Провадження №1-кп/447/175/16
Справа №447/2245/16-к

В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

21.11.2016 року

Миколаївський районний суд Львівської області, у складі:
Головуючого - судді ОСОБА_1
при секретарі ОСОБА_2 ,
з участю прокурора ОСОБА_3 ,
обвинуваченого ОСОБА_4 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні у місті Миколаєві Львівської області матеріали кримінального провадження, внесеного в ЄРДР під №0001283 від 28.11.2015 року про обвинувачення

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Раделичі, Миколаївського району, Львівської області, громадянина України, українця, одруженого, який має на утриманні неповнолітню доньку ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , раніше не судимий, проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,

- у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.286 КК України,

в с т а н о в и в :
ОСОБА_4 , 28.11.2015 року близько 19:30 хвилин, керуючи транспортних засобом, марки "Альфа", без реєстраційного номера, перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, у темну пору доби, із вимкненим світлом фар, по вул. Шевченка у с. Раделичі Миколаївського району Львівської області, не врахував дорожню обстановку, не дотримався безпечної швидкості руху, безпричинно виїхав на ліве узбіччя (смуга зустрічного руху), порушивши п.п. 1.2., 12.1., 19.1.(б), 31.6.(б) ПДР України, внаслідок чого здійснив наїзд на пішохода, ОСОБА_6 , заподіявши їй тілесні ушкодження у вигляді субдуральної гематоми правої півкулі головного мозку з ознаками компресії та вклинення головоного мозку, рану правої тім`яної ділянки голови, які відносяться до тяжкого тілесного ушкодження за ознакою небезпеки для життя у момент заподіяння. Такими діями, вчинив злочин, передбачений ч.2 ст.286 КК України, а саме порушення правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що заподіяли тяжке тілесне ушкодження потерпілому.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 свою вину у вчиненні інкримінованого йому злочину визнав повністю, підтвердив викладені в обвинувальному акті обставини. Щиро розкаявся у скоєному, просив його суворо не карати, пояснив, що добровільно відшкодував потерпілій витрати на лікування.

В судовому засіданні були досліджені докази, що характеризують особу обвинуваченого: паспорт, вимогу про відсутність судимостей; довідку про неперебування на обліку у нарколога; довідку про неперебування на обліку у лікаря-психіатра; характеристику з місця проживання обвинуваченого, довідку про склад сім`ї і реєстрацію місця проживання.

Потерпіла ОСОБА_6 у судове засідання не з`явилася, подала заяву, відповідно до якої зазначила, що просить проводити розгляд справи у її відсутності, зазначивши, що будь-яких претензій матеріального чи морального характеру до обвинуваченого немає.

Відповідно до висновку експерта від 18.12.2015 року №415/2015 у потерпілої є наступні ушкодження: субдуральна гематома правої півкулі головного мозку з ознаками компресії та вклинення головоного мозку, рана правої тім`яної ділянки голови, синець задньої поверхні правої гомілки, які утворилися від дії тупих предметів, та могли бути спричинені 28.11.2015 року під час ДТП - наїзду транспортного засобу ззаду справа з первинним ударом об задню поверхню правої гомілки з наступним падінням та ударом правою тім`яною ділянкою голови до тупого предмету або покриття, і відносяться до тяжкого тілесного ушкодження за ознакою небезпеки для життя у момент заподіяння.

Відповідно до заяви від 31.10.2016 року обвинувачений вказав, що щиро розкаюється у вчиненні наїзду на пішохода.

Відповідно до заяви від 31.10.2016 року потерпіла зазначила, що матеріальних та моральних претензій до обвинуваченого з приводу спричинення їй тілесних ушкоджень немає.

Відповідно до висновку експерта від 18.12.2015 року №3924/2015-Т при проведенні судово-токсикологічної експертизи у крові обвинуваченого виявлено етиловий спирт в кількості 1,27 проміле.

Враховуючи те, що обвинувачений в повному обсязі визнав свою вину у вчиненні інкримінованого йому органом досудового слідства злочині та беручи до уваги, що прокурор також не оспорював фактичні обставини кримінального провадження і судом встановлено, що учасники судового провадження, в тому числі обвинувачений, правильно розуміють зміст цих обставин та відсутні сумніви у добровільності їх позиції, роз`яснивши їм положення ч.3 ст.349 КПК України про те, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оспорювати ці фактичні обставини провадження у апеляційному порядку, вислухавши думку учасників судового провадження, які не заперечували проти розгляду кримінального провадження в порядку, передбаченому ч.3 ст. 349 КПК України, суд визнав недоцільним дослідження доказів стосовно тих фактичних обставин провадження, які ніким не оспорювалися, а саме: протокол огляду місця події від 28.11.2015 року, схему ДТП від 28.11.2015 року, допит свідків: ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , висновк експерта від 18.12.2015 року № 3925/2015-Т, висновок експерта від 15.01.2016 року № 14/2016, висновок експетра від 02.03.2016 року №1/43, висновок експетра від 29.06.2016 року №1/584, допит потерпілої ОСОБА_6 .

Враховуючи викладене, суд, допитавши обвинуваченого, дослідивши письмові докази та матеріали кримінальної справи, що характеризують особу обвинуваченого, приходить до висновку, що винуватість ОСОБА_4 у вчиненні інкримінованого йому злочину за обставин, викладених в обвинувальному акті, доведена повністю і його дії вірно кваліфіковані за ч.2 ст.286 КК України, як порушення правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що заподіяли тяжке тілесне ушкодження потерпілому.

При призначенні ОСОБА_4 покарання, суд враховує тяжкість вчиненого злочину, обставини вчинення злочину, дані про особу обвинуваченого, який раніше не судимий, за місцем проживання характеризується з позитивної сторони, його вік, сімейний стан, наявність на утриманні неповнолітної дитини, обставину, яка пом`якшує покарання - щире каяття та обставину, яка обтяжує покарання вчинення злочину особою, що перебуває у стані алкогольного сп`яніння.

Враховуючи вищенаведене, суд вважає, що ОСОБА_4 слід визнати винним у вчиненні інкримінованого йому злочину та призначити йому покарання у виді позбавлення волі та на підставі ст.75 КК України звільнити його від відбування покарання з випробуванням поклавши на нього обов`язки, передбачені ст.76 КК України. Додаткове покарання у виді позбавлення права керувати транспортними засобами не слід призначати обвинуваченому, оскільки він є особою, яка не має права керувати транспортними засобами.

Відповідно до постанови від 29.11.2016 року речові докази - фрагменти частин транспортного засобу та парасолю чорного кольору - визнано речовим доказом у справі та передано на зберігання в камеру зберігання речових доказів Миколаївського ВП СВП ГУНП у Львівській області, що стверджується актом від 28.03.2016 року №644. На підставі ст.100 КПК України ці речові докази слід знищити.

На підставі ч.2 ст.124 КПК України з ОСОБА_4 підлягають до стягнення витрати на залучення експерта у розмірі 1935,12 гривень в користь держави.

Керуючись ст.ст. 370, 374 КПК України, суд, -

у х в а л и в :
ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.286 КК України та призначити йому покарання у виді 5 (п`яти) років позбавлення волі.

На підставі ст.75 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбування покарання у виді позбавлення волі з випробуванням з іспитовим строком 3 (три) роки, поклавши на нього наступні обов`язки, передбачені ст.76 КК України: повідомляти кримінально-виконавчу інспекцію про зміну місця проживання або роботи; періодично з`являтися для реєстрації в кримінально-виконавчу інспекцію.

Речові докази фрагменти частин транспортного засобу та парасолю чорного кольору знищити.

Стягнути з ОСОБА_4 судові витрати у розмірі 1935,12 гривень в користь держави.

Вирок може бути оскаржено в апеляційному порядку до Апеляційного суду Львівської області через Миколаївський районний суд Львівської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок суду першої інстанції не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювалися під час судового розгляду і дослідження яких було визнано судом недоцільним відповідно до положень частини третьої статті 349 КПК України.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору. Копія вироку не пізніше наступного дня після ухвалення надсилається учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні.

Суддя: ОСОБА_1