Справа № 570/4169/16-к
номер провадження 1-кп/570/179/2016
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
11 листопада 2016 року м.Рівне
Рівненський районний суд Рівненської області у складі колегії суддів
головуючого судді ОСОБА_1
суддів ОСОБА_2
ОСОБА_3
при секретарі судового засідання ОСОБА_4
з участю прокурора ОСОБА_5
захисників ОСОБА_6
ОСОБА_7
потерпілого ОСОБА_8

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в приміщенні Рівненського районного суду Рівненської області ( м.Рівне вул.Дубенська 25 б ) кримінальне провадження№ 0000877 про обвинувачення
ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Рівне, зареєстрованого та проживаючого в АДРЕСА_1 , громадянина України, із повною загальною середньою освітою, неодруженого, непрацюючого, раніше засудженого 05.11.2009 року Рівненським районним судом за ч. 2 ст.186 КК України до позбавлення волі строком на 4 роки, звільнений від відбування покарання згідно ст. 75 КК України з іспитовим строком 2 роки, 18.10.2010 року Рівненським районним судом Рівненської області за ч. 2 та ч. 3 ст. 185, ч.1 ст. 70 КК України, згідно ст. 71 КК України на 4 роки 2 місяці позбавлення волі, звільнений умовно-достроково 03.04.2013 року Володимирецьким районним судом Рівненської області згідно ст. 81 КК України, невідбутий строк покарання 1 рік 4 місяці;
ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця с. Зоря, Рівненського району, Рівненської області, зареєстрованого та проживаючого в АДРЕСА_2 , громадянина України, не одруженого, із повною загальною середньою освітою, непрацюючого, раніше засудженого 07.07.2008 року Рівненським районним судом Рівненської області за ч. 1 ст. 119 КК України, на 3 роки позбавлення волі, звільнений від відбування покарання згідно ст. 75 КК України з іспитовим строком 2 роки, 29.06.2010 року Рівненським районним судом Рівненської області направлений для відбуття вказаного покарання, 25.07.2012 року Полтавським районним судом Полтавської області згідно ст. 81 КК України, умовно-достроково звільнений від відбування покарання, невідбутий строк покарання 10 місяців,
у вчиненні злочинів, передбачених ч.4 ст. 187, ч.2 ст. 121 КК України,
в с т а н о в и в :
01.06.2016, близько 02.00 год., ОСОБА_9 за попередньою змовою групою осіб з ОСОБА_10 , перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння, маючи умисел на незаконне заволодіння чужим майном з корисливих мотивів, з метою власного матеріального збагачення, шляхом вибиття вхідних дверей проникли до житлового будинку ОСОБА_11 , за адресою: АДРЕСА_2 , де вчинили напад на останню, в ході якого застосували до неї насильство, небезпечне для життя та здоров`я, яке виразилося у спільному нанесенні їй не менше чотирьох ударів руками та ногами в область голови, в результаті чого спричинили їй тілесні ушкодження у вигляді важкої черепномозкової травми у вигляді крововиливів в речовину головного мозку та під його оболонки, подвійного перелому нижньої щелепи з синцями на рівні переломів, які відносяться до тяжких тілесних ушкоджень за ознакою небезпеки для життя в момент заподіяння.
Після втрати свідомості потерпілою ОСОБА_11 , внаслідок спричинених їй тілесних ушкоджень, ОСОБА_9 та ОСОБА_10 , продовжуючи свої злочинні дії, заволоділи її майном, а саме мобільним телефоном «Samsung GT E1200 M (SEK)», вартістю 287,50 гривень, золотим ланцюжком вагою 1,96 грама вартістю 1960 гривень та золотим хрестиком вагою 0,31 грама вартістю 310 гривень, а всього на загальну суму 2557,50 гривень, після чого залишили місце вчинення злочину.
Крім того, 01.06.2016 близько 02.00 год., ОСОБА_9 , за попередньою змовою групою осіб з ОСОБА_10 , будучи у стані алкогольного сп`яніння, незаконно перебуваючи в будинку ОСОБА_11 , за адресою: АДРЕСА_2 , під час вчинення нападу на останню, маючи умисел на незаконне заволодіння чужим майном та на заподіяння тяжких тілесних ушкоджень, з корисливих мотивів та з метою власного матеріального збагачення, умисно спільно нанесли ОСОБА_11 не менше чотирьох ударів руками та ногами в область голови, в результаті чого спричинили їй тілесні ушкодження у вигляді важкої черепномозкової травми у вигляді крововиливів в речовину головного мозку та під його оболонки, подвійного перелому нижньої щелепи з синцями на рівні переломів, які відносяться до тяжких тілесних ушкоджень за ознакою небезпеки для життя в момент заподіяння, від яких ІНФОРМАЦІЯ_3 ОСОБА_11 померла.
Обвинувачений ОСОБА_10 свою вину у вчиненні злочинів, передбачених ч.4 ст. 187, ч.2 ст. 121 КК України не визнав повністю та пояснив, що що 31 травня 2016 року близько 23 год. він з братом та швагром відпочивав у себе вдома, вживали алкогольні напої, зайшов ОСОБА_9 , вони ще випили і пішли на вулицю. Вирішили купити ще горілки, в одному місці їм не вдалося придбати горілку, тоді ОСОБА_9 запропонував зайти ще в одне місце, де можна придбати горілку. Підійшовши до дверей будинку ОСОБА_11 , ОСОБА_9 постукав, оскільки ніхто не відчинив, останній ногою вибив двері. Обвинувачені надягнули на голови майки, як засоби маскування, і зайшли в будинок. ОСОБА_9 пішов в кімнату, у якій перебувала ОСОБА_11 , а ОСОБА_10 відразу пішов у іншу кімнату та став перекидати там речі, шукаючи, гроші або горілку. Що відбувалось у іншій кімнаті обвинувачений не бачив, однак чув звуки ударів та крики, ОСОБА_9 казав щоб потерпіла дала горілку чи гроші. Всього обвинувачений почув звук двох ударів та сильний звук, важкого, падаючого предмету, ймовірно ОСОБА_11 впала з ліжка. ОСОБА_9 заходив до ОСОБА_10 в кімнату і питав чи останній щось знайшов, потім знову пішов до ОСОБА_11 , знову ОСОБА_10 чув звуки ударів, робив зауваження ОСОБА_9 , щоб той заспокоївся, однак останній не відреагував. Оскільки ОСОБА_10 перед тим багато випив спиртного, йому стало погано і він вибіг на двір та більше нічого не бачив та не пам`ятає. До загиблої ОСОБА_10 на підходив, ударів їй не наносив, виходячи на вулицю, помітив, що ОСОБА_11 лежала на підлозі без свідомості також помітив, як ОСОБА_9 зняв з неї золотий ланцюжок з хрестиком. Потім вийшов ОСОБА_9 вони поїхали спочатку до товариша у с.Старожуків Рівненського району, де трохи просушили одяг, оскільки змокли під дощем, а потім до ОСОБА_12 , де обвинувачений змінив взуття, так як воно було дуже мокре. Викрадений мобільний телефон обвинувачений не бачив, а золотий ланцюжок з хрестиком, ОСОБА_9 того ж дня продав своєму знайомому у с.Клевань-1 Рівненського району і віддав ОСОБА_10 500 грн.
Обвинувачений ОСОБА_9 в судовому засіданні вину у вчинених злочинах не визнав повністю та пояснив, що він ввечері зайшов до ОСОБА_10 , у нього були його брат та швагро, всі були у нетверезому стані та вживали алкогольні напої, пригостили й ОСОБА_9 . Коли всі розійшлись, ОСОБА_10 з ОСОБА_9 пішли в село щоб ще купити горілки. Спочатку зайшли до знайомої, однак її чоловік їх прогнав. У ОСОБА_9 були гроші, та він не знав хто у чужому селі продає горілку. ОСОБА_10 сказав, що знає у кого можна купити горілку, вони сіли на велосипед ОСОБА_9 і проїхали 800 м до якоїсь хати. ОСОБА_9 залишився на дорозі з велосипедом та став телефонувати до своєї дівчини, а ОСОБА_10 , тим часом, взяв у нього гроші і пішов до хати. Чи вмикалось світло у будинку, яким чином ОСОБА_10 потрапив у будинок, ОСОБА_9 не бачив, оскільки перед будинком росли дерева і з дороги нічого не було видно. Через деякий час ОСОБА_10 вийшов з подвір`я і сказав, що горілки тут нема, запропонував поїхати ще до одного знайомого у с.Старожуків Рівненського району. Там ОСОБА_10 запитав, чи не знає ОСОБА_9 кому можна продати золотий ланцюжок з хрестиком та мобільний телефон. ОСОБА_9 зателефонував своєму знайомому, запропонував купити вказані речі і вони домовились про зустріч. Позичили у товариша велосипед і поїхали до ОСОБА_9 , де останній переодягнувся, а ОСОБА_10 перевзувся, оскільки вони дуже змокли під дощем. Потім поїхали у с.Клевань-1 Рівненського району, де о 05 год. 40 хв. зустрілись зі знайомим, якому продали ланцюжок з хрестиком. Потім поїхали у м.Луцьк, де на вокзалі під час розпивання спиртних напоїв ОСОБА_10 все розповів ОСОБА_9 . А саме ОСОБА_10 повідомив, що золотий ланцюжок з хрестиком та мобільний телефон він взяв у тому будинку, у який заходив по горілку, вдаривши при цьому пару раз господиню. ОСОБА_9 поїхав з м. Луцька сам, тому що зрозумів, що ОСОБА_10 вчинив злочин. Приїхавши додому, мав намір їхати у с. Бронники Рівненського району і на автобусній зупинці був затриманий працівниками поліції.
Потерпілий ОСОБА_8 в судовому засіданні пояснив, що ОСОБА_11 була його рідною тіткою, літом вона проживала в будинку у АДРЕСА_2 , була здоровою, працювала на присадибній ділянці. Самогон тітка ніколи не варила, у її будинку не було умов для самогоноваріння. 01 червня 2016 року йому зателефонувала сестра і повідомила, що тітку забрали в лікарню, тому що її вночі хтось побив. ОСОБА_11 була у свідомості, але нічого не розуміла, поводилась як дитина. ЇЇ виписали з лікарні додому, де вона померла. Поерпілий також повідомив, що будинок не далеко від дороги, хоча перед будинком і ростуть якісь насадження, якщо ввімкнути в будинку світло, то з дороги видно освітлення.
Свідок ОСОБА_13 в судовому засіданні пояснила, що її син ОСОБА_9 пішов з дому ввечері 31 травня 2016 року. Вночі близько 03 год. 30 хв. він повернувся з ОСОБА_10 . На її запитання де він був, ОСОБА_9 нічого не розповідав, його волосся було вологим, він був спокійним, у той час як ОСОБА_10 був дуже мокрим і одяг і взуття, він був дуже схвильованим, свідку обвинувачений пояснив, що змок під дощем. Свідок вважає, що ОСОБА_10 намочив одяг коли мив ноги у них під шлангом, оскільки змивав з кров зі свого отдягу. ОСОБА_10 перевзувся у взуття її сина і вони пішли. Додала, що не пам`ятає чи ОСОБА_9 переодягався, але того дгя випрала всю білизну, яка була складена біля пральної машинки, зокрема сині джинси та оранжеву футболку ОСОБА_9 .
Свідок ОСОБА_14 в судовому засіданні пояснив, що він був племінником ОСОБА_11 , він часто відвідував її , бачив яким мобільним телефоном вона користувалась, допомагав їй налаштувати даний телефон, тому, під час проведення слідчої дії пред`явлення речей для впізнання, він відразу впізнав мобільний телефон «Samsung GT E1200 M (SEK)», який був пред`явлений йому для впізнання Вказав, що саме цей телефон належав його тітці ОСОБА_11 .
Свідок ОСОБА_15 в судовому засіданні пояснив, що 01 червня 2016 року о 6 год. 30 хв. йому зателефонував ОСОБА_9 , запропонував купити у нього телефон та золотий ланцюжок з хрестиком. Вони зустрілись у с.Клевань-1 Рівненського району на зупинці громадського транспорту. ОСОБА_9 він знав, а чоловіка, який був з ним ні. ОСОБА_9 вже тримав в руках телефон «Samsung GT E1200 M (SEK)» та золотий ланцюжок з хрестиком, за які ОСОБА_15 дав йому 1200 грн., другий чоловік стояв поруч і все бачив. Телефон та золотий ланцюжок з хрестиком свідок здав у ломбард, а пізніше викупив і видав працівникам поліції.
Свідок ОСОБА_16 в судовому засіданні пояснив, що він проживає у с.Старожуків Рівненського району, вночі 01 червня 2016 року о 03 год. 17 хв. до нього прийшли ОСОБА_17 та ОСОБА_10 , вони були дуже мокрі, пояснили, що в дорозі змокли під дощем. Деякий їхній одяг свідок розвісив, зокрема куртку ОСОБА_18 повісив на дверцята шафи. Коли вішав куртку, помітив пляму крові на правому рукаві куртки. ОСОБА_16 постелив обвинуваченим у кімнаті, запропонував чаю, а сам ліг спати в іншій кімнаті. Чув розмову обвинувачених, які обговорювали де можна продати золотий ланцюжок. Ночувати хлопці не залишились, попросили у свідка велосипед і пішли.
Свідок ОСОБА_19 в судовому засіданні пояснив, що ввечері 31 травня 2016 року він, ОСОБА_10 , та брат останнього відпочивали у ОСОБА_10 вдома, розпивали спиртні напої. Прийшов ОСОБА_9 , постукав, зайти його не запрошували, він заліз через відчинене вікно. Вони ще трохи випили і ОСОБА_9 став пропонувати свідку йти шукати ще спиртне, або поїхати у м.Цумань. Свідок відмовився і пішов додому, брат ОСОБА_10 ліг спати, що робили ОСОБА_9 з ОСОБА_10 свідок не знає. Додав, що ОСОБА_9 був роздратований чи через те що вони його не пускали в дім, чи, можливо, через сімейні проблеми.
Свідок ОСОБА_20 в судовому засіданні пояснив, що ОСОБА_11 була його сусідкою, її хата знаходиться через дорогу від його хати за 15-20м. Того ранку близько 6 год. він, перебуваючи у себе на ганку, побачив, що хвіртка у сусідки відчинена і двері в хату також наполовину відчинені та почув стогін. ОСОБА_20 пішов до сусідки, з порога він гукнув, ніхто не відповів, двері в кімнату були відчинені, зайшовши в кімнату, свідок побачив на підлозі ОСОБА_11 , вона лежала лицем до дверей, лице було синє, очі припухлі, голова в крові, на підлозі була запечена кров. Сусідка сказала до нього: « ОСОБА_21 », впізнавши його. ОСОБА_20 викликав швидку допомогу, покликав сусіда, приїхала швидка забрали ОСОБА_11 та викликали поліцію. Також свідок додав, що вхідні двері у загиблої не були міцними, щоб вибити їх значного зусилля докладати не потрібно. Перед будинком ростуть квіти і дерева, однак територія добре проглядається, ввімкнене світло буде помітно. Вночі свідок нічого не чув. ОСОБА_11 ніколи не займалась самогоноварінням та продажем самогону.
Крім показань обвинувачених, потерпілого, свідків, винність обвинувачених в інкримінованому злочині підтверджується зібраними по справі доказами, а саме протоколом огляду місця події від 01.06.2016 року (т.1 а.с.12-13) з фототаблицями (т.1 а.с.14-23) з яких вбачається загальний вигляд будинку ОСОБА_11 , розташування його відносно дороги, вигляд пошкоджень на дверях вказаного будинку, вигляд кімнат будинку, ліжка, під час огляду місця події були вилучені п`ять слідів взуття, вісім слідів відбитків пальців рук, пачка з-під цигарок "Столичні", мікроволокна та фрагмент тканини з подушки зі слідами плям бурого кольору; протоколом прийняття заяви про вчинення кримінального правопорушення від 01.06.2016 року (т.1 а.с.36), поясненнями ОСОБА_9 (т.1 а.с.37), з яких вбачається, що ОСОБА_9 пояснив, що він за попередньою змовою із ОСОБА_10 вибили двері в будинок ОСОБА_11 , зайшовши в будинок, ОСОБА_10 почав бити бабусю, а він шукав гроші у шафі, викидаючи всі речі, нічого не знайшовши, вони вибігли з будинку; протоколом огляду предметів від 01.06.2016 року (т.1 а.с.40), згідно якого були оглянуті чоловічі туфлі чорного кольору, які добровільно надав ОСОБА_9 на яких було виявлено сліди забруднення та плями бурого кольору; протоколом затримання особи, підозрюваної у вчиненні злочину від 01.06.2016 року (т.1 а.с.45-47); протоколом огляду місця події від 02.06.2016 року (т.1 а.с.66), згідно якого об`єктом огляду є господарство ОСОБА_13 з якого були вилучені речі, а саме одяг, який вісів на вулиці і містив плями бурого кольору, взуття, а саме туфлі чорного кольору, які за словами ОСОБА_13 належать ОСОБА_10 та джинси світлого кольору, які знаходились у шафі; протоколом огляду місця події від 03.06.2016 року з фототаблицями (т.1 а.с.73-76), згідно якого, під час особистого огляду ОСОБА_15 та його особистих речей було виявлено мобільний телефон марки "Самсунг"; протоколом огляду особи від 06.06.2016 року (т.1 а.с.76), згідно якого у гр. ОСОБА_15 в правій кишені джинсів було виявлено поліетиленовий пакетик із золотим ланцюжком та хрестиком; сума завданої злочином майнової шкоди доводиться довідкою вартості, (т.1 а.с.150), згідно якої середня ринкова вартість 1 г золота 585 проби у виробі станом на 01.06.2016 року становить 1000 грн.; протоколом огляду предметів від 24.06.2016 року (т.1 а.с. 153), згідно якого в ювелірній майстерні були оглянуті ланцюжок та хрестик, та виявлено при зважуванні, що вага ланцюжка становить - 1,96 г, вага хрестика - 0,31 г, за допомогою реактиву азотної кислоти, після проведення необхідних реакцій, було встановлено, що хрестик та ланцюжок виготовлені із золота 585 проби; висновком експерта №1.3-502/16 від 23.06.2016 р. (т.1 а.с.158-172), яким встановлено, що слід пальця руки, найбільшими розмірами по вісях 16х31 мм, вилучений 01.06.2016 року під час проведення огляду місця події, а саме в будинку за адресою АДРЕСА_3 , залишений великим пальцем лівої руки - на дактилоскопічній карті заповненій на ім`я ОСОБА_9 ; висновком експерта №3.2-724/16 від 19.07.2016 року (т.1 а.с.177-183), яким встановлено, що ринкова вартість мобільного телефону «Samsung GT E1200 M (SEK)», за умови його технічно-справного стану та повної базової комплектації, станом на момент скоєння злочину 01.06.2016 року, могла становити 287,50 грн., висновком експерта №1.2-714/16 від 01.07.2016 року (т.1 а.с.188-202), яким встановлено, що сліди низу взуття розмірами 55х120 мм, 80х116 мм, 71х65 мм, 90х70 мм та 97х70 мм, вилучені 01.06.2016 року під час огляду місця події у АДРЕСА_2 , могли бути залишені як туфлями чорного кольору на праву чи ліву ногу, вилученими у ОСОБА_9 так і аналогічним по розмірним характеристикам та конструкції підошви взуттям; висновком експерта з ілюстративними таблицями №2.2-148/16 від 27.06.2016 року (т.1 а.с.216-221), згідно якого, на представлених на експертизу об`єктах виявлено кров людини, яка може походити від особи з групою крові А(ІІ) з ізогемаглютиніном анти-В системи АВ0 у тому числі й від ОСОБА_11 ; висновком експерта з ілюстративними таблицями №2.2-149/16 від 29.06.2016 року (т.1 а.с.226-232), згідно якого, на представлених на експертизу туфлях виявлено кров людини, яка може походити від особи з групою крові А(ІІ) з ізогемаглютиніном анти-В системи АВ0 у тому числі й від ОСОБА_11 ; протоколом огляду місця події від 09.07.2016 року з фототаблицею (т.1 а.с.248-250), згідно якого було оглянуто труп ОСОБА_11 ; висновком експерта №382 (т.1 а.с.254-264), яким встановлено, що смерть гр. ОСОБА_11 настала від важкої черепномозкової травми із крововиливами в речовину головного мозку та під його оболонки, яка у своєму перебігу ускладнилась розвитком набряку-набухання і компресії головного мозку, між отриманою ОСОБА_11 травмою голови та настанням її смерті існує прямий причинно-наслідковий зв`язок.
Оцінюючи показання свідків, та дослідивши матеріали справи, суд вважає, що винність обвинувачених у інкримінованих злочині доведена повністю та їх дії вірно кваліфіковані за ч.4 ст. 187 КК України як напад з метою заволодіння чужим майном, поєднаний із насильством, небезпечним для життя особи, яка зазнала нападу (розбій), вчинений за попередньою змовою групою осіб, поєднаний з проникненням у житло та із заподіянням тяжких тілесних ушкоджень, та за ч.2 ст. 121 КК України, як умисне тяжке тілесне ушкодження, небезпечне для життя в момент заподіяння, вчинене групою осіб, що спричинило смерть потерпілої.
Невизнання вини у вчинених злочинах обвинувачених суд розцінює як спосіб захисту від пред`явленого звинувачення .
При обранні виду та визначенні міри покарання, суд враховує характер та ступінь суспільної небезпечності скоєних ними злочинів, які відповідно до ст.12 КК України є тяжким та особливо тяжким злочином.
Обставини, що пом`якшують покарання обвинувачених, судом не встановлені.
Обставини, що обтяжують покарання ОСОБА_9 - вчинення злочину у стані алкогольного сп`яніння, рецидив злочинів.
Обставини, що обтяжують покарання ОСОБА_10 - вчинення злочину у стані алкогольного сп`яніння.
При призначенні покарання судом враховується особи обвинувачених, які раніше неодноразово судимі , за місцем проживання характеризуються вкрай негативно, також судом враховується думка потерпілого , який настоює на суворому покаранні за вчинені злочини.За наведених обставин суд прийшов до висновку, що виправлення та перевиховання обвинувачених неможливе без ізоляції від суспільства.
Згідно ч. 2 ст. 124 КПК України, у разі ухвалення обвинувального вироку, суд стягує з обвинуваченого на користь держави документально підтверджені витрати на залучення експертів.

На підставі наведеного та керуючись ст. ст. 373, 374 КПК України , суд

з а с у д и в:
ОСОБА_9 визнати винуватим у вчиненні злочинів передбачених ч.4 ст. 187, ч.2 ст. 121 КК України та призначити покарання:

за ч.4 ст. 187 КК України у виді 13 років позбавлення волі із конфіскацією майна
за ч.2 ст. 121 КК України у виді 10 років позбавлення волі

На підставі ч.1 ст. 70 КК України шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворими визначити остаточну міру покарання у виді позбавлення волі строком 13 років позбавлення волі із конфіскацією майна .

Строк покарання рахувати з 01 червня 2016 року. Відповідно до ч.5 ст. 72 КК України, зарахувати ОСОБА_9 строк попереднього ув`язнення з 01 червня 2016 року до набрання вироком законної сили.
ОСОБА_10 визнати винуватим у вчиненні злочинів передбачених ч.4 ст. 187, ч.2 ст. 121 КК України та призначити покарання:

за ч.4 ст. 187 КК України у виді 13 років позбавлення волі із конфіскацією майна.
за ч.2 ст. 121 КК України у виді 10 років позбавлення волі

На підставі ч.1 ст. 70 КК України шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворими визначити остаточну міру покарання у виді позбавлення волі строком на 13 років із конфіскацією майна.
Строк покарання рахувати з 01 червня 2016 року. Відповідно до ч.5 ст. 72 КК України, зарахувати ОСОБА_10 строк попереднього ув`язнення з 01 червня 2016 року до набрання вироком законної сили.
Стягнути з ОСОБА_9 та ОСОБА_10 солідарно на користь держави витрати на проведення судових експертиз у сумі 5413 грн. 34 коп. (п`ять тисяч чотириста тринадцять гривень тридцять чотири копійки.)
Речові докази по справі, що перебувають на зберіганні у камері схову Рівненського РВП ГУНП України в Рівненській області, а саме: сліди пальців рук, дактилокарта ОСОБА_9 та ОСОБА_10 , зразок крові ОСОБА_11 , фрагмент подушки, дактилокарта із слідами взуття- знищити;
сумку чоловічу на ремні, мобільний телефон марки «НОКІА 113», ІМЕІ: НОМЕР_1 , сім - карта оператора мобільного зв`язку «Київстар», зарядний пристрій до вказаного телефону, банківська картка ПрАТ «Приватбанк» № НОМЕР_2 , дві банківські картки «СБЕРБАНК» 1) № НОМЕР_3 ; 2) № НОМЕР_4 , картка проїзний «Петербург» № НОМЕР_5 , гаманець чоловічий без готівки, шкіряний чоловічий ремінь повернути ОСОБА_9 ;
мобільний телефон марки «Samsung», ланцюжок та хрестик з металу жовтого кольору (спецпакет 0900509) - повернути потерпілому ОСОБА_8
джинси вилучені під час ОМП в будинку ОСОБА_9 від 02.06.2016 року, спортивні
штани ОСОБА_10 , три пари чоловічого взуття, спортивну кофту та футболку - знищити.

Вирок може бути оскаржений до Апеляційного суду Рівненської області через Рівненський районний суд Рівненської області протягом 30 днів з дня його проголошення.

Головуючий суддя ОСОБА_1

судді ОСОБА_2

ОСОБА_3