Справа № 567/81/16-к
В И Р О К
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
13 квітня 2016 року м. Острог

Острозький районний суд Рівненської області у складі:

головуючий суддя - ОСОБА_1

секретар - ОСОБА_2

за участі: прокурора ОСОБА_3

обвинуваченої ОСОБА_4

потерпілого- цивільного позивача ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження №0000543 від 29 грудня 2015 року

по обвинуваченню ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки АДРЕСА_1 , громадянки України, українки, не працюючої, одруженої, має на утриманні двох малолітніх дітей, жительки АДРЕСА_1 , раніше судимої : 8 червня 2015 року Острозьким районним судом за ч.1 ст.185 КК України до покарання у виді штрафу розміром 850 грн., 6 листопада 2015 року, ухвалою цього ж суду, покарання у виді штрафу 850 грн. замінено на покарання у виді громадських робіт строком 50 годин, 12 січня 2016 року, цим же судом за ч.2 ст.185 КК України, із застосуванням ч.1 ст.69 КК України призначено покарання у виді громадських робіт строком 180 год., на підставі ч.1 ст.71 КК України остаточне покарання ОСОБА_4 призначено за сукупністю вироків шляхом повного приєднання невідбутої частини покарання за попереднім вироком у виді громадських робіт строком 230 годин,

в с т а н о в и в :
ОСОБА_4 , будучи раніше судимою 08.06.2015 р. Острозьким районним судом за ч.1 ст.185 КК України до покарання у виді штрафу розміром 850 грн., 06.11. 2015 р., ухвалою цього ж суду, покарання у виді штрафу 850 грн. було замінено на покарання у виді громадських робіт строком 50 год., 12.01.2016 р., цим же судом за ч.2 ст.185 КК України, із застосуванням ч.1 ст.69 КК України, призначено покарання у виді громадських робіт строком 180 год., на підставі ч.1 ст.71 КК України остаточне покарання їй було призначено за сукупністю вироків шляхом повного приєднання невідбутої частини покарання за попереднім вироком у виді громадських робіт строком 230 год., маючи не зняту та непогашену в законному порядку судимість, на шлях виправлення та перевиховання не стала та повторно вчинила новий умисний злочин.

Так, 29.12.2015 року, близько 11 год., ОСОБА_4 , перебуваючи в якості пасажира в салоні автомобіля ROVER 214 р/н НОМЕР_1 , яким керував ОСОБА_5 , та який рухався по автодорозі із с. Хорів Острозького району в напрямку м. Острог, помітила гаманець, який був в сумці, що знаходилась на задньому сидінні автомобіля та належав водієві, який вона вирішила викрасти. Маючи корисливий мотив, скориставшись неуважністю власника, ОСОБА_4 діючи повторно, таємно викрала гаманець вартістю 262,50 грн., в якому знаходились гроші в сумі 2000,77 грн., чим заподіяла ОСОБА_5 матеріальну шкоду на загальну суму 2263,27 грн.

В судовому засіданні обвинувачена ОСОБА_4 вину у вчинені крадіжки гаманця з грошовими коштами з автомобіля потерпілого ОСОБА_5 визнала повністю та пояснила, що 29.12.2015 року, біля 11 год. вона зі своїм знайомим ОСОБА_6 мали намір поїхати в м. Острог. Біля зупинки в с. Хорів, Острозького району, ОСОБА_6 зупинив легковий автомобіль червоного кольору. Вони сіли в автомобіль. ОСОБА_6 розмістився на сидінні спереду біля водія, а вона в салоні позаду. На коврику лежав гаманець, чорного кольору, який вона взяла. В м.Острозі, біля приміщення бібліотеки, вони вийшли. Через деякий час вона розповіла ОСОБА_6 про гаманець, який він забрав та відкрив його. Там були гроші та документи, гроші вони не рахували. ОСОБА_6 купив пляшку горілки і на таксі вони поїхали до його товариша в с. Бродів Острозького району. Потім поїхали на таксі в м. Нетішин, а звідти на маршрутці поїхали до його куми в м.Шепетівку, де пробули до 07.01.2016 року. За весь час, а це тиждень часу вони користувалися тими грошима : їздили на таксі, купували спиртне, витрачали на свої потреби. Гаманець весь час був у ОСОБА_6 . Перший раз на таксі витратили 80 грн. Вона нарахувала 1400 грн., що вони могли витратити. Вернулися вже без грошей. 07.01.2016 року, вона зустрілась з потерпілим та повернула йому гаманець з документами. Весь цей час коли її не було вдома, її мати доглядала її дітей. Вона щиро розкаюється у скоєному. Цивільний позов визнає і зобов`язується відшкодувати для потерпілого завдані збитки.

В суді потерпілий ОСОБА_5 показав, що 29.12.2015 року біля 11 год., він власним автомобілем їхав у м. Острог. В с. Хорів, Острозького району, його зупинили двоє осіб, молоді чоловік та жінка і попросили підвезти до міста. Чоловік сів біля нього, а жінка позаду в салоні. В місті він їх висадив, та через декілька хвилин виявив пропажу свого гаманця із сумки, яка знаходилася на задньому сидінні. Через свого односельця він взнав, що то був ОСОБА_6 з с.Хорів, а від його матері дізнався номер мобільного телефону. Він декілька разів звонив та просив повернути йому хоча би документи на автомобіль. Гаманець був шкіряний чорного кольору. Він мав намір для дружини купити подарунок, тому з впевненістю заявляє, що у гаманці було 2 тисячі грн. та документи на автомобіль. 07.01.2016 року, ОСОБА_7 повернула йому гаманець з документами. Він декілька разів телефонував до них і просив повернути документи, однак двічі на зустріч вони не приїхали. З документів були водійські права, техпаспорт на автомобіль та документи по цивільному страхуванню.

На даний час обвинувачена частково відшкодувала завдані збитки, а саме повернула гаманець і документи. Цивільний позов підтримує та просить стягнути з ОСОБА_4 2000 грн.
Свідок ОСОБА_6 в суді показав, що з ОСОБА_4 29.12.2015 року їхали в м. Острог. В с. Хорів Острозького району він спинив легковий автомобіль червоного кольору. Сам він сів на переднє сидіння біля водія, а ОСОБА_7 позаду. Приїхали в м.Острог. Йдучи по місту ОСОБА_4 показала гаманець та пояснила, що він випав напевно, а вона знайшла у салоні. В гаманці чорного кольору були гроші, які вони не рахували, та документи на автомобіль. Вони купили пляшку горілки та поїхали на таксі у с. Бродів до його товариша. За таксі він з тих грошей заплатив 80 грн. Потім вони взявши таксі поїхали в м. Нетішин Хмельницької області, а звідти на маршрутці поїхали у м. Шепетівку до його куми. Повернулися додому 07.01.2016 року. Весь цей час користувалися грошима з гаманця. Що робила ОСОБА_4 в автомобілі коли їхали в м. Острог він не бачив. По його підрахункам у гаманці могло бути до 2000 грн., вони могли використати 1500 грн. Після повернення із м. Шепетівки грошей вже не було. 07.01.2016 року, ОСОБА_4 зустрілася в м. Острозі з потерпілим та повернула йому документи з гаманцем. Раніше потерпілого він не знав.

Із висновку експерта № 3.2-29/16 від 21.01.2016 року, вбачається, що ринкова вартість чоловічого гаманця марки «Mont Blanc, з урахуванням часткової втрати його товарних якостей по терміну експлуатації та дефектам, у зв`язку з експлуатаційним зношенням і пошкодженням від впливу зовнішніх факторів, станом на 29.12.2015 року могла становити 262,50 грн.

( а.п. 38-40)

Відповідно до протоколу огляду від 08.01.2016 року та ілюстрованої таблиці до нього, предметами огляду були гаманець чорного кольору з металевою емблемою «MONT BLANC» розміром 115x100мм, у розгорнутому стані 230x100мм. В ньому знаходились три довгих відділення один на блискавці, відділ для монет, перекидний відділ для фотокарток, чотири відділи для візиток, та два бокових потаємних відділу, водійське посвідчення на ім`я ОСОБА_5 № НОМЕР_2 , видане ВРЕР м.Острог УДАІ УМВС України в Рівненській області, свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу № НОМЕР_3 видане ВРЕР м.Рівне УДАІ УМВС України в Рівненській області, поліс № АЕ/ 3865352, візитні картки 5шт., та гроші в сумі 77коп.

( а.п. 49-53)

Із постанови про визнання речових доказів та передачу їх на зберігання від 25.01.2016 року, збережної розписки від 25.01.2016 року, гаманець, водійське посвідчення, свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу та гроші 77 коп. визнані речовими доказами та передані на зберігання потерпілому ОСОБА_5

( а.п. 54-55)

Суд, вислухавши обвинувачену, потерпілого, свідка, оцінивши всі зібрані і перевірені у судовому засіданні докази з точки зору їх достовірності, достатності, належності та допустимості у їх сукупності вважає, що дії обвинуваченої ОСОБА_4 органами досудового розслідування за ч.2 ст.185 КК України кваліфіковані вірно, як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинена повторно.

Відповідно до ст. 65 КК України, при призначенні покарання суд враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

При призначенні покарання суд враховує ступінь тяжкості вчиненого та зокрема те, що відповідно до ч.3 ст.12 КК України даний злочин кваліфікується як злочин середньої тяжкості.

Беручи до уваги особу обвинуваченої, суд враховує, що ОСОБА_4 по місцю проживання характеризується негативно, має на утриманні двох неповнолітніх дітей.

Відповідно до ст. 66 КК України, як пом`якшуючі покарання обставини суд враховує щире каяття, та часткове добровільне відшкодування завданих збитків.

Відповідно до вимог ст. 67 КК України, обставин які обтяжували б покарання ОСОБА_4 в судовому засіданні не встановлено.

Відповідно до ст. 50 КК України покарання є заходом примусу, полягає в передбаченому законом обмеженні прав і свобод засудженого і має на меті не тільки кару, а й виправлення засудженого, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженим, так і іншими особами.

Враховуючи тяжкість злочину, особу винної ОСОБА_4 , яка раніше неодноразово судима і знову вчинила умисний злочин, суд вважає, що її виправлення неможливе без ізоляції від суспільства, а тому покарання їй слід призначити у виді позбавлення волі.

З врахуванням обраного виду покарання який підлягає призначенню обвинуваченій ОСОБА_4 суд вважає, що є підстави для зміни раніше обраного відносно неї запобіжного заходу у виді домашнього арешту на тримання під вартою.

При призначенні покарання суд вважає необхідним керуватись вимогами п.1 «г» ч.1 ст.72 КК України, а саме врахувати вирок Острозького районного суду від 12.01.2016 року, яким ОСОБА_4 призначено покарання у вигляді громадських робіт строком 230 годин, де зазначено, що при складанні покарань за сукупністю злочинів менш суворий вид покарання переводиться в більш суворий вид виходячи із такого спввідношення : одному дню позбавлення волі відповідають 8 годин громадських робіт. Отже 230 год. : 8 = 28 днів позбавлення волі.

Одночасно суд вважає за необхідне призначити покарання на підставі ч. 4 ст.70 КК України, остаточне визначивши покарання обвинуваченій ОСОБА_4 з врахуванням вироку Острозького районного суду Рівненської області від 12.01.2016 року, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим.

Вирішуючи питання заявленого потерпілим ОСОБА_5 цивільного позову суд виходив з наступного.

Потерпілий-цивільний позивач ОСОБА_5 звернувся з позовом до ОСОБА_4 про відшкодування 2000 грн. матеріальної шкоди.

Свої вимоги мотивує тим, що ОСОБА_4 обґрунтовано обвинувачується у вчинені злочину передбаченого ч.2 ст.185 КК України. Вказує, що внаслідок неправомірних дій обвинуваченої ОСОБА_4 йому завдано матеріальної шкоди в 2000 грн. Просив задовольнити позов та стягнути з обвинуваченої на його користь 2000 грн. матеріальної шкоди.

Обвинувачена ОСОБА_4 в ході судового розгляду заявлений цивільний позову визнала повністю.

Суд, заслухавши пояснення потерпілого-цивільного позивача ОСОБА_5 , обвинувачену ОСОБА_4 , перевіривши матеріали провадження, прийшов до висновку, що позовні вимоги підлягають повному задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ч.1 ст.1167 ЦК України, майнова шкода, завдана неправомірними діями майну фізичної особи відшкодовується особою в повному обсязі особою, яка її завдала.

В ході судового розгляду судом встановлено, що 29.12.2015 року, близько 11 год., ОСОБА_4 , перебуваючи в якості пасажира в салоні автомобіля ROVER 214 р/н НОМЕР_1 , яким керував ОСОБА_5 , та який рухався по автодорозі із с. Хорів Острозького району в напрямку м. Острог, помітила гаманець, який був в сумці, що знаходилась на задньому сидінні автомобіля та належав водієві, який вона вирішила викрасти. Маючи корисливий мотив, скориставшись неуважністю власника, ОСОБА_4 діючи повторно, таємно викрала гаманець вартістю 262,50 грн., в якому знаходились гроші в сумі 2000,77 грн., чим заподіяла ОСОБА_5 матеріальну шкоду на загальну суму 2263,27 грн. Гаманець вартістю 262,50 грн. потерпілому повернуто.

За таких підстав суд вважає, що з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_5 слід стягнути 2000 грн. у відшкодування матеріальної шкоди завданої неправомірними діями обвинуваченої.

Згідно з матеріалами кримінального провадження судові витрати складають 245 грн.52 коп. за проведення товарознавчої експертизи № 3.2-29/16 від 21.01.2016 року, які слід стягнути з ОСОБА_4 в дохід держави у відповідності до ст.124 КПК України.

Керуючись ст.ст. 370, 374 КПК України, суд,-

засудив:
ОСОБА_4 визнати винною у вчинені злочину, передбаченого частиною 2 статті 185 КК України та призначити покарання у виді позбавлення волі строком 1 рік 1 місяць.

На підставі п.1 «г» ч.1 ст.72 КК України врахувати при складанні покарань сукупністю злочинів, покарання за вироком Острозького районного суду від 12 січня 2016 року перевівши 230 год. громадських робіт на 28 днів позбавлення волі

Відповідно до частини 4 статті 70 КК України, покарання обвинуваченій ОСОБА_4 за даним вироком визначити з врахуванням вироку Острозького районного суду від 12 січня 2016 року, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим у виді позбавлення волі строком 1 рік 1 місяць.

Запобіжний захід обвинуваченій ОСОБА_4 у виді домашнього арешту змінити на тримання під вартою, взявши її під варту в залі суду.

Строк тримання під вартою рахувати з дня взяття ОСОБА_4 під варту- з 13 квітня 2016 року, відповідно ч.5 ст. 72 КК України.

Цивільний позов ОСОБА_5 до ОСОБА_4 про відшкодування матеріальної шкоди в розмірі 2000 грн. задовольнити повністю.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_5 2000 грн. матеріальної шкоди.

Речові докази - гаманець, водійське посвідчення, свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу, 5шт. візиток, 77 коп. вважати повернутими потерпілому під збережну розписку.

Стягнути з ОСОБА_4 в дохід держави 245 гривень 52 копійки за проведення судової експертизи.

Вирок може бути оскаржений до Апеляційного суду Рівненської області через Острозький районний суд протягом 30 днів з дня його проголошення, а обвинуваченій ОСОБА_4 строк подачі апеляційної скарги обчислюється з моменту вречення їй копії судового рішення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку, а копія вироку обвинуваченому та прокурору підлягає врученню негайно після проголошення.

Суддя Острозького районного судуОСОБА_1