УКРАЇНА
Апеляційний суд Житомирської області

Справа №287/52/15-к Головуючий у 1-й інст. ОСОБА_1
Категорія ст. 185 ч.1 КК України Доповідач ОСОБА_2
В И Р О К
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
04 квітня 2016 року.
Апеляційний суд Житомирської області у складі суддів:
ОСОБА_2 , ОСОБА_3 та ОСОБА_4 ,
за участі: прокурора ОСОБА_5 ,
представника ДП "Олевське лісове господарство" ОСОБА_6 ,
обвинуваченого ОСОБА_7 ,
секретаря судового засідання ОСОБА_9 , -
Заслухавши доводи прокурора та представника потерпілого в підтримання апеляційної скарги, пояснення обвинуваченого та захисника, які не заперечували протии задоволення апеляційної скарги, перевіривши матеріали кримінального провадження, апеляційний суд, -
Вироком Олевського районного суду Житомирської області від 23 грудня 2015 року ОСОБА_7 виправдано та визнано невинуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України, з підстави, передбаченої п. 2 ч. 1 ст. 373 КПК України, - недоведення, що кримінальне правопорушення вчинено обвинуваченим.
Згідно обвинувального акту, ОСОБА_7 обвинувачується в тому, що 18 серпня 2014 року близько 16 год. він помітив на початку лісового масиву біля с. Лісове Олевського району зрізані сортименти дерев, які були підготовлені під вивозку з лісу (стрельовані) невстановленими особами. В той же час, у ОСОБА_7 виник злочинний умисел направлений на таємне викрадення чужого майна.
19 серпня 2014 року близько 4 години ранку на межі поля та поблизу кварталу № 35 лісового масиву Кам`янського лісництва ДП "Олевське лісове господарство", реалізуючи злочинний умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна, ОСОБА_7 таємно здійснив погрузку на гужову повозку, причеплену до свого міні-трактора, складених (стрельованих) сортиментів семи сироростучих дерев породи вільха, залишених невстановленими особами внаслідок незаконної порубки дерев в кварталі № 35 лісового масиву Кам`янського лісництва ДП «Олевське лісове, господарство», та намагався перевезти вказане чуже майно до місця свого проживання для використання у власних цілях.
Таким чином таємно викрав сім сортиментів деревини породи вільха, чим заподіяв ДП «Олевське лісове господарство» матеріального збитку на загальну суму 868, 56 гривень.
По дорозі додому був зупинений працівниками лісової охорони Кам`янського лісництва ДП «Олевське лісове господарство», які вилучили вищевказану деревину.
Дії обвинуваченого за зміненим прокурором під час судового розгляду обвинуваченням кваліфіковано за ч. 1 ст. 185 КК України як таємне викрадення чужого майна (крадіжка).
В апеляційній скарзі прокурор ОСОБА_10 просить скасувати вирок у зв`язку з невідповідністю висновків суду фактичним обставинам кримінального провадження та ухвалити новий вирок, яким ОСОБА_7 визнати винним у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України, та призначити йому покарання у виді штрафу в розмірі 100 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 1700 грн. Посилаючись на свою оцінку доказів, твердить про невідповідність висновків суду фактичним обставинам справи, неправильність оцінки доказів та доведеність винності обвинуваченого у вчиненні крадіжки.
З матеріалів кримінального провадження видно, що суд першої інстанції не дав належної оцінки всім доказам та прийшов до висновків, які не відповідають фактичним обставинам справи.
За результатами апеляційного розгляду з безпосереднім дослідженням доказів сторони обвинувачення апеляційний суд приходить до висновку про доведеність поза розумним сумнівом винності ОСОБА_7 у вчиненні таємного викрадення чужого майна (крадіжки), - злочину, передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України, за таких обставин.
19 серпня 2014 року близько 4 год. на межі поля поблизу кварталу № 35 лісового масиву Кам`янського лісництва ДП "Олевське лісове господарство" біля с. Лісове Олевського району ОСОБА_7 таємного викрав чуже майно - 7 дерев породи вільха на загальну суму 868,56 грн., що належали українському народу та перебували у законному постійному користуванні Кам`янського лісництва ДП «Олевське лісове господарство», та незадовго до вчинення цієї крадіжки були незаконно зрізані невстановленими слідством особами у цьому ж кварталі лісового масиву та підготовлені для вивозу з лісу (стрельовані), - шляхом завантаження вищевказаної деревини на заздалегідь підготовлений ним транспорт - гужову повозку, причеплену до власного міні-трактора, та вивезення вищевказаного майна за межі лісгоспу у с. Лісове Олевського району Житомирської області для використання у власних цілях. Коли обвинувачений після закінчення крадіжки перебував на відстані близько 3 км. від лісу біля с. Лісове Олевського району його зупинили працівники лісової охорони, які вилучили вищевказані лісові ресурси та пізніше встановили факт незаконної порубки цієї ж деревини.
Крім зізнавальних показань самого обвинуваченого ці обставини підтверджуються показаннями свідків ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 та ОСОБА_15 (працівників Кам`янського лісництва ДП «Олевське лісове господарство») у судовому засіданні суду першої інстанції та в апеляційному суді про обставини затримання ОСОБА_7 , вилучення у нього 7 сироростучих дерев породи вільха вранці 19 серпня 2014 року та про факт виявлення в той же день місця незаконної порубки цієї ж деревини у кварталі №35 лісового масиву Кам`янського лісництва ДП Олевське лісове господарство»; даними акту вилучення лісопродукції, що є предметом крадіжки, від 19 серпня 2014 року у ОСОБА_7 ; Держаного акту на право постійного користування земельною ділянкою та копії плану меж земельної ділянки про право постійного користування ДП «Олевське лісове господарство» земельною ділянкою, на якій росла деревина, яка 18 серпня 2014 року була незаконно зрубана та наступного дня вилучена у ОСОБА_7 , який викрав її; даними довідки цього державного лісогосподарського підприємства про вартість 7 сортиментів деревини породи вільха, вилученої у обвинуваченого, станом на 19 серпня 2014 року.
Сам обвинувачений, повністю визнаючи себе винним у вчиненні крадіжки за вказаних обставин, показав апеляційному суду, що під час вчинення ним таємного вилучення деревини він розумів, що вона є чужою та належить Олевському лісгоспу, був зупинений працівниками лісництва біля с. Лісове на відстані приблизно 3 км. від лісу та місця виявлення та завантаження ним чужої деревини. До моменту виявлення його із викраденою деревиною працвниками лісгоспу він міг розпорядитися викраденою деревиною.
Показання представника ДП «Олевське лісове господарство» ОСОБА_6 про те, що 7 сортиментів сироростучої деревини породи вільха на час вилучення її у обвинуваченого не перебували на балансі підприємства та не були обліковані (секвестровані), не спростовують висновків апеляційного суду про доведеність винності ОСОБА_7 у вчиненні вказаного у даному вироку злочину, оскільки сукупністю всіх достовірних доказів у даному кримінальному провадженні поза розумним сумнівом доведено, що викрадена обвинуваченим деревина до моменту вчинення крадіжки росла у кварталі №35 лісового масиву Кам`янського лісництва ДП Олевське лісове господарство» на земельній ділянці, що була у законному постійному користуванні вищевказаного державного підприємства, була власністю українського народу згідно ст. 7 Лісового Кодексу України та була незаконно зрубана невстановленими особами. Дії ОСОБА_7 було перекваліфіковано прокурором під час судового розгляду зі ст. 246 КК України на ч. 1 ст. 185 КК України у зв`язку з недоведеністю його участі у вчиненні незаконної порубки цієї ж деревини.
Тому висновки суду першої інстанції про недоведеність участі обвинуваченого у вчиненні інкримінованого йому злочину не відповідають фактичним обставинам справи, оскільки не підтверджуються сукупністю достовірних доказів, встановлених у даному кримінальному провадженні, вирок суду першої інстанції підлягає скасуванню як незаконний та необґрунтований з постановленням нового вироку.
Враховуючи ступінь тяжкості вчиненого ОСОБА_7 злочину, дані про особу винного, який позитивно характеризується за місцем проживання, неодружений та вперше притягається до кримінальної відповідальності; обставину, що пом'якшує покарання, - щире розкаяння, апеляційний суд призначає йому покарання в межах санкції ч. 1 ст. 185 КК України у виді штрафу, яке є необхідним й достатнім для виправлення та перевиховання винного та попередження нових злочинів.
У задоволенні цивільного позову прокурора до обвинуваченого про відшкодування матеріальної шкоди в сумі 24594 грн. внаслідок незаконної порубки лісу необхідно відмовити, оскільки у даному кримінальному провадженні не доведена винність ОСОБА_7 у вчиненні злочину, передбаченого ст. 246 КК України, а вилучена у нього деревина як предмет крадіжки була вилучена та перебуває на зберіганні у законного користувача Кам'янського лісництва ДП «Олевське лісове господарство».
На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 404, 407 КПК України, апеляційний суд, -
у х в а л и в:
Апеляційну скаргу прокурора ОСОБА_10 задовольнити.
Вирок Олевського районного суду Житомирської області від 23 грудня 2015 року щодо ОСОБА_7 скасувати.
Ухвалити новий вирок, яким ОСОБА_7 визнати винним у скоєнні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України, та призначити йому покарання за ч. 1 ст. 185 КК України, - штраф у розмірі ста неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 1700 грн.
Відмовити у задоволенні цивільного позову прокурора до обвинуваченого про відшкодування матеріальної шкоди в сумі 24594 грн. внаслідок незаконної порубки лісу.
Речові докази - деревину породи вільха в кількості 7 шт., яка знаходиться на зберіганні у Камянському лісництві ДП «Олевське лісове господарство», залишити цьому державному підприємству для розпорядження.
Вирок набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржений в касаційному порядку безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом трьох місяців з дня його проголошення.
Судді: