Справа № 308/2393/16-к
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
07 червня 2016 року м. Ужгород

Ужгородський міськрайонний суд Закарпатської області в складі:

головуючого ОСОБА_1 ,

при секретарі судового засідання ОСОБА_2 ,

за участю перекадача ОСОБА_3 ,

за участі учасників судового провадження:

прокурора ОСОБА_4 ,

захисника ОСОБА_5 ,

обвинуваченого ОСОБА_6 ,

розглянувши у закритому судовому засіданні у залі суду матеріали кримінального провадження, внесеного в Єдиний реєстр досудових розслідувань за № 0001409 від 03.11.2014 року за обвинуваченням:

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Ужгород, Закарпатської області, українця, громадянина України, з базовою незакінченою освітою, неодруженого, тимчасово не працюючого, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

у вчиненні кримінальних правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 15 ч.2 ст. 186 КК України,-

ВСТАНОВИВ:
ОСОБА_7 близько 18-00 годині 20 січня 2016 року, перебуваючи на вул. Керчінський в м. Ужгород, під приводом допомогти перенести сумку розпочав розмову з потерпілою ОСОБА_8 , та у подальшому діючи з прямим умислом усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, з корисливих мотивів, з метою заволодіння чужим майном, із застосуванням фізичного насильства до потерпілої, що виразилось у нанесені декількох ударів правою рукою, зжатою в кулак в область лівої частини обличчя ОСОБА_8 , відкрито намагався викрасти із плеча жіночу сумку останньої, однак свій умисел не довів з причин, які не залежали від його волі, оскільки дії були припинені криками сторонніх людей та самої потерпілої. Своїми діями ОСОБА_7 спричинив потерпілій тілесні ушкодження, а саме: забій м`яких тканин, садно лівої щоки, які згідно висновку експерта кваліфікуються як легкі тілесні ушкодження, що не спричинили короткочасного розладу здоров`я чи незначної стійкої втрати працездатності.

Органом досудового розслідування дії ОСОБА_6 кваліфіковано як вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15 ч.2 ст.186 КК України за кваліфікуючими ознаками: незакінчений грабіж, поєднаний з насильством, який не є небезпечним для життя чи здоров`я потерпілого.

При виконанні судом вимог ст. 348 КПК України обвинувачений ОСОБА_6 зазначив, що йому зрозуміла суть обвинувачення та що він визнає себе винним у вчиненні інкримінованого йому правопорушення та бажає давати показання.

Оскільки прокурор, обвинувачений не заперечили щодо фактичних обставин справи, враховуючи те, що обвинувачений ОСОБА_6 визнав свою вину у вчиненні інкримінованого йому органом досудового розслідування кримінального правопорушеня в повному обсязі за обставин, викладених у обвинувальному акті, та беручи до уваги встановлення судом того факту, що учасники судового провадження, в тому числі обвинувачений, правильно розуміють зміст цих обставин і відсутні сумніви щодо добровільності їх позиції, роз`яснивши їм положення ч. 3 ст. 349, ч. 2 ст. 394 КПК України про те, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржувати фактичні обставини, які ніким не оспорюються, у апеляційному порядку, суд визнав недоцільним дослідження доказів стосовно тих фактичних обставин провадження, які ніким не оспорюються.

Допитаний у судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_6 свою вину у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення за обставин, викладених в обвинувальному акті, визнав повністю, щиро розкаявся, та пояснив, що дійсно 20 січня 2016 року близько 18-00 годині знаходився на вул.. Керченській в м. Ужгород, розмовляв з потерпілою ОСОБА_8 , у нього раптово виникла на неї образа і він наніс їй два удари в обличчя, після чого намагався викрасти з її плеча сумку, але із-за криків потерпілої та сторонніх людей, не зміг забрати сумку.

Враховуючи викладене, суд, допитавши обвинуваченого, дослідивши висновок експертизи, протокол пред`явлення особи для впізнання, матеріали кримінальної справи, що характеризують особу обвинуваченого, прийшов до висновку, що винуватість ОСОБА_9 у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення за викладених в обвинувальному акті обставин доведена повністю.

Дії обвинуваченого за ч.2 ст. 15- ч.2 ст. 186 КК України кваліфіковані вірно, як незакінчений грабіж, поєднаний з насильством, який не є небезпечним для життя чи здоров`я потерпілого..

При вирішенні питання про призначення покарання, суд враховує ступень тяжкості і характер вчиненого, особу обвинуваченого: який раніше притягається до кримінальної відповідальності, на наркологічному обліку не перебуває, перебуває на обліку у психоневрологічному диспансерному відділенню Ужгородської міської поліклініки з діагнозом психопатія з 1988 року. Обставинами, що пом`якшують покарання, суд визнає щире каяття, повне визнання вини, активне сприяння розкриттю злочину; обставин, що обтяжують покарання ОСОБА_6 , не встановлено.

За таких обставин, враховуючи наявність у обвинуваченого пом`якшуючих покарання обставин, щире бажання обвинуваченого виправитись, його виправлення та перевиховання можливе, йому слід призначити покарання в межах санкції статті, за якою кваліфіковано його дії у виді позбавлення волі та із звільненням його від покарання на підставі ст. 75 КК України, з покладенням на нього обов`язків у відповідності до ст.76 КК України.

Саме таке покарання на думку суду буде необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого ОСОБА_6 та попередження нових злочинів, і вважає недоцільним призначення йому більш суворого покарання.

Речові докази - відсутні.

Судові витрати відсутні.

Запобіжний захід не обирався.

На підставі наведеного, керуючись ст.ст. 100, 349, 368 - 370, 373, 374, 394, 395 КПК України, суд,

ЗАСУДИВ:
ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 15- ч.2 ст. 186 КК України та призначити йому покарання у вигляді чотирьох років позбавлення волі.

На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_6 від відбування призначеного йому покарання з випробовуванням, якщо він протягом 2 (двох) років не вчинить нового злочину та виконає покладені на нього судом обов`язки.

Відповідно до п. 3 ч. 1ст. 76 КК України покласти на ОСОБА_6 обов`язки - повідомляти кримінально-виконавчу інспекцію про зміну місця проживання, роботи або навчання.

Вирок може бути оскаржений, з підстав, передбаченихст. 394 КПК України,до апеляційного суду Закарпатської області через Ужгородський міськрайонний суд Закарпатської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку суду.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

Суддя: ОСОБА_1