Провадження № 11-кп/795/579/2016
Категорія - ст. 186 ч.2КК Доповідач ОСОБА_2
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
09 червня 2016 року колегія суддів судової палати у кримінальних справах апеляційного суду Чернігівської області в складі:

Головуючого-суддіОСОБА_2

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4

при секретарі ОСОБА_5

З участю учасників судового провадження:

прокурора ОСОБА_6

обвинуваченого ОСОБА_7 ,

розглянула у відкритому судовому засіданні в місті Чернігові в порядку апеляційного розгляду кримінальне провадження № 11-кп/795/579/2016 р. за апеляційною скаргою захисника, адвоката ОСОБА_8 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_7 на вирок Деснянського районного суду м. Чернігова від 22 березня 2016 року, яким

ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець та мешканець АДРЕСА_1 , громадянин України, з середньою освітою, не одружений, не працює, раніше неодноразово судимий, останній раз 15.01.2010 року Новозаводським районним судом м. Чернігова за ч.2 ст.15, ч.3 ст.185, ч.3 ст.185, ч.2 ст.186, ч.1 ст.70, ст.71 КК України на 4 роки 3 місяці позбавлення волі, звільнений 26.12.2013 року за відбуттям покарання,

- визнаний винним у вчиненні кримінальних правопорушень, з призначенням покарання:

- за ст.186 ч.2 КК України 4 /чотири/ роки 8 /вісім/ місяців позбавлення волі;

- за ст. 15 ч.3, ст.186 ч.2 КК України 4 /чотири/ роки позбавлення волі.

На підставі ч.1 ст.70 КК України, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, остаточно призначено покарання 4 /чотири/ роки 8 /вісім/ місяців позбавлення волі.

Цивільні позови потерпілих ОСОБА_10 та ОСОБА_11 задоволені частково, стягнуто з ОСОБА_7 в рахунок відшкодування матеріальної шкоди : на користь ОСОБА_10 - 4810 грн. 52 коп., на користь ОСОБА_11 - 2674 грн. 44 коп..

На підставі ч.5 ст.72 КК України зараховано у строк відбування покарання ОСОБА_7 строк попереднього ув`язнення з 16.03.2015 року по 14.05.2015 року, з 05.06.2015 року по 04.08.2015 року, з 15.11.2015 року по 15.12.2015 року з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.

Долю речових доказів вирішено у відповідності з вимогами ст. 100 КПК України,

В С Т А Н О В И Л А :

Вироком суду першої інстанції встановлено, що ОСОБА_7 , протягом березня жовтня 2015 року на вулицях міста Чернігова, умисно, з корисливих мотивів, повторно, відкрито викрадав чуже майно /грабіж/, завдаючи потерпілим матеріальної шкоди, а саме:

- 11 березня 2015 року близько 14 год. біля будинку АДРЕСА_2 відкрито викрав ланцюжок, виготовлений із золота 585 проби, вагою 8,51 г, вартістю 3958, 76 грн., який належить ОСОБА_12 ;

- 15 березня 2015 року близько 16 год. 45 хв. біля магазину „Сільпо по вул. Музикальній, 1, повторно намагався відкрито викрасти ланцюжок, виготовлений із золота 585 проби, вагою 30 г., вартістю 13841,07 грн., який належить ОСОБА_13 , але злочинні дії не довів до кінця з причин, що не залежали від його волі, бо коли ОСОБА_7 схопив ОСОБА_13 за шию з метою зірвати ланцюжок, останній відштовхнув ОСОБА_7 у бік, і той втік з місця події;

- в цей же день близько 20 год. 15 хв. ОСОБА_7 на зупинці громадського транспорту «Школа №35» біля магазину «Велика Кишеня» по вул. Незалежності, 32, повторно, відкрито викрав ланцюжок з хрестиком, виготовлені із золота 585 проби, вагою відповідно 6 г та 1 г, загальною вартістю 3229, 73 грн., які належали ОСОБА_14 ;

- 04 червня 2015 року близько 19 год. 30 хв. по вул. Кільцевій біля садового товариства «Рябінушка» відкрито викрав ланцюжок із хрестиком, виготовлені із золота 585 проби, вагою відповідно 18,78 г та 1,5 г, загальною вартістю 9344, 82 грн., які належали ОСОБА_15 ;

- 01 жовтня 2015 року близько 12 год. 45 хв., знаходячись на другому поверсі будівлі Управління пенсійного фонду України в Чернігівській області по вул. Шевченка, 162, відкрито заволодів ланцюжком з підвіскою ікони Св. Миколая, з металу жовтого кольору, вагою відповідно 7,5 г та 3,5 г, загальною вартістю 4810, 52 грн., які належать ОСОБА_10 ;

- 06 жовтня 2015 року близько 11 год. 45 хв. біля будинку АДРЕСА_3 відкрито заволодів хрестиком з металу жовтого кольору, вагою 6 г, вартістю 2674, 44 грн., який належить ОСОБА_11 ;

- 17 жовтня 2015 року близько 14 год. 45 хв. біля будинку №41 по вул. Рокосовського відкрито заволодів двома ланцюжками з металу жовтого кольору, загальною вагою 12 г, вартістю 5682, 12 грн., які належать ОСОБА_16 ..

В апеляційній скарзі захисник ОСОБА_8 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_7 , не оспорюючи фактичних обставин кримінального провадження, доведеності вини, правильності кваліфікації, просить вирок суду змінити в частині призначеного покарання у зв`язку з його невідповідністю ступеню тяжкості кримінального правопорушення та особі обвинуваченого, з призначенням більш м`якого покарання. Посилається на повне визнання вини ОСОБА_7 , за виключенням ваги хрестика по епізоду викрадення майна у потерпілої ОСОБА_11 .. Вважає, що суд не в повній мірі врахував положення ч.2 ст.68 КК України при призначенні покарання за ч.3 ст.15, ч.2 ст.186 КК України та обставини, які пом`якшують покарання щире каяття, активне сприяння розкриттю злочинів, ставлення до вчиненого - він зробив для себе правильні висновки, бажає стати на шлях виправлення, почати нове життя, працювати, найшвидше відшкодувати потерпілим шкоду; проживає з дідом та бабою похилого віку, тяжкохворими, потребують постійної допомоги, яку він їм надає, його матеріальний стан та стан його здоров`я, відсутність негативних характеристик за місцем проживання.

В запереченнях на апеляційну скаргу прокурор Чернігівської місцевої прокуратури ОСОБА_17 вважає апеляційну скаргу захисника необґрунтованою, що не підлягає задоволенню, а вирок суду таким, що необхідно залишити без змін, бо він відповідає вимогам закону.

Заслухавши доповідача, пояснення обвинуваченого ОСОБА_7 , який підтримує апеляційну скаргу захисника, просить змінити вирок суду та пом`якшити покарання, думку прокурора ОСОБА_6 , який заперечує проти задоволення апеляційної скарги захисника, просить залишити її без задоволення, а вирок суду без змін, перевіривши доводи апеляційної скарги, дослідивши матеріали кримінального провадження щодо засудження ОСОБА_7 в межах апеляційної скарги у відповідності із ст. 404 КПК України, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга захисника ОСОБА_8 в інтересах обвинуваченого задоволенню не підлягає.

В судовому засіданні суду першої та апеляційної інстанції обвинувачений ОСОБА_7 вину у вчиненому визнав повністю, погодився з усіма обставинами, викладеними в обвинувальних актах, але не згоден з вагою хрестика, викраденого у потерпілої ОСОБА_11 , бо при здаванні його в ломбард, під час зважування його вага була 2,06 г. Інші епізоди визнав повністю, все правильно та відповідає дійсності. Просив пробачення у потерпілих, знизити строк покарання.

Висновок суду про доведеність вини ОСОБА_7 у незакінченому замаху на відкрите викрадення чужого майна (грабіж), вчинене повторно та відкритому викраденні чужого майна (грабіж), вчиненому повторно, ґрунтується на визнавальних показаннях самого обвинуваченого, показаннях потерпілих ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_16 , які підтвердили, що обвинувачений зривав з них золоті ланцюжки та втікав; свідка ОСОБА_18 , який возив обвинуваченого по місту, потім їх затримали працівники ДАІ, а ОСОБА_7 говорив, що вчинив якісь злочини, відповідає обставинам кримінального провадження, і сторонами не оскаржується.

Дії ОСОБА_7 судом першої інстанції вірно кваліфіковані за ч.3 ст.15, ч.2 ст.186, ч.2 ст.186 КК України.

Заперечення обвинуваченого щодо ваги хрестика, викраденого у ОСОБА_11 , суд обґрунтовано вважає такими, що направлені на уникнення відшкодування матеріальної шкоди у більшому розмірі, та вірно не прийняв їх до уваги, бо вони спростовуються показаннями потерпілої, які є послідовними щодо обставин вчинення на неї нападу та відібрання речей, які викладені в обвинуваченні, та підтверджуються іншими доказами.

Призначаючи покарання ОСОБА_7 , суд керувався вимогами ст. 65 КК України, врахував ступінь тяжкості вчинених злочинів, кількість епізодів, кількість та вартість викраденого, невідшкодування завданої злочинами шкоди, наявність цивільних позовів, думку потерпілих про не суворе покарання обвинуваченому, особу обвинуваченого - його вік, сімейний стан, проживає з дідом та бабою похилого віку, а також має батька інваліда першої групи. Зазначено, що у нього є мати, яка може доглядати за бабою та дідом, та старший брат, який доглядає за батьком; освіту обвинуваченого, він не працює, матеріальний стан та стан його здоров`я, відсутність негативних характеристик за місцем проживання, ставлення обвинуваченого до вчиненого, раніше не притягувався до адміністративної відповідальності, але неодноразово засуджувався за злочини проти власності, і нові злочини вчинив у період непогашеної судимості, обставини, що пом`якшують покарання - щире каяття та активне сприяння розкриттю злочинів, відсутність обставин, що обтяжують покарання.

Суд першої інстанції досліджував можливість призначення покарання обвинуваченому із застосуванням ст. 69 КК України, і зробив вірний висновок, що підстав для цього немає, що необхідним та достатнім покаранням ОСОБА_7 буде покарання у виді позбавлення волі, з ізоляцією його від суспільства, з позбавленням волі у розмірі, наближеному до мінімальної межі за ст. 186 ч. 2 КК України.

Колегія суддів приймає до уваги, що ОСОБА_7 раніше неодноразово судимий, має непогашені судимості за умисні злочини, знову вчинив умисні тяжкі злочини, тому підстав для пом`якшення покарання не вбачає.

Також судом першої інстанції враховано всі обставини, на які посилаються захисник в своїй апеляційній скарзі.

Твердження захисника про невідповідність вимогам ст. 68 ч. 2 КК України призначеного судом покарання за ст.ст. 15 ч. 3, 186 ч. 2 КК України не відповідають дійсності, бо правила цієї статті судом не порушені, покарання призначено у відповідних межах.

Колегія суддів вважає, що призначене судом першої інстанції покарання відповідає вимогам закону, обставинам кримінального правопорушення, даним про особу обвинуваченого, є необхідним і достатнім для його виправлення та попередження нових злочинів, а тому вирок в цій частині підлягаю залишенню без змін, без задоволення апеляційної скарги.

Керуючись ст.ст. 404 - 414, 418 - 419, 374 - 376, 424 - 426, 532 КПК України, колегія суддів,-

У Х В А Л И Л А:
Апеляційну скаргу захисника, адвоката ОСОБА_8 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_7 залишити без задоволення, а вирок Деснянського районного суду м. Чернігова від 22 березня 2016 року щодо ОСОБА_7 без змін.

Ухвала може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого Суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом трьох місяців з дня її проголошення, а засудженим, який перебуває під вартою, в той самий строк з моменту вручення копії рішення.

СУДДІ:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4