Справа № 504/4042/15-к
В И Р О К
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
"18" березня 2016 р. смт. Комінтернівське

Комінтернівський районний суд Одеської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

за участю прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в смт. Комінтернівське кримінальне

провадження за обвинуваченням:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Ульянівка Миколаївського району Одеської області, громадянина України, з середньою освітою, неодруженого, має неповнолітню дитину ІНФОРМАЦІЯ_2 , старшого механіка-водія відділення інженерної техніки групи інженерного забезпечення інженерного загону військової частини НОМЕР_1 , солдата, зареєстрованого та фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,
- у скоєні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст. 407 КК України,

ВСТАНОВИВ:

Відповідно до Указу виконувача обов`язків Президента України № 303/2014 від 17.03.2014 року «Про часткову мобілізацію», на території України почав діяти особливий період, який триває до цього часу.
24 квітня 2015 року Новобузьким РВК Миколаївської області ОСОБА_4 призвано на військову службу за мобілізацією та направлено для проходження військової служби до військової частини польова пошта НОМЕР_2 , що дислокується за адресою: АДРЕСА_2 .
Наказом командира війської частини польова пошта НОМЕР_2 від 28 квітня 2015 року № 112 ОСОБА_4 зараховано до списків особового складу частини, поставлено на всі види забезпечення та призначено на посаду курсанта відповідно до спеціальності.
Згідно з положеннями ч. 1 п. 2 ст. 24 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», початком проходження військової служби для громадян, прийнятих на військову службу для військовозобов`язаних вважається день зарахування до списків особового складу військової частини.
Відтак, з 28 квітня 2015 року, тобто з моменту зарахування до списків особового складу військової частини польова пошта НОМЕР_2 він набув статусу військовослужбовця - особи, яка проходить військову службу, та з цього ж дня розпочав виконання військового обов`язку - проходження військової служби.
Згідно з вимогами п.п. 1, 3 ч.3 ст. 24 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», військовослужбовці вважаються такими, що виконують обов`язок військової служби на території військової частини або в іншому місці роботи (занять) протягом робочого (навчального) часу, включаючи перерви, встановлені розпорядком (розкладом занять) чи поза військовою частиною, якщо перебування там відповідає обов`язкам військовослужбовця або його було направлено туди за наказом відповідного командира (начальника).
Відповідно до наказу командира військової частини польова пошта НОМЕР_2 від 09.06.2015 року № 151 ОСОБА_4 виключено зі списків особового складу вищезазначеної частини та направлено для подальшого проходження служби до військової частини НОМЕР_1 .
Наказом командира військової частини НОМЕР_1 від 10 червня 2015 року № 112 ОСОБА_4 зараховано до списків особового складу частини НОМЕР_1 , що дислокується за адресою: АДРЕСА_3 , постановлено на всі види забезпечення та призначено на посаду старшого механіка-водія відділення інженерної техніки групи інженерного забезпечення інженерного загону.
Однак, в порушення вимог чинного законодавства, 16 серпня 2015 року ОСОБА_4 , діючи умисно та протиправно без поважних причин вчинив самовільне залишення розташування військової частини НОМЕР_1 , що дислокується за адресою: АДРЕСА_3 , в умовах особливого періоду та незаконно був відсутній за місцем проходження військової служби до 21 жовтня 2015 року.
22 жовтня 2015 року ОСОБА_4 з`явився до військової прокуратури Одеського гарнізону зі з`явленням із зізнанням.
Обвинувачений ОСОБА_4 допитаний в суді, в інкримінованому йому злочині передбаченому ч. 4 ст.407 КК України, винним себе визнав повністю, розкаявся та пояснив, що дійсно його 24 квітня 2015 року ІНФОРМАЦІЯ_3 призвано на військову службу за мобілізацією та направлено для проходження військової служби до військової частини польова пошта НОМЕР_2 , що дислокується за адресою: АДРЕСА_2 .
Наказом командира війської частини польова пошта НОМЕР_2 від 28 квітня 2015 року № 112 його було зараховано до списків особового складу частини, поставлено на всі види забезпечення та призначено на посаду курсанта відповідно до спеціальності, та з 28 квітня 2015 року, він набув статусу військовослужбовця - особи, яка проходить військову службу, та з цього ж дня розпочав виконання військового обов`язку - проходження військової служби.
Наказом командира військової частини польова пошта НОМЕР_2 від 09.06.2015 року № 151 його було виключено зі списків особового складу військової частини польова пошта НОМЕР_2 та направлено для подальшого проходження служби до військової частини НОМЕР_1 .
Наказом командира військової частини НОМЕР_1 від 10 червня 2015 року № 112 його зараховано до списків особового складу частини НОМЕР_1 , що дислокується за адресою: АДРЕСА_3 , та постановлено на всі види забезпечення, а також було призначено на посаду старшого механіка-водія відділення інженерної техніки групи інженерного забезпечення інженерного загону.
16 серпня 2015 року він, діючи умисно та протиправно без поважних причин вчинив самовільне залишення розташування військової частини НОМЕР_1 , в умовах особливого періоду та незаконно був відсутній за місцем проходження військової служби до 21 жовтня 2015 року.
22 жовтня 2015 року він з`явився до військової прокуратури Одеського гарнізону зі з`явленням із зізнанням. У вчиненому кримінальному правопорушенні (злочині) щиро розкаявся, не заперечував проти розгляду справи в порядку ч. 3 ст. 349 КПК України.
На підставі ч. 3 ст. 349 КПК України, за згодою учасників судового провадження, судом визнано недоцільним дослідження доказів по справі щодо тих обставин, які ніким з учасників процесу не оспорюються. При цьому судом з`ясовано, що обвинувачений правильно розуміє зміст цих обставин, сумнівів у добровільності його позиції немає. Обвинуваченому роз`яснено, що у такому випадку, він буде позбавлений права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.
Вина обвинуваченого ОСОБА_4 у вчиненні злочину, передбаченорго ч. 4 ст. 407 КК України, доведена, а дії обвинуваченого ОСОБА_4 правильно кваліфіковані як самовільне залишення військовослужбовцем військової частини без поважних причин, вчинене в умовах особливого періоду, крім воєнного стану.
Крім того судом враховується при визначенні обвинуваченому ОСОБА_4 міри покарання, ступінь суспільної небезпеки вчиненого ним кримінального правопорушення, його особу, а також те що він раніше не судимий, на обліку у лікарів нарколога та психіатра не перебуває, за місцем проживання характеризується позитивно, має неповнолітню дитину ІНФОРМАЦІЯ_2 , вчинений ним злочин віднесений законодавцем до категорії тяжких злочинів.

Обставиною, яка пом`якшує покарання ОСОБА_4 відповідно до ст. 66 КК України, є щире каяття у скоєному кримінальному правопорушенні .
Обставин, які обтяжують покарання ОСОБА_4 відповідно до ст. 67 КК України, судом не встановлено.
Суд враховує, що ОСОБА_4 вчинив тяжкий злочин, вину у вчиненому злочині визнав та щиро розкаявся, активно сприяв розкриттю злочину, до кримінальної відповідальності притягується вперше. Враховуючи наявність цих обставин, що пом`якшують відповідальність та істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого злочину, з урахуванням особи винного, який позитивно характеризується за місцем служби, на обліках у лікарів нарколога та психіатра не перебуває, суд дійшов висновку, про призначення ОСОБА_4 покарання за ч. 4 ст. 407 КК України із застосуванням положень ст. 69 КК України та перейти до іншого, більш м`якого виду покарання, не зазначеного в санкції статті за цей злочин у виді арешту строком 5 (п`ять) місяців. Відповідно до ч. 2 ст. 60 КК України відбування арешту здійснювати на гауптвахті.
До обвинуваченого ОСОБА_4 не застосовувались засоби забезпечення кримінального провадження.
Цивільний позов, речові докази та судові витрати у справі відсутні.

Керуючись ст.ст. 369-371, 374 КК України, суд,-
УХВАЛИВ:
Обвинуваченого ОСОБА_4 , визнати винним у вчиненні злочину, передбаченого ч.4 ст. 407 КК України, та призначити йому покарання із застосуванням ст. 69 КК України, у виді арешту з утриманням на гауптвахті строком 5 (п`ять) місяців.
Відбування арешту здійснювати на гауптвахті ІНФОРМАЦІЯ_4 .
Міру запобіжного заходу до вступу вироку в законну силу не застосовувати.
Строк відбуття покарання обвинуваченому ОСОБА_4 рахувати з дня фактичного прибуття на гауптвахту.
На вирок може бути подана апеляційна скарга до Апеляційного суду Одеської області через Комінтернівський районний суд Одеської області протягом 30 днів з дня його проголошення, крім з підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювалися під час судового розгляду і дослідження яких було визнано судом недоцільним відповідно до вимог ч.3 ст.349 КПК України.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору.

Копія вироку не пізніше наступного дня після ухвалення надсилається учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні.

Суддя: ОСОБА_1