`ясував, чи правильно обвинувачений ОСОБА_4 розуміє зміст цих обставин, які не оспорюються. Сумнівів щодо добровільності та істинності його позиції у суду немає.
Суд також роз`яснив обвинуваченому ОСОБА_4 , що при таких обставинах він позбавляється права оскаржити ці обставини справи у апеляційному порядку.
Представник юридичної особи ПП «Юхимівське», яка є потерпілим, директор ПП ОСОБА_5 в заяві до суду просив судовий розгляд проводити у його відсутності, не заперечує щодо розгляду справи в порядку, передбаченому ч.3 ст.349 КПК України (а.с.21).
Переконавшись у добровільності позиції учасників судового розгляду, а також в тому, що вони усвідомлюють неможливість оскаржити обставини, встановлені під час досудового розслідування, в апеляційному порядку, суд прийшов до висновку про судовий розгляд кримінальної справи за правилами ч.3 ст.349 КПК України.
За таких обставин, виходячи з аналізу обвинувального акту, допитавши обвинуваченого, вивчивши матеріали справи, що характеризують його особу, суд прийшов до висновку, що винуватість ОСОБА_4 у вчинені інкримінованих йому злочинів при обставинах, викладених в обвинувальному акті від 29.06.2016 року, доведена повністю.
Таким чином, суд вважає доведеним, що ОСОБА_4 вчинив злочини, передбачені ч.1 ст.185 та ч.2 ст.185 КК України, тобто таємне викрадення чужого майна (крадіжку), та крадіжку (таємне викрадення чужого майна), вчинену повторно, а саме: на початку квітня 2016 року приблизно о 14 годині 30 хвилин, обвинувачений ОСОБА_4 , перебуваючи у приміщенні млину ПП «Юхимівське» с. Юхимівка Шаргородського району на вул. Гагаріна, 12, де працював і здійснював підготовку кормів для худоби, пересвідчившись, що за його діями ніхто не спостерігає, умисно, таємно, з корисливих мотивів викрав один мішок із кормовою добавкою «Премікс» вагою 8 кг, вартістю 36,90 грн. за 1 кг, на суму 295,20 грн., при цьому усвідомлюючи, що вказане майно йому не належить. Викравши мішок з кормовою добавкою, обвинувачений ОСОБА_4 виніс його з приміщення млина, замотавши у свій верхній одяг, після чого відніс у своє домогосподарство, що знаходиться в АДРЕСА_1 , де зберігав і вигодував своїй худобі. При цьому обвинувачений ОСОБА_4 заподіяв матеріального збитку ПП «Юхимівське» на суму 295,20 грн.
Продовжуючи скоювати злочини, обвинувачений ОСОБА_4 22.05.2016 року приблизно о 14 годині, перебуваючи у приміщенні млину ПП «Юхимівське», здійснюючи підготовку кормів для худоби, повторно вирішив вчинити крадіжку кормової добавки «Премікс». Переконавшись, що за його діями ніхто не спостерігає, обвинувачений ОСОБА_4 підійшов до мішків з кормовою добавкою, викрав один мішок «Преміксу» вагою 7 кг на суму 258,30 грн., вартістю 36,90 грн. за 1 кг, після чого відніс викрадений мішок з добавкою у своє домогосподарство та вигодував своїй худобі. При цьому обвинувачений ОСОБА_4 заподіяв матеріального збитку ПП «Юхимівське» на суму 258,30 грн.
Отже, обвинувачений ОСОБА_4 повинен нести кримінальну відповідальність за вчинені злочини за ч.1 та ч.2 ст.185 КК України.
При цьому, суд виходить також із того, що, відповідно до ч.1 ст.32 КК України, повторністю злочинів визнається вчинення двох або більше злочинів, передбачених тією самою статтею або частиною статті Особливої частини цього Кодексу, а відповідно до примітки до ст.185 КК України, у статтях 185, 186 та 189-191 повторним визнається злочин, вчинений особою, яка раніше вчинила будь-який із злочинів, передбачених цими статтями або статтями 187, 262 цього Кодексу.
До того ж, суд враховує роз`яснення, що містяться в абз.2 п.7 постанови Пленуму Верховного Суду України від 4.06.2010 року за №7 «Про практику застосування судами кримінального законодавства про повторність, сукупність і рецидив злочинів та їх правові наслідки», відповідно до яких, якщо вчинені злочини, крім повторності, утворюють ще й сукупність, вони відповідно до частини другої статті 33 КК України повинні отримувати окрему кваліфікацію (наприклад, крадіжка без кваліфікуючих ознак і крадіжка, вчинена повторно, або крадіжка, поєднана із проникненням у житло). А якщо ж злочини, які утворюють повторність, відповідають одному і тому самому складу злочину (наприклад, три крадіжки, поєднані з проникненням у житло, п`ять розбоїв, вчинених організованою групою, тощо), їх кваліфікація здійснюється за однією статтею або частиною статті Особливої частини КК. У таких випадках повторність злочинів повинна зазначатися у процесуальних документах, які стосуються обвинувачення особи, як кваліфікуюча ознака відповідних злочинів.
Така правова позиція висловлена Вищим спеціалізованим судом України з розгляду цивільних і кримінальних справ у справі №5-757км13.
При призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_4 , згідно з вимогами ст.ст.65-67 КК України та роз`ясненнями, що містяться в п.1 постанови Пленуму Верховного Суду України №7 від 24.10.2003 року «Про практику призначення судами кримінального покарання» (з наступними змінами), суд враховує ступінь тяжкості вчинених злочинів, які, відповідно до ст.12 КК України, є злочинами середньої тяжкості, дані про особу винного, та обставини, що пом`якшують, відсутність обставин, що обтяжують покарання, та вимоги ч.2 ст.50 КК України, якою передбачено, що покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засудженого, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженим, так і іншими особами. Таке покарання має бути необхідним і достатнім для виправлення особи та попередження нових злочинів.
ОСОБА_4 щиро покаявся у скоєному. Цю обставину суд враховує як пом`якшуючу покарання обвинуваченого ОСОБА_4 .
При цьому, суд при призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_4 враховує таку пом`якшуючу покарання обставину, як щире каяття, оскільки упродовж всього досудового розслідування та судового розгляду обвинувачений визнав вину, надав показання, які відповідають обставинам, встановленим під час досудового розслідування і викладеним у обвинувальному акті від 29.06.2016 року, що свідчить про наявність належної критичної оцінки своєї протиправної поведінки та про готовність нести кримінальну відповідальність.
Відповідно до вимог ч.2 ст.66 КК України, при призначенні покарання суд може визнати такими, що його пом`якшують, і інші обставини, не зазначені в частині першій цієї статті.
ОСОБА_4 позитивно характеризується за місцем проживання, до кримінальної відповідальності притягується вперше, на диспансерному обліку у лікаря-нарколога та лікаря-психіатра не перебуває, має на утриманні двоє малолітніх дітей (а.с.38-39, 42, 40). Ці обставини суд також враховує як пом`якшуючі покарання обвинуваченого ОСОБА_4 .
Обставин, обтяжуючих покарання обвинуваченого ОСОБА_4 , судом не встановлено.
Враховуючи усі вказані вище обставини у їх сукупності та особу обвинуваченого, який раніше до кримінальної відповідальності не притягувався, щиро покаявся у скоєному, з врахуванням думки представника потерпілого ОСОБА_5 , який в заяві до суду зазначив, що при призначенні покарання покладається на вирішення суду, суд вважає, що виправлення обвинуваченого ОСОБА_4 можливе в умовах призначення покарання у виді позбавлення волі без його реального відбування, тобто з випробуванням та іспитовим строком, за правилами, встановленими ч.1 ст.70 КК України, тобто за сукупністю злочинів, визначивши остаточне покарання шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим.
Саме таке покарання, на думку суду, є необхідним та достатнім для виправлення обвинуваченого ОСОБА_4 і попередження вчинення ним нового злочину.
Зазначене узгоджується із положеннями ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, яка, відповідно до вимог ч.1 ст.9 Конституції України, ратифікована Законом від 17.07.1997 року «Про ратифікацію Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, Першого протоколу та протоколів №2,4,7 та 11 Конвенції» і є частиною національного законодавства України, якою встановлено, що кожен (…) при встановленні обґрунтованості будь-якого кримінального обвинувачення, висунутого проти нього, має право на справедливий і відкритий розгляд упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом. Кожен, кого обвинувачено у вчиненні кримінального правопорушення, вважається невинуватим доти, доки його вину не буде доведено згідно із законом.
Цивільний позов у кримінальній справі не заявлявся.
Крім того, відповідно до вимог ст.331 КПК України, враховуючи відсутність клопотань учасників судового розгляду про обрання обвинуваченому ОСОБА_4 запобіжного заходу, підстав для його обрання немає.
Відповідно до п.12 ч.1 ст.368 КПК України, ухвалюючи вирок, суд повинен вирішити питання про те, що належить вчинити з речовими доказами.
Паперовий мішок з кормовою добавкою «Премікс» вагою 5,5 кг, що визнаний речовим доказом, приєднаний до матеріалів кримінального провадження (а.с.43) і знаходиться на зберіганні в кімнаті зберігання речових доказів Шаргородського ВП, слід, відповідно до п.5 ч.9 ст.100 КПК України, повернути законному володільцю ПП «Юхимівське».
Порожній паперовий мішок від кормової добавки «Премікс», що визнаний речовим доказом, приєднаний до матеріалів кримінального провадження (а.с.43) і знаходиться на зберіганні в кімнаті зберігання речових доказів Шаргородського ВП, слід, відповідно до п.4 ч.9 ст.100 КПК України, знищити.
Керуючись ст.368, ч.1 ст.369, ст.ст.373-376 КПК України, на підставі ч.1 ст.185, ч.2 ст.185 КК України, суд
засудив:
ОСОБА_4 визнати винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст.185 КК України і засудити його за цією статтею до покарання у виді позбавлення волі строком на один рік.
Його ж визнати винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.185 КК України і засудити за цією статтею до покарання у виді позбавлення волі строком на два роки.
На підставі ч.1 ст.70 КК України, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, остаточно призначити ОСОБА_4 покарання у виді позбавлення волі строком на два роки.
На підставі ст.75 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбування призначеного за цим вироком покарання, якщо він протягом іспитового строку в один рік не вчинить нового злочину.
На підставі п.п.2, 3 ст.76 КК України покласти на ОСОБА_4 протягом встановленого судом іспитового строку в один рік обов`язки не виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу кримінально-виконавчої інспекції; повідомляти кримінально-виконавчу інспекцію про зміну місця проживання, роботи.
Запобіжний захід обвинуваченому ОСОБА_4 до набрання цим вироком суду законної сили не застосовувати.
Речові докази: паперовий мішок з кормовою добавкою «Премікс» вагою 5,5 кг повернути потерпілому ПП «Юхимівське»; порожній паперовий мішок від кормової добавки знищити.
На вирок може бути подана апеляційна скарга до Апеляційного суду Вінницької області через Шаргородський районний суд Вінницької області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого КПК України, якщо таку скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Обвинуваченому та прокурору копія вироку вручається негайно після його проголошення.

Учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні, копія вироку суду надсилається не пізніше наступного дня після його ухвалення.

Головуючий суддя ОСОБА_1