Справа № 169/234/16-к
Провадження № 1-кп/169/39/16
ТУРІЙСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
31 травня 2016 року смт Турійськ

Турійський районний суд Волинської області в складі :

головуючого судді ОСОБА_1

з участю: секретаря ОСОБА_2

прокурора ОСОБА_3

захисника ОСОБА_4

обвинуваченого ОСОБА_5

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі судового засідання кримінальне провадження про обвинувачення ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с.Тростянець Ківерцівського району Волинської області, жителя АДРЕСА_1 , громадянина України, з початковою загальною освітою, не працюючого, не одруженого, не судимого, у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст.213 КК України, з угодою про визнання винуватості,-

В С Т А Н О В И В:
ОСОБА_5 , будучи фізичною особою, відомості про яку не включено до переліку суб`єктів господарювання, що здійснюють операції з металобрухтом, в порушення вимог Закону України «Про металобрухт» №619-ХІV від 05 травня 1999 року, з корисливих мотивів здійснював операції з брухтом кольорових і чорних металів, а саме, 30 березня 2016 року, використовуючи легковий автомобіль марки АЗЛК, реєстраційний номерний знак НОМЕР_1 , прибув в с.Бобли Турійського району Волинської області, де, застосовуючи для визначення ваги металобрухту електричні ваги, незаконно прийняв від ОСОБА_6 приблизно 68 кг брухту чорних металів, за ціною 2 гривні 30 копійок за 1 кг, заплативши йому при цьому 128.00 гривень, від ОСОБА_7 - приблизно 27 кг брухту чорних металів, за ціною 2 гривні 20 копійок за 1 кг, заплативши йому при цьому 60.00 гривень та від інших невстановлених місцевих жителів - брухт кольорових і чорних металів загальною вагою 245 кілограмів, з метою подальшого його збуту й отримання прибутку.

Таким чином, обвинувачений ОСОБА_5 своїми умисними діями, що виразилися в здійсненні прийому брухту кольорових і чорних металів фізичною особою, відомості про яку не включено до переліку суб`єктів господарювання, що здійснюють операції з металобрухтом, вчинив злочин, передбачений ч.1 ст.213 КК України.

З реєстру матеріалів досудового розслідування вбачається, що 21 квітня 2016 року ОСОБА_5 було повідомлено про підозру у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст.213 КК України.

28 квітня 2016 року між прокурором Турійського відділу Володимир-Волинської місцевої прокуратури та підозрюваним ОСОБА_5 у даному кримінальному

провадженні на підставі ст.ст. 468, 469, 472 КПК України укладено угоду про визнання винуватості, за змістом якої підозрюваний ОСОБА_5 повністю визнає свою винуватість у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст.213 КК України, сторони узгодили, що покарання підозрюваному ОСОБА_5 за вчинення злочину, передбаченого ч.1 ст.213 КК України, призначається у виді обмеження волі на строк 1 (один) рік зі звільненням його на підставі ст.75 КК України від відбування призначеного покарання з випробуванням, якщо він протягом іспитового строку 1 (один) рік не вчинить нового злочину і виконає покладені на нього обов`язки, передбачені ст.76 КК України: 1) повідомляти кримінально-виконавчу інспекцію про зміну місця проживання, роботи або навчання; 2) періодично з`являтися для реєстрації в кримінально-виконавчу інспекцію, підозрюваний ОСОБА_5 погоджується з таким видом і мірою покарання. В угоді передбачені наслідки укладення та затвердження угоди про визнання винуватості, встановлені ст. 473 КПК України, та наслідки її невиконання, передбачені ст. 476 КПК України.

Слідчим 28 квітня 2016 року складено обвинувальний акт щодо ОСОБА_5 , який тоді ж затверджено прокурором та надіслано до суду разом із угодою.

Заслухавши учасників судового провадження, перевіривши угоду на відповідність вимогам Кримінального процесуального кодексу України та закону, суд приходить до висновку, що угода може бути затверджена з таких мотивів.

Згідно з п. 1 ч. 3 ст. 314 КПК України у підготовчому судовому засіданні суд має право затвердити угоду або відмовити в затвердженні угоди та повернути кримінальне провадження прокурору для продовження досудового розслідування в порядку, передбаченому статтями 468-475 цього Кодексу.

Відповідно до положень ч.ч. 2, 4 ст. 469 КПК України угода про визнання винуватості може бути укладена за ініціативою прокурора або підозрюваного чи обвинуваченого. Угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості, тяжких злочинів, внаслідок яких шкода завдана лише державним чи суспільним інтересам. Укладення угоди про визнання винуватості у кримінальному провадженні, в якому бере участь потерпілий, не допускається.

Частиною 5 ст. 469 КПК України передбачено, що укладення угоди про визнання винуватості може ініціюватися в будь-який момент після повідомлення особі про підозру до виходу суду до нарадчої кімнати для ухвалення вироку.

Судом встановлено, що злочин, у вчиненні якого обвинувачується ОСОБА_8 , відповідно до ч.2 ст. 12 КК України є злочином невеликої тяжкості, правову кваліфікацію кримінального правопорушення органами досудового розслідування здійснено правильно, угоду про визнання винуватості укладено після повідомлення ОСОБА_5 про підозру, потерпілих у даному кримінальному провадженні немає, узгоджена сторонами міра покарання у виді обмеження волі на строк 1 (один) рік передбачена санкцією ч.1 ст.213 КК України, домовленість сторін щодо звільнення ОСОБА_5 від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком 1 (один) рік та покладенням на нього у зв`язку з цим виконання певних обов`язків цілком узгоджується з положеннями ст.ст.75, 76 КК України, зміст угоди про визнання винуватості відповідає вимогам ст. 472 КПК України та її умови не суперечать іншим вимогам закону, не порушують права, свободи чи інтереси сторін або інших осіб.

Також судом з`ясовано, що обвинувачений ОСОБА_5 цілком розуміє права, визначені п. 1 ч. 4 ст. 474 КПК України, наслідки укладення та затвердження угоди про визнання винуватості, передбачені ч. 2 ст. 473 КПК України, характер обвинувачення, щодо якого він визнає себе винуватим, вид покарання, яке буде йому призначено у разі затвердження угоди судом.

Обґрунтованих і достатніх підстав вважати, що укладення угоди між сторонами не було добровільним, тобто є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дій будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді, а також, що фактичні підстави для визнання винуватості обвинуваченим відсутні чи останній не має можливості виконати взяті на себе за угодою зобов`язання, судом встановлено не було, що не заперечував у судовому засіданні і обвинувачений ОСОБА_5 .

Умови угоди відповідають вимогам Кримінального процесуального кодексу України та Кримінального кодексу України.

З огляду на вказане суд приходить до висновку про наявність в даному випадку передбачених законом підстав для затвердження угоди і призначення обвинуваченому ОСОБА_5 узгодженого сторонами покарання.

Долю речових доказів у кримінальному провадженні суд вирішує у відповідності до ст.100 КПК України.

Керуючись ст.ст. 314, 370, 374, 472-475 КПК України, суд,-

У Х В А Л И В:
Затвердити угоду про визнання винуватості, укладену 28 квітня 2016 року між прокурором Турійського відділу Володимир-Волинської місцевої прокуратури та підозрюваним ОСОБА_5 .

Визнати винуватим ОСОБА_5 у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст.213 КК України.

Призначити ОСОБА_5 узгоджене сторонами покарання у виді обмеження волі на строк 1 (один) рік.

На підставі ст.75 КК України звільнити ОСОБА_5 від відбування призначеного покарання з випробуванням, якщо він протягом іспитового строку 1 (один) рік не вчинить нового злочину і виконає покладені на нього обов`язки, передбачені ст.76 КК України:

- повідомляти кримінально-виконавчу інспекцію про зміну місця проживання, роботи або навчання;

- періодично з`являтися для реєстрації в кримінально-виконавчу інспекцію.

Речові докази, а саме:

-автомобіль марки «АЗЛК», реєстраційний номерний знак НОМЕР_1 , який знаходиться на зберіганні у ОСОБА_9 , - залишити у користуванні останнього;

-металобрухт вагою 245 кг, який знаходиться на зберіганні в камері схову речових доказів Турійського відділення поліції Ковельського відділу поліції Головного управління Національної поліції у Волинській області, - передати в дохід держави.
На вирок може бути подана апеляційна скарга до апеляційного суду Волинської області через Турійський районний суд протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Головуючий