Справа № 574/841/16-к

В И Р О К
08 вересня 2016 року Буринський районний суд Сумської області в складі:
головуючого - судді ОСОБА_1
при секретарі ОСОБА_2
за участю сторін та інших учасників кримінального провадження:
прокурора ОСОБА_3
потерпілої ОСОБА_4
п/потерпілої ОСОБА_5
обвинуваченої ОСОБА_6

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду міста Буринь кримінальне провадження відносно ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , українки, громадянки України, уродженки села Миколаївка Буринського району Сумської області, зареєстрованої та проживаючої в АДРЕСА_1 , з середньою освітою, пенсіонерки, раніше не судимої,
ВСТАНОВИВ:
ОСОБА_6 завідомо знаючи, що умисне легке тілесне ушкодження являється протиправним діянням, що тягне за собою кримінальну відповідальність скоїла злочин за наступних обставин:
08 грудня 2015 року близько 15 години ОСОБА_6 , перебуваючи у дворі біля багатоквартирного будинку АДРЕСА_2 у якому проживає, на підґрунті раніше виниклих неприязних відносин з ОСОБА_4 , що склалися з питань неузгодженості користування мотузкою для висушування випраних речей, затіяла з останньою словесну сварку, в ході якої умисно рукою силоміць штовхнула в обличчя ОСОБА_4 , в результаті чого стягнула з неї окуляри та подряпала при цьому обличчя в ділянці лівого ока. Відповідно до висновку судово-медичної експертизи №258 від 14.12.2015 року ОСОБА_4 було спричинено тілесні ушкодження - синець лівої біляорбітальної області з осадженням у центрі, що відноситься до легких тілесних ушкоджень.
В судовому засіданні ОСОБА_6 свою визнала частково і пояснила, що 08.12.2015 року близько 12 години вивісила випрану білизну на вірьовки в дворі біля будинку АДРЕСА_2 , де проживає. Приблизно через годину вирішила перевірити процес висихання білизни і побачила, що її штора зсунута докупи, а на вивільненому місці вивішено светр, в якому вона бачила ОСОБА_4 і ще деякі речі. Побачивши ОСОБА_4 , зробила їй зауваження, що вона неправильно вчинила, зсунувши її речі. На її зауваження потерпіла відповіла лайкою і погрозами. Щоб захистити себе від агресії ОСОБА_4 вона долонею правої руки торкнулась обличчя потерпілої, ніби придержуючи його, і опустила руку. Надія тут же зняла з себе окуляри і кинула на землю. Ніяких тілесних ушкоджень потерпілій не було завдано і вона на її лиці ушкоджень не бачила.
Крім часткового визнання своєї вини самою обвинуваченою, її вина підтверджується іншими доказами, дослідженими в судовому засіданні.
Потерпіла ОСОБА_4 показала, що 08.12.2015 року близько 15 години винесла на вулицю з квартири частину випраної білизни. Поскільки вільного місця на вірьовці яку вона повісила в місці, де сушиться білизна, не було відсунула вбік білизну ОСОБА_6 , яка вже була суха і повісила свою. Через деякий час вийшла знову з квартири на вулицю і ОСОБА_6 , яка вийшла з-за сараю, вчинила сварку за те, що потерпіла чіпала її білизну. В ході сварки обвинувачена рукою провела по обличчю в області очей, роздряпала біля ока і погнула окуляри, які впали на землю. Неправомірними діями обвинувачена пошкодила окуляри вартістю 185 гривень. На поїздку до судмедексперта вона витратила 14 гривень 30 копійок. Також їй була завдана моральна шкода, яку вона оцінює в 3500 гривень і яка полягала в душевних стражданнях душевної травми внаслідок знівеченого тіла, обмеження нормальних побутових стосунків внаслідок додаткового клопоту, безсонні ночі із-заболю від отриманих тілесних ушкоджень та отриманого приниження в присутності сторонніх людей. Вказані кошти просить стягнути із обвинуваченої.
Свідок ОСОБА_7 показав, що 21.04.2016 року в якості понятого брав участь у слідчому експерименті в ході якого ОСОБА_6 показала, що вона в ході сварки 08.12.2015 року у дворі будинку АДРЕСА_2 долонею правої руки доторкнулась обличчя ОСОБА_4 , а потім остання скинула з себе окуляри і кинула на землю.
Свідок ОСОБА_8 показала, що 21.04.2016 року в якості понятої брала участь у слідчому експерименті в ході якого ОСОБА_6 показала, що вона в ході сварки 08.12.2015 року у дворі будинку АДРЕСА_2 долонею правої руки доторкнулась обличчя ОСОБА_4 , а потім остання скинула з себе окуляри і кинула на землю. Між ОСОБА_6 та ОСОБА_4 періодично виникають сварки, але причину їх вона не знає.
Свідок ОСОБА_9 показав, що на початку грудня 2015 року бачив ОСОБА_4 та ОСОБА_6 у двору будинку, де вони всі проживають, чув якусь розмову між ними на підвищених тонах з приводу випраної білизни, але уваги не звернув, так вони часто сваряться. Що між ними відбувалося не бачив, так як навпочіпки сидів за дверима під`їзду і курив цигарку. Коли почав іти по східцях на другий поверх його наздогнала ОСОБА_4 і сказала, що він буде свідком по справі. Але він відповів їй, що нічого не бачив.
Із протоколу огляду окулярів, проведеного 08.12.2015 року в приміщенні кабінету №18 будівлі Буринського ВП ГУНП в Сумській області та фототаблиць до нього видно, що ОСОБА_4 продемонструвала власні окуляри, посередині зігнуті, з вищербленням скла справа, при цьому пояснила, що їх зігнула Норець ОСОБА_10 в ході сварки.
Із висновків судово-медичної експертизи №258 від 14.12.2015 року видно, що у ОСОБА_4 виявлені тілесні ушкодження: синець лівої біляорбітальної області з осадженням у центрі, які могли утворитися від дії тупого твердого предмету, що підтверджується характером ушкодження, могли виникнути в термін та при обставинах, вказаних у постанові (тобто 08.12.2015 року близько 15 години) та згідно п.2.3.5 правил судово-медичного визначення ступені тяжкості тілесних ушкоджень відносяться до легких. Враховуючи характер, локалізацію ушкодження, маловірогідно, щоб потерпіла могла сама собі заподіяти зазначені тілесні ушкодження, а також в результаті падіння з висоти власного зросту за умов відсутності надання тілу додаткового прискорення, тобто ударів, поштовхів.
Із протоколу слідчого експерименту від 09.12.2015 року та фототаблиць до нього видно, що потерпіла ОСОБА_4 розповіла та показала, що 08.12.2015 року близько 15 години в ході сварки в дворі будинку АДРЕСА_2 ОСОБА_6 подряпала нігтями рук обличчя в ділянці лівого ока, коли хапала за окуляри, що були на ОСОБА_4 .
Із висновків додаткової судмедекспертизи №285 від 29.12.2015 року видно, що механізм нанесення тілесних ушкоджень, виявлених при судово-медичному обстеженні ОСОБА_4 може співпадати з механізмом спричинення, продемонстрованим самою потерпілою в ході проведення слідчого експерименту.
Із протоколу слідчого експерименту від 21.04.2016 року та фототаблиць до нього видно, що обвинувачена ОСОБА_6 на місці у дворі будинку АДРЕСА_2 розповіла та продемонструвала, як вона доторкнулась до обличчя ОСОБА_4 , зупиняючи її агресію в ході сварки 08.12.2015 року, а потім потерпіла зняла із себе окуляри та кинула їх на землю.
Із висновків додаткової судово-медичної експертизи №139 від 20.07.2016 року видно, що механізм утворення тілесних ушкоджень, виявлених при судово-медичному обстеженні гр. ОСОБА_4 не співпадає з механізмом спричинення, продемонстрованим ОСОБА_6 під час проведення слідчого експерименту, оскільки остання вказує на те, що вона тілесних ушкоджень потерпілій не наносила.
Таким чином, суд, вважає, що вина ОСОБА_6 доведена в судовому засіданні і її дії суд кваліфікує за ст.125 ч.1 КК України, поскільки вона спричинила потерпілій ОСОБА_4 умисне легке тілесне ушкодження.
Покази обвинуваченої про те, що вона умисно легких тілесних ушкоджень потерпілій не спричиняла, а вказані тілесні ушкодження могли утворитись від дій самої потерпілої - коли вона знімала окуляри та кидала їх на землю - суд розцінює як законний спосіб самозахисту і до уваги не приймає, поскільки вони спростовуються показами потерпілої ОСОБА_4 , свідка ОСОБА_9 , висновком судово-медичної експертизи №258 від 14.12.2016 року, протоколами слідчих експериментів та висновками додаткових судово-медичних експертиз на предмет встановлення механізму спричинення тілесних ушкоджень. Сама обвинувачена не заперечує факт фізичного контакту її руки з обличчям потерпілої в області, де було виявлене тілесне ушкодження і не виключає, що в результаті вказаного контакту могли бути спричинені тілесні ушкодження. Покази обвинуваченої в цій частині підтверджуються також показами свідків ОСОБА_7 та ОСОБА_8 . Інших доказів не добуто і добути їх суд неспроможний.
Вказані докази не суперечать один одному, доповнюють один одного, в своїй сукупності відтворюють події в післяобідній час 08.12.2015 року на подвір`ї будинку АДРЕСА_2 , учасниками яких були обвинувачена ОСОБА_6 та потерпіла ОСОБА_4 , а тому суд визнає їх достовірними
При призначенні покарання для ОСОБА_6 суд враховує характер і ступінь суспільної небезпеки скоєного, її особу.
ОСОБА_6 раніше не судима, є пенсіонеркою за віком, позитивно характеризується за місцем проживання, частково визнала свою вину та попросила вибачення у потерпілої.
При таких обставинах суд вважає, що покарання ОСОБА_6 слід призначити в межах санкції ч. 1 ст. 125 КК України у вигляді штрафу, яке буде необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченої та буде цілком відповідати тяжкості вчиненого злочину та особі винної.
Поскільки потерпіла підтримала позовні вимоги, обвинувачена частково їх визнала, суд вважає, що позов в частині стягнення вартості пошкоджених окулярів та відшкодування витрат на поїздку до судмексперта підлягають повному задоволенню. При вирішенні питання про стягнення коштів у рахунок відшкодування моральної шкоди суд враховує слідуюче:
Відповідно до ст. 1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини.
Від неправомірних дій ОСОБА_6 потерпіла отримала душевну травму внаслідок знівеченого тіла, обмеження нормальних побутових стосунків із-за додаткового клопоту, безсонні ночі внаслідок болю від отриманих тілесних ушкоджень, тобто суд вважає, що потерпілій була завдана моральна шкода і її суд, враховуючи підстави виникнення конфлікту і ступінь вини в цьому самої потерпілої, оцінює в 500 гривень.
Речовий доказ, що зберігається у потерпілої, необхідно дозволити останній використовувати на власний розсуд.
Керуючись ст.ст.349, 370, 374 КПК України, суд,
ЗАСУДИВ:
ОСОБА_6 визнати винною у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ст.125 ч.1 КК України і призначити покарання у вигляді штрафу на користь держави у розмірі тридцяти одного мінімуму доходів громадян, що складає 527 (п`ятсот двадцять сім) гривень.
Стягнути із ОСОБА_6 на користь ОСОБА_4 185 гривень в рахунок відшкодування вартості окулярів, 14 гривень 30 копійок повернення витрат для проїзду до судмедексперта та 500 (п`ятсот) гривень в рахунок відшкодування моральної шкоди.
Речовий доказ окуляри, що зберігаються у потерпілої - дозволити останній використовувати на власний розсуд.
Вирок може бути оскаржений в Апеляційний суд Сумської області через Буринський районний суд на протязі тридцяти днів з дня проголошення.

Головуючий: