Справа № 444/2663/14-к Головуючий у 1 інстанції: ОСОБА_1
Провадження № 11-кп/783/227/16 Доповідач: ОСОБА_2
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 березня 2016 року м. Львів

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ апеляційного суду Львівської області в складі головуючого судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4

при секретарі ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційні скарги обвинуваченого ОСОБА_6 та його захисника ОСОБА_7 на вирок Жовківського районного суду Львівської області від 04.12.2015 року у кримінальному провадженні, внесеного у ЄРДР за №0000469 від 06.08.2014 року, про обвинувачення ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця смт. Красне Буського району Львівської області, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України;

з участю прокурора ОСОБА_8 ,

потерпілих ОСОБА_9 , ОСОБА_10 ,

представника потерпілих ОСОБА_11 ,

захисника ОСОБА_7 ,

обвинуваченого ОСОБА_6 ,

встановила:
Цим вироком ОСОБА_6 визнано винним у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України, та призначено покарання у виді позбавлення волі на строк 6 років з позбавленням права керування транспортним засобом на строк 2 роки.

Строк відбування покарання постановлено рахувати з моменту фактичного затримання.
Вирішено питання щодо речових доказів та судових витрат.

Вироком суду ОСОБА_6 визнаний винним у тому, що 05 серпня 2014 року о 20 год. 30 хв., керуючи автомобілем «ТАТА LPT613/58» реєстраційний номер НОМЕР_1 та рухаючись ним автодорогою Львів - Рава-Руська у напрямку до м. Львова, при проїзді ділянки в районі 17 км + 300 м у смт. Куликів, Жовківського району Львівської області по вулиці Жовківській через перехрестя вул. Жовківська - Б. Хмельницького, порушив вимоги Р. 1 п. 1.5; Р. 2 п.2.3 б), д); Р. 10 п. 10.1; Р. 11 п. 11.2; Р. 12 п. 12.1 Правил дорожнього руху України, які виразилися в тому, що він проявив неуважність до дорожньої обстановки та її змін, не вів керований ним транспортний засіб якнайближче до правого краю проїзної частини дороги, під час вибору в установлених межах безпечної швидкості руху не урахував дорожню обстановку та стан автомобіля, щоб мати змогу постійно контролювати його рух та безпечно керувати ним, що призвело до виїзду на смугу зустрічного руху і, як наслідок, до зіткнення із автомобілем «ВАЗ 2106» реєстраційний номер НОМЕР_2 під керуванням водія ОСОБА_12 , котрий рухався по ній назустріч. Внаслідок зіткнення водій ОСОБА_12 , згідно з висновком судово-медичної експертизи № 77/14 від 19 вересня 2014 року, отримав: поєднану травму у вигляді переломів кісток склепіння та основи черепа, дифузно - вогнищевого забою головного мозку важкого ступеня, переломів ключиці, ребер, лівої плечової кістки, обох кісток правого передпліччя, кісток тазу, забою серця, легенів, нирок, двобічного гемотораксу, яка ускладнилась травматичним шоком, респіраторним дистрес - синдромом, набряком-набуханням головного мозку, набряком легенів, полі органною недостатністю, які утворилися від удару передньою та лівою боковою поверхнями тіла до частин салону автомобіля під час дорожньо-транспортної пригоди і які призвели до настання смерті.
На вказаний вирок суду першої інстанції захисник ОСОБА_7 та обвинувачений ОСОБА_6 подали апеляційні скарги.

Захисник обвинуваченого ОСОБА_6 - адвокат ОСОБА_7 у своїй апеляційній скарзі просить вирок скасувати та призначити новий розгляд у суді першої інстанції. В обґрунтування апеляційної скарги захисник покликається на висновок експерта № 661 від 20.03.2015 року, в якому зазначено, що на ділянці 17 км + 300 м автодороги Львів Рава-Руська в смт. Куликів Жовківського району Львівської області, в районі перехрестя вул. Жовківська Б. Хмельницького, будь-яких попереджувальних та заборонних знаків, у тому числі щодо обмеження швидкості руху до 40 км/год, вимоги яких би діяли в місці ДТП, встановлено не було, то дані невідповідності дорожніх умов вимогам нормативних документів могли бути в причинному зв`язку з виїздом автомобіля «ТАТА LPT 613/58» реєстраційний номер НОМЕР_1 , під керуванням водія ОСОБА_6 на смугу зустрічного руху з подальшим зіткненням його з автомобілем «ВАЗ-2106» реєстраційний номер НОМЕР_2 під керуванням водія ОСОБА_12 , який рухався у зустрічному напрямку. Вважає, що суд першої інстанції необґрунтовано не взяв до уваги зазначений висновок експерта. Крім того, при наявності у справі кількох висновків експертів, які суперечать один одному, суд першої інстанції необґрунтовано відмовив у призначенні комплексної комісійної експертизи стану доріг і дорожніх умов у місці ДТП та авто технічної експертизи, що на його думку є істотним порушенням вимог кримінального процесуального закону, які полягають у порушенні обвинуваченого права на захист.

Обвинувачений ОСОБА_6 у поданій ним апеляційній скарзі просить вирок змінити та призначити покарання у виді позбавлення волі на строк 4 роки та на підставі ст. 75 КК України звільнити його від відбування покарання з випробуванням із встановленням іспитового строку терміном 2 роки, мотивуючи це тим, що вирок суду першої інстанції не відповідає ступеню тяжкості та особі засудженого внаслідок суворості, вказує, що суд першої інстанції при призначенні покарання не врахував необережної форми вини ОСОБА_6 , та його особу, який має на утриманні двох неповнолітніх дітей, одружений, раніше до кримінальної відповідальності не притягався, на обліку у лікарів нарколога та психіатра не перебуває, по місцю проживання та роботи характеризується позитивно.

На апеляційні скарги обвинуваченого та його захисника потерпілі ОСОБА_10 та ОСОБА_9 подали заперечення, в яких просять відмовити у їхньому задоволенні, а вирок суду залишити без змін. Вважають, що вина ОСОБА_6 у вчиненні інкримінованого йому злочину повністю підтверджується зібраними по справі доказами, а призначене йому покарання, відповідно до ст. 65 КК України, є необхідним і достатнім для його виправлення.

Заслухавши доповідача, думку обвинуваченого та його захисника, кожен з яких, підтримав подані ними апеляційні скарги, прокурора, потерпілих та їхнього представника, які заперечили проти задоволення апеляційних скарг, дослідивши матеріали кримінального провадження №0000469, доводи апеляційних скарг, колегія суддів вважає, що апеляційні скарги не підлягають задоволенню.

Відповідно до ст.20 КПК України, підозрюваний, обвинувачений, виправданий, засуджений має право на захист, яке полягає у наданні йому можливості надати усні або письмові пояснення з приводу підозри чи обвинувачення, право збирати і подавати докази, брати особисту участь у кримінальному провадженні, користуватись правовою допомогою захисника, а також реалізувати інші процесуальні права, передбачені цим Кодексом.

Колегіє суддів встановлено, що з моменту надходження обвинувального акта до суду першої інстанції 29.10.2014 р. до дня постановлення вироку у справі 05.12.2015 р., судом проведено 19 судових засідань, частина яких відкладалась у зв`язку з відсутністю в них захисника обвинуваченого ОСОБА_13 ОСОБА_7 . Судом першої інстанції, в судових засіданнях, обвинуваченому було надано можливість брати особисту участь у кримінальному провадженні, користуватись правовою допомогою захисника, надавати пояснення з приводу обвинувачення, збирати докази та подавати їх суду, зокрема 27.08.2015 р., про долучення до справи висновку № 661 експертної дорожньо-технічної експертизи від 20.03.2015 р., яке судом було задоволено, перевірено та дано оцінку в сукупності з іншими доказами, а тому доводи захисту про порушення права на захист обвинуваченого у зв`язку з відмовою у задоволенні клопотання про призначення комплексної комісійної експертизи стану доріг і дорожніх умов у місці ДТП та авто технічної експертизи, є необґрунтованими.

Безпідставними на думку колегія суддів є покликання захисника ОСОБА_7 у апеляційній скарзі на те, що вчинення ОСОБА_6 злочину, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України, пов`язане з невідповідністю дорожніх умов вимогам нормативних документів, що підтверджується висновком експерта № 661 від 20.03.2015 р.

Так, згідно висновку № 661 від 20.03.2015 року, котрий проводився на підставі заяви захисника ОСОБА_7 від 12.02.2015 року та наданих на дослідження копій матеріалів справи на 30-ти аркушах, відсутність на ділянці 17 км + 300 м автодороги Львів Рава-Руська в смт. Куликів, Жовківського району Львівської області, в районі перехрестя вул. Жовківська Б. Хмельницького, будь-яких попереджувальних та заборонних знаків, у тому числі щодо обмеження швидкості руху до 40 км/год., вимоги яких би діяли в місці ДТП, могли бути в причинному зв`язку з виїздом автомобіля «ТАТА LPT 613/58» реєстраційний номер НОМЕР_1 , під керуванням водія ОСОБА_6 на смугу зустрічного руху з подальшим зіткненням його з автомобілем «ВАЗ-2106» реєстраційний номер НОМЕР_2 під керуванням водія ОСОБА_12 , який рухався у зустрічному напрямку.

Проте, висновком експерта № 1/848 від 08.10.2014 року, встановлено, що з технічної точки зору настання даної дорожньо-транспортної пригоди стали дії водія автомобіля "ТАТА LPT 613/58" реєстраційний номер НОМЕР_1 ОСОБА_6 , котрі суперечили п. 12.1 Правил дорожнього руху України, в котрому зазначається, що під час вибору в установлених межах безпечної швидкості руху водій повинен ураховувати дорожню обстановку, а також особливості вантажу, що перевозиться, і стан транспортного засобу, щоб мати змогу постійно контролювати його рух та безпечно керувати ним, та проявились у тому, що він виїхав на смугу руху автомобіля марки «ВАЗ 2106» реєстраційний номер НОМЕР_2 під керуванням ОСОБА_12 на такій відстані, на якій він вже був позбавлений технічної можливості уникнути зіткнення шляхом застосування своєчасного екстреного гальмування з моменту виникнення небезпеки для руху.
Враховуючи те, що ОСОБА_6 , відповідно до п. 12.1 Правил дорожнього руху України, повинен був урахувати дорожню обстановку, а також особливості вантажу, що перевозиться, і стан транспортного засобу, щоб мати змогу постійно контролювати його рух та безпечно керувати ним, дотримавшись якого міг уникнути зіткнення з автомобілем марки «ВАЗ 2106» реєстраційний номер НОМЕР_2 під керуванням ОСОБА_12 , колегія суддів вважає, що відсутність на ділянці 17 км + 300 м автодороги Львів Рава-Руська в смт. Куликів, Жовківського району Львівської області, в районі перехрестя вул. Жовківська Б. Хмельницького, будь-яких попереджувальних та заборонних знаків, у тому числі щодо обмеження швидкості руху до 40 км/год., не впливає на ступінь вини ОСОБА_6 у інкримінованому йому злочині.

Перевіривши наведені в апеляційній скарзі доводи захисника, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції, об`єктивно з"ясував обставини, з посиланням на докази, досліджені під час судового розгляду та вірно їх оцінив у відповідності до ст. 94 КПК України.

Підстав, передбачених ст.415 КПК України, для призначення нового розгляду в суді першої інстанції колегією суддів не встановлено.

Відповідно до вимог ст. 65 КК України особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання необхідне і достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів, з урахуванням ступеню тяжкості вчиненого злочину, особи винного та обставин, що пом`якшують і обтяжують покарання.

Колегією суддів встановлено, що призначаючи покарання ОСОБА_6 , суд першої інстанції врахував обставини вчиненого злочину, ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного, який раніше не судимий, за місцем проживання та роботи характеризується позитивно, на обліку у психіатра та нарколога не перебуває, одружений, має на утриманні двох малолітніх дітей, обставиною, що пом`якшує покарання суд першої інстанції визнав те, що обвинувачений ОСОБА_6 попросив пробачення у потерпілих, а також надавав їм кошти для відшкодування шкоди, обставин, що обтяжують покарання - судом першої інстанції не встановлено.

Враховуючи те, що покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засудженого, запобігання вчиненню ним та іншими особами нових злочинів, а також з огляду на те, що вчинений злочин відноситься до категорії тяжких, наявність лише однієї обставини, що пом`якшує покарання, відношення потерпілих які просять призначене покарання залишити без змін, колегія суддів вважає обґрунтованим призначення судом першої інстанції покарання обвинуваченому у виді позбавлення волі на строк 6 років з позбавленням права керування транспортним засобом на строк 2 роки та неможливість йому призначення більш м`якого покарання.

Таким чином, з огляду на вищенаведене, колегія суддів приходить до переконання, що покарання обвинуваченому ОСОБА_6 призначене з дотриманням вимог ст. 65 КК України у межах встановлених у санкції статті, є необхідним й достатнім для його виправлення та попередження вчинення ним нових злочинів.

Суд першої інстанції, у відповідності до вимог ст.370 КПК України, ухвалив вирок згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими відповідно до ст. 94 КПК України, в якому навів належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення, а тому підстав для скасування чи зміни вироку Жовківського районного суду Львівської області від 04.12.2015 року немає.

Керуючись ст. ст. 405, 407, 419 КПК України, колегія суддів, -

постановила:
у задоволенні апеляційних скарг обвинуваченого ОСОБА_6 та його захисника ОСОБА_7 відмовити.

Вирок Жовківського районного суду Львівської області від 04.12.2015 року відносно ОСОБА_6 залишити без змін.

Ухвала суду набирає законної сили з моменту проголошення, та на неї може бути подана касаційна скарга протягом трьох місяців з дня її проголошення.

Судді :
ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4