АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД м. КИЄВА
У Х В А Л А
Іменем України

16 листопада 2016 року м. Київ

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду м. Києва у складі:

головуючого судді ОСОБА_1

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3

при секретарі судового засідання ОСОБА_4 ,

переглянувши в приміщенні суду у відкритому судовому засіданні в режимі ВКЗ з ІТТ Головного управління НП у м. Києві матеріали судового провадження за апеляційною скаргою захисника ОСОБА_5 , який діє у захист прав і інтересів підозрюваного ОСОБА_6 , на ухвалу слідчого судді Подільського районного суду м. Києва від 3 листопада 2016 року,

за участю прокурора ОСОБА_7

підозрюваного ОСОБА_6

захисника ОСОБА_5 ,

у с т а н о в и л а:

Ухвалою слідчого судді Подільського районного суду м. Києва від 3 листопада 2016 року в кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань під №0007086 від 01.11.2016 року, задоволено клопотання слідчого СВ Подільського УП Головного управління Національної поліції у м. Києві ОСОБА_8 , погоджене прокурором Київської місцевої прокуратури №7 ОСОБА_9 про застосуваннязапобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо:

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, українця, який народився в м. Київ, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , несудимого,

якому оголошена підозра у вчиненні кримінального правопорушення злочину, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України.

Застосовано до підозрюваного ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на строк шістдесят днів, починаючи з моменту затримання 15:20 години 1 листопада 2016 року, тобто до 15:20 години 30 грудня 2016 року включно.

Вирішуючи питання про вид заходу забезпечення кримінального провадження, слідчий суддя суду першої інстанції врахував наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_6 кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України про який йому повідомлено 02.11.2016 року, що об`єктивно підтверджується наданими слідчим доказами, які носять вагомий характер, особу підозрюваного, та прийшов до висновку, що докази та обставини, на які посилається слідчий у клопотанні, дають достатні підстави вважати, що застосування підозрюваному більш м`якого запобіжного заходу не зможе запобігти ризикам, передбачених ст. 177 КПК України, а саме можливості підозрюваному переховуватись від органів досудового розслідування та суду, вчиняти інші кримінальні правопорушення, впливати на свідків, з якими періодично спілкується.

Не погоджуючись з прийнятим рішенням слідчого судді захисник ОСОБА_5 , який дії в інтересах підозрюваного ОСОБА_6 , подав апеляційну скаргу в якій просить скасувати ухвалу слідчого судді Подільського районного суду м. Києва від 03.11.2016 р. про застосування відносно ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та постановити нову ухвалу, якою відмовити у задоволенні клопотання слідчого СВ Подільського УП ГУ НП в м. Києві ОСОБА_8 , про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_6 .

В обгрунтування апеляційної скарги вказує, що вирішуючи питання щодо обґрунтованості підозри слідчий суддя безпідставно не взяв до уваги наступні доводи сторони захисту, а саме, що органом досудового розслідування не було дотримано встановленої КПК України обов`язкової процедури здійснення повідомлення про підозру ОСОБА_6 та дана обставина в подальшому може призвести до істотних обмежень прав і свобод останнього.

Зазначає, що у витягу з ЄРДР, який був роздрукований 01.11.2016 року, відсутні дані про те, що 02.11.2016 року в межах кримінального провадження №0007086 ОСОБА_6 2 листопада 2016 року було повідомлено про підозру, отже відповідні відомості до ЄРДР негайно, як того вимагає КПК України та Положення про Єдиний реєстр досудових розслідувань внесені не були.

Також захисник посилається на те, що слідчий суддя не взяв до уваги доводи сторони захисту про відсутність ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України, у зв`язку з відсутністю обґрунтованої підозри, внаслідок чого слідчим суддею не був проведений аналіз всіх ризиків з урахуванням особливостей даного кримінального провадження та особи підозрюваного, зокрема - вимоги ст. 178 КПК України щодо наявності у підзахисного міцних соціальних зв`язків (наявність реєстрації та постійного місця проживання в АДРЕСА_1 ), відсутність судимості, як того вимагають норми чинного законодавства України та міжнародного законодавства.

На думку апелянта, слідчий суддя всупереч вимогам ст. 370 КПК України постановив незаконну ухвалу, оскільки слідчим суддею не було дотримано імперативної вимоги ч. 2 ст. 194 КПК України, необґрунтовану, оскільки слідчим суддею не були об`єктивно з`ясовані обставини, які підтверджені доказами, дослідженими під час розгляду клопотання слідчого та оцінені відповідно до ст. 94 КПК України, і невмотивовану, в якій не наведені належні і достатні мотиви та підстави її постановлення.

Заслухавши доповідь судді, підозрюваного та його захисника, які просили задовольнити апеляційну скаргу, думку прокурора, який заперечували проти задоволення апеляційної скарги, вважаючи ухвалу слідчого судді законною та обґрунтованою, вивчивши матеріали судового провадження, перевіривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає.

Як вбачається з ухвали слідчого судді та матеріалів справи, в провадженні СВ Подільського УП ГУ НП у м. Києві перебувають матеріали досудового розслідування, внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань під №0007086 від 01.11.2016 р., за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що о 10:00 год. ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , перебував в стані алкогольного сп`яніння та знаходився в приміщенні кухні власної квартири, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , разом із своїм знайомим ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , з яким разом вживали алкогольні напої.

Під час перебування в приміщенні кухні між ОСОБА_10 та ОСОБА_6 виник словесний конфлікт, який в подальшому переріс в бійку. Під час цього у ОСОБА_6 на ґрунті особистої неприязні виник злочинний намір на позбавлення життя потерпілого ОСОБА_10 .

Реалізуючи свій злочинний намір, ОСОБА_6 , який перебував в стані алкогольного сп`яніння, взяв в руку ніж, який знаходився на кухні, та умисно завдав ним шість ударів в область грудей та живота, та шість ударів в праву область щоки та вуха потерпілому ОСОБА_10 , в результаті чого спричинив останньому тілесні ушкодження, від яких потерпілий помер.

Відповідно до лікарського свідоцтва про смерть № 3059 від 02.11.2016 р. причина смерті ОСОБА_10 - колото-різані поранення грудей і живота з ушкодженням внутрішніх органів.

Таким чином, ОСОБА_6 підозрюється у вчиненні умисного вбивства, тобто умисного протиправного заподіяння смерті іншій людині, а саме кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України.

01.11.2016 року о 15:20 годині ОСОБА_6 затримано в порядку ст. 208 КПК України.

02.11.2016 року ОСОБА_6 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України.

03.11.2016 року слідчий СВ Подільського УП Головного управління Національної поліції у м. Києві ОСОБА_8 , за погодженням із прокурором Київської місцевої прокуратури №7 ОСОБА_9 звернувся до слідчого судді Подільського районного суду м. Києва з клопотанням про застосування щодо підозрюваного ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, без визначення розміру застави.

03.11.2016 року ухвалою слідчого судді Подільського районного суду м. Києва вказане клопотання слідчого задоволено та застосовано до підозрюваного ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на строк шістдесят днів, починаючи з моменту затримання 15:20 години 1 листопада 2016 р., тобто до 15:20 години 30 грудня 2016 року включно.

Відповідно до вимог ч. 2 ст. 177 КПК України підставою для застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті, тобто з метою запобігання спробам:
1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду;
2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення;
3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні;
4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином;
5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Розглядаючи клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді взяття під варту для прийняття законного і обґрунтованого рішення, суд, відповідно до ст. 178 КПК України та практики Європейського суду з прав людини, повинен врахувати тяжкість кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється особа та особисті обставини життя особи, які можуть свідчити на користь збільшення (зменшення) ризику переховування від правосуддя чи інших способів неналежної процесуальної поведінки.

Відповідно до положень ч. 1 ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частиною п`ятою статті 176 цього Кодексу.

За результатами апеляційного перегляду ухвали слідчого судді місцевого суду встановлено, що зазначені вимоги кримінального процесуального закону слідчим суддею належно дотримані.

Обираючи відносно підозрюваного ОСОБА_6 запобіжний захід у вигляді взяття під варту, судом перевірено, що в матеріалах провадження є достатні дані, що підтверджують існування обґрунтованої підозри у вчиненні ним кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України. Вагомість наявних доказів вчинення підозрюваним кримінального правопорушення доведена слідчим та сумнів не викликає.

Також, відповідно до вимог КПК України, слідчий суддя суду першої інстанції встановив наявність достатніх підстав вважати, що ризики, на які вказує слідчий у клопотанні, існують та підтверджуються матеріалами кримінального провадження, а саме ризики того, що підозрюваний ОСОБА_6 може переховуватись від органів досудового розслідування та суду, вчиняти інші кримінальні правопорушення, впливати на свідків у даному кримінальному провадженні, з якими періодично спілкується, на підставі чого більш м`який запобіжний захід не забезпечить належну процесуальну поведінку підозрюваного.

Отже, під час розгляду клопотання органу досудового розслідування, як того вимагає закон, слідчий суддя встановив наявність достатніх підстав вважати, що обставини визначені п. п. 1-3, ч. 1 ст. 194 КПК України, які свідчать про наявність встановлених стороною обвинувачення ризиків у даному кримінальному провадженні, достовірність підозри, недостатність застосування менш суворого запобіжного заходу для запобігання наявним ризиками є обґрунтованими, оскільки вони належним чином вмотивовані та доведені прокурором, при цьому підтверджуються матеріалами справи.

Обґрунтовуючи свої висновки, слідчий суддя місцевого суду в сукупності із зазначеним відповідно до вимог ст. 178 КПК України, врахував відомості про особу підозрюваного ОСОБА_6 , який має об`єктивно негативну репутацію.

З урахуванням викладеного, на думку колегії суддів, слідчий суддя дійшов правильного висновку про необхідність застосування виняткового запобіжного заходу щодо підозрюваного ОСОБА_6 , оскільки встановлені судом обставини достатньо переконливо підтверджують, що менш суворі запобіжні заходи не можуть забезпечити виконання підозрюваним процесуальних обов`язків в даному кримінальному провадженні.

При цьому, застосувавши до підозрюваного ОСОБА_6 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, слідчий суддя в порядку, передбаченому ч. 3 ст. 183 КПК України не визначив підозрюваному розмір застави, врахувавши як встановлені під час розгляду клопотання ризики так і те, що він підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, вчиненого із застосуванням насильства, та щодо злочину, який спричинив загибель людини.

З урахуванням викладеного, ухвала слідчого судді не суперечить вимогам ст. 5 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, оскільки в справі існують реальні ознаки справжнього суспільного інтересу, який незважаючи на презумпцію невинуватості, переважає принцип поваги до особистої свободи, а також цілком відповідає практиці Європейського Суду з прав людини, яка свідчить про те, що рішення суду повинно забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів, що вимагає від суду більшої суворості в оцінці порушень цінностей суспільства. Відтак, колегія суддів апеляційної інстанції приходить до сталого висновку, що саме запобіжний захід у вигляді тримання під вартою є достатнім та необхідним у даному кримінальному провадженні.

Доводи захисника про те, що органом досудового розслідування не було дотримано встановленої КПК України обов`язкової процедури здійснення повідомлення про підозру ОСОБА_6 не можуть бути прийняті до уваги, оскільки слідчий суддя прийняв рішення на основі всебічно з`ясованих обставин, з якими закон пов`язує можливість обрання запобіжного заходу у вигляді взяття під варту, при цьому дослідив належним чином всі матеріали провадження та навів в ухвалі мотиви, з яких прийняв відповідне рішення.

Крім того, не грунтуються на вимогах закону доводи захисника щодо необґрунтованості підозри у вчиненні злочину, оскільки при обранні запобіжного заходу слідчий суддя перш за все має переконатися в наявності доказів про вчинення підозрюваним кримінального правопорушення, в якому він підозрюється, кримінальний процесуальний закон не вимагає щоб докази були повними, але вони повинні бути такими, щоб слідчий суддя був впевнений в обранні того чи іншого запобіжного заходу.

Також, як свідчить практика Європейського Суду з прав людини, розумна підозра у вчиненні кримінального злочину, про яку йдеться у ст. 5 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, визначає наявність обставин або відомостей, які б переконали неупередженого спостерігача, що ця особа, можливо, вчинила злочин.

На думку колегії суддів, слідчим у кримінальному провадженні надано докази, які на даній стадії досудового розслідування є достатніми для визначення поняття обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_6 злочину, за яким йому оголошено підозру. При цьому, дослідження доказів з метою визнання їх такими, які можуть бути покладені в основу винуватості особи у вчиненні того чи іншого злочину відноситься до стадії судового розгляду по суті, та не вирішується на стадії досудового розслідування.

Що стосується доводів захисника підозрюваного про недоведеність ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України, то вони не можуть бути підставою для скасування ухвали місцевого суду, оскільки слідчим суддею були враховані обставини справи в сукупності з особою підозрюваного, які вказують на можливість підозрюваного переховуватись від органів досудового розслідування та суду, враховуючи тяжкість покарання, вчинити інше кримінальне правопорушення, а також можливість впливати на свідків у даному кримінальному провадженні, в зв`язку з чим до ОСОБА_6 застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, який на думку колегії суддів апеляційного суду в сукупності з існуючими ризиками, особою підозрюваного, тяжкістю злочину та його наслідками, є обгрунтованим, а тому підстав вважати його занадто суворим немає.

За таких обставин, ухвала слідчого судді суду першої інстанції відповідно до вимог статті 370 КПК України є законною, обґрунтованою і вмотивованою, а тому підстав для її скасування, та обрання підозрюваному ОСОБА_6 іншого більш м`якого запобіжного заходу, не пов`язаного з триманням під вартою, колегія суддів не знаходить.

Істотних порушень вимог кримінального процесуального закону, які перешкодили чи могли перешкодити слідчому судді постановити законну та обґрунтовану ухвалу, колегією суддів апеляційної інстанції не виявлено.

Враховуючи викладене, колегія суддів апеляційного суду дійшла остаточного висновку про залишення апеляційної скарги захисника без задоволення.

Керуючись ст. ст. 176, 177, 178, 183, 184, 193, 194, 309, 336, 404, 405, 407 ч. 3 п. 1, 418 ч. 1, 422 КПК України, колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду м. Києва

п о с т а н о в и л а:

Ухвалу слідчого судді Подільського районного суду м. Києва від 3 листопада 2016 року в кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань під №0007086 від 01.11.2016 року, задоволено клопотання слідчого СВ Подільського УП Головного управління Національної поліції у м. Києві ОСОБА_8 , погоджене прокурором Київської місцевої прокуратури №7 ОСОБА_9 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та застосованощодо ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України, запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на строк шістдесят днів, починаючи з моменту затримання 15:20 години 1 листопада 2016 року, тобто до 15:20 години 30 грудня 2016 року включно, залишити без змін.

Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_5 , який діє у захист прав і інтересів підозрюваного ОСОБА_6 , залишити без задоволення.

Ухвала апеляційного суду відповідно до правил, визначених ч. 4 ст. 424 КПК України, оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

С У Д Д І:

ОСОБА_11 ОСОБА_12 ОСОБА_13 р я с у н