В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

12.04.2016 року місто Ужгород

Ужгородський міськрайонний суд Закарпатської області в складі:

головуючого судді - ОСОБА_1 ,

при секретарі - ОСОБА_2

з участю прокурора - Нам"як Ю.Ю

захистника ОСОБА_3

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області в м. Ужгород обвинувальний акт у кримінальному провадженні відносно ОСОБА_4 , про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст. 263 КК України,-

ВСТАНОВИВ:

Так, 25.07.2015 у ході санкціонованого обшуку, проведеного на підставі Ухвали слідчого судді Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області ОСОБА_5 від 14.07.2015 у справі № 308/8317/15-к, за місцем проживання ОСОБА_4 , зокрема, за адресою: АДРЕСА_1 , у шафі, яка розміщена у вітальній кімнаті співробітниками Ужгородського МВ УМВС України в Закарпатській області виявлено та вилучено патрони, які є бойовими припасами в кількості 100 штук, які останній у невстановлений органом досудового розслідування час та у невстановленому місці придбав, переніс і у подальшому, без передбаченого законом дозволу, зберігав за місцем свого проживання до їх вилучення працівниками міліції. Згідно висновку балістичної експертизи за № 16/703 від 14.08.2015року надані на дослідження патрони є боєприпасами. Патрони є цільовими гвинтівочними, спортивно-мисливськими патронами кільцевого запалення калібру 5.6 мм., призначені для стрільби з гвинтівок та карабінів. Надані на дослідження патрони є придатними для здійснення пострілів.

Таким чином, своїми діями ОСОБА_4 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене 1 ст. 263 КК України, а саме: придбання, носіння та зберігання бойових припасів без передбаченого законом дозволу.

До суду надійшов обвинувальний акт разом з угодою про визнання винуватості укладеної 27.08.2015 року в приміщенні прокуратури між прокурором ОСОБА_6 та обвинуваченим ОСОБА_7 про визнання винуватості з додержанням певних умов.

На підставі наведеного, суд розглянув справу відповідно положень ст. ст. 472, 473, ч.4 ст.474 КПК України.

Зі змісту угоди вбачається, що підозрюваний під час досудового розслідування повністю визнав свою винуватість у зазначеному діянні і зобов`язався беззастережно визнати обвинувачення в обсязі підозри у судовому провадженні. При цьому сторони погоджуються на призначення покарання обвинуваченому за ч. 1 ст. 263 КК України у вигляді 4 років позбавлення волі. На підставі ст. 75 КК України звільнити останнього від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком на 2 роки та покладенням обов`язків передбачених п.п. 2, 3, 4 ч. 1 ст. 76 КК України.
Із запропонованим видом та мірою покарання обвинувачений згідний. Наслідки укладення та затвердження зазначеної угоди, згідно ст.ст. 473, 394, 424, 474, 476 КПК України та ст.389-1 КК України оговорені сторонами.

У підготовчому судовому засіданні обвинувачений підтвердив суду, що угода про визнання винуватості укладена добровільно, не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дії будь - яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді, та просив її затвердити.

Обвинувачений пояснив, що права, надані йому законом у зв`язку з укладенням угоди про визнання винуватості він повністю розуміє; з наслідками укладення та затвердження угоди про визнання винуватості обізнаний; характер обвинувачення та його суть зрозумілі; обраний вид покарання, який застосовується до нього у разі затвердження угоди, із ним узгоджено та є цілком зрозумілим; свою вину у вчиненні кримінального правопорушення за ст.263 ч.1 КК України визнав повністю.

Органом досудового слідства дії ОСОБА_4 кваліфіковано за ст. 263 ч.1 КК України - вірно.

Суд не вправі перевіряти фактичні обставини вчиненого обвинуваченим кримінального правопорушення, оскільки не здійснює оцінку доказів у кримінальному провадженні під час проведення підготовчого судового засідання, виходячи з того, що межі розгляду встановлюються лише змістом угоди про визнання вини.

Судом на виконання вимог ст.474 КПК України сумніву у добровільності та істинності позиції обвинуваченого не встановлено. В підготовчому судовому засіданні суд переконався у добровільності укладення сторонами угоди і що угода про визнання винуватості від не є наслідком застосування насильства, примусу погроз, обіцянок, дії будь-яких інших обставин ніж ті, які передбачені в угоді.

Ухвалюючи вирок, на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами та оцінені судом, відповідно до ст.94 КПК України, суд приходить до висновку, що мало місце діяння, у вчиненні якого обвинувачується ОСОБА_4 , обвинувачений визнав свою вину повністю.

При призначенні покарання обвинуваченому суд враховує, що узгоджені сторонами в угоді про визнання винуватості вид і міра покарання відповідають загальним правилам призначення кримінальних покарань та розміру призначеного покарання, які встановлені КК України.

При вирішенні питання про відповідність угоди про визнання винуватості вимогам ст.ст.469, 474 КПК України, суд враховує, що умови угоди про визнання винуватості не суперечать вимогам цього кодексу, зокрема щодо змісту та порядку укладення угоди, а також щодо узгодженої між сторонами міри покарання, яка відповідає загальним правилам призначення кримінальних покарань, встановленим КК України, ступеню тяжкості кримінального правопорушення та особі обвинуваченого, правова кваліфікація дій кримінального правопорушення вірна, умови угоди відповідають інтересам суспільства та не порушують прав, свобод чи інтересів сторін або інших осіб. Не встановлені підстави вважати, що укладення угоди не було добровільним, не є очевидною можливість невиконання обвинуваченим взятих на себе зобов`язань за угодою, фактичні підстави для невизнання винуватості відсутні.

Суд при прийняті рішення у підготовчому судовому засіданні згідно п.1 ч.3 ст.314 КПК України має право затвердити угоду.

Згідно ч. 1 ст. 475 КПК України, якщо суд переконається, що угода може бути затверджена, він ухвалює вирок, яким затверджує угоду і призначає узгоджену сторонами міру покарання.

Згідно ст.65 КК України у випадку затвердження вироком угоди про визнання вини, суд призначає покарання, узгоджене сторонами угодою.

За таких обставин суд вважає, що виправленню та перевихованню обвинуваченого може сприяти покарання, не пов`язане з його ізоляцією від суспільства і призначає узгоджене сторонами угоди про визнання винуватості .

За наведених обставин, угоду належить затвердити.

Судові витрати відсутні.

Цивільний позов у кримінальному провадженні - відсутній.

На підставі наведеного, керуючись ст.ст. 368,370,374,376,395,472, 473,474,475 КПК України, суд, -

З А С У Д И В:

Угоду - затвердити.

ОСОБА_4 визнати винним за ч. 1 ст. 263 КК України та призначити покарання у вигляді 4 років позбавлення волі.

На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком на 2 роки та покладенням обов`язків передбачених п.п. 2, 3, 4 ч. 1 ст. 76 КК України.

Роз`яснити ОСОБА_4 , що умисне невиконання угоди є підставою для притягнення його до відповідальності, встановленої законом.

Оскарження вироку з підстав розгляду провадження за відсутності учасників судового провадження, не дослідження доказів у судовому засіданні або з метою оспорити встановлені досудовим розслідуванням обставин не допускається.

Вирок може бути оскаржений з підстав, передбачених ч.4 ст.394 КПК України в апеляційний суд Закарпатської області через Ужгородський міськрайонний суд Закарпатської області протягом 30 днів з дня його проголошення.

Копію вироку суду після його проголошення негайно вручити засудженому та прокурору.

Суддя Ужгородського

міськрайонного суду ОСОБА_1