Справа № 206/6861/15-к
Провадження № 1-кп/206/27/16
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
"21" червня 2016 р.

Самарський районний суд м. Дніпропетровська у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря ОСОБА_2

прокурора ОСОБА_3

обвинувачених ОСОБА_4 , ОСОБА_5 ,

потерпілого ОСОБА_6

захисника-адвоката ОСОБА_7

розглянувши у відкритому судовому засіданні обвинувальний акт по кримінальному провадженню № 0001459 за обвинуваченням ОСОБА_4 , ОСОБА_8 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 Кримінального Кодексу України,-

В С Т А Н О В И В:

В проваджені Самарського районного суду м. Дніпропетровська перебуває кримінальне провадження 0001459 за обвинуваченням ОСОБА_4 , ОСОБА_8 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 Кримінального Кодексу України.

В судовому засіданні прокурор подав клопотання про зміну обвинуваченому ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді застави на тримання під вартою, оскільки обвинувачений, будучі належним чином повідомлений про дату судового засідання 27.05.2016 року, не з`явився до суду, без поважних на те причин, тим самим порушив умови запобіжного заходу у вигляді застави. Крім того, 01.06.2016 року ОСОБА_4 було затримано СВ Павлоградського ВП ГУНП України в Дніпропетровській області в порядку ст.. 208 КПК України та 02.06.2016 року ОСОБА_4 було повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України.

Обвинувачений ОСОБА_4 та його захисник-адвокат заперечували щодо клопотання прокурора про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, оскільки, на їх думку, прокурор в своєму клопотанні вважає вже доведений факт вчинення ОСОБА_4 кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України, на даний час потерпілий та свідки вже допитані, тому ризики, передбачені ст.. 177 КПК України. Щодо пред`явлення СВ Павлоградського ВП ГУНП України в Дніпропетровській області підозри у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України, вважають не доведений факт, який не може слугувати підставою для зміни запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Потерпілий підтримав клопотання прокурора, вважав за необхідне змінити обвинуваченому ОСОБА_9 запобіжний захід.

Вислухавши думку учасників судового засідання суд прийшов до наступного.

Відповідно до ч. 3 ст. 331 КПК України незалежно від наявності клопотань суд зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою до спливу двомісячного строку з дня надходження до суду обвинувального акта, чи з дня застосування судом до обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. За наслідками розгляду питання суд своєю вмотивованою ухвалою скасовує, змінює запобіжний захід у вигляді тримання під вартою або продовжує його дію на строк, що не може перевищувати двох місяців. До спливу продовження строку суд зобов`язаний повторно розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою, якщо судове провадження не було завершено до його спливу.
Судом встановлено, що 18.09.2015 року обвинуваченому ОСОБА_4 застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком до 15.11.2015 року, при цьому визначено заставу в розмірі 182 700 грн.

12.11.2015 року ухвалою Самарського районного суду м. Дніпропетровська за клопотанням прокурора обвинуваченому ОСОБА_4 продовжено запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на строк до 18.12.2015 року, при цьому змінено раніше визначену суму застави з суми 182 700 грн. на суму 48720 грн., як достатню для внесення її в якості застави.

16.11.2015 року ОСОБА_4 звільнений з під варти під заставу у розмірі 48720 грн.

02.06.2016 року ОСОБА_4 було повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України.

Ухвалою слідчого судді Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області ОСОБА_4 застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком до 30.07.2016 року, із визначенням розміру застави в сумі 29 000 грн.

За змістом ст. 177 Кримінального процесуального кодексу України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується. Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті. Слідчий, прокурор не мають права ініціювати застосування запобіжного заходу без наявності для цього підстав, передбачених цим Кодексом.

Положеннями ст. 178 Кримінального процесуального кодексу України визначено, що при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу, слідчий суддя, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі: вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання підозрюваного, обвинуваченого винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється, обвинувачується; вік та стан здоров`я підозрюваного, обвинуваченого; міцність соціальних зв`язків підозрюваного, обвинуваченого в місці його постійного проживання, у тому числі наявність в нього родини й утриманців; наявність у підозрюваного, обвинуваченого постійного місця роботи або навчання; репутацію підозрюваного, обвинуваченого; майновий стан підозрюваного, обвинуваченого; наявність судимостей у підозрюваного, обвинуваченого; дотримання підозрюваним, обвинуваченим умов застосованих запобіжних заходів, якщо вони застосовувалися до нього раніше; наявність повідомлення особі про підозру у вчиненні іншого кримінального правопорушення; розмір майнової шкоди, у завданні якої підозрюється, обвинувачується особа, або розмір доходу, в отриманні якого внаслідок вчинення кримінального правопорушення підозрюється, обвинувачується особа, а також вагомість наявних доказів, якими обґрунтовуються відповідні обставини.
При вирішенні питання про скасування раніше обраного обвинуваченому запобіжного заходу у вигляді застави та застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, суд враховує, що ОСОБА_4 буді належним чином повідомленим про дату, час та місце судового засідання, не з`явився в судове засідання, не надавши суду жодного доказу поважності своєї неявки, обґрунтовано підозрюється у вчиненні нового злочину передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України, що свідчить про продовження обвинуваченим злочинної діяльності при перебуванні на свободі.

Щодо посилання стороною захисту про недоведеність вчинення обвинуваченим злочину, суд не може прийняти до уваги, оскільки слід врахувати позиції Європейського суду з прав людини, зокрема варто звернути увагу на п. 175 рішення у справі «Нечипорук і Йонкало проти України» від 21.04.2011 року, відповідно до якого «обґрунтована підозра» означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що що особа, про котру йдеться, могла вчинити правопорушення (рішення у справі «Фокс, Кемпелл і Гартлі про Сполученого Королівства» від 30.08.1990 року).

Отже, невиконання обов`язків обвинуваченим, покладених на нього в зв`язку із застосуванням застави, а також враховуючи лист Вищого спеціалізованого суду України з цивільних та кримінальних справ № 511-550/0/4-13 від 04.04.2013 року, запобіжні заходи, затримання у кримінальному провадженні застосовуються тільки з метою та за наявності підстав, визначених ст. 177 КПК. Суду слід враховувати, що рішення про застосування одного із видів запобіжних заходів, який обмежує права і свободи підозрюваного, обвинуваченого, має відповідати характеру певного суспільного інтересу (визначеним у КПК конкретним підставам і меті), що, незважаючи на презумпцію невинуватості, превалює над принципом поваги до свободи особистості, позбавляє суд можливості застосувати більш м`який запобіжний захід, а отже саме такий запобіжний захід, як тримання обвинуваченого під вартою зможе забезпечити його належну процесуальну поведінку.
Крім того, на підставі ч. 8 ст. 182 КПК України розмір раніше внесеної застави у сумі 48720 грн. звернути до спеціального фонду Державного бюджету України.
Враховуючи ч. 10 ст. 182 КПК України у разі звернення застави в дохід держави, суд вирішує питання про застосування до обвинуваченого ОСОБА_4 застави в розмірі 400 розмірів мінімальної заробітної плати, а саме: 580000 грн.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст. ст. 176-178, 182-183, 331, 372 Кримінального процесуального кодексу України,

У Х В А Л И В:
Змінити обвинуваченому ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , раніше застосований запобіжний захід у вигляді застави на запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком до 60 діб, а саме до 20 серпня 2016 року включно.
Звернути розмір раніше внесеної застави у сумі 48720 гр. до спеціального фонду Державного бюджету України.
Визначити, що грошова сума розмірі 580000 (п`ятсот вісімдесят тисяч) грн. є достатньою для внесення її в якості застави. Зазначена сума підлягає внесенню на розрахунковий № 7442 в ГУДКСУ в м. Київ, одержувач: ТУ ДСА України в Дніпропетровській області, код МФО 820172.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий суддя: ОСОБА_1