Справа № 367/4934/16-к
У Х В А Л А
04 липня 2016 року Ірпінський міський суд Київської області у складі колегії:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

за участю секретаря ОСОБА_4 ,

прокурора ОСОБА_5 ,

захисника ОСОБА_6 ,

потерпілого ОСОБА_7 ,

обвинуваченого ОСОБА_8 ,

розглянувши в приміщенні Ірпінського міського суду Київської області у відкритому підготовчому судовому засіданні кримінальне провадження по обвинуваченню ОСОБА_8 у вчиненні злочину, передбаченого ч. 4 ст. 190 КК України, -

в с т а н о в и в:
До Ірпінського міського суду з Прокуратури Київської області надійшов обвинувальний акт по кримінальному провадженню, внесеному 28.05.2015 р. в Єдиний реєстр досудових розслідувань за №0000150, по обвинуваченню ОСОБА_8 у вчиненні злочину, передбаченого ч. 4 ст. 190 КК України.

В судовому засіданні прокурор заявив про відповідність обвинувального акту вимогам закону та у зв`язку із цим можливість призначення його до розгляду. Потерпілий підтримав думку прокурора.

Захисник заявила клопотання про повернення прокурору обвинувального акту, оскільки він не відповідає вимогам закону тому, що не містить формулювання висунутого обвинувачення, а в матеріалах кримінального провадження відсутні документи на підтвердження внесення інформації в Єдиний реєстр досудових розслідувань. Також вказувала, що в реєстрі матеріалів досудового розслідування не містяться відомості про час проведення процесуальних дій. Обвинувачений підтримав клопотання захисника.

Відповідно до п. 3 ч. 3 ст. 314 КПК України у підготовчому судовому засіданні суд має право прийняти рішення про повернення обвинувального акту прокурору, якщо він не відповідає вимогам цього Кодексу.

Також у листі Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ від 03.10.12 № 223-1430/0/4-12 зазначено, що у підготовчому судовому засіданні суд має право прийняти рішення про повернення обвинувального акту прокурору, якщо він не відповідає вимогам ст. 291 КПК України, зокрема, якщо цей документ містить положення, що суперечать одне одному, до нього не долучено передбачені законом додатки.

Згідно з п. 5 ч. 2 ст. 291 КПК України обвинувальний акт має містити, в тому числі, виклад фактичних обставин кримінального правопорушення, які прокурор вважає встановленими, правову кваліфікацію кримінального правопорушення з посиланням на положення закону і статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність та формулювання обвинувачення.

Пунктом 13 ч. 1 ст. 3 КПК України визначено, що обвинувачення це твердження про вчинення певною особою діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність, висунуте в порядку, встановленому цим Кодексом.

Частиною першою статті 337 КПК України передбачено, що судовий розгляд проводиться лише стосовно особи, якій висунуте обвинувачення, і лише в межах висунутого обвинувачення відповідно до обвинувального акта.

Статтею 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» передбачено, що суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

Європейський суд з прав людини у справі «Абрамян проти Росії» від 09.10.2008р. зазначив, що у тексті підпункту «а» п. 3 ст. 6 Конвенції вказано на необхідність приділяти особливу увагу роз`ясненню «обвинувачення» особі, стосовно якої порушено кримінальну справу. Деталі вчинення злочину можуть відігравати вирішальну роль під час судового розгляду кримінальної справи, оскільки саме з моменту доведення їх до відома підозрюваному він вважається офіційно письмово повідомлений про фактичні та юридичні підстави пред`явленого йому обвинувачення. Крім того, Європейський суд з прав людини нагадує, що положення зазначеного вище підпункту «а» п. 3 ст. 6 Конвенції необхідно аналізувати у світлі більш загальної норми про право на справедливий судовий розгляд, гарантоване п. 1 цієї статті. У кримінальній справі надання повної детальної інформації щодо пред`явленого особі обвинувачення, а також про правову кваліфікацію, яку суд може дати відповідним фактам, є важливою передумовою забезпечення справедливого судового розгляду (рішення від 20.04.2006 р. у справі І.Н. та інші проти Австрії, п.34).

В рішенні від 25.07.2000 р., у справі «Маттоціа проти Італії» зазначено: «обвинувачений у вчиненні злочину має бути негайно і детально проінформований про причину обвинувачення, тобто про ті факти матеріальної дійсності, які нібито мали місце і є підставою для висунення обвинувачення; а також про характер обвинувачення, тобто юридичну кваліфікацію згаданих фактів. Хоча ступінь "детальності" інформування обвинуваченого залежить від обставин конкретної справи, однак у будь-якому випадку відомості, надані обвинуваченому, повинні бути достатніми для повного розуміння останнім суті висунутого проти нього обвинувачення, що є необхідним для підготовки адекватного захисту. У цьому відношенні обсяг та доречність наданої обвинуваченому інформації слід оцінювати крізь призму положення, закріпленого у п. «b» ч. 3 ст. 6 Конвенції. Аналогічно слід оцінювати інформацію про зміни, які мали місце в обвинуваченні, включаючи зміни причини обвинувачення».

Справедливість під час провадження у справі необхідно оцінювати, беручи до уваги розгляд справи в цілому(рішення від 01.03.2001р. по справі «Даллос проти Угорщини, п. 47). Крім того, право бути поінформованим про характер і причини обвинувачення потрібно розглядати у світлі права обвинуваченого мати можливість підготуватися до захисту, гарантованого підпунктом «b» п. 3 ст. 6 Конвенції (рішення у справі «Пелісьє та Сассі проти Франції», п. 54).

Вивчивши обвинувальний акт у кримінальному провадженні, внесеному 28.05.2015 р. в Єдиний реєстр досудових розслідувань за №0000150, по обвинуваченню ОСОБА_8 у вчиненні злочину, передбаченого ч. 4 ст. 190 КК України, суд дійшов висновку, що обвинувальний акт не відповідає вимогам закону, оскільки він містить у собі не зрозумілий та суперечливий виклад фактичних обставин кримінального правопорушення, які прокурор вважає встановленими, та не містить у собі належним чином сформульованого, зрозумілого обвинувачення.

Так, в обвинувальному акті при викладенні обставин зазначено, що ОСОБА_8 повідомив ОСОБА_7 неправдиві відомості про вигідність та подальшу прибутковість придбання земельних ділянок в адміністративних межах Гостомельської селищної ради за ціною 500 доларів США за 0,01 га, але не вказано у чому полягає неправдивість такої інформації.

Не зрозуміло також про що саме написав розписку ОСОБА_8 , які саме земельні ділянки обіцяв він придбати, їх площа, місцезнаходження, цільове призначення, тощо.

Не зазначено також у який строк та у який спосіб ОСОБА_8 повинен був придбати зазначені земельні ділянки і чи надавав ОСОБА_7 довіреність ОСОБА_8 на вчинення вказаних вище дій від його імені.

До того ж, у формулювання обвинувачення повністю скопійовано виклад фактичних обставин кримінального провадження, в тому числі опис результату висновку судової почеркознавчої експертизи, проведеної у рамках провадження, що не є діями, у вчиненні яких може обвинувачуватись ОСОБА_8 .

Крім того, обвинувальний акт в порушення п.п. 3, 9 ч. 2 ст. 291 КПК України не містить місце його складення, не вказано де саме в м. Києві його було складено.

Суд не приймає до уваги посилання захисника на відсутність в матеріалах кримінального провадження певних документів та на незазначення в реєстрі матеріалів досудового розслідування часу проведення процесуальних дій, оскільки зазначені обставини не вказують на те, що обвинувальний акт не відповідає вимогам закону і не є підставою для його повернення прокурору.

Враховуючи викладене, керуючись ст.ст. 291, 314,331 КПК України, суд, -

у х в а л и в:
Повернути прокурору для усунення недоліків обвинувальний акт по кримінальному провадженню внесеному 28.05.2015 р. в Єдиний реєстр досудових розслідувань за №0000150 по обвинуваченню ОСОБА_8 у вчиненні злочину, передбаченого ч. 4 ст. 190 КК України.

Зазначені в ухвалі недоліки обвинувального акту прокурору усунути протягом десяти днів.

Повний текст ухвали буде складено у строк до п`яти днів і проголошено 05.07.2016 р. о 08 год 30 хв.

На ухвалу може бути подано апеляцію до Апеляційного суду Київської області через Ірпінський міський суд на протязі семи днів з дня проголошення ухвали.

Судді:
ОСОБА_1 ОСОБА_9 ОСОБА_3