АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ПОЛТАВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 534/200/16-к Номер провадження 11-кп/786/450/16Головуючий у 1-й інстанції ОСОБА_1 Доповідач ап. інст. ОСОБА_2
Категоріяч.2 ст. 185 КК України СТ.
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
26 травня 2016 року м. Полтава

Колегія суддів Судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду Полтавської області у складі:
головуючого судді ОСОБА_2
суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4
з участю секретаря ОСОБА_5
прокурора ОСОБА_6
обвинуваченого ОСОБА_7
розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальні провадження №0001476, №0001539, № 0001619 за апеляційними скаргами обвинуваченого ОСОБА_7 та прокурора Кременчуцької місцевої прокуратури ОСОБА_8 на вирок Комсомольського міського суду Полтавської області від 14 березня 2016 року,

ВСТАНОВИЛА:
Цим вироком

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Комсомольськ Полтавської області., який проживає: АДРЕСА_1 , раніше судимого, останній раз:

25 січня 2016 року Комсомольським міським судом Полтавської області за ч. 2 ст. 185, ч. 3 ст. 185 КК України із застосуванням ч. 4 ст. 70 КК України на 5 років позбавлення волі

засуджено за ч. 2 ст. 185 КК України та призначено покарання у виді 1 року 6 місяців позбавлення волі.

На підставі ч. 4 ст. 70 КК України шляхом часткового складання покарань, що визначено за цим вироком та вироком Комсомольського міського суду Полтавської області від 25 січня 2016 року ОСОБА_7 визначено остаточне покарання у виді позбавлення волі на строк 5 років 3 місяців.

Вирішено питання щодо речових доказів.

Згідно вироку суду ОСОБА_7 визнаний винуватим та засуджений за те, що він 25 листопада 2015 року приблизно о 18 год. 00 хв. в районі будинку АДРЕСА_2 повторно, вчинив крадіжку велосипеда марки «TARGET», заподіявши матеріальну шкоду ОСОБА_9 на суму 2 898 грн..

4 грудня 2015 року приблизно о 20 год. 00 хв. ОСОБА_7 зайшов до приміщення роздягальні пологового відділення Комсомольської міської лікарні, розташованого по вул. Миру,8 в м. Комсомольськ, де повторно, вчинив крадіжку: жіночої сумки фірми «Fabia» із гаманцем з написом «Україна», заподіявши матеріальну шкоду ОСОБА_10 на загальну суму 600 грн. та жіночої сумки фірми «ХОБО» з мобільним телефон марки «Nokia 225 Dual», гаманцем фірми «Witchen», грошовими коштами, футляром для окулярів, окулярами, косметичними виробами, заподіявши матеріальну шкоду ОСОБА_11 на загальну суму 5 430 грн..

6 грудня 2015 року приблизно о 14 год. 00 хв. в районі будинку № 59 по вул. Добровольського в м. Комсомольськ Полтавської обл. ОСОБА_7 повторно, вчинив крадіжку з незамкнутого автомобіля марки ВАЗ 2104, державний номер НОМЕР_1 , барсетки фірми «НОВО», документів на ім`я ОСОБА_12 та готівкових коштів в сумі 2900 грн., заподіявши матеріальну шкоду ОСОБА_12 на загальну суму 3 201 грн..

В апеляційній скарзі з внесеними доповненнями обвинувачений, посилаючись на те, що він має незадовільний стан здоров`я, на його утриманні знаходиться матір похилого віку, вину визнав повністю, потерпілим повернув усі речі просить пом`якшити йому покарання.

В апеляційній скарзі прокурор просить вирок суду скасувати частково у зв`язку з невідповідністю призначеного судом покарання ступеню тяжкості злочину та особі обвинуваченого через м`якість.

Ухвалити новий вирок, яким визнати ОСОБА_7 винуватим у вчиненні злочинів, передбачених ч. 2 ст. 185 КК України та призначити покарання у виді 3 років позбавлення волі. На підставі ч. 4 ст. 70 КК України частково приєднати покарання за вироком Комсомольського міського суду Полтавської області від 25.01.2016 та остаточно ОСОБА_7 визначити покарання у виді 5 років 6 місяців позбавлення волі.

При цьому прокурор зазначає, що суд першої інстанції при призначенні покарання не достатньо врахував те, що обвинувачений ОСОБА_7 : має 5 непогашених судимостей за вчинення умисних злочинів проти власності, не одружений, не працює і не навчається, за місцем постійного проживання характеризується посередньо.

Заслухавши доповідь судді, пояснення: обвинуваченого, який просив задовольнити апеляційну скаргу, прокурора, який не підтримав апеляційну скаргу прокурора Кременчуцької місцевої прокуратури ОСОБА_8 , перевіривши матеріали кримінального провадження та обговоривши доводи, викладені у апеляційних скаргах, суд апеляційної інстанції дійшов такого висновку.

Відповідно до ст. 404 КПК України, суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційних скарг.

Як вбачається з матеріалів провадження, висновки суду про доведеність винуватості ОСОБА_7 у вчиненні злочинів встановлених судом за обставин викладених у вироку, та кваліфікація його дій за ч. 2 ст. 185 КК України, відповідають фактичним обставинам провадження, підтверджуються дослідженими та належно оціненими судом доказами і в апеляційних скаргах не оскаржуються.

Доводи апеляційної скарги прокурора про те, що судом при призначенні покарання належним чином не враховано дані про особу обвинуваченого, а саме те, що він має 5 непогашених судимостей за вчинення злочинів проти власності, є необґрунтованими.

Відповідно до вимог ст. 65 КК України, при призначенні покарання суд враховує ступінь тяжкості злочину, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання. Особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження вчинення нових злочинів.

Суд першої інстанції, при призначенні покарання врахував характер і ступінь тяжкості вчинених злочинів, всі обставини по провадженню в їх сукупності, а також особу обвинуваченого, його вік і стан здоров`я, наявність у обвинуваченого постійного місця проживання, а також те, що останній на обліку у лікаря-психіатра та лікаря-нарколога не перебуває, обставини, які пом`якшують покарання обвинуваченого, на які він посилається в апеляційній скарзі, а саме: щире каяття та сприяння розкриттю злочину. Зважив суд і на відсутність обставин, які обтяжують покарання.

Разом і з цим було враховано і те на що посилається прокурор наявність у ОСОБА_7 п`яти непогашених судимостей за вчинення злочинів проти власності і те, що ОСОБА_7 не займається суспільно корисною працею, не одружений, посередньо характеризується.

Твердження обвинуваченого про те, що на його утриманні перебуває мати похилого віку не відповідає дійсності, оскільки, обвинувачений не працює, з 16.12.2015 відбуває покарання за попередніми вироками та відповідно до пояснень самого обвинуваченого в апеляційній інстанції, останній такі твердження не підтвердив, вказуючи на відсутність можливості утримувати свою матір та наявності у останньої своїх доходів.

Відшкодування заподіяних збитків не може вважатися добровільним, як про це стверджує ОСОБА_7 , оскільки обвинувачений передав частину вилученого майна працівникам правоохоронних органів після його викриття (а.п. 110, 127, 132), а іншу частину викраденого в ході судового розгляду не відшкодував взагалі (а.п. 80, 81), що підтвердив обвинувачений під час апеляційного перегляду.

Колегія суддів, обговорюючи призначене ОСОБА_7 покарання враховує незадовільний стан його здоров`я (хронічний гепатит С, остеохондроз L5-S1 з протрузією диска, хронічний простатит, камінь у лівій нирці, сечокам`яна хвороба), який підтверджений медичними довідками, наданими ним суду апеляційної інстанції, але вважає, що такий стан здоров`я не впливає на правильність призначення обвинуваченому покарання в мінімальних межах санкції кримінального закону, яке відповідає вимогам статей 50, 65 КК України, та за своїм видом і розміром є справедливим, необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого і попередження нових злочинів.

З огляду на викладене вище безумовних підстав, передбачених ст. 409 КПК України, для скасування чи зміни постановленого по справі судового рішення щодо ОСОБА_7 , як про це ставиться питання в апеляційних скаргах обвинуваченим та прокурором, колегія суддів не вбачає.

Керуючись ст.ст. 376, 404, 405, 407 КПК України колегія суддів,

УХВАЛИЛА :
Апеляційні скарги обвинуваченого ОСОБА_7 та прокурора Кременчуцької місцевої прокуратури ОСОБА_8 залишити без задоволення, а вирок Комсомольського міського суду Полтавської області від 14 березня 2016 року щодо ОСОБА_7 - без зміни.

СУДДІ:
ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4