У Х В А Л А

Справа № 183/3047/16

№ 1-кс/183/485/16

25 травня 2016 року м. Новомосковськ

Слідчий суддя Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області ОСОБА_1 , секретар ОСОБА_2 , за участю прокурора ОСОБА_3 ,, розглянувши клопотання слідчого Новомосковського відділу поліції ГУНП України в Дніпропетровській області ОСОБА_4 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Піщанка Новомосковського району, Дніпропетровська область, громадянина України, маючого середньо-спеціальну освіту, не працюючого, зареєстрованого та проживаючого АДРЕСА_1 , судимого:
- 28.03.2014 р. Новомосковським міськрайонним судом Дніпропетровської області за ст. 185 ч.1 КК України, вид покарання - штраф 850 грн.;
- 01.03.2016 р. Царичанським районним судом Дніпропетровської області за ст. 185 ч.1 КК України до 2 років позбавлення волі, на підставі ст. 75 КК України звільнити від відбування покарання з випробуванням 2 роки
підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч.3 ст. 185 КК України,

встановив :

ОСОБА_5 підозрюється в тому, що він 02 червня 2015 р. близько 21 год. 00 хв., проходив по вул. Лісній в с. Піщанка Новомосковського району Дніпропетровської області, де у нього виник злочинний умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна (крадіжка), після чого підійшов до забору, який огороджує територію домоволодіння АДРЕСА_2 , де діючи умисно, з корисливих мотивів, переконавшись, що за його діями ніхто не спостерігає, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій, передбачаючи та бажаючи настання суспільно - небезпечних наслідків, переліз через огорожу, де побачив, гараж. Підійшовши до гаражу через незачинені двері проник в середину приміщення, звідки викрав речі, які належать ОСОБА_6 , а саме: гумовий поливочний шланг вартістю 36,37 грн.; металевий автомобільний диск вартістю 15 грн. 75 коп., металеву кришку від бензобаку вартістю 1 грн.05 коп. вісім літрів бензину А-92 вартістю 19 грн. 91 коп. за літр на суму 159 грн. 28 коп.; поливочний насос марки «Харків» вартістю 1076 грн.40 коп.; 50 кг насіння кукурудзи вартістю 15 грн. за один кілограм на суму 750 грн. Після чого, ОСОБА_5 присвоївши викрадене, з місця скоєння злочину втік, розпорядившись викраденим майном на власний розсуд, спричинивши потерпілій ОСОБА_6 матеріальну шкоду на загальну суму 2038 грн. 85 коп.

Дії ОСОБА_5 , кваліфіковані за ч. 3 ст. 185 КК України, як таємне викрадення чужого майна крадіжка, вчинена повторно, поєднана з проникненням в приміщення.

Відомості про правопорушення було внесено до ЄРДР за №0000962 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України.

Обґрунтованість підозри у інкримінованому ОСОБА_5 кримінальному правопорушенні підтверджується зібраними у кримінальному провадженні доказами.

Слідчий ОСОБА_4 звернулася до суду з клопотанням, про обрання запобіжного заходу тримання під вартою ОСОБА_5 , мотивуючи тим, що по справі є достатньо підстав вважати підозру у вчинені кримінального правопорушення обґрунтованою. Вважає наявними ризики, передбачені п. 1, п.3, п. 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, у зв`язку з чим відносно нього неможливо застосувати більш м`який запобіжний захід ніж тримання під вартою, просить обрати запобіжний захід тримання під вартою строком на 60 днів.

Прокурор ОСОБА_3 підтримав заявлене слідчим клопотання та просить задовольнити його, оскільки на його думку наявні ризики передбачені п.1, п.3, п.5 ч. 1 ст. 177 КПК України, тому вважає не можливим застосувати інший запобіжний захід ніж тримання під вартою.

Підозрюваний ОСОБА_5 винним себе у скоєнні вказаного кримінального правопорушення визнав, вказав, що запобіжний захід тримання під вартою обирати не слід.

Суд, дослідивши заявлене клопотання, вислухавши доводи слідчого, прокурора, підозрюваного, дослідивши обставини справи, наявність ризиків, вказаних у клопотанні вважає, що клопотання підлягає задоволенню.
Перевіряючи законність та обґрунтованість клопотання слідчої про застосування щодо підозрюваного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою у відповідності до викладених вимог кримінального процесуального закону, вислухав, доводи учасників судового провадження належним чином дослідив фактичні обставини, вказані у клопотанні слідчого, що також відповідає правовим позиціям, викладеним в п.49 рішення ЄСПЛ "Ніколова проти Болгарії". Відповідно до ст. 5 Конвенції про захист прав та основоположних свобод людини, а також практики Європейського суду з прав людини, обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках та за встановленою процедурою.

Застосовуючи запобіжний захід у вигляді тримання під вартою підозрюваному ОСОБА_5 суд виходить з того, що судове рішення повинно забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів. Визначення таких прав, як підкреслює Європейський суд з прав людини, вимагає від суду більшої суворості в оцінці цінностей суспільства.

Зважаючи на суспільний інтерес, який, з урахуванням презумпції невинуватості виправдовує відступ від принципу поваги до особистої свободи, визначеного Конвенцією про захист прав людини та основоположних свобод, що відповідає правовим позиціям викладеним в п. 35 рішення ЄСПЛ «Летельєр проти Франції», суд вважає обґрунтованим висновок слідчого про необхідність обрання підозрюваному виняткового виду запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, оскільки застосування більш м`яких запобіжних заходів не буде достатнім для забезпечення визначених вище ризиків, що узгоджується з вимогами вказаних вище норм закону і правовими позиціями ЄСПЛ. При обранні запобіжного заходу суд також враховує принципи конвенційного прецедентного права, який передбачає одну із основних підстав: ризик неявки обвинуваченого на судовий розгляд, встановленого у рішенні у справі «Штеґмюллер проти Австрії»

Судом встановлено, що ОСОБА_5 обґрунтовано підозрюється у вчинені тяжкого кримінального правопорушення передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України. При вирішенні питання про обрання запобіжного заходу суд враховує наявність ризику, передбаченого п. 5 ч. 1 ст. 177 КПК України про який свідчить те, що підозрюваний ОСОБА_5 є особою судимою, покарання за вироком Новомосковського міськрайонного суду від 28.03.2014 р. штраф 850 грн. не відбув, та підозрюється у вчинені тяжкого корисливого злочину, також суд враховує його судимість за вироком Царичанського районного суду Дніпропетровської області 01 березня 2016 р., по якому він відбуває покарання з випробуванням, що беззаперечно свідчить про те, що він перебуваючи на свободі продовжить скоювати кримінальні правопорушення.

Відповідно до ст. 178 КПК України суд враховує вагомість наявних доказів про вчинення кримінального правопорушення, тому суд вважає, що перебування на волі ОСОБА_5 буде суперечити інтересам суспільства і є беззаперечною підставою для обрання йому запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою строком на шістдесят днів.
Суд встановив відсутність ризиків передбачених п. 1, п. 3 ч. 1 ст. 177 КПК України, на які слідчий посилається у клопотанні, оскільки вони нічим об`єктивно не доведені і є, на думку суду, припущенням слідчого без належного підтвердження доказами наявності таких ризиків, тому такі ризики для врахування при обранні запобіжного заходу суд врахувати не може.
Відповідно до ст. 178 КПК України суд враховує вагомість наявних доказів про вчинення кримінального правопорушення, тяжкість можливого покарання за вчинений злочин до шести років позбавлення волі, яке може бути призначено у разі визнання його винуватим, тому суд враховує, що перебування на волі ОСОБА_5 , буде суперечити інтересам суспільства і є беззаперечною підставою для обрання йому запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою строком на шістдесят днів. Суд встановив, що ці ж самі підстави, враховані при обранні запобіжного заходу тримання під вартою є і відсутністю підстав для застосування більш м`якого запобіжного заходу.

У відповідності до вимог ч. 3 ст. 183 КПК України при постановленні ухвали суду про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, суд зобов`язаний визначити розмір застави. При визначенні розміру застави, суд враховує, тяжкість кримінального правопорушення, в скоєнні якого підозрюється ОСОБА_5 , а також і те, що розмір застави передбачений у межах встановлених п.п. 1-3 ч. 5 ст. 182 КПК України здатний забезпечити виконання ОСОБА_5 , покладених на нього обов`язків, тому суд вважає за можливе призначити заставу у розмірі 20 мінімальних заробітних плат, що скрадає на сьогодні 29000 грн. (1450х20), що достатньою мірою гарантуватиме виконання підозрюваним покладених на нього обов`язків.
На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 177, 178, 182, 183, 194, 196 КПК України, суд,

постановив :

клопотання слідчого ОСОБА_4 задовольнити та обрати ОСОБА_5 запобіжний захід тримання під вартою на шістдесят днів до 15 год. 23 липня 2016 року.

Встановити розмір застави ОСОБА_5 29000 грн.
З моменту звільнення ОСОБА_5 з-під варти внаслідок внесення застави зобов`язати :
-прибувати за викликом до слідчого, прокурора, суду;
-не відлучатися із свого місця проживання без дозволу слідчого, прокурора або суду;
-повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання.
У разі порушення покладених на ОСОБА_5 обов`язків, застава звертається в дохід держави.
Копію ухвали направити для виконання начальнику Дніпропетровської установи виконання покарань управління Держаної пенітенціарної служби України у Дніпропетровській області (№ 4)
На ухвалу може бути подано апеляційну скаргу безпосередньо до апеляційного суду Дніпропетровської області протягом п`яти днів з дня її проголошення.
Ухвала не набрала законної сили.
Суддя