Справа № 680/626/16-к

№ 1-кс/680/90/16
У Х В А Л А
"18" листопада 2016 р. смт.Нова Ушиця

Слідчий суддя Новоушицького районного суду Хмельницької області ОСОБА_1 , за участю секретаря ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 ,слідчого ОСОБА_4 , підозрюваного ОСОБА_5 , захисника ОСОБА_6 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у смт. Нова Ушиця клопотання слідчого СВ Новоушицького ВП Дунаєвецького ВП ГУНП в Хмельницькій області ОСОБА_7 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою
ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с.Песець, Новоушицького району, Хмельницької області, громадянина України, неодруженого, непрацюючого, жителя АДРЕСА_1 , раніше судимого 28 листопада 2007 року Новоушицьким районним судом за ч.3 ст.187 КК України до 8 років позбавлення волі з конфіскацією майна, звільненого 02 жовтня 2013 року умовно-достроково на не відбутий термін 1 рік 10 місяців 25 днів, який підозрюється у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст.263 КК України, -

В С Т А Н О В И В:
Слідчий СВ Новоушицького ВП Дунаєвецького ВП ГУНП в Хмельницькій області ОСОБА_7 звернувся до суду з вищевказаним клопотанням, погодженим з прокурором Новоушицького відділу Кам`янець-Подільської місцевої прокуратури, посилаючись на те, що ним проводиться досудове розслідування по кримінальному провадженню № 0000207, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань 13 липня 2015 року за ч.1 ст.263 КК України за фактом придбання та зберігання бойових припасів, вибухових речовин без передбаченого законом дозволу.

Слідчий в клопотанні вказує, що досудовим розслідуванням встановлено, що на початку липня 2015 року, ОСОБА_5 на полі неподалік с. Садове Новоушицького району, під час збору металобрухту викопав із землі чотири авіаційних осколочних бомби з підривниками, які зберігав в будинку за місцем проживання - по АДРЕСА_1 . Окрім того, в період з квітня 2015 року по липень 2015 року, під час збору металобрухту, ОСОБА_5 на тому ж полі викопував із землі боєприпаси, які в будинку за місцем свого проживання розбирав та виділяв з них вибухову речовину «тротил», яку зберігав в скляній банці в одній із кімнат будинку.

13 липня 2015 року о 15 год. 55 хв. під час проведення огляду будинку ОСОБА_5 було виявлено та вилучено чотири авіаційних осколочних бомби АО-2,5сч, які згідно висновку вибухотехнічної експертизи №56В(817) від 29 липня 2015 року відносяться до категорії боєприпасів та містять в своєму складі бризантну вибухову речовину нормальної потужності «тротил», чотири авіаційних головних підривники АМ-А, які містять в своєму складі бризантну вибухову речовину підвищеної потужності «тетрил» та здатні для здійснення вибуху, а також виявлено та вилучено бризантну вибухову речовину нормальної потужності «тротил», масою 178 гр., здатну для здійснення вибуху, які ОСОБА_5 придбав та зберігав без передбаченого законом дозволу.

Слідчий в судовому засіданні просить застосувати запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, посилаючись на те, що підозрюваний може вчинити інше кримінальне правопорушення або продовжити кримінальне правопорушення, тобто існує ризик, передбачений п.5 ч.1 177 КПК України.

Вважає, що застосування до підозрюваного ОСОБА_5 запобіжного заходу, не пов`язаного із триманням під вартою, не забезпечить його належну поведінку та виконання покладених на нього процесуальних обов`язків та створить неможливість запобіганню вказаного ризику.

Прокурор клопотання підтримав, мотивуючи тим, що підозрюваний вчинив тяжкий злочин, може переховуватися від органів досудового розслідування та продовжити злочинну діяльність,тобто існують ризики, передбачені пп.1,5 ч.1 ст.177 КПК України, а інші запобіжні заходи не забезпечать його належну поведінку та виконання ним передбачених законом обов`язків.

Підозрюваний ОСОБА_5 та його захисник ОСОБА_6 заперечили проти застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, мотивуючи тим, що слідчий та прокурор не довели існування ризиків, передбачених пп.1,5 ч.1 ст.177 КК України, наміру переховуватись від слідства та суду в ОСОБА_5 не було, оскільки він знаходився в зоні проведення антитерористичної операції.
Судом встановлено, що 13 липня 2015 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань внесено кримінальне провадження за № 0000207 ч.1 ст.263 КК України за фактом придбання та зберігання бойових припасів, вибухових речовин без передбаченого законом дозволу.

25 серпня 2015 року органом досудового слідства ОСОБА_5 повідомлено про підозру за ч.1 ст.263 КК України у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України: придбанні та зберіганні бойових припасів, вибухових речовин без передбаченого законом дозволу, за які законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк від 3 до 7 років.

Додані до клопотання матеріали, а саме протоколи допитів свідків ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , протокол огляду місця події від 13 липня 2015 року підтверджують факт зберігання ОСОБА_5 чотирьох авіаційних осколочних бомб АО-2,5сч, вибухової речовини.

03 жовтня 2015 року відповідно до постанови слідчого підозрюваного ОСОБА_5 оголошено в держаний розшук, досудове розслідування зупинено.

Ухвалою Новоушицького районного суду Хмельницької області від 08 серпня 2016 року надано дозвіл на затримання з метою приводу для участі в розгляді клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою ОСОБА_5 .

18 листопада 2016 року ОСОБА_5 самостійно з`явився до суду для участі в розгляді даної справи.

При вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності підстав, зазначених статтею 177 КПК України, слідчий суддя, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів, зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, які зазначені статтею 178 КПК України.

Згідно зі ст.177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків.

Так, твердження прокурора про тяжкість злочину, в якому підозрюється ОСОБА_5 , та про наявність ризиків, передбачених ст.177 КПК України, що підозрюваний може переховуватись від слідства та може вчинити інше кримінальне правопорушення, ґрунтується лише на припущенні про можливу поведінку підозрюваного та не підкріплені будь-якими доказами, оскільки як встановлено судом підозрюваний ОСОБА_5 з 08 жовтня 2015 року брав безпосередню участь в антитерористичній операції із захисту територіальної цілісності України на території Донецької та Луганської областей, про що свідчать довідка командира військової частини, витяг із наказу командира військової частини № НОМЕР_1 від 24.10.2016 року про звільнення ОСОБА_5 з військової служби на підставі Указу Президента України №411/2016 від 26 вересня 2016 року та виключення із списків особового складу частини з 24 жовтня 2016 року, тобто факт переховування ОСОБА_5 від органів слідства не підтвердився у судовому засіданні. Крім того, останній добровільно здав органам поліції бойові припаси та вибухову речовину. Згідно з характеристикою за місцем проживання ОСОБА_5 характеризується виключно позитивно, має постійне місце проживання.

Крім того, наявність підозри щодо ОСОБА_5 у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст.263 КК України, де санкція статті передбачає максимальну межу покарання у виді позбавлення волі строком на 7 років років, не дає підстави вважати про бажання підозрюваного змінити місце проживання з метою уникнення відповідальності.
За повідомленням слідчого, усі необхідні процесуальні дії в кримінальному провадженні виконані, досудове розслідування знаходиться на стадії відкриття сторонами матеріалів провадження та складання обвинувального акту.

Відповідно до ст.29 Конституції України та ст.5 Європейської конвенції про захист прав і основоположних свобод, ратифікованої Верховною Радою України 17.07.1997 р. (далі - Конвенція), кожна людина має право на свободу та особисту недоторканість. Одним із принципів міжнародного права є принцип звільнення обвинуваченого у вчиненні кримінального злочину з-під варти на час розслідування та розгляду його судом.
Як убачається із пункту 3 ст.5 Конвенції та практики Європейського суду з прав людини, обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливо лише в передбачених законом випадках та за встановленою законом процедурою, при цьому ризик переховування обвинуваченого від правосуддя не може оцінюватись виключно на підставі суворості можливого судового рішення, а це слід робити з урахуванням низки відповідних фактів, які можуть підтверджувати існування такого ризику.
Європейський Суд з прав людини в своєму рішенні по справі «Смирнов проти Росії» мовить таке, якщо держава не наведе «відповідних і достатніх» підстав для тримання під вартою обвинуваченої у правопорушенні особи, така особа має бути звільнена після затримання і перебувати на волі до початку розгляду її справи по суті».
З огляду на зазначене суд вважає, що обов`язок обґрунтування підстав застосування запобіжного заходу у вигляді взяття під варту лежить на слідчому та прокуророві і не може бути лише формальним посиланням на це, без надання суду належних та допустимих доказів по справі.
Відповідно до ч.3.ст.194 КПК України, слідчий суддя, суд має право зобов`язати підозрюваного, обвинуваченого прибувати за кожною вимогою до суду або до іншого органу державної влади, визначеного слідчим суддею, судом, якщо прокурор доведе обставини, передбачені пунктом 1 частини першої статті 194 КПК України, але не доведе обставини, передбачені пунктами 2 та 3 частини першої статті 194 КПК України.

Враховуючи, що ОСОБА_5 обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.263 КК України, яке відноситься до категорії тяжких злочинів,однак обставини щодо існування ризиків, передбачених пп.1,5 ч.1 ст. 177 КПК України прокурором не доведені, як і недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для їх запобігання, суд вважає за необхідне зобов`язати ОСОБА_5 прибувати за кожною вимогою до слідчого та суду.

Керуючись ст.ст. 177, 178, 179, 193, 194 , 309 КПК України, слідчий суддя
У Х В А Л И В:
Клопотання задовольнити частково.

Застосувати до підозрюваного ОСОБА_5 , - запобіжний захід у виді особистого зобов`язання із покладенням на нього обов`язку

прибувати до слідчого СВ Новоушицького ВП Дунаєвецького ВП ГУНП в Хмельницькій області, в провадженні якого перебуває кримінальне провадження, та Новоушицького районного суду Хмельницької області за першою вимогою для проведення досудового розслідування та судового розгляду даного кримінального провадження.

Попередити підозрюваного ОСОБА_5 , що в разі невиконання покладеного, згідно з ухвалою слідчого судді, обов`язку, до нього може бути застосований більш жорсткий запобіжний захід (особиста порука, застава, домашній арешт, тримання під вартою) та може бути накладено грошове стягнення в розмірі від 0,25 розміру мінімальної заробітної плати до 2 розмірів мінімальної заробітної плати.

Обов`язки передбачені ухвалою покладаються на підозрюваного ОСОБА_5 на строк 2 (два) місяці з дати винесення цієї ухвали.

Продовження цього строку можливе у порядку, передбаченому ст.199 КПК України.

Контроль за виконанням ухвали покласти на слідчого Новоушицького ВП ДВП ГУНП в Хмельницькій області, в провадженні якого перебуває кримінальне провадження.

Ухвала щодо застосування запобіжного заходу підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Ухвала оскарженню не підлягає, заперечення на ухвалу можуть бути подані під час підготовчого провадження в суді.

Суддя: ОСОБА_1