Справа № 447/462/16-к Головуючий у 1 інстанції: ОСОБА_1
Провадження № 11-кп/783/580/16 Доповідач: ОСОБА_2
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 травня 2016 року Колегія суддів Судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду Львівської області в складі

головуючого: ОСОБА_2
суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4
з участю прокурора: ОСОБА_5
при секретарі: ОСОБА_6
розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції в місті Львові апеляційну скаргу засудженого ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , жителя с. Вишневе, Котовського району, Одеської області, на ухвалу Миколаївського районного суду Львівської області від 30 березня 2016 року,-

ВСТАНОВИЛА:
Цією ухвалою відмовлено у задоволенні клопотання ОСОБА_7 про його умовно-дострокове звільнення від відбування покарання.

Своє рішення суддя мотивував тим, що в липні 2015 року засуджений ОСОБА_7 подавав заяву адміністрації колонії про незастосування до нього ст. 107 КК України, оскільки ще не визначився із своїм майбутнім, відсутні переконливі докази, які б свідчили про доведеність виправлення засудженого, такий потребує додаткового вивчення та спостереження, крім того невідбута частина покарання складає значний термін понад 3 роки, а тому вважати, що він довів своє виправлення та перевиховання є передчасним.

На ухвалу місцевого суду засуджений ОСОБА_7 подав апеляційну скаргу, в якій просить вказану ухвалу скасувати та винести нову ухвалу, якою застосувати до нього умовно-дострокове звільнення. При цьому покликається на те, що він 27.06.2015 року відбув 2/3 покарання, за час відбування покарання був заохочений адміністрацією установи дев`ятнадцять разів та на нього не було накладено жодного стягнення, з 2008 по 2015 роки був працевлаштований на посаді «нарядчика» установи та сумлінною поведінкою і ставленням до праці та навчання довів своє виправлення.

Окрім цього покликається на те, що на момент вчинення злочину він був неповнолітнім та потрапив під вплив старшого за нього співучасника, щиро розкаявся у вчиненому та сприяв розкриттю злочину.

А також, звертає увагу суду апеляційної інстанції на те, що місцевий суд при постановленні ухвали всупереч вимог ст. 107 КК України врахував тяжкість вчиненого ним злочину, оскільки умовно-дострокове звільнення може бути застосовано незалежно від тяжкості вчиненого злочину та всупереч положень п. 14 постанови Пленуму Верховного суду України № 2 від 26.04.2002 року «Про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміну невідбутої частини покарання більш м`яким» не з`ясував, де він буде проживати, працювати або навчатися у разі умовно-дострокового звільнення, оскільки ОСОБА_7 вчинив злочин у віці до 18 років.

Заслухавши доповідача, думку засудженого ОСОБА_7 , який підтримав подану апеляційну скаргу, прокурора, який заперечив проти задоволення апеляційної скарги і вважає рішення місцевого суду законним та обґрунтованим, ознайомившись з наявними матеріалами справи колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Перевірити доводи апеляційної скарги з приводу не з`ясування судом де ОСОБА_7 буде проживати, працювати або навчатися у разі умовно-дострокового звільнення практично неможливо, оскільки відсутній звукозапис судового засідання. Крім того, в судовому засіданні суду апеляційної інстанції ОСОБА_7 підтвердив, що в розгляді його заяви відбулось 2 судових засідання з відкладенням розгляду першого за клопотанням прокурора.

З долучених до справи робочих копій запису відеоконференції вбачається відображення судового засідання за 29.03.2016 року без звукозапису, яке триває біля 4-х хвилин і переноситься на наступний день, а також відображення судового засідання за 30.03.2016 року практично без звукозапису, а звукозапис з`явився лише при проголошенні суддею рішення. Як вбачається із журналу судового засідання від 30.03.2016 року звукозапис засідання розпочався в 11:05:31, далі в 11:31:44 була перерва у зв`язку із виходом суду до нарадчої кімнати для ухвалення рішення і в 12:21:52 продовжено для проголошення судового рішення.

Отже в справі відсутній журнал судового засідання і звукозапис за 29.03.2016 року та звукозапис судового засідання за 30.03.2016 року, що відповідно до вимог п. 7 ч.2 ст. 412, ст.415 КПК України є безумовною підставою для скасування прийнятого рішення та призначення нового судового розгляду.

Призначаючи новий судовий розгляд суд апеляційної інстанції не має права вирішувати наперед питання про достовірність чи недостовірність доказів, застосування судом першої інстанції того чи іншого закону України про кримінальну відповідальність та покарання, тому колегія суддів не входить в обговорення інших доводів апеляційної скарги.

Керуючись ст.ст. 405, 407 ,409, п.7 ч.2 ст.412, ст. 415 КПК України, колегія суддів, -

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу засудженого ОСОБА_7 задовольнити частково - ухвалу Миколаївського районного суду Львівської області від 30 березня 2016 року, якою відмовлено у задоволенні клопотання засудженого ОСОБА_7 про застосування відносно нього умовно-дострокового звільнення скасувати та призначити новий розгляд в Миколаївському районному суді Львівської області.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4