У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
22 листопада 2016 року м. Ужгород

Слідчий суддя Ужгородського міськрайонного суду ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , за участю слідчого ОСОБА_3 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Ужгороді клопотання старшого слідчого в ОВС відділу розслідування злочинів, скоєних проти життя та здоров`я особи СУ ГУНП в Закарпатській області ОСОБА_4 , погодженого заступником начальника відділу прокуратури Закарпатської області ОСОБА_5 про накладення арешту на майно, -
ВСТАНОВИВ:
Старший слідчий в ОВС відділу розслідування злочинів, скоєних проти життя та здоров`я особи СУ ГУНП в Закарпатській області ОСОБА_4 за погодженням із заступником начальника відділу прокуратури Закарпатської області ОСОБА_5 звернувся з клопотанням про накладення арешту на майно ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , мешканки АДРЕСА_1 , а саме: золотий хрестик, дві пари золотих сережок, дві золоті каблучки та камінці, якими були оздоблені деякі із вказаних прикрас, які були викрадені 14.11.2016 року та вилучені у приватного підприємця ОСОБА_7 з ювелірної майстерні, розташованої в АДРЕСА_2 .
В обгрунтування вимог клопотання посилається на те, що 14 листопада 2016 року приблизно о 18.40 годині по телефону 102 до чергової частини Мукачівського РВП Мукачівського ВП ГУНП в Закарпатській області надійшло повідомлення від ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , про те, що повернувшись з роботи додому, за адресою: АДРЕСА_1 та зайшовши в будинок вона побачила, що обстановка в кімнатах була порушена, а у приміщенні кухні знаходиться труп її матері - ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

В ході огляду місця події виявлені множинні забійні рани на голові ОСОБА_8 та встановлено, що з будинку померлої викрадено гроші у сумі близько 5 тисяч гривень, а також золоті прикраси. Згідно довідки судово-медичного експерта Мукачівського міжрайонного бюро судово-медичної експертизи, смерть ОСОБА_8 настала внаслідок механічної асфіксії від здавлення органокомплексу шиї руками на фоні закритої черепно-мозкової травми. При дослідженні трупа виявлено субарахноїдальний крововилив, загальноасфіктичний симптомокомплекс, перелом під`язикової кістки, множинні гематоми та синці обличчя, забійну скальповану рану носа.

На підставі здобутих в ході досудового розслідування доказів є підстави стверджувати про причетність до вбивства ОСОБА_8 . ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , зареєстрованого в АДРЕСА_3 , проживаючого у орендованому помешканні за адресою: АДРЕСА_4 , раніше судимого за ст. 307 КК України, а також ОСОБА_10 ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрованого в АДРЕСА_5 , проживав за адресою: АДРЕСА_4 , раніше судимого за ст. 309 КК України. Вказані особи 14.11.2016 року за посередництвом ОСОБА_11 реалізували викрадені в ході нападу на ОСОБА_8 золоті прикраси приватному підприємцю ОСОБА_7 , ювелірна майстерня якого розташована в АДРЕСА_2 , звідки вони були вилучені 18.11.2016 року. 19.11.2016 року золотий хрестик, дві пари золотих сережок, дві золоті каблучки, вилучені у приватного підприємця ОСОБА_7 були впізнані потерпілою ОСОБА_6 як ті, що належать їй та були викрадені з будинку АДРЕСА_1 14.11.2016.
Враховуючи, що вказані золоті прикраси являються об`єктами кримінальних протиправних дій осіб, можуть бути використані як доказ обставин злочину, що розслідується, а тому визнані речовими доказами у даному кримінальному провадженні.
Приймаючи до уваги те, що вказані золоті прикраси являються об`єктами кримінальних протиправних дій осіб, можуть бути використані як доказ обставин злочину, що розслідується, визнані речовими доказами у даному кримінальному провадженні, слідчий просить накласти арешт на золотий хрестик, дві пари золотих сережок, дві золоті каблучки та камінці, якими були оздоблені деякі із вказаних прикрас, які були викрадені 14.11.2016 року та вилучені у приватного підприємця ОСОБА_7 з ювелірної майстерні, розташованої в АДРЕСА_2 .

В судовому засіданні слідчий клопотання підтримав та просив його задовольнити.

Інші учасники судового провадження повідомлялись належним чином, клопотань про відкладення судового розгляду не надходило, їх неявка не перешкоджає розгляду клопотання.

Заслухавши пояснення слідчого, дослідивши клопотання та додані до нього матеріали, слідчий суддя приходить до наступного висновку.

Слідчим суддею встановлено, що ГУНП в Закарпатській області проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000189 від 14.11.2016 року, попередня правова кваліфікація п.6 ч.2 ст. 115 КК України.
Згідно протоколу огляду від 18.11.2016 року було вилучено з ювелірної майстерні приватного підприємця ОСОБА_7 , що розташована в АДРЕСА_2 , золотий хрестик, дві пари золотих сережок, дві золоті каблучки.
Постановою слідчого від 19.11.2016 року в порядку ст.ст. 98, 100, 110 КК України, золотий хрестик, дві пари золотих сережок, дві золоті каблучки та камінці, якими були оздоблені деякі із вказаних прикрас, визнано речовими доказами у кримінальному провадженні № 0000189, відомості щодо якого внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 14.11.2016 року.

Відповідно до ч.1 ст. 100 КПК України речовий доказ, який був наданий стороні кримінального провадження або нею вилучений, повинен бути якнайшвидше повернутий володільцю, крім випадків, передбачених статтями 160 - 166, 170 - 174 цього Кодексу.
Відповідно до ст. 131 КПК України заходи забезпечення кримінального провадження застосовуються з метою досягнення дієвості цього провадження. Одним із таких заходів є арешт майна.
Відповідно до частини 1 ст.170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.
Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.

Відповідно до вимог ч. ч. 1, 3 ст. 26 КПК України сторони кримінального провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та у спосіб, передбачених цим Кодексом. Слідчий суддя, суд у кримінальному провадженні вирішують лише ті питання, що винесені на їх розгляд сторонами та віднесені до їх повноважень цим Кодексом.

Згідно зі ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.
У випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу (ч. 2, ч. 3 ст. 170 КПК України).

Відповідно до ч. 1 ст. 98 КПК України речовими доказами є матеріальні обєкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були обєктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом.
Арешт може бути накладений у встановленому цим Кодексом порядку на рухоме чи нерухоме майно, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковій формі, в тому числі кошти та цінності, що знаходяться на банківських рахунках чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах, видаткові операції, цінні папери, майнові, корпоративні права, щодо яких ухвалою чи рішенням слідчого судді, суду визначено необхідність арешту майна (ч. 10 ст. 170 КПК України).
Відповідно до ч. 2 ст. 168 КПК України тимчасове вилучення майна може здійснюватися також під час обшуку, огляду. Відповідно до ч.1 ст. 100 КПК України речовий доказ, який був наданий стороні кримінального провадження або нею вилучений, повинен бути якнайшвидше повернутий володільцю, крім випадків, передбачених статтями 160 - 166, 170 - 174 цього Кодексу. Відповідно до ч. 2 ст. 168 КПК України тимчасове вилучення майна може здійснюватися також під час обшуку, огляду. Згідно ч. 5 ст. 171 КПК України клопотання слідчого, прокурора про арешт тимчасового вилученого майна повинно бути подано не пізніше наступного робочого дня після вилучення майна.

Згідно ч.2 ст.167 КПК України тимчасово вилученим може бути майно у вигляді речей, документів, грошей тощо, щодо яких є достатні підстави вважати, що вони: 1) підшукані, виготовлені, пристосовані чи використані як засоби чи знаряддя вчинення кримінального правопорушення та (або) зберегли на собі його сліди; 2) призначалися (використовувалися) для схиляння особи до вчинення кримінального правопорушення, фінансування та/або матеріального забезпечення кримінального правопорушення або винагороди за його вчинення; 3) є предметом кримінального правопорушення, у тому числі пов`язаного з їх незаконним обігом; 4) одержані внаслідок вчинення кримінального правопорушення та/або є доходами від них, а також майно, в яке їх було повністю або частково перетворено.

Так, з клопотання вбачається, що майно відповідає критеріям, зазначеним у ч. 2 ст. 167 КПК України, слідчим суддею встановлена безумовна переконливість щодо застосування такого заходу забезпечення кримінального провадження як арешт майна, оскільки вилучення майна проведено згідно встановленої процедури, строк на звернення з клопотанням не порушений, враховуючи правову підставу для арешту майна та достатність доказів, що вказують на вчинення кримінального правопорушення, наслідки арешту майна для інших осіб, розуміючи, що арешт вказаного майна не призведе до зупинення та надмірного обмеження правомірної підприємницької діяльності або інших наслідків, які суттєво позначаються на інтересах інших осіб, приймаючи до уваги практику Європейського суду з прав людини та положення ст. 1 Протоколу №1 до Конвенції, яка проголошує, що кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном, ніхто не може бути позбавлений свого майна, інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом або загальними принципами міжнародного права, при цьому позбавлення цього права відбувається в суворому додержанні як національного, так і міжнародного законів, щоб не призводити до свавілля з боку правоохоронних органів на втручання в право власності, тому слідчий суддя вважає, що клопотання обґрунтоване й підлягає повному задоволенню.

Зазначені предмети мають значення речових доказів по кримінальному провадженню, є предметом кримінального правопорушення, можуть бути використані як доказ у даному кримінальному провадженні , з подальшим їх збереженням як речових доказів при матеріалах провадження.

Слідчий суддя дослідивши матеріали долучені до клопотання про арешт майна, приходить до висновку про наявність достатньо підстав до повного задоволення клопотання, а саме необхідність накладання арешту на майно, яке було виявлено та вилучено протоколом огляду місця події від 18 листопада 2016 року.

Керуючись ст.ст. 170-173, 372, 395 КПК України, -
УХВАЛИВ:
Клопотання старшого слідчого в ОВС відділу розслідування злочинів, скоєних проти життя та здоров`я особи СУ ГУНП в Закарпатській області ОСОБА_4 , погодженого заступником начальника відділу прокуратури Закарпатської області ОСОБА_5 про накладення арешту на майно задовольнити.

Накласти арешт на вилучене 18 листопада 2016 року під час огляду місця події у приватного підприємця ОСОБА_7 з ювелірної майстерні, розташованої в АДРЕСА_2 , майно, що належить ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 а саме: золотий хрестик, дві пари золотих сережок, дві золоті каблучки та камінці, якими були оздоблені деякі із вказаних прикрас.

Підозрюваний, його захисник, інший власник або володілець майна, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Таке клопотання подається слідчому судді.

Ухвала слідчого судді може бути оскаржена до Апеляційного суду Закарпатської області протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя Ужгородського
міськрайонного суду ОСОБА_1