Кримінальне провадження № 1-кп/331/56/2016
ЄУН № 331/8777/15-к
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
26 лютого 2016 року місто Запоріжжя

Жовтневий районний суд міста Запоріжжя у складі:

Головуючого судді: ОСОБА_1

при секретарі: ОСОБА_2

за участю прокурора: ОСОБА_3

обвинуваченого ОСОБА_4

захисника ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду в місті Запоріжжі кримінальне провадження за обвинуваченням:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Запоріжжя, гр. України, освіта повна загальна середня, офіційно не працевлаштованого, не одруженого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , , фактично мешкаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше засудженого:

1). 31.08.2011 р. Радомишльським районним судом Житомирської області за ст. 307 ч. 2 КК України до 5 років позбавлення волі з конфіскацією майна. Звільнений 01.07.2014 року відповідно до ст. 2 ЗУ «Про амністію»

2). 29.04.2015 р. Жовтневим районним судом м. Запоріжжя, за ч.2 ст.185, ст. 75 КК України до 1 року 6 місяців позбавлення волі з іспитовим строком на 1 рік.

3). 18.06.2015 р. Шевченківським районним судом м. Запоріжжя, за ч.2 ст.185, ст. 71, ст. 75 КК України, до 2 років позбавлення волі з іспитовим строком на 2 роки.

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15 ч. 2 ст. 185 КК України,

ВСТАНОВИВ:
ОСОБА_4 будучи раніше засудженим за вчинення корисливого кримінального правопорушення, на шлях виправлення та перевиховання не став, належних висновків для себе не зробив і знову скоїв корисливе кримінальне правопорушення, за наступних обставин:

Так, 11 листопада 2015 року, приблизно о 17 годині 30 хвилин, ОСОБА_4 , маючи умисел на таємне викрадення чужого майна, знаходячись у торговому залі супермаркету «АТБ», що розташований за адресою: м. Запоріжжя пр. Леніна буд.49, діючи повторно, з корисливих мотивів, з метою особистого збагачення, будучи впевнений, що за його діями ніхто не спостерігає, шляхом вільного доступу, таємно, взяв з торгової полиці майно, що належить ТОВ «АТБ», а саме: каву «Якобс Монарх», вагою 400 г., у кількості однієї одиниці, вартістю 200 гривень 50 копійок, без урахування ПДВ, за одиницю товару.

Після чого сховав вказаний товар до під власну куртку, за пояс. Пройшовши лінію каси за вищевказаний товар ОСОБА_4 не розрахувався, таким чином намагаючись таємно викрасти товар гіпермаркету, однак через незалежну від його волі причину, свій злочинний умисел до кінця довести не зміг, оскільки був зупинений співробітниками служби безпеки супермаркету та в подальшому переданий працівникам міліції.

Обвинувачений ОСОБА_4 повністю визнав свою вину та щиросердно покаявся у скоєному, підтвердив вчинення кримінального правопорушення при викладених вище обставинах.

Суд, керуючись ст. 349 КПК України, враховуючи думку учасників судового провадження, ухвалив визнати недоцільним дослідження доказів, щодо тих обставин, які ніким не оспорюються. Обсяг доказів підлягаючих дослідженню обмежено судом допитом обвинуваченого та дослідженням матеріалів характеризуючих його особу.

Суд кваліфікує дії обвинуваченого:

- за ч. 2 ст. 15 ч. 2 ст. 185 КК України як закінчений замах на таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинена повторно, але не доведена до кінця, з причин, що не залежали від волі особи, яка його вчинила.

Як пом*якшуючі відповідальність обставини суд враховує щире каяття, активне сприяння розкриттю злочину. Обтяжуючих відповідальність обставин суд не вбачає.

При призначені покарання, обвинуваченому суд враховує характер та ступінь тяжкості скоєного злочину, обставини як пом*якшуючі так і обтяжуючі покарання, особу обвинуваченого, який раніше був неодноразово засуджений, не відбув покарання за попереднім вироком, страждає на ряд хронічних захворювань такі як цироз печінки, хронічний гепатит змішаного ґенезу, туберкульоз легенів, ЗЗТБ верхньої частини лівої легені, має постійне місце проживання, не одружений, офіційно не працевлаштований, характеризується позитивно. На обліку в наркологічному та психіатричному диспансерах не перебуває.

У зв*язку з вищенаведеним суд приходить до висновку, що виправлення обвинуваченого можливо лише в умовах ізоляції його від суспільства.

Цивільний позов не заявлений.

Долю речових доказів суд вирішує в порядку ст. 100 КПК України

Процесуальних витрат по справі не має.

Таким чином, на підставі викладеного, керуючись ст. 368, 370, 374 КПК України, суд
ЗАСУДИВ:
Визнати ОСОБА_4 винним у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч. 2 ст. 15 ч. 2 ст. 185 КК України та призначити покарання у вигляді 2 років позбавлення волі.

На підставі ст. 71 КК України шляхом часткового складання покарань, приєднати не відбуту частину покарання за вироком Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 18.06.2015 року та остаточно призначити ОСОБА_4 остаточне покарання у вигляді 2 (двох) років 1 (одного) місяця позбавлення волі.

Строк відбуття покарання ОСОБА_4 рахувати з 13.11.2015 року згідно ухвали слідчого судді Жовтневого районного суду м. Запоріжжя від 13.11.2015 року.

До набрання вироком законної сили місцем тримання під вартою у відношенні ОСОБА_4 залишити СІЗО 10 м. Запоріжжя.

Відповідно до ч. 5 ст. 72 КК України зарахувати ОСОБА_4 в строк відбуття покарання час знаходження попереднього ув`язнення з 13.11.2015 року до набрання вироком законної сили із урахуванням 1 (один) день попереднього ув`язнення за 2 (два) дні позбавлення волі.

-Речові докази: кава «Якобс Монарх», вагою 400 г., у кількості однієї одиниці

яка передані на відповідальне зберігання ТОВ «АТБ» залишити їм за належністю;

-ДВД диск зберігати в матеріалах кримінального провадження

Вирок може бути оскаржений в Апеляційний суд Запорізької області через Жовтневий районний суд м. Запоріжжя протягом 30 днів з дня проголошення вироку.

Суддя: