26.02.2013 Справа № 756/1703/13- к
Справа №1-кп/756/87/13
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

26 лютого 2013 року Оболонський районний суд м. Києва

в складі: головуючого - судді Прудніка О.А.

при секретарі Сагей Л.І.

з участю прокурора Лисенкова М.О.

захисника ОСОБА_1

законного представника ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Києві кримінальне провадження №0000075 по обвинуваченню:

ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця ІНФОРМАЦІЯ_2, громадянина України, українця, ІНФОРМАЦІЯ_3, неодруженого, раніше не судимого, зареєстрованого за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_4, проживаючого за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_5, раніше не судимого,

у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 185, ч.2 ст.185, ч.3 ст.185 КК України

У С Т А Н О В И В:

03.05.2012 р., близько 02 год., неповнолітній ОСОБА_3 знаходився біля будинку № 6, по вул. З.Гайдай, в м. Києві, спільно з ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_6 та його знайомим ОСОБА_5. Близько 02 год. 15 хв., ОСОБА_4 залишила свою сумку на лавці без нагляду та спільно з ОСОБА_5 відійшли у сторону. В цей час у ОСОБА_3 виник умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна. При цьому, реалізуючи свій умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна, ОСОБА_3 відпочиваючи на лавці, що розташована біля будинку №6, по вул. 3ої Гайдай, в м. Києві, скориставшись тим, що ОСОБА_4 залишила свою сумку без нагляду, а також переконавшись у тому, що за його діями ніхто не спостерігає, таємно викрав з сумочки останньої, мобільний телефон марки Нокіа 5228, загальною вартістю 999 грн., завдавши потерпілій матеріальну шкоду на вказану суму 999 грн., після чого з місця вчинення правопорушення втік, та в подальшому розпорядився таємно викраденим вищезазначеним мобільним телефоном на власний розсуд, а саме 03.05.2012 року, близько 11 год., перебуваючи біля будинку № 21, по вул. Тимошенка, в м. Києві продав його ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_7.

Крім того, 09.06.2012 року, близько 16 год., у ОСОБА_3 виник умисел направлений на повторне, таємне викрадення чужого майна, поєднаного з проникненням до приміщення кімнати консьєржа, де проживає ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_8, що розташоване праворуч від вхідних дверей, 3-го під'їзду, будинку №19, по вул. Тимошенка, в м. Києві.

При цьому, реалізуючи свій умисел направлений на повторне, таємне викрадення чужого майна, поєднаного з проникненням у житло, ОСОБА_3 переконавшись у тому, що за його діями ніхто не спостерігає, шляхом віджиму вікна, що розташоване праворуч від вхідних дверей, 3-го під'їзду, будинку №19, по вул. Тимошенка, в м. Києві, проник до кімнати приміщення консьєржа, де проживає ОСОБА_7, перебуваючи у якій, повторно, таємно викрав чуже майно, а саме ноутбук марки Самсунг RV513, № НGG 193FВ800266, вартістю 3900 гривень та мишку марки Еsраrаnzа SIRIUS, вартістю 60 грн., які належить ОСОБА_7, чим спричинив останній матеріальну шкоду на загальну суму 3960 грн.. Після цього, ОСОБА_3 з місця вчинення кримінального правопорушення втік, а викраденим майном в подальшому розпорядився на власний розсуд.

Крім того, 26.10.2012 р., близько 00 год. 30 хв. ОСОБА_3 зайшов до приміщення квартири №141, по вул. 3. Гайдай, 12/10, в м. Києві, в якій проживає його знайомий неповнолітній ОСОБА_8. Перебуваючи у приміщенні вищевказаної квартири, у ОСОБА_3 виник умисел, направлений на повторне, таємне викрадення чужого майна. При цьому, реалізуючи свій злочинний умисел, направлений на повторне, таємне викрадення чужого майна, знаходячись в одній з жилих кімнат вказаної квартири, ОСОБА_3 переконався у тому, що за його діями ніхто не спостерігає, та таємно викрав жіночу сумку, яка матеріальної цінності не представляє та гроші у розмірі 1600 грн., що знаходились у сумці та належали ОСОБА_9, ІНФОРМАЦІЯ_9, після чого залишив приміщення вказаної квартири та з місця події втік, а викраденими грошима та сумкою розпорядився на власний розсуд, спричинив потерпілій матеріальну шкоду на загальну суму 1600 грн.

У судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 свою вину у вчиненні інкримінованих йому дій та кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 185, ч.2 ст.185, ч.3 ст.185 КК України визнав повністю і дав суду показання, які відповідають встановленим обставинам, підтвердивши події викладені у обвинувальному акті, доповнивши, що він вчинив дії, які йому інкримінують не обдумавши їх наслідки, на теперішній час шкодує за свій вчинок та те, що сталося. У вчиненому він кається, просить суворо не карати, врахувати його щире каяття, обіцяючи більш кримінальних правопорушень не вчиняти. При цьому, обвинувачений також зазначив, що 03.05.2012 р., близько 02 год., він знаходився біля будинку № 6, по вул. З.Гайдай, в м. Києві, спільно з ОСОБА_4 та його знайомим на ім'я ОСОБА_5. Близько 02 год. 15хв., ОСОБА_4 залишила свою сумку на лавці без нагляду та спільно з ОСОБА_5 відійшли у сторону. В цей час він відпочиваючи на лавці, що розташована біля будинку № 6, по вул. 3ої Гайдай, в м. Києві, скориставшись тим, що ОСОБА_4 залишила свою сумку без нагляду, а також переконавшись у тому, що за його діями ніхто не спостерігає, таємно викрав з сумочки останньої, мобільний телефон марки Нокіа 5228, вартістю 999 грн., після чого з місця події втік, та в подальшому розпорядився викраденим вищезазначеним мобільним телефоном на власний розсуд, а саме 03.05.2012 року, близько 11 год., перебуваючи біля будинку № 21, по вул. Тимошенка, в м. Києві продав його ОСОБА_6.

Крім того, 09.06.2012 року, близько 16 год., він переконавшись у тому, що за його діями ніхто не спостерігає, шляхом віджиму вікна, що розташоване праворуч від вхідних дверей, 3-го під'їзду, будинку №19, по вул. Тимошенка, в м. Києві, проник до кімнати приміщення консьєржа, де проживає ОСОБА_7, перебуваючи у якій, таємно викрав ноутбук марки Самсунг, вартістю 3900 гривень та мишку марки Еsраrаnzа SIRIUS вартістю 60 грн., які належить ОСОБА_7, після чого з місця події втік, а викраденим майном розпорядився на власний розсуд.

Крім того, 26.10.2012 р., близько 00 год. 30 хв. він прийшов до приміщення квартири №141, по вул. 3. Гайдай, 12/10, в м. Києві, в якій проживає його знайомий неповнолітній ОСОБА_8. Перебуваючи у приміщенні вище вказаної квартири, знаходячись в одній з жилих кімнат він переконався у тому, що за його діями ніхто не спостерігає, та таємно викрав жіночу сумку, та гроші у розмірі 1600 грн., що знаходились у сумці та належали ОСОБА_9, після чого залишив приміщення вказаної квартири та з місця події втік, а викраденими грошима та сумкою розпорядився на власний розсуд.

Найменування, кількість та вартість викраденого ним майна він не оспорює.

Згідно показань ОСОБА_2 допитаної в якості законного представника неповнолітнього підсудного слідує, що ОСОБА_3 виховувався в неповній сімї, без батька, є постраждалим внаслідок Чорнобильської катастрофи. На даний час ОСОБА_3 вину у вчиненні інкримінованих йому діянь визнає повністю, щиро кається обіцяючи більш кримінальних правопорушень не вчинювати.

Враховуючи те, що обвинувачений не оспорював фактичні обставини провадження стосовно висунутого обвинувачення і судом встановлено, що він правильно розуміє зміст цих обставин, відсутні будь-які сумніви у добровільності та істинності його позиції, заслухавши думку учасників судового провадження, та роз'яснивши їм положення ст.349 КПК України, суд визнав недоцільним дослідження інших доказів по справі, відносно тих фактичних обставин провадження та розміру заявлених позовів, які ніким не оспорюються.

При цьому, згідно ст.337 КПК України розгляд провадження проводився відносно обвинуваченого в межах висунутого йому обвинувачення відповідно до обвинувального акта.

Показання обвинуваченого дані під час судового розгляду про обставини вчинення ним вищезазначених кримінальних правопорушень з визнанням у повному обсязі своєї вини у висунутому йому обвинуваченні, з точки зору належності, допустимості, суд вважає достовірними та обєктивними, оскільки вони є логічними, детальними, послідовними та достатніми в сукупності з іншими зібраними доказами, з точки зору взаємозвязку для прийняття відповідного процесуального рішення.

При встановлених обставинах, оцінюючи зібрані докази, суд вважає, що винуватість обвинуваченого у вчиненні вищезазначених кримінальних правопорушень в судовому засіданні доведена повністю і зібраних доказів достатньо для визнання його винним.

Таким чином, враховуючи викладене, суд вважає, що своїми умисними діями, які виразились у таємному викраденні чужого майна (крадіжка), ОСОБА_3 вчинив правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 185 КК України.

Крім того, своїми умисними діями, які виразились у повторному, таємному викраденні чужого майна (крадіжка), ОСОБА_3 вчинив правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 185 КК України.

Крім того, своїми умисними діями, які виразились у повторному, таємному викраденні чужого майна (крадіжка), поєднаному з проникненням у житлове приміщення, ОСОБА_3 вчинив правопорушення, передбачене ч. 3 ст. 185 КК України.

Призначаючи вид та міру покарання обвинуваченому ОСОБА_3 у відповідності зі ст.ст. 65, 66, 103 КК України, суд враховує характер і ступінь суспільної небезпеки вчинених діянь, тяжкість вчинених кримінальних правопорушень, ступінь здійснення злочинного наміру, особу винного та дані, що його характеризують, його відношення до подій, що відбулися, їх наслідків, сімейні обставини, матеріальне становище, його вік, умови його життя та виховання, вплив дорослих та оточуючих, стан здоровя, загального розвитку, рівень розумових здібностей, повне визнання своєї вини, щире каяття у вчиненому, активне сприяння розкриттю злочину, вчинення злочину у неповнолітньому віці, обставини, які негативно впливали на виховання неповнолітнього, й інші особливості неповнолітньої особи, час перебування обвинуваченого під вартою з 04.02.2013 року по 26.02.2013 року та приходить до висновку про доцільність призначення обвинуваченому покарання згідно ст.98 КК України, у виді позбавлення волі в межах санкцій визначених частин статей кримінального закону, з застосуванням ст.ст. 75, 104 КК України звільнення від відбування покарння з випробуванням, оскільки на думку суду його виправлення та перевиховання можливе без ізоляції від суспільства та без призначення громадського вихователя.

При цьому таке покарання є необхідним та достатнім для виправлення та перевиховання обвинуваченого, попередження вчинення нових кримінальних правопорушень.

За встановлених обставин, враховуючи положення ст.326 КПК України, цивільні позови потерпілих стосовно відшкодування заподіяної матеріальної шкоди на думку суду підлягають залишенню без розгляду у звязку з їх неприбуттям у судове засідання.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 370, 374, 377, 485 КПК України, суд

З А С У Д И В:

ОСОБА_3 визнати винним у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст. 185, ч.2 ст. 185, ч.3 ст.185 КК України та призначити йому покарання:

- за ч.1 ст. 185 КК України у виді 1 року позбавлення волі;

- за ч.2 ст. 185 КК України у виді 2 років позбавлення волі;

- за ч.3 ст.185 КК України у виді 3 років позбавлення волі.

На підставі ч.1 ст.70 КК України, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим визначити ОСОБА_3 остаточне покарання за сукупністю злочинів у виді 3 років позбавлення волі з застосуванням ст.ст. 75, 104 КК України звільнення від відбування покарання з випробуванням на два роки, якщо він протягом визначеного судом іспитового строку не вчинить нового злочину і виконає покладені на нього обовязки.

На підставі ст.76 КК України покласти на ОСОБА_3 наступні обовязки:

- не виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу кримінально-виконавчої інспекції;

- повідомляти кримінально-виконавчу інспекцію про зміну місця проживання, роботи або навчання;

- періодично з'являтися для реєстрації в кримінально-виконавчу інспекцію.

Запобіжний захід ОСОБА_3 - тримання під вартою в Київському слідчому ізоляторі Управління Державного департаменту України з питань виконання покарань міста Києва та Київської області змінити на особисте зобовязання, до набрання вироком законної сили, звільнивши його з під варти з залу суду.

Цивільні позови ОСОБА_7 та ОСОБА_4 залишити без розгляду.

Речовий доказ квитанцію залишити зберігатись у кримінальному провадженні.

На вирок може бути подана апеляція до Апеляційного суду м. Києва через Оболонський районний суд м. Києва протягом 30 діб з моменту його проголошення, а обвинуваченим, який перебуває під вартою, в той же строк з моменту вручення йому копії вироку.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору.

Суддя: