Справа № 377/128/16-к Головуючий у І інстанції ОСОБА_1
Провадження № 11-кп/780/727/16 Доповідач у 2 інстанції ОСОБА_2
Категорія 18 30.06.2016

УХВАЛА
Іменем України
30 червня 2016 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду Київської області в складі:

головуючого - судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

за участю:

прокурора ОСОБА_5 ,

обвинуваченого ОСОБА_6 в режимі відеоконференції під час трансляції з Чернігівського слідчого ізолятора

секретаря судових засідань ОСОБА_7 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Києві кримінальне провадження за апеляційною скаргою обвинуваченого ОСОБА_6 на вирок Славутицького міського суду Київської області від 07 квітня 2016 року, яким
ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Хвалинськ, Саратовської області, Російська Федерація, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , - визнано винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.185 КК України, -
ВСТАНОВИЛА:
Вироком Славутицького міського суду Київської області від 07 квітня 2016 року ОСОБА_6 визнано винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.185 КК України та призначено йому покарання у виді позбавлення волі на строк 2 (два) роки.
За вироком суду, ОСОБА_6 визнано винуватим у таємному викраденні чужого майна - крадіжці, вчиненому повторно, за наступних обставин.

09 січня 2016 року, приблизно о 14 годині, ОСОБА_6 зайшов до магазину «Космо» № 38, що належить ТОВ «СУМАТРА-ЛТД», розташованому за адресою: Київська область, м. Славутич, Московський квартал, 33, звідки повторно, таємно від оточуючих, викрав флакон пудри-коктейль «Color Me», вартістю 340 гривень, після чого залишив торгівельний зал магазину, а викраденим розпорядився на власний розсуд, завдавши ТОВ «СУМАТРА-ЛТД» майнову шкоду на зазначену суму.

Крім того, 12 січня 2016 року, приблизно о 18 годині, ОСОБА_6 зайшов до магазину «Космо» № 38, що належить ТОВ «СУМАТРА-ЛТД», розташованому за адресою: Київська область, м. Славутич, Московський квартал, 33, звідки повторно, таємно від оточуючих, викрав флакон рідкої зволожувальної пудри «Color Me», вартістю 595 гривень, після чого залишив торгівельний зал магазину, а викраденим розпорядився на власний розсуд, завдавши ТОВ «СУМАТРА-ЛТД» майнову шкоду на зазначену суму.

В апеляційній скарзі обвинувачений ОСОБА_6 , не оспорюючи фактичні обставини провадження та кваліфікацію своїх дій, просить вирок Славутицького міського суду Київської області від 07 квітня 2016 року, ухвалений відносно нього, - змінити у зв`язку з невідповідністю призначеного йому покарання ступеню тяжкості вчиненого кримінального правопорушення та його особі через суворість, та призначити йому покарання більш м`якого виду - арешт чи обмеження волі. На обґрунтування своїх вимог апелянт вказує про те, що судом першої інстанції при призначенні йому покарання не в повній мірі було враховано обставини, що його пом`якшують, а саме щире каяття обвинуваченого у скоєному та активне сприяння розкриттю злочину. Також, на думку апелянта, суд першої інстанції при призначенні йому покарання залишив поза увагою дані про його особу, а саме позитивну характеристику з місця проживання та незадовільний стан здоров`я його батьків.

Заслухавши доповідь судді, доводи обвинуваченого ОСОБА_6 , який підтримав подану апеляційну скаргу, доводи прокурора, який заперечував проти апеляційної скарги обвинуваченого, вважаючи вирок суду першої інстанції законним та обґрунтованим, провівши судові дебати, заслухавши останнє слово обвинуваченого, перевіривши матеріали кримінального провадження та обговоривши доводи, викладені в апеляційній скарзі, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга обвинуваченого задоволенню не підлягає, з наступних підстав.

Відповідно до статті 370 КПК України, судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим.

Висновки суду першої інстанції про доведеність винуватості ОСОБА_6 у таємному викраденні чужого майна, вчиненому повторно, тобто у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.185 КК України за обставин, викладених у вироку, є обґрунтованими, відповідають фактичним обставинам провадження і підтверджуються наявними доказами, в їх сукупності, які не заперечувались також і обвинуваченим, досліджувались за згодою учасників судового провадження в порядку ч. 3 ст. 349 КПК України, а тому згідно ч. 2 ст. 394 КПК України апеляційному оскарженню не підлягають.

Згідно ст. 65 КК України, особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів. При цьому, враховуються ступінь тяжкості вчиненого злочину, особа винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.
У відповідності до ст. 50 КК України, покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженими, так і іншими особами.
Всупереч доводам апеляційної скарги обвинуваченого, суд першої інстанції при призначенні покарання ОСОБА_6 повністю дотримався вимог вищезазначених норм кримінального закону. Призначаючи покарання обвинуваченому, суд першої інстанції врахував ступінь тяжкості вчиненого ним злочину, який відповідно до ст. 12 КК України є злочином середньої тяжкості, обставинами, що пом`якшують покарання відповідно до ст. 66 КК України судом першої інстанції визнано та враховано щире каяття обвинуваченого та активне сприяння розкриттю злочину, обставиною, що обтяжує покарання ОСОБА_6 відповідно до ст. 67 КК України визнано рецидив злочинів. Також, як вбачається з журналу судового засідання, судом першої інстанції були досліджені та враховані при призначенні покарання дані про особу обвинуваченого ОСОБА_6 , в тому числі і його характеристика за місцем проживання. Таким чином, судом першої інстанції при призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_6 були враховані всі обставини, передбачені ст. 65 КК України, в тому числі і ті, на які посилається в своїй апеляційній скарзі обвинувачений.
Колегія суддів погоджується з обґрунтованим висновком суду першої інстанції про можливість виправлення та перевиховання ОСОБА_6 лише в умовах ізоляції від суспільства. Зокрема, судом першої інстанції встановлено, що обвинувачений, будучи неодноразово судимим, останній раз 09 січня 2013 року Шевченківським районним судом м. Києва за ч.2 ст.190, ч.3 ст.358 КК України, на шлях виправлення не став та знову вчинив корисливий злочин, що свідчить про його стійке небажання ставати на шлях виправлення та перевиховання.
З урахуванням наведених вище обставин, колегія суддів приходить до висновку про те, що призначене обвинуваченому ОСОБА_6 судом першої інстанції покарання не в максимальних межах санкції ч.2 ст.185 КК України за своїм видом і розміром є необхідним та достатнім для його виправлення, а також запобігання вчиненню нових злочинів, тобто для досягнення мети, передбаченої ст. 50 КК України, а тому підстав для призначення обвинуваченому більш м?якого покарання, не вбачається.
Враховуючи викладене, колегія суддів приходить до висновку про законність, обґрунтованість та вмотивованість ухваленого судом вироку щодо ОСОБА_6 , а також про безпідставність доводів поданої ним апеляційної скарги.
Також, колегія суддів вважає необхідним зарахувати відповідно до вимог ч.5 ст.72 КК України строк попереднього ув`язнення, застосованого до ОСОБА_6 в межах даного кримінального провадження, з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі, який не був зарахований оскаржуваним вироком суду першої інстанції, а саме за період з 08 квітня 2016 року по 30 червня 2016 року включно.

Керуючись ст. ст. 404, 405, 407, 419 КПК України, колегія суддів, -
УХВАЛИЛА:
Вирок Славутицького міського суду Київської області від 07 квітня 2016 року, ухвалений відносно ОСОБА_6 залишити без змін.
Відповідно до ч.5 ст.72 КК України зарахувати у строк покарання ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , строк застосованого до нього в межах даного кримінального провадження попереднього ув`язнення з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі, за період з 08 квітня 2016 року по 30 червня 2016 року включно.

Судді:

_______________ _________________ ________________
ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4