АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЧЕРКАСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 11-кп/793/227/16 Справа № 693/1225/15-к Категорія: ч.1 ст.115 КК УкраїниГоловуючий у І інстанції ОСОБА_1 Доповідач в апеляційній інстанції ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
02 березня 2016 року Колегія суддів судової палати в кримінальних справах апеляційного суду Черкаської області в складі:

головуючого суддів при секретарі ОСОБА_2 ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ОСОБА_5
з участю прокурораОСОБА_6 ,

обвинуваченого ОСОБА_7 ,

захисника ОСОБА_8 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Черкаси матеріали кримінального провадження за апеляційними скаргами обвинуваченого ОСОБА_7 та його захисника ОСОБА_8 на вирок Монастирищенського районного суду Черкаської області від 24 грудня 2015 року, яким

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , українець, громадянин України, уродженець та житель АДРЕСА_1 , раніше судимий, останній раз:

- 11.08.2008р. Жашківським районним судом Черкаської області за ч. 1 ст. 122 КК України на 2 роки позбавлення волі. 06.08.2010 р. звільнений по відбуттю строку покарання, -

засуджений за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.115 КК України, на 12 років позбавлення волі.

Постановлено стягнути з ОСОБА_7 на користь держави процесуальні витрати за проведення експертиз в сумі 460,80 грн.

Вирішено долю речових доказів відповідно до ст. 100 КПК України

в с т а н о в и л а :
Вироком Монастирищенського районного суду Черкаської області ОСОБА_7 визнаний винним та засуджений за те, що він 11 липня 2015 року о 19 годині, перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, в будинку по АДРЕСА_1 , в якому проживала його мати ОСОБА_9 , на грунті раптово виниклих неприязних відносин, під час сварки, маючи умисел на вбивство, умисно, наніс вісім ударів металевою сапою в область голови ОСОБА_9 , чим спричинив останній тілесні ушкодження у вигляді: відкритої черепно-мозкової травми у виді рани волосистої частини голови, саден голови, синців обличчя, крововиливів в м`які покрови лівої тім`яно-скроневої та тім`яної ділянок голови, залишки епідуральної гематоми лівої скроневої ділянки, об`ємом біля 3мл., залишки субдуральної гематоми правої скроневої ділянки, об`ємом біля 3 мл., забою головного мозку по базальних поверхнях правої та лівої скроневих долей, лінійного перелому кісток склепіння та основи черепа зліва, яка в своєму перебігу ускладнилась забоєм та розмізченням головного мозку, від якої 13.07.2015 року настала смерть ОСОБА_9 ..

На вказаний вирок подано апеляційну скаргу обвинуваченим, який вважаючи вирок суду незаконним просив його скасувати та призначити новий розгляд в суді першої інстанції через неповноту судового слідства, невідповідність висновків суду фактичним обставинам справи. В обґрунтування своїх вимог посилається на те, що на місце пригоди працівників міліції викликав саме він, що свідчить про те, що не він наносив ушкодження матері. Покази свідка ОСОБА_10 носять характер припущень. Судом першої інстанції не взято до уваги того, що на нього з боку працівників міліції чинився фізичний та психологічний тиск. Вирок суду побудовано на припущеннях та доказах, отриманих незаконним шляхом.

В апеляційній скарзі захисник ОСОБА_8 просила вирок суду скасувати як незаконний та необґрунтований, з підстав неповноти судового розгляду, невідповідності висновків суду фактичним обставинам справи, істотних порушень вимог кримінального процесуального закону, неправильного застосування закону про кримінальну відповідальність, постановити новий вирок, яким визнати ОСОБА_7 невинним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України, або направити справу на новий судовий розгляд в іншому складі суду та змінити запобіжний захід з тримання під вартою на підписку про невиїзд або інший, не пов`язаний з триманням під вартою. Зазначає , що судом першої інстанції було порушено право на захист обвинуваченого та безпідставно відмовлено в задоволенні його клопотання про залучення до участі в справі її як захисника . В матеріалах справи відсутні прямі докази причетності обвинуваченого до вчинення інкримінованого кримінального правопорушення, а покази свідків ґрунтуються на припущеннях. Також вважає, що дії ОСОБА_7 необхідно кваліфікувати за ч. 2 ст. 121 КК України, оскільки умислу на вбивство матері у нього не було.

Заслухавши доповідь судді, думку обвинуваченого та його захисника в підтримку апеляційних скарг; думку прокурора, який заперечив щодо задоволення апеляційних скарг обвинуваченого та захисника; дослідивши матеріали кримінального провадження та перевіривши доводи апеляційних скарг, колегія суддів вважає, що вони підлягають до часткового задоволення, виходячи з наступних підстав.

Згідно ст. 370 КПК України вирок суду повинен бути законним і обгрунтованим та грунтуватись на всебічному, повному та об`єктивному розгляді всіх обставин справи в їх сукупності, з дотриманням вимог кримінального та кримінального процесуального закону.

Відповідно до ст.ст. 409, 412 КПК України підставою для скасування вироку є неповнота судового розгляду та істотні порушення вимог кримінального процесуального закону.

Істотним порушенням вимог кримінального процесуального закону є такі порушення, які перешкодили чи могли перешкодити суду ухвалити законне та обгрунтоване судове рішення.

Забезпечення обвинуваченому права на захист згідно ст. 129 Конституції України є основною засадою судочинства, а відповідно до ст. 7 КПК України, віднесено до загальних засад кримінального провадження.

Стаття 59 Конституції України проголошує право кожного на правову допомогу та вільний вибір захисника своїх прав, а ст. 63 - закріплює право на захист підозрюваного, обвинуваченого чи підсудного.

Відповідно до ч.1, ч.2 ст. 20 КПК України обвинувачений має право на захист, яке полягає у наданні йому можливості надати усні або письмові пояснення з приводу обвинувачення, право збирати і подавати докази, брати участь у кримінальному провадженні, користуватись правовою допомогою захисника, а також реалізовувати інші процесуальні права, передбачені КПК України. Суд зобов`язаний роз`яснити обвинуваченому його права та забезпечити право на кваліфіковану правову допомогу з боку обраного ним або призначеного захисника.

Відповідно до положень ст. 48 КПК України захисник може у будь-який момент бути залученим підозрюваним, обвинуваченим, їх законними представниками, а також іншими особами за проханням чи згодою підозрюваного, обвинуваченого до участі у кримінальному провадженні. Суд зобов`язаний надати особі, яка тримається під вартою, допомогу у встановленні зв`язку із захисником або особами, які можуть запросити захисника, а також надати можливість використати засоби зв`язку для запрошення захисника.

Право обвинуваченого на вільний вибір захисника є одним із основних елементів права на захист. Обмеження цього права є істотним порушенням вимог кримінального процесуального закону.

З матеріалів кримінального провадження вбачається, що під час досудового розслідування захист інтересів обвинуваченого ОСОБА_11 здійснювали за призначенням: захисник ОСОБА_12 , а в суді першої інстанції захисник ОСОБА_13

11 листопада 2015 року в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_7 заперечив проти захисту своїх інтересів захисниками ОСОБА_12 та ОСОБА_13 , при цьому зазначив, що бажає, щоб його інтереси захищав адвокат жінка з м. Черкаси, з якою його родичі уклали договір.

Ухвалою колегії суддів від 11.11.2015 року було доручено Черкаському обласному центру з надання безоплатної вторинної допомоги забезпечити прибуття адвоката ОСОБА_12 для участі у кримінальному провадженні на 19.11.2015 року, оскільки захисник ОСОБА_12 у судові засідання призначені на 08.10.2015р., 16.10.2015р., 09.11.2015р. та 11.11.2015 року не з`являвся, про причини неявки суд не повідомив.

При цьому, районним судом було проігноровано заяву обвинуваченого ОСОБА_7 щодо його заперечення відносно захисту його інтересів захисниками ОСОБА_12 та ОСОБА_13 та його бажання мати іншого захисника, з яким його рідні уклали договір про надання правових послуг.

18.11.2015 року до Монастирищенського районного суду надійшла заява від обвинуваченого ОСОБА_7 про залучення йому захисника з Черкаської спілки адвокатів - ОСОБА_8 ( т. 1 а.с. 160)

Згідно звукозапису судового засідання від 19.11.2015 року обвинувачений ОСОБА_7 наголошував, що захисник ОСОБА_8 повинна була з`явитися в судове засідання для захисту його інтересів.

Однак, ухвалою колегії суддів Монастирищенського районного суду від 19.11.2015 року в задоволенні клопотання обвинуваченого ОСОБА_7 про призначення йому захисника ОСОБА_8 було відмовлено з підстав того, що захист обвинуваченого здійснює захисник ОСОБА_13 , який від участі в справі не усунутий, а адвокат ОСОБА_8 не зазначена Центром з надання безоплатної вторинної правової допомоги як адвокат, що надає безоплатну правову допомогу у 2015 році, крім того - до компетенції суду відповідно до ст.. 17 ЗУ «Про безоплатну правову допомогу» не входить призначення конкретного захисника.( т.1 а.с.164)

Як встановлено судом апеляційної інстанції, 16.11.2015 року ОСОБА_14 з адвокатом ОСОБА_8 було укладено договір про надання правової допомоги та захисту прав та інтересів обвинуваченого ОСОБА_7 ( т. 2 а.с. 143)

Тому , колегія суддів вважає, що при зазначених обставинах районним судом безпідставно відмовлено обвинуваченому ОСОБА_7 в забезпеченні права на кваліфіковану правову допомогу з боку обраного ним захисника, чим порушено його право на захист, передбачене КПК України, Конституцією України та п. с) ч.3 ст.6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод.

Зазначені порушення права на захист обвинуваченого ОСОБА_7 є істотними порушеннями кримінального процесуального закону та підставою для скасування вироку з призначенням нового розгляду в суді першої інстанції, оскільки вказана обставина вливає на прийняття законного та обгрунтованого рішення у справі.

Суду першої інстанції, при новому розгляді справи, слід перевірити доводи, викладені обвинуваченим та його захисником в апеляційних скаргах, в тому числі щодо застосування до обвинуваченого недозволених методів досудового слідства.

Також, колегія суддів звертає увагу суду першої інстанції на те, що відповідно до вимог ст. 118 КПК України з обвинуваченого на користь держави стягуються процесуальні витнати на залучення експерта, а не судові витрати, як про це зазначено у вироку суду.

З огляду на те, що обставини, передбачені ст. 177 КПК України, на підставі яких обвинуваченому ОСОБА_7 застосовувався запобіжний у виді тримання під вартою, а в подальшому продовжувався не змінились, підстав для зміни запобіжного заходу обвинуваченому ОСОБА_7 колегія суддів не вбачає.

На підставі викладеного, керуючись ст. 405, п. 6 ч. 1 ст. 407,ст.ст.412, 415, 419 КПК України колегія суддів, -

у х в а л и л а :
Апеляційні скарги обвинуваченого ОСОБА_7 та його захисника ОСОБА_8 - задовольнити частково.

Вирок Монастирищенського районного суду Черкаської області від 24 грудня 2015 року відносно ОСОБА_7 - скасувати та призначити новий розгляд в Монастирищенському районному суді Черкаської області в іншому складі суду.

Запобіжний захід обвинуваченому ОСОБА_7 залишити попередній - тримання під вартою.

Головуючий :

Судді :