29.11.2016
Справа №6542/7235/16-к
Провадження №1-кп/642/643/16
У Х В А Л А
про призначення судового розгляду
29 листопада 2016 року Ленінський районний суд м. Харкова в складі:

головуючого судді - ОСОБА_1 ,
за участю секретаря - ОСОБА_2 ,
сторін кримінального провадження:
прокурора - ОСОБА_3 ,
захисника - ОСОБА_4 ,
адвоката ОСОБА_5 ,
обвинуваченого - ОСОБА_6 ,
розглянувши у підготовчому судовому засіданні в залі суду в м. Харкові кримінальне провадження за обвинуваченням:
ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за звинуваченням його у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України, -
В С Т А Н О В И В:
В провадженні суду знаходиться зазначене кримінальне провадження з обвинувальним актом відносно ОСОБА_6 , за яким останній обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 286 КК України.
Ухвалою суду від 16.11.2016 призначено підготовче судове засідання.

Підстав для прийняття рішень, які передбачені пунктами 1-4 ч.2 ст.314 КПК України, не вбачається.

Учасники судового провадження проти призначення судового розгляду у відкритому судовому засіданні не заперечували.

В підготовчому засіданні представником потерпілого ОСОБА_7 , яка є також представником цивільного позивача ОСОБА_8 , - ОСОБА_5 було заявлено клопотання про арешт автомобіля обвинуваченого ОСОБА_6 , який одночасно є цивільним відповідачем. Дане клопотання обґрунтоване тим, що в ході судового розгляду вказаного кримінального провадження потерпілим ОСОБА_7 та ОСОБА_8 були заявлені цивільні позови до обвинуваченого про стягнення з останнього сум в рахунок відшкодування матеріальної та моральної шкоди, обвинувачений ніяких дій задля добровільного відшкодування завданої його протиправними діями шкоди потерпілому та цивільному позивачу не вчиняє.
Обвинуваченому на праві приватної власності на підставі договору купівлі-продажу №ТСЦ6341/1/455належать автомобіль SKODA Felicia, 1998 року випуску, державний номер НОМЕР_1 , колір зелений, номер двигуна НОМЕР_2 , номер кузова НОМЕР_3 , що підтверджується даними Регіонального сервісного центру в Харківській області (лист №31/20-3577 від 04.07.2016).

У судовому засіданні потерпілий та його представник дане клопотання підтримали та просили його задовольнити.
Прокурор проти задоволення клопотання не заперечував.
Обвинувачений та його захисник проти задоволення клопотання заперечували , зазначивши, що воно є передчасним та недоцільним на даній стадії судового розгляду.
Заслухавши думку учасників судового провадження, дослідивши матеріали клопотання, суд дійшов висновку про обґрунтованість клопотання та наявність підстав для його задоволення.
Частинами 1 та 4 статті 170 КПК України визначено, що арештом майна є тимчасове позбавлення підозрюваного, обвинуваченого або осіб, які в силу закону несуть цивільну відповідальність за шкоду, завдану діяннями підозрюваного, обвинуваченого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння, можливості відчужувати певне його майно за ухвалою слідчого судді або суду до скасування арешту майна у встановленому цим Кодексом порядку. Відповідно до вимог цього Кодексу арешт майна може також передбачати заборону для особи, на майно якої накладено арешт, іншої особи, у володінні якої перебуває майно, розпоряджатися будь-яким чином таким майном та використовувати його. Заборона на використання майна, а також заборона розпоряджатися таким майном можуть бути застосовані лише у випадках, коли їх незастосування може призвести до зникнення, втрати або пошкодження відповідного майна або настання інших наслідків, які можуть перешкодити кримінальному провадженню.
Отже, арешт майна може полягати у: позбавленні можливості відчужувати майно; забороні розпоряджатися майном та використовувати його. При цьому заборона на використання майна та заборона розпоряджатися майном можуть бути застосовані лише у випадках, коли їх незастосування може призвести до зникнення, втрати або пошкодження відповідного майна або настання інших наслідків, які можуть перешкодити кримінальному провадженню.
Відповідно до ч.1 ст.171 КПК України,з клопотанням про арешт майна до слідчого судді, суду має право звернутися прокурор, слідчий за погодженням з прокурором, а з метою забезпечення цивільного позову - також цивільний позивач.
Згідно ч.3 ст.171 КПК України,у клопотанні цивільного позивача, слідчого, прокурора про арешт майна підозрюваного, обвинуваченого, іншої особи для забезпечення цивільного позову повинно бути зазначено: розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, та докази факту завдання шкоди і розміру цієї шкоди.
Так, судом встановлено, що потерпілим ОСОБА_7 та ОСОБА_8 на досудовому слідстві були заявлені цивільні позови про стягнення з обвинуваченого матеріальної та моральної шкоди.
28 листопада 2016 року представником потерпілого/цивільного позивача подано уточнений позов потерпілого ОСОБА_7 про збільшення позовних вимог, з якої вбачається, що останній просить стягнути з обвинуваченого додатково витрати на проведення судово-медичної експертизи в КЗОЗ ХОБСМЕ у розмірі 709,80 грн.
Згідно ч. 3 ст.170 КПК України,арешт може бути накладено на нерухоме і рухоме майно, майнові права інтелектуальної власності, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковому вигляді, цінні папери, корпоративні права, які перебувають у власності у підозрюваного, обвинуваченого або осіб, які в силу закону несуть цивільну відповідальність за шкоду, завдану діяннями підозрюваного, обвинуваченого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння, і перебувають у нього або в інших фізичних, або юридичних осіб, а також, які перебувають у власності юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, з метою забезпечення можливої конфіскації майна, спеціальної конфіскації або цивільного позову.
Згідно ч. 4ст.171 КПК України,вартість майна, яке належить арештувати з метою забезпечення цивільного позову, повинна бути співмірною із розміром шкоди, завданої кримінальним правопорушенням.
Приналежність обвинуваченому ОСОБА_6 автомобіля, зазначеного у клопотанні представника потерпілого, підтверджується копією листа-відповіді Регіонального сервісного центру в Харківській області (лист №31/20-3577 від 04.07.2016) на запит слідчого.
Таким чином, з урахуванням вищевикладеного, суд дійшов висновку про необхідність накладення арешту на автомобіль, який належить обвинуваченому на праві приватної власності.
Питання про встановлення заборони обвинуваченому розпоряджатися будь-яким чином даним майном та його використовувати у клопотанні представником потерпілого/цивільного позивача не ставилось.
На підставі викладеного та керуючись ст.ст.61, 131, 170, 171, 314-316 КПК України, суд, -
УХВАЛИВ:
Призначити судовий розгляд кримінального провадження за обвинуваченням ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України, у відкритому судовому засіданні на 21 грудня 2016 р. на12-00 годину.
В рахунок забезпечення цивільних позовів ОСОБА_8 та ОСОБА_7 накласти арешт на автомобіль SKODA Felicia, 1998 року випуску, державний номер НОМЕР_1 , колір зелений, номер двигуна НОМЕР_2 , номер кузова НОМЕР_3 , що належить на підставі договору купівлі-продажу №ТСЦ6341/1/455 ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ідент. номер НОМЕР_4 .

Розгляд кримінального провадження проводити суддею одноособово.

Ухвала в частині накладення арешту на майно може бути оскаржена шляхом подачі апеляції через Ленінський районний суд м. Харкова до Апеляційного суду Харківської області протягом семи днів з дня її оголошення.

Суддя ОСОБА_1