Справа №636/407/16-к
Провадження №1-кп/636/182/16
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
31 травня 2016 року Чугуївський міський суд Харьківскої області у складі:
головуючого судді ОСОБА_1 ,
при секретарі судового засідання ОСОБА_2 ,
за участю військового прокурора ОСОБА_3 та обвинуваченого ОСОБА_4 ,
ОСОБА_4 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 в селі Морозівка Хмільницького району Вінницької області, громадянина України, українця, з середньо-спеціальною освітою, одруженого та маючого на утриманні двох малолітніх дітей, працюючого неофіційно по найму, учасника бойових дій в АТО, проживаючого та зареєстрованого в якості жильця в АДРЕСА_1 , раніше не судимого, у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч.3 ст.404 КК України, -
ВСТАНОВИВ:
27 лютого 2015 року ОСОБА_4 на підставі Указу Президента України «Про часткову мобілізацію» №15/2015 від 14.01.2015 року добровільно за власним бажанням був призваний ОСОБА_5 -Володарським ОРВК Донецької області у лави Збройних Сил України та направлений для подальшого проходження військової служби до військової частини польова пошта НОМЕР_1 . За наказом командира військової частини він був зарахований до списків особового складу частини на посаду водія комендантського відділення коменданського взводу, який тимчасово дислокувався в АДРЕСА_2 на території військової частини польова пошта НОМЕР_2 .
В період військової служби на солдата ОСОБА_4 розповсюджувалася дія Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», положення Статуту внутрішній служби Збройних Сил України, Дисциплінарного статуту і Статуту гарнізонної та вартової служби Збройних Сил України, він повинен був непорушно дотримуватися Військової присяги, Конституції України та її законів, сумлінно і чесно виконувати військові обов`язки та завдання пов`язані із захистом Вітчизни, її незалежності і територіальної цілісності, що є по суті конституційним обов`язком громадянина України.
Солдат ОСОБА_4 в порушення вказаних норм чинного законодавства вирішив стати на злочинний шлях і 10.08.2015 року близько 15 години під час проведення патрулювання військового містечка по АДРЕСА_2 , начальником патруля сержантом ОСОБА_6 та патрульним сержантом ОСОБА_7 , при затриманні за порушення громадського порядку, вчинив їм опір та спричинив, згідно висновку судово-медичної експертизи, тілесні ушкодження середньої тяжкості ОСОБА_8 .
Цими діями солдат ОСОБА_4 вчинив опір особі, яка виконує покладені на неї обов`язки військової служби, вчинені в умовах особливого періоду, крім воєнного стану, тобто скоїв кримінальний злочин передбачений ч.3 ст.404 КК України.
ОСОБА_4 у судовому засіданні свою провину в інкримінованому йому кримінальному правопорушенні визнав повністю, він погоджується з кваліфікацією вчиненого ним діяння, виказав щире каяття у скоєному кримінальному правопорушенні і виклав суду обставини події як вказано вище.
Прокурор і обвинувачений не висловили жодних заперечень, щодо встановлених обставин.
У відповідності до положень ч.3 ст.349 КПК України суд визнає недоцільним дослідження доказів, поданих на підтвердження події кримінального правопорушення та винуватості обвинуваченого ОСОБА_4 у його вчинені.
У судовому засіданні суд з`ясував, що обвинувачений ОСОБА_4 правильно розуміє зміст вказаних обставин, добровільно визнає себе винним у вчиненні опору з причиненням тілесних ушкоджень начальнику патруля, вчиненого в умовах особливого періоду, крім воєнного стану, і роз`яснив йому, що погодившись на визнання недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються, він і прокурор будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.
Досліджена у судовому засіданні правова кваліфікація кримінального правопорушення відповідає дійсним обставинам скоєного діяння.
На підставі викладеного, суд визнає доведеним винуватість обвинуваченого ОСОБА_4 у скоєні інкримінованого йому кримінального правопорушення і кваліфікує його дії за ч.3 ст.404 КК України, як опір особі, яка виконує покладені на неї обов`язки військової служби, вчинені в умовах особливого періоду, крім воєнного стану, військовослужбовцем.
При призначенні покарання обвинуваченому, суд враховує те, що ОСОБА_4 виключно позитивно характеризується за місцем служби та проживання, є учасником бойових дій, проживає разом з сім`єю і має на утриманні двох малолітніх дітей.
Обставинами, що пом`якшують покарання обвинуваченого ОСОБА_4 , суд вважає повне визнання своєї провини та щире каяття у скоєному. Обставин, що обтяжують його покарання, суд не знаходить.
Дослідивши наведені обставини у сукупності, приймаючи до уваги дані про особу обвинуваченого ОСОБА_4 , обставини, що пом`якшують його покарання, те що він хоч скоїв тяжкий кримінальний злочин, але вперше притягується до кримінальної відповідальності, має сім`ю і утримує і виховує двох малолітніх дітей, суд призначити йому покарання в межах санкції частини статті кримінального закону за якою кваліфіковані його дії у виді позбавлення волі, приходить до висновку доцільності застосування звільнення від відбуття покарання з випробуванням, оскільки його виправлення та перевиховування ще можливе без ізолювання від суспільства.
Речові докази та судові витрати по справі відсутні.
Заявлений прокурором цивільний позов на користь держави в особі військового шпиталю щодо відшкодування витрат на лікування потерпілого задовольнити в повному обсязі.
Керуючись ст.ст.373,374 КПК України, суд
УХВАЛИВ:
Визнати ОСОБА_4 винуватим у скоєнні кримінального правопорушення передбаченого ч.3 ст.404 КК України та призначити покарання у виді 3(трьох) років позбавлення волі.
На підставі ст.ст.75,76 КК України звільнити засудженого ОСОБА_4 від відбування покарання з випробуванням і встановленням іспитового строку в 2 (два) роки, зобов`язавши не виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу кримінально-виконавчої інспекції, повідомляти її про зміну місця проживання та роботи, періодично з`являтися для реєстрації в кримінально-виконавчу інспекцію.
Запобіжний захід до набрання вироком законної сили стосовно засудженого ОСОБА_4 залишити у виді домашнього арешту.
Стягнути з засудженого ОСОБА_4 в рахунок відшкодування вартості лікування потерпілого, на користь військової частини НОМЕР_3 (військового шпиталю) розташованої в АДРЕСА_3 НОМЕР_4 УДК в Харківській області, МФО 851011, код ЄРДПОУ 07931813 4727(чотири тисячі сімсот двадцять сім) гривень 19 копійок.
Вирок може бути оскаржений, з підстав передбачених ст.ст.394,395 КПК України до Апеляційного суду Харківської області через Чугуївський міський суд протягом 30 днів з дня його проголошення.
Суддя