Справа № 573/2211/16-к
Номер провадження 1-кс/573/438/16
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
(повний текст)
11 листопада 2016 року м. Білопілля

Білопільський районний суд Сумської області у складі:

слідчої судді: ОСОБА_1 ,

з участю секретаря: ОСОБА_2 ,

захисника: ОСОБА_3 ,

прокурора: ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Білопіллі скаргу ОСОБА_5 на бездіяльність слідчого та начальника Білопільського ВП (м. Білопілля) ГУНП в Сумській області, яка полягає у нездійсненні процесуальних дій,

ВСТАНОВИВ:
08 листопада 2016 року ОСОБА_5 звернулася до Білопільського районного суду із скаргою на бездіяльність слідчого та начальника Білопільського ВП (м. Білопілля) ГУНП в Сумській області, яка полягає у нездійсненні процесуальної дії. Свої вимоги заявниця мотивує тим, що 25 жовтня 2016 року до Білопільського ВП (м. Білопілля) ГУНП в Сумській області подала позовну заяву у кримінальному провадженні №0000117 від 10 жовтня 2016 року за ч. 1 ст. 364 КК України, якою просила визнати її та її малолітніх дітей ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 і ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , в інтересах яких вона діє, цивільними позивачами; стягнути з винних службових (посадових) осіб Вирівської сільської ради Білопільського району Сумської області на її користь 360 000 гривень; у порядку ст. 131 КПК України застосувати захід забезпечення кримінального провадження у вигляді накладення арешту на нерухоме майно, а саме: на будинок під АДРЕСА_1 та на земельну ділянку за вказаною адресою. Так як слідчого ОСОБА_8 не було на робочому місці, начальник Білопільського ВП на особистому прийомі запевнив її, що вказана заява не залишиться поза увагою. Однак, до цього часу ніяких заходів по її вимогам не вжито. У зв`язку з цим є ризики того, що кримінальне провадження відносно посадових (службових) осіб Вирівської сільської ради не досягне своєї дієвості і вона як потерпіла, цивільний позивач та законний представник неповнолітніх дітей втратить можливість повернення житла, в якому проживала з дитинства і де народилися її діти. Зазначає, що посадові (службові) особи сільської ради використали своє службове становище всупереч інтересам служби, з метою одержання неправомірної вигоди іншою особою ОСОБА_9 . Такою вигодою вважає одержання останнім житлового будинку по АДРЕСА_1 , де останній зареєстрований, не зважаючи на те, що не є родичем ОСОБА_10 , у матері якого було куплене домоволодіння. Зазначає, що вона, її мати та малолітні діти тривалий час проживали та були зареєстровані у вказаному будинку, а тому заявляють права на нього, не зважаючи на те, що за рішенням суду, яке наразі переглядається Вищим спеціалізованим судом України з розгляду цивільних та кримінальних справ, визнані такими, що втратили право на користування ним. Посилаючись на викладені обставини, ОСОБА_11 просить визнати протиправною бездіяльність старшого слідчого Білопільського ВП (м. Білопілля) ГУНП в Сумській області ОСОБА_8 та начальника Білопільського ВП (м. Білопілля) ГУНП в Сумській області, яка виразилася у нездійсненні в установлений законом строк після надходження клопотання відповідних процесуальних дій та в порядку ст. 131 КПК України застосувати заходи забезпечення кримінального провадження шляхом накладення арешту і заборони на розпорядження житловим будинком та земельною ділянкою, що знаходяться за адресою: АДРЕСА_1 , які на праві власності належать ОСОБА_10 та перебувають у фактичному володінні ОСОБА_9 у зв`язку з тим, що вказане нерухоме майно відповідає критеріям, визначеним ч. 2 ст. 167 КПК України, та з метою забезпечення цивільного позову.

У судове засідання заявниця ОСОБА_5 не з`явилася, представник останньої за договором про надання правової допомоги адвокат ОСОБА_3 скаргу підтримав.

Прокурор Білопільського відділу Конотопської місцевої прокуратури ОСОБА_4 у судовому засіданні при вирішенні скарги поклався на розсуд суду.

Старший слідчий Білопільського ВП (м. Білопілля) ГУНП в Сумській області ОСОБА_8 у судове засідання не з`явилася без повідомлення причин. У відповідності до ч. 3 ст. 306 КПК України неявка останньої не перешкоджає розгляду скарги.

Заслухавши захисника ОСОБА_3 , прокурора ОСОБА_4 , повно, всебічно і об`єктивно дослідивши скаргу, додані до неї матеріали, а також матеріали кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань 10 жовтня 2016 року за №0000117, оцінивши їх у сукупності, суд приходить до наступних висновків.

Судом встановлено, що 10 жовтня 2016 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань внесено відомості про кримінальне правопорушення за №000117, за фактом зловживання службовим становищем посадовими особами Вирівської сільської ради Білопільського району Сумської області, пов`язаним з відмовою у здійсненні реєстрації малолітнього ОСОБА_12 , за ознаками складу злочину, передбаченого ч. 1 ст. 364 КК України.

У відповідності до витягу з Єдиного реєстру досудових розслідувань, кримінальним правопорушенням у вказаному кримінальному провадженні завдана шкода охоронюваним законом правам та інтересам представника неповнолітньої особи ОСОБА_5 (а. к. п. 1).

З матеріалів кримінального провадження №000117 вбачається, що означені відомості про кримінальне правопорушення внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань в ході розгляду слідчим суддею Білопільського районного суду скарги ОСОБА_5 на бездіяльність слідчого щодо невнесення відповідних відомостей до ЄРДР шляхом самостійного припинення прокурором дії, яка оскаржувалася (а. к. п. 1, 7-8).

25 жовтня 2016 року до Білопільського ВП (м. Білопілля) ГУНП в Сумській області надійшла позовна заява ОСОБА_13 у кримінальному провадженні №000117 від 10 жовтня 2016 року, в якій остання просить прийняти її цивільний позов, визнати цивільним позивачем, стягнути з винних посадових (службових) Вирівської сільської ради на її користь 360 000 грн. та в порядку ст. 131 КПК України вжити заходи забезпечення кримінального провадження шляхом накладення арешту на будинок та земельну ділянку, які знаходяться за адресою: АДРЕСА_1 (а. к. п. 10-11).

27 жовтня 2016 року здійснення досудового розслідування у кримінальному провадженні №000117, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань 10 жовтня 2016 року, доручено старшому слідчому СВ Білопільського ВП (м. Білопілля) ГУНП в Сумській області ОСОБА_8 (а. к. п. 2).

У відповідності до матеріалів кримінального провадження згадана вище заява ОСОБА_5 на даний час слідчим не розглянута. Відповідь заявниці не надана.

Статтею 220 КПК України передбачено обов`язок слідчого, прокурора щодо розгляду клопотання сторони кримінального провадження про виконання будь-яких процесуальних дій в строк не більше трьох днів з моменту його подання.

Про результати розгляду клопотання повідомляється особа, яка його заявила. Про повну або часткову відмову в задоволенні клопотання виноситься вмотивована постанова, копія якої вручається заявнику, а у разі неможливості вручення з об`єктивних причин - надсилається йому.

У відповідності до вимог п. 1 ч. 1 ст. 303 КПК України на досудовому провадженні заявником, потерпілим, його представником чи законним представником, може бути оскаржена бездіяльність слідчого яка полягає у нездійсненні процесуальних дій, які він зобов`язаний вчинити у визначений цим Кодексом строк.

Виходячи з аналізу наведених вище норм діючого законодавства, старший слідчий СВ Білопільського ВП (м. Білопілля) ГУНП в Сумській області ОСОБА_8 повинна була розглянути клопотання ОСОБА_5 , викладене у заяві від 25 жовтня 2016 року в строк, визначений ст. 220 КПК України, і прийняти обґрунтоване рішення, копію якого направити заявниці.

Таким чином, вимоги ОСОБА_5 про визнання протиправною бездіяльності старшого слідчого СВ Білопільського ВП (м. Білопілля) ГУНП в Сумській області ОСОБА_8 щодо не розгляду клопотання, викладеного в позовній заяві від 25 жовтня 2016 року, у встановлений законом строк є обґрунтованими і такими, що підлягають задоволенню.

Стосовно вимог ОСОБА_5 про застосування визначеного ст. 131 КПК України заходу забезпечення кримінального провадження, а саме: накладення арешту на житловий будинок і земельну ділянку, які розташовані по АДРЕСА_1 , суд зазначає наступне.

Відповідно до ч. 3 ст. 26 КПК України слідчий суддя, суд у кримінально му провадженні вирішують лише ті питання, що винесені на їх розгляд сторонами та віднесені до їх повноважень. Однією із загальних засад кримінального провадження є законність (ст. 9 КПК України), відповідно до якої під час кримінального провадження суд, слідчий суддя, прокурор, керівник органу досудового розслідування, слідчий, інші службові особи органів державної влади зобов`язані неухильно додержуватися вимог Конституції України, КПК України, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, вимог інших актів законодавства.

Відповідно до ч. 1 ст. 131 КПК України заходи забезпечення кримінального провадження застосовуються з метою досягнення дієвості цього провадження.

Згідно з п. 7 ч. 2 ст. 131 КПК України, одним із заходів забезпечення кримінального провадження є арешт майна.

У відповідності ст. 171 КПК України цивільний позивач має право звернутися до слідчого судді з клопотанням про арешт майна з метою забезпечення цивільного позову.

У клопотанні цивільного позивача повинно бути зазначено: розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, а також розмір позовних вимог; докази факту завдання шкоди і розміру цієї шкоди (ч. 1, ч. 3 ст. 171 КПК України).

Частиною першою статті 170 КПК поняття арешту майна визначено як тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження.

За змістом п. 4 ч. 2 вказаної норми закону арешт майна допускається з метою забезпечення відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов).

Частиною шостою статті 170 КПК України визначено, що у випадку, передбаченому пунктом 4 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, фізичної чи юридичної особи, яка в силу закону несе цивільну відповідальність за шкоду, завдану діями (бездіяльністю) підозрюваного, обвинуваченого, засудженого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння, а також юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, за наявності обґрунтованого розміру цивільного позову у кримінальному провадженні, а так само обґрунтованого розміру неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою, щодо якої здійснюється провадження.

З доданих до скарги матеріалів вбачається, що власником майна, заходи забезпечення кримінального провадження щодо якого просить вжити ОСОБА_5 на підставі свідоцтва про право власності на спадщину за законом від 24 грудня 2015 року, виданого державним нотаріусом Путивльської районної державної нотаріальної контори Сумської області, належить ОСОБА_10 (а. с. 14). Вказане свідчить про те, що останній є добросовісним набувачем, а доказів протилежного суду не надано. Суду також не надано доказів того, що діями останнього заявниці завдана будь-яка шкода, або він в силу закону несе цивільну відповідальність за шкоду, завдану діями посадових (службових) осіб Вирівської сільської ради, щодо яких здійснюється провадження.

Доводи ОСОБА_5 та її представника стосовно завдання злочином шкоди у розмірі 360 000 грн. не підтверджені належними доказами. Оголошення в газеті, на яке посилається заявниця не є безумовним підтвердженням заявленого останньою розміру шкоди.

За таких обставин суд приходить до висновку, що клопотання ОСОБА_5 про вжиття заходів забезпечення кримінального провадження шляхом накладення арешту і заборони на розпорядження житловим будинком та земельною ділянкою, які розташовані за адресою: АДРЕСА_1 , задоволенню не підлягає.

Інші доводи заявниці в обґрунтування клопотання про накладення арешту на майно не спростовують викладених вище висновків суду про відмову в задоволенні вказаного клопотання.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст., 26, 61, 98, 170-173, 303, 304 305, 306, 309 КПК України, суд

УХВАЛИВ:
Скаргу ОСОБА_5 на бездіяльність слідчого та начальника Білопільського ВП (м. Білопілля) ГУНП в Сумській області, яка полягає у нездійсненні процесуальних дій задовольнити частково.

Визнати протиправною бездіяльність старшого слідчого Білопільського ВП (м. Білопілля) ГУ НП в Сумській області ОСОБА_8 щодо не розгляду клопотання ОСОБА_5 , викладеного в позовній заяві від 25 жовтня 2016 року, у встановлений законом строк.

Решту вимог ОСОБА_5 залишити без задоволення.

Ухвала апеляційному оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя:

Справа № 573/2211/16-к

Номер провадження 1-кс/573/438/16

УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
(вступна і резолютивна частина)
11 листопада 2016 року м. Білопілля

Білопільський районний суд Сумської області у складі:

слідчої судді: ОСОБА_1 ,

з участю секретаря: ОСОБА_2 ,

захисника: ОСОБА_3 ,

прокурора: ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Білопіллі скаргу ОСОБА_5 на бездіяльність слідчого та начальника Білопільського ВП (м. Білопілля) ГУНП в Сумській області, яка полягає у нездійсненні процесуальних дій,

УХВАЛИВ:
Скаргу ОСОБА_5 на бездіяльність слідчого та начальника Білопільського ВП (м. Білопілля) ГУНП в Сумській області, яка полягає у нездійсненні процесуальних дій задовольнити частково.

Визнати протиправною бездіяльність старшого слідчого Білопільського ВП (м. Білопілля) ГУ НП в Сумській області ОСОБА_8 щодо не розгляду клопотання ОСОБА_5 , викладеного в позовній заяві від 25 жовтня 2016 року, у встановлений законом строк.

Решту вимог ОСОБА_5 залишити без задоволення.

Ухвала апеляційному оскарженню не підлягає.

Повний текст ухвали буде проголошено 15 листопада 2016 року о 08 год. 20 хв.
Слідчий суддя: