Справа № 520/5049/16-к
Провадження № 1-кп/520/404/16
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
10.05.2016 року Київський районний суд м. Одеси
у складі головуючого судді ОСОБА_1
з участю секретаря ОСОБА_2
прокурора ОСОБА_3
при розгляді в приміщенні суду у підготовчому судовому засіданні обвинувального акту у кримінальному провадженні № 0000348 від 6.02.2016 року за обвинуваченням ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Одеси, українця, громадянина України, з середньою освітою, офіційно не працевлаштованого, не одруженого, зареєстрованого в АДРЕСА_1 , раніше не судимого, обвинуваченого у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.15, ч.2 ст.186 КК України.

В с т а н о в и в :

До Київського районного суду м. Одеси надійшов обвинувальний акт у кримінальному провадженні відносно ОСОБА_4 , обвинуваченого в скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.15, ч.2 ст.186 КК України.

Прокурор у підготовчому судовому засіданні просить суд призначити справу до судового розгляду, вважає, що обвинувальний акт складений із дотриманням вимог ст.291 КПК України.
Потерпіла ОСОБА_5 в судове засідання не з`явилася, письмово через канцелярію суду подала заяву про розгляд справи судом в її відсутність. Справа судом розглянута в відсутність потерпілої ОСОБА_5 в порядку 315-325 КПК України.

Вислухавши думку сторін по справі, перевіривши обвинувальний акт з додатками на відповідність вимогам КПК України, суд приходить до висновку, що обвинувальний акт з додатками не відповідає вимогам КПК України, так як досудове слідство допустило істотні порушення вимог чинного законодавства України, в тому числі порушивши право обвинуваченого на захист.
П. 3 ст.314 КПК України передбачає, що у підготовчому судовому засіданні суд має право прийняти таке рішення, як повернути обвинувальний акт прокурору, якщо він не відповідає вимогам КПК України.
Суд, при викладених обставинах вважає необхідним обвинувальний акт з додатками повернути прокурору з наступних підстав.

Згідно до вимог ст.370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим. Законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених КПК України. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оцінені судом відповідно до статті 94 КПК України. Вмотивованим є рішення, в якому наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення.

Згідно до ч.2 КПК України, завданням кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду.

У відповідності до вимог ст.22 КПК України, кримінальне провадження здійснюється на основі змагальності, що передбачає самостійне обстоювання стороною обвинувачення і стороною захисту їхніх правових позицій, прав, свобод і законних інтересів засобами передбаченими КПК України.

Сторони кримінального провадження мають рівні права на збирання та подання до суду речей, документів, інших доказів, клопотань, скарг, а також на реалізацію інших процесуальних прав, передбачених КПК України. Суд, зберігаючи об`єктивність та неупередженість, створює необхідні умови для реалізації сторонами їхніх процесуальних прав та виконання процесуальних обов`язків.

Відповідно до ч.1 ст.374 КПК України істотним порушенням вимог кримінального процесуального закону України є такі порушення вимог КПК України, які перешкоджали чи могли перешкоджати суду ухвалити законне та обґрунтоване судове рішення.

Згідно тексту обвинувального акта ОСОБА_4 обвинувачується в скоєнні злочину передбаченому ч.2 ст.15, ч.2 ст.186 КК України, тобто в скоєнні замаху на відкрите викрадення чужого майна(грабіж), поєднаний з насильством, яке не є небезпечним для життя чи здоров`я потерпілого. В обвинувальному акті вказано про замах обвинуваченою особою на відкрите викрадення кишенькового годинника вартістю 50 гривень та хірургічних ножиць вартістю 200 гривень.

Згідно п.13 ч.1 ст.3 КПК України, обвинувачення - це твердження про вчинення певною особою діяння, передбачене законом України про кримінальну відповідальність, висунуте в порядку встановленому КПК України.
Процесуальним рішенням, яким прокурор висуває обвинувачення у вчиненні кримінального правопорушення і яким завершується досудове розслідування, відповідно до положень ч.4 ст.110 КПК України - є обвинувальний акт, який повинен відповідати вимогам, передбаченим у ст.291 КПК України.
Відповідно до п.5 ч.2 ст.291 КПК України обвинувальний акт має містити відомості про виклад фактичних обставин кримінального провадження, які прокурор вважає встановленими, правову кваліфікацію кримінального правопорушення з посиланням на положення закону і статті, частини статті закону України про кримінальну відповідальність та формулювання обвинувачення.

Даний обвинувальний акт не містить відомості про виклад фактичних обставин кримінального провадження.

При кримінальному правопорушенні підлягають дослідженню такі фактичні обставини як місце, час та спосіб скоєння злочину, відомості про розмір матеріальної шкоди завданої кримінальним правопорушенням, тобто розмір заподіяних збитків від злочину.

Але, як видно з наданих суду обвинувального акта та реєстру матеріалів досудового розслідування вартість предметів злочину, як це передбачено чинним законодавством України, досудовим слідством фактично не встановлена.

Згідно п.7 ч.2 ст.291 КПК України обвинувальний акт має містити відомості про розмір шкоди завданої кримінальним правопорушенням, тобто розмір збитків заподіяних злочином, оскільки вартість предметів злочину впливає на правову кваліфікацію дій обвинуваченої особи, тому необхідно встановити вартість кожного предмета злочину і загальну вартість майна, як предмета злочину.
Даний обвинувальний акт не містить відомості про об`єктивно встановлений експертним шляхом розмір шкоди завданої кримінальним правопорушенням, тобто не містить об`єктивних розмірів заподіяних збитків від злочину.
Тому, як вважає суд, в даному кримінальному провадженні є суперечності, щодо формування обвинувачення.
Як видно з обвинувального акта, сума шкоди завданої злочином, як вважає досудове слідство, складається з вартості кишенькового годинника вартістю 50 гривень та хірургічних ножиць вартістю 200 гривень.

Згідно реєстру матеріалів кримінального провадження в матеріалах справи відсутня письмова інформацію про встановлення досудовим слідством вартості предметів злочину. Вказана сума шкоди ніби то визначена зі слів потерпілої особи, якій досудовим слідством передані предмети злочину на зберігання.
Однак суд не може погодитися із наведеним способом встановлення майнової шкоди по даному кримінальному провадженню, при обставинах вказаних в обвинувальному акті, оскільки розрахунки шкоди спричиненої потерпілій від злочину, в даному випадку необхідно проводити відповідно до висновків призначеної досудовим слідством товарознавчої експертизи, враховуючи Постанову Кабінету Міністрів України від 10.12.2003 року №189 »Про затвердження методики оцінки майна».
Про що також вказує в своїх Правових позиціях Пленум Верховного Суду України, які містяться в п.2, п.7, п.22, п.25, п.27 його постанови № 10 від 6.11. 2009 року
» Про судову практику в справах про злочини проти власності» про те, що предметом злочинів проти власності є майно, яке має певну вартість.
Згідно до вимог чинного законодавства України грошова вартість майна, яким заволоділа винна особа, в результаті вчинення відповідного злочину, визначається лише вартістю цього майна. Вартість відкрито викраденого чужого майна визначається за роздрібними цінами, що існували на момент вчинення злочину, а розмір відшкодування завданих злочином збитків - за відповідними цінами на час вирішення справи в суді. За відсутністю зазначених цін на майно його вартість може бути визначено тільки шляхом проведення відповідної експертизи.
При вирішенні питання про кваліфікацію злочинів проти власності судам слід ураховувати також роз`яснення, що містяться в постанові Пленуму Пленум Верховного Суду України № 9 від 25.05. 2003 року »Про деякі питання застосування судами України адміністративного та кримінального законодавства України в зв`язку з набранням чинності Закону України від 22 травня 2003року «Про податок з доходів фізичних осіб»
Згідно реєстру матеріалів досудового розслідування у кримінальному провадженні експертиза відсутня, оскільки як видно з матеріалів справи, відповідно не проведена досудовим слідством експертиза з метою оцінки предметів злочину, про які вказує слідчий, не встановлена вартість всього майна викраденого у потерпілої.
На підставі викладеного, суд вважає що обвинувачення не конкретизоване і складене з порушенням чинного кримінального та з порушенням кримінального процесуального законодавства України, тому органом досудового розслідування, відносно обвинуваченого, було порушено право обвинуваченого на його захист, що унеможливлює призначення кримінального провадження до судового розгляду. Так як розмір заподіяних збитків від неправомірних дій, впливає на правову кваліфікацію дій обвинуваченої особи, тому досудовому слідству з метою правильної кваліфікації дій обвинуваченої особи, необхідно встановити загальну вартість майна потерпілої особи яке було протиправно вилучено у потерпілої особи.

При викладених обставинах, суд вважає, що слідчим по зазначеній справі, під час досудового кримінального провадження, було суттєво порушено чинне законодавство України, так як допущено суттєві недоліки по справі.

Відповідно до ч. 4 ст. 110 КПК України, обвинувальний акт, як процесуальне рішення органа досудового розслідування, повинен відповідати вимогам, передбаченим у статті 291 КПК України.
Суд вважає, що наведені порушені досудовим слідством права обвинуваченої особи повинні бути усунуті органом досудового розслідування, а не судом, оскільки чинним КПК України не передбачена така компетенція суду чи обов`язок суду, на стадії судового провадження вчиняти дії, які вчиняються виключно досудовим слідством в стадії досудового розслідування, які входять в обов`язок посадових осіб органу досудового розслідування при досудовому слідстві.
Тому, під час поновлення досудовим слідством порушеного права на захист обвинуваченого, досудовому слідству необхідно усунути всі, встановлені судом, порушення чинного законодавства, допущені в обвинувальному акті.
За змістом процесуального закону, передусім, ст.291 КПК України, вимогам закону повинен відповідати не лише обвинувальний акт, а й додані до нього обов`язкові документи, оскільки це сприяє розгляду кримінального провадження протягом розумного строку та виконанню завдань процесуального кодексу, встановлених ст.2 КПК України.
Реєстр матеріалів досудового розслідування, доданий до обвинувального акта, складений слідчим без додержання вимог, встановлених ст.109 КПК України, так як в реєстрі не зазначені без виключень всі процесуальні дії і не всі прийняті слідчим процесуальні рішення, які були проведені і прийняті під час досудового розслідування.
Суд приходить до висновку, що вказані порушення чинного законодавства України, які не виявив прокурор при затвердженні обвинувального акта і при направленні справи в суд для розгляду судом являються істотною перешкодою для призначення зазначеного кримінального провадження до судового розгляду, тому обвинувальний акт підлягає поверненню прокурору для усунення викладених вище порушень чинного законодавства України.
А твердження про те, що суд вийшов за межі своїх повноважень по даному кримінальному провадженню, даючи оцінку обставинам справи, які підлягають дослідженню в ході судового розгляду кримінального провадження є безпідставними, оскільки суд приймаючи рішення в підготовчому судовому засіданні про повернення обвинувального акта прокурору не досліджував фактичні обставини справи які підлягають дослідженню в ході судового розгляду справи.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст.2, 3,18 ч.3 ст.42, 45, 46, 48, 109, ст.ст.176-178,181, 206, 291, 314-317, 369-372 КПК України, суд
У Х В А Л И В :

Обвинувальний акт у кримінальному провадженні № 0000348 від 6.02.2016 року за обвинуваченням ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Одеси, українця, громадянина України, з середньою освітою, офіційно не працевлаштованого, не одруженого, зареєстрованого в АДРЕСА_1 , раніше не судимого, обвинуваченого у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.15, ч.2 ст.186 КК України для усунення недоліків обвинувального акта повернути прокурору прокуратури Одеської місцевої прокуратури № 1 Одеської області.

Зобов`язати прокурора прокуратури Одеської місцевої прокуратури № 1 Одеської області усунути недоліки зазначені в мотивувальній частині ухвали.

Запобіжний захід відносно ОСОБА_4 обвинуваченого у скоєнні злочину передбаченого ч.2 ст.15, ч.2 ст.186 КК України вважати продовженим - в виді домашнього арешту.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до апеляційного суду Одеської області через Київський районний суд м. Одеси протягом семи днів з дня її оголошення.

Якщо апеляційну скаргу не подано, то ухвала набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.
Копію ухвали після її оголошення негайно вручити обвинуваченому та прокурору. Інші учасники судового провадження мають право отримати в суді копію ухвали.

Головуючий суддя ОСОБА_1