Справа № 495/2409/16-к
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24.05.2016 м. Білгород-Дністровський

Білгород-Дністровський міськрайонний суд Одеської області у складі:

головуючої одноособово судді ОСОБА_1

за участю секретаря ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду м. Білгород-Дністровський Одеської області кримінальне провадження за обвинуваченням, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань № 0000005:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Білгород-Дністровський, Одеської області, українця, громадянина України, освіта середня, працює за наймом, перебуває у цивільному шлюбі, на утриманні має дитину 2004 року народження, в силу ст. 89 КК України значиться таким, що не має судимості, зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,

обвинуваченого за ст. 185 ч.2 КК України,

сторони кримінального провадження:

прокурори Білгород-Дністровської місцевої прокуратури Одеської області ОСОБА_4 , ОСОБА_5

обвинувачений ОСОБА_3

ВСТАНОВИВ:

31.12.2015 року приблизно о 15.00 годині обвинувачений ОСОБА_3 , знаходячись в приміщенні магазину «Єва», розташованого по вулиці Дзержинського, 37, м. Білгород-Дністровський, Одеської області, з корисливих мотивів, направлених на таємне заволодіння чужим майном шляхом вільного доступу, скоїв крадіжку чоловічої туалетної води «Версаче» об`ємом 30 мл. вартістю 629 грн. Після чого з місця скоєння правопорушення з викраденим майном зник, обернувши викрадене на свою користь, спричинивши матеріальний збиток на загальну суму 629 грн.

У судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 провинну визнав у повному обсязі, щиро розкаявся у скоєному.

Суд, з`ясувавши думку сторін кримінального провадження, роз`яснив вимоги ч.3 ст. 349 Кримінального процесуального кодексу України і наслідки обмеження обсягу доказів, визнає недоцільним дослідження інших доказів, крім допиту обвинуваченого ОСОБА_3 відносно фактичних обставин кримінального правопорушення, оскільки вони ніким не оспорюються та дослідженням доказів, які характеризують особистість обвинуваченого.

Обвинувачений ОСОБА_3 погодився з тим, щоб судовий розгляд обмежився його допитом, дослідженням доказів, які характеризують його особистість. Йому було роз`яснено, що в даному випадку він позбавляється права оспорювати в апеляційному порядку фактичні обставини кримінального правопорушення.

У судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 не оспорюючи фактичні обставини кримінального правопорушення пояснив, що 31.12.2015 року приблизно о 15.00 годині він зайшов до магазину «Єва», розташованого в м. Білгород-Дністровський, щоб зробити покупки. Знаходячись в магазині він побачив туалетну воду, яку вирішив викрасти, положив у карман своєї куртки ті вийшов із магазину. Після вчиненого поступку йому було дуже соромно повернути викрадену туалетну воду. На даний час він відшкодував представнику потерпілого ОСОБА_6 завдану шкоду. У скоєному щиро розкаявся та просив суворо не карати, оскільки став на шлях виправлення.

Оцінюючи докази у сукупності, суд визнає винним обвинуваченого ОСОБА_3 у інкримінованому йому кримінальному правопорушенні та кваліфікує його дії за ст. 185

ч.1 КК України таємне викрадення чужого майна (крадіжка).

Відповідно до ст. 66 КК України до обставин, які пом`якшують покарання обвинуваченого ОСОБА_3 , суд визнає щире каяття, добровільне відшкодування завданого збитку.

Відповідно до ст. 67 КК України обставини, які обтяжують покарання обвинуваченого ОСОБА_3 , судом не встановлено.

При призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_3 суд враховує суспільну небезпеку і характер вчиненого ним кримінального правопорушення, тяжкість скоєного, його стан здоров`я, позитивну характеристику за місцем проживання, він перебуває у цивільному шлюбі, на утриманні має дитину 2004 року народження, в силу ст. 89 КК України значиться таким, що не має судимості, працює за наймом, вчинив кримінальне правопорушення, яке згідно зі ст. 12 КК України відноситься до категорії середньої тяжкості, завданий збиток відшкодовано представнику потерпілого яка претензій до обвинуваченого не має.

Враховуючи пом`якшуючі та відсутність обтяжуючих обставин, те, що обвинувачений ОСОБА_3 щиро розкаявся у скоєному, активно сприяв розкриттю кримінального правопорушення, позитивно характеризується за місцем мешкання, працює за наймом, представник потерпілого претензій до обвинуваченого не має, суд вважає недоцільним відбування покарання у виді позбавлення волі та приходить до переконання про можливість його звільнення від відбування покарання з випробуванням у відповідності до ст. ст. 75, 76 КК України.

Відповідно до ст. 76 КК України покласти на обвинуваченого ОСОБА_3 наступні обов`язки:

- періодично з`являтися для реєстрації до кримінально-виконавчої інспекції;

- не виїжджати за межі України на постійне місце проживання без дозволу кримінально-виконавчої інспекції;

- повідомляти кримінально-виконавчу інспекцію про зміну місця проживання та роботи.

Цивільний позов, судові витрати та речові докази по даному кримінальному провадженню відсутні.

Керуючись ст. 370, 374, 392, 395 Кримінального процесуального кодексу України, суд,

УХВАЛИВ:

ОСОБА_3 визнати винним у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 185 ч.1 КК України і на підставі санкції даної статті призначити йому покарання у виді 1 (одного) року позбавлення волі.

Відповідно до ст. 75, 76 КК України звільнити обвинуваченого ОСОБА_3 від відбування призначеного покарання з випробуванням, встановити йому іспитовий строк 1 (один) рік.

Відповідно до ст. 76 КК України покласти на обвинуваченого ОСОБА_3 наступні обов`язки:

- періодично з`являтися для реєстрації до кримінально-виконавчої інспекції;

- не виїжджати за межі України на постійне місце проживання без дозволу кримінально-виконавчої інспекції;

- повідомляти кримінально-виконавчу інспекцію про зміну місця проживання та роботи.

Запобіжний захід обвинуваченому ОСОБА_3 на стадії досудового розслідування не обирався.

Цивільний позов, судові витрати та речові докази по даному кримінальному провадженню відсутні.

Вирок може бути оскаржений до апеляційного суду Одеської області через Білгород-Дністровський міськрайонний суд протягом 30 днів з моменту його проголошення, а засудженим, які перебувають під вартою в той же строк з моменту вручення копії вироку.

Копію вироку видати обвинуваченому та прокурору.

СУДДЯ