Справа № 308/5144/16-к
Провадження № 1-кс/308/5144/16
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

19.05.2016 р. слідчий суддя Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , з участю слідчого ОСОБА_3 , розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду в м. Ужгород клопотання слідчого СВ Ужгородського ВП ГУНП в Закарпатській області ОСОБА_3 про арешт майна,

В С Т А Н О В И В:
Слідчий СВ Ужгородського ВП ГУНП в Закарпатській області ОСОБА_3 за погодженням з прокурором Ужгородської місцевої прокуратури ОСОБА_4 звернувся до слідчого судді з клопотанням про арешт майна.

В обґрунтування клопотання слідчий посилається на те, що 07.02.2015 року СВ Ужгородського МВ УМВС України в Закарпатській області розпочате досудове розслідування по кримінальному провадженні № 0000418, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ст. 290 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що 06.02.2015 року, близько 10.00 год., мобільною групою в складі інспектора ДПС взводу супроводження роти ДПС УДАІ в Закарпатській області ст. с-та міліції ОСОБА_5 , ст. інспектора з особливих доручень ВІОС УКЗ УМВС України в Закарпатській області п/п-к міліції ОСОБА_6 , інспектора ВІОС УКЗ УМВС України в Закарпатській області к-н міліції ОСОБА_7 та ст. о/у в ОВС ВВБ в Закарпатській області ДВБ МВС України п/п-к міліції ОСОБА_8 в м. Ужгороді по вул. Гагаріна, було зупинено автомобіль марки «Мерседес 8-320», чорного кольору н/з НОМЕР_1 , під керуванням ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , начальника Штабу Хустського МВ УМВС України в Закарпатській області, в ОВС з 01.04.1993 року, в займаній посаді з 29.01.2015 року, мешканець АДРЕСА_1 , який не мав реєстраційних документів на автомобіль «Мерседес 8-320». Для оформлення адміністративних матеріалів було доставлено в Ужгородський МВ УМВС. Під час огляду вище вказаного автомобіля ідентифікаційний номерний знак кузова викликав підозру у ідентичності та можливо був нанесений кустарним способом. Водій на вимогу працівників ДАІ не пред`явив свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу та посвідчення водія на право керування транспортним засобом. У зв`язку з чим було складено адміністративний протокол по за ст. 126 ч.1 КУпАП.
У зв`язку з чим вищевказаний автомобіль для детального дослідження поміщено на штраф-майданчик УДАІ УМВС України в Закарпатській області.
19.02.2015 року в період часу з 11.10 годин по 12.00 годин працівниками міліції в ході проведення тимчасового доступу до речей і документів а саме, автомобіля марки «Мерседес S-320», чорного кольору н/з НОМЕР_1 , який знаходився на території УДАІ УМВС України в Закарпатській області було виявлено та вилучено наступні речі та предмети: автомобіль марки «Мерседес S-320», чорного кольору н/з НОМЕР_1 , номер кузова НОМЕР_2 .

Згідно висновку експерта № 21/48 від 06.11.2015 року на автомобілі автомобіля марки «Мерседес S-320», чорного кольору н/з НОМЕР_1 , номер кузова НОМЕР_2 - піддавалось зміні.

До першопочаткового ідентифікаційного номерного позначення кузова автомобіля марки «Мерседес S-320», чорного кольору н/з НОМЕР_1 вносились зміни кустарним способом. Першепочаткове ідентифікаційне номерне позначення кузова було спиляне кустарним способом, а на його місце нанесено номерне позначення НОМЕР_2 таким самим способом.
Першопочатковим ідентифікаційним номерним позначенням кузова автомобіля марки «Мерседес S-320», чорного кольору н/з НОМЕР_1 імовірно є НОМЕР_3 , встановити це в категоричній формі не надалось можливим у зв`язку зі спилянням металу на значну глибину.
Враховуючи вищевикладене, а також те, що всі вище перелічені речі є предметом вчиненого злочину і являються тимчасово вилученим майном, слідчий просить накласти арешт на автомобіль марки «Мерседес S-320», чорного кольору н/з НОМЕР_1 , який знаходився на території УДАІ УМВС України в Закарпатській області, по вул. Кошового 2 в м. Ужгороді.

Слідчий в судовому засіданні клопотання підтримав у повному обсязі, просив задовольнити з підстав викладених у ньому.

Заслухавши пояснення слідчого, дослідивши подане клопотання та додані до нього документи, слідчий суддя дійшов наступного висновку.

Відповідно до ч. 1 ст. 5 КПК України процесуальна дія проводиться, а процесуальне рішення приймається згідно з положеннями цього Кодексу, чинними на момент початку виконання такої дії або прийняття такого рішення.

Станом на 12.03.2016 р. статті 170-173 КПК України діють в редакції Закон України «Про внесення змін до Кримінального процесуального кодексу України щодо окремих питань накладення арешту на майно з метою усунення корупційних ризиків при його застосуванні» від 10 листопада 2015 року № 769-VIII, який набрав чинності 11.12.2015 р.

Відповідно до ч. 5 ст. 171 КПК України клопотання слідчого, прокурора про арешт тимчасово вилученого майна повинно бути подано не пізніше наступного робочого дня після вилучення майна, інакше майно має бути негайно повернуто особі, у якої його було вилучено.

З протоколу огляду місця події вбачається, що вказане у клопотанні майно було вилучено 19 лютого 2015 року.

Клопотання слідчого надійшло до суду до 18 травня 2016 року.

Таким чином, в даному випадку слідчим пропущено строк подачі клопотання про арешт тимчасово вилученого майна.

Відповідно до частин 1, 2 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження. Арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Згідно зі ч. 2 ст. 171 КПК України у клопотанні слідчого, прокурора про арешт майна повинно бути зазначено: 1) підстави і мету відповідно до положень статті 170 цього Кодексу та відповідне обґрунтування необхідності арешту майна; 2) перелік і види майна, що належить арештувати; 3) документи, які підтверджують право власності на майно, що належить арештувати, або конкретні факти і докази, що свідчать про володіння, користування чи розпорядження підозрюваним, обвинуваченим, засудженим, третіми особами таким майном; 4) розмір шкоди, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою, у разі подання клопотання відповідно до частини шостої статті 170 цього Кодексу.

Слідчим суддею встановлено, що у клопотанні про накладення арешту слідчим не конкретизовано, з яких підстав у відповідності до вимог ст. 170 КПК України необхідно накласти арешт на майно, із зазначенням даних на їх обґрунтування.

Крім того, до клопотання не додано документів, що підтверджують право власності на майно, що належить арештувати.

Оскільки встановлено, що погоджене прокурором клопотання слідчого про арешт майна не відповідає вимогам ст. 171 КПК України, слідчий суддя вважає не можливим розглянути його, як про це просить в клопотанні слідчий.

Відповідно до ч. 3 ст. 172 КПК України слідчий суддя, суд, встановивши, що клопотання про арешт майна подано без додержання вимог статті 171 цього Кодексу, повертає його прокурору, цивільному позивачу та встановлює строк в сімдесят дві години або з урахуванням думки слідчого, прокурора чи цивільного позивача менший строк для усунення недоліків, про що постановляє ухвалу. У такому разі тимчасово вилучене в особи майно підлягає негайному поверненню після спливу встановленого суддею строку, а у разі звернення в межах встановленого суддею строку з клопотанням після усунення недоліків після розгляду клопотання та відмови в його задоволенні.

Вважаю, що відповідно до наведених вимог кримінального процесуального закону клопотання про арешт майна підлягає поверненню прокурору, який його погодив, а для усунення недоліків клопотання слід встановити строк в сімдесят дві години, початок обчислення якого рахувати з моменту фактичного отримання вказаного клопотання прокурором.

При цьому слід звернути увагу прокурора на необхідність усунення недоліків клопотання з врахуванням змін та доповнень внесених до Кримінального процесуального кодексу України Законом України «Про внесення змін до Кримінального та Кримінального процесуального кодексів України щодо виконання рекомендацій, які містяться у шостій доповіді Європейської комісії про стан виконання Україною Плану дій щодо лібералізації Європейським Союзом візового режиму для України, стосовно удосконалення процедури арешту майна та інституту спеціальної конфіскації» від 18 лютого 2016 року № 1019-VIII, який набрав чинності 28.02.2016 року.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 170-172 КПК України, слідчий суддя,

У Х В А Л И В:
Клопотання слідчого СВ Ужгородського ВП ГУНП в Закарпатській області ОСОБА_3 про арешт майна повернути прокурору Ужгородської місцевої прокуратури ОСОБА_4 та встановити строк в сімдесят дві години для усунення недоліків.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1