Справа № 303/682/14-к
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

06.06.2016 м. Ужгород

Апеляційний суд Закарпатської області в складі суддів: ОСОБА_1 (головуючого), ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , при секретарі ОСОБА_4 , за участю прокурора ОСОБА_5 , захисника адвоката ОСОБА_6 , розглянув у відкритому судовому засіданні в м. Ужгороді кримінальне провадження №11-кп/777/306/16 внесене в Єдиний реєстр досудових розслідувань під № 0004320 за апеляційною скаргою прокурора Мукачівської місцевої прокуратури на ухвалу Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 30.03.2016 року.
Цією ухвалою обвинувальний акт по обвинуваченню ОСОБА_7 у вчиненні злочинів, передбачених ч.1 ст. 190, ч.3 ст. 358 КК України повернуто керівнику Мукачівської місцевої прокуратури для усунення недоліків.
Підставами для повернення обвинувального акта послугувало те, що в порушення вимог ст. 91, ч.4 ст. 110, п.5 ч.2 ст. 291 КПК України в обвинувальному акті не викладені конкретні фактичні обставини інкримінованого злочину, передбаченого ч.1 ст. 190 КК України, а саме в обвинувальному акті прокурором указано на те, що ОСОБА_7 заволоділа чужим майном шляхом обману, при цьому не зазначено в чому саме полягає обман, які саме неправдиві відомості повідомила ОСОБА_7 та кому саме такі відомості повідомлялися із зазначенням часу, місця, способу. Не розкрито причино наслідкових зв`язків між наданою «неправдивою» інформацією та заволодіння коштами потерпілого. Крім того, обвинувальний акт не містить формулювання обвинувачення, містить лише виклад обставин кримінальних правопорушень, які прокурор уважає встановленими, зміст формулювання підозри ОСОБА_7 , про те, у чому саме обвинувачується в обвинувальному акті не зазначено. Також, реєстр матеріалів досудового розслідування не містить даних про всі процесуальні дії й не відображені всі процесуальні рішення, прийняті в ході досудового розслідування, а також не зазначено їх реквізити.
В апеляційній скарзі прокурор просить ухвалу суду від 30.03.2016 року скасувати через невідповідність висновків суду, викладених в ухвалі, фактичним обставинам кримінального провадження, та істотне порушення вимог кримінального процесуального закону. Обвинувальний акт направити до суду першої інстанції для розгляду по суті. Зазначає, що ст.291 КПК України чітко вказує на відомості які мають міститися в обвинувальному акті. Жодних порушень вимог даної норми закону слідчим допущено не було, а тому твердження суду в цій частині є безпідставним. У судовому засіданні суд не взяв до уваги думку учасників процесу, щодо можливості призначення обвинувального акту до судового розгляду, які у свою чергу просили суд не повертати його прокурору, а призначити до судового розгляду. Окрім того, ухвалою Мукачівського міськрайонного суду від 18.04.2014 року даний обвинувальний акт визнаний таким, що відповідає вимогам ст.291 КПК України.
-2-
Заслухавши доповідь судді, промову прокурора яка підтримала апеляційну скаргу, оскільки вважає, що ухвала суду є незаконною та необґрунтованою, пояснення захисника адвоката ОСОБА_6 , який теж підтримав апеляційну скаргу прокурора, перевіривши обвинувальний акт та додані до нього матеріали, обговоривши доводи апеляційної скарги колегія суддів уважає, що апеляційна скарга не підлягає до задоволення з таких.
Згідно ч.2 ст.291 КПК України обвинувальний акт повинен містити такі відомості: 1) найменування кримінального провадження та його реєстраційний номер; 2) анкетні відомості кожного обвинуваченого (прізвище, ім`я, по батькові, дата та місце народження, місце проживання, громадянство); 3) анкетні відомості кожного потерпілого (прізвище, ім`я, по батькові, дата та місце народження, місце проживання, громадянство); 4) прізвище, ім`я, по батькові та займана посада слідчого, прокурора; 5) виклад фактичних обставин кримінального правопорушення, які прокурор вважає встановленими, правову кваліфікацію кримінального правопорушення з посиланням на положення закону і статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність та формулювання обвинувачення; 6) обставини, які обтяжують чи пом`якшують покарання; 7) розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням; 8) розмір витрат на залучення експерта (у разі проведення експертизи під час досудового розслідування); 9) дату та місце його складення та затвердження.
Так, ст.91 КПК України передбачено обставини, які підлягають доказуванню у кримінальному провадженні. Ця норма відповідає на питання - встановлення яких фактів і обставин є метою доказування. Обставини, викладені в ст.91 КПК, мають узагальнюючий, орієнтуючий характер для всіх видів кримінального провадження. Водночас, індивідуалізація предмета доказування по конкретному провадженню здійснюється з урахуванням вимог диспозиції статті Кримінального кодексу, за якою кваліфікується діяння, що підлягає доказуванню. Аналіз змісту вказаної статті вказує на те, що в ній ідеться про обставини, які вказують на наявність або відсутність у досліджуваному діянні складу злочину, що впливають на визначення міри покарання, чи звільнення від кримінальної відповідальності, або є підставами для закриття кримінального провадження.
Відповідно ж до п.13 ч.1 ст.3 КПК України обвинувачення - твердження про вчинення певною особою діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність. Це твердження має містити характеристику (опис) кримінального правопорушення, його юридичну кваліфікацію, а також конкретні докази, одержані у встановленому КПК порядку.
Як убачається зі змісту обвинувального акту в кримінальному провадженні №0004320, такий не містить усі необхідні відомості, передбачені ст.291 КПК України та відомості за матеріалами кримінального провадження.
Апеляційний суд уважає, що суд першої інстанції вірно дійшов висновку про повернення обвинувального акту прокурору, оскільки такий не відповідає вимогам ст.291 КПК України, обвинувальний акт не містить формулювання обвинувачення, реєстр матеріалів досудового розслідування не містить даних про всі процесуальні дії, не відображені всі процесуальні рішення, прийняті в ході досудового розслідування, а також не зазначено їх реквізити.
Так, з обвинувального акту вбачається, що в ньому не зазначено в чому саме полягає обман, які саме неправдиві відомості повідомила ОСОБА_7 та кому саме такі відомості повідомлялися із зазначенням часу, місця, способу. Крім того, не розкрито причино наслідкових зв`язків між наданою «неправдивою» інформацією та заволодіння коштами потерпілого.
-3-
Отже, колегія суддів не погоджується з доводами прокурора про те, що жодних порушень вимог вищевказаної норми закону слідчим допущено не було.
З метою усунення вищевказаних недоліків органам досудового розслідування необхідно врахувати вищенаведене, належним чином відобразити в обвинувальному акті формулювання обвинувачення, із зазначенням причино наслідкових зв`язків між наданою «неправдивою» інформацією та заволодіння коштами потерпілого, а також у чому конкретно полягає обман та які саме неправдиві відомості повідомила ОСОБА_7 ..
Відсутність у обвинувальному акті формулювання обвинувачення призводить до порушення прав сторін кримінального провадження, які на подальших стадіях кримінального провадження (в тому числі на стадії судового розгляду) усунути не можливо.
Ураховуючи вищенаведене, колегія суддів при розгляді апеляційної скарги не виявила істотних порушень вимог кримінального процесуального закону, які б могли стати підставою для скасування судового рішення й призначення нового розгляду в суді першої інстанції.
Отже, ухвала суду є законною та обґрунтованою, а апеляційна скарга безпідставною й такою, що не підлягає до задоволення.
Керуючись ст. ст. 404, 405, 407, 419 КПК України, апеляційний суд,-
П О С Т А Н О В И В:
апеляційну скаргу прокурора Мукачівської місцевої прокуратури залишити без задоволення, а ухвалу Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 30.03.2016 року про повернення прокурору обвинувального акта по обвинуваченню ОСОБА_7 у вчиненні злочинів, передбачених ч.1 ст. 190, ч.3 ст. 358 КК України для усунення недоліків без змін.
Ухвала оскарженню в касаційному порядку не підлягає.
Судді: