Справа № 308/4195/16-к
У Х В А Л А
І м е н е м У к р а ї н и

11.05.2016 м. Ужгород
Апеляційний суд Закарпатської області в складі суддів: ОСОБА_1 (головуючого), ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , за участю секретаря судових засідань ОСОБА_4 , прокурора ОСОБА_5 , підозрюваного ОСОБА_6 та його захисника адвоката ОСОБА_7 , розглянув у відкритому судовому засіданні у м. Ужгороді апеляційну скаргу прокурора Ужгородської місцевої прокуратури на ухвалу слідчого судді Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 21 квітня 2016 року.
Цією ухвалою відмовлено в задоволенні клопотання слідчого Ужгородського ВП ГУНП в Закарпатській області ОСОБА_8 про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою та обрано запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання строком на два місяці щодо ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця смт. Середнє, громадянина України, українця, не працюючого, одруженого, мешканця АДРЕСА_1 , підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.185 КК України.
Одночасно на ОСОБА_6 покладено наступні обов`язки: прибувати до слідчого і прокурора із встановленою ними періодичністю; не відлучатися із населеного пункту, в якому він зареєстрований ( АДРЕСА_1 ) без дозволу слідчого, прокурора або суду; повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання та/або місця роботи; утримуватися від спілкування із свідками і потерпілою у цьому кримінальному провадженні; здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.
Органом досудового розслідування ОСОБА_6 підозрюється в тому, що в період з 01 листопада 2015 року по 16 листопада 2015 року діючи умисно, повторно, з метою заволодіння чужим майном, шляхом підбору ключа до підвального приміщення будинку АДРЕСА_2 проник в середину будинку, звідки таємно викрав: два комплекти керамічної плитки з оздоблювальними елементами, загальна ринкова вартість якої, відповідно до висновку експерта №0-20 від 15.02.2016 року становить 3355 гривень; ікону «Іверської Пресвятої Богородиці», вартість якої відповідно до висновку мистецтвознавчої експертизи №1 від 23.02.2016 року на час вчинення злочину становить 500 гривень. Вказаними умисними діями ОСОБА_6 заподіяв шкоду потерпілій ОСОБА_9 на загальну суму 3855 гривень.
Слідчий суддя ухвалу мотивував тим, що органом досудового розслідування не доведено належними та допустимими доказами недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризикам, зазначеним у клопотанні, оскільки фактично повідомлення підозрюваного ОСОБА_6 проводилося органом досудового розслідування за адресою, за якою він останні 10 років не зареєстрований і не проживає, тобто належними та допустимими доказами суду не доведено ризик, що підозрюваний може переховуватися чи переховувався від органів досудового розслідування; суду не доведено, що злочин, у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_6 , вчинений під час іспитового строку; вчинення іншого злочину на цей час не підтверджена належними і допустимими доказами (вироком суду). Суд дійшов висновку існування наступних ризиків: усвідомлюючи про неминучість покарання за вчинення тяжких злочинів, ОСОБА_6 може знищити, сховати або спотворити будь-які із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілих, свідків, у цьому ж кримінальному провадженні; вчинити інше кримінальне правопорушення, тому для їх запобіганню достатньо застосувати до ОСОБА_6 запобіжний заходу у вигляді особистого зобов`язання.
В апеляційній скарзі прокурор просить ухвалу слідчого судді скасувати і обрати ОСОБА_6 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою. Вказує, що слідчим суддею належним чином не враховано наявність ризиків, зазначених у клопотанні слідчого про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. Тому застосування щодо ОСОБА_6 більш м`якого запобіжного заходу ніж тримання під вартою не зможе забезпечити виконання покладених на нього обов`язків.
Апеляційний суд заслухав доповідь судді про зміст оскарженої ухвали та доводи, викладені в апеляційній скарзі, пояснення прокурора, який підтримав апеляційну скаргу, підозрюваного та захисника, які проти неї заперечили, провів судові дебати, перевірив матеріали провадження, обговорив доводи апеляційної скарги і приходить до висновку, що її слід залишити без задоволення з наступних підстав.
Відповідно до ч. 3 ст. 176 КПК України слідчий суддя відмовляє у застосуванні запобіжного заходу, якщо слідчий, прокурор не доведе, що встановлені під час розгляду клопотання про застосування запобіжних заходів обставини, є недостатніми для переконання, що жоден і більш м`яких запобіжних заходів, передбачених частиною першої цієї статті, не може запобігти доведеним під час розгляду ризику або ризикам.
Метою застосування запобіжного заходу, згідно ст. 177 КПК України, є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам : 1) переховуватися від органів досудового слідства або суду; 2) знищити, сховати або спотворити речі чи документи, що мають істотне значення для встановлення обставин кримінального провадження; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста в цьому кримінальному провадженні; 4) перешкодити кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.
Колегією суддів встановлено, що при розгляді клопотання про обрання підозрюваному ОСОБА_6 запобіжного заходу у виді тримання під вартою, слідчим суддею належним чином перевірена його обґрунтованість у розумінні наявності підозр про вчинення ним дій, які свідчать про існування ризиків, передбачених ст. 177 КПК України.
З матеріалів за клопотанням вбачається, що стороною обвинувачення не було наведено достатніх підстав для застосування до підозрюваного запобіжного заходу у виді тримання під вартою. Зокрема, не надано переконливих доказів того, що більш м`які запобіжні заходи, ніж тримання під вартою, не зможуть забезпечити виконання ОСОБА_6 покладених на нього процесуальних обов`язків та перешкоджати кримінальному провадженню. Посилання в апеляційній скарзі на те, що підозрюваний може переховуватися від органів досудового розслідування, усвідомлюючи про неминучість покарання за вчинення тяжких злочинів, може знищити, сховати або спотворити будь-які із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, так як ОСОБА_6 раніше скоював аналогічний злочин, та маючи запобіжний захід «домашній арешт», скоїв новий корисливий злочини, належних висновків для себе не зробив, а тому існують ризики його протиправної поведінки, не знайшли свого підтвердження ні при розгляді клопотання слідчим суддею, ні в апеляційному суді.
Прокурором не наведено даних про те, що ОСОБА_6 має намір будь-яким чином перешкодити досудовому розслідуванню, а отже доводи його апеляційної скарги не є підставою для визнання ухвали слідчого судді незаконною чи необґрунтованою.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 404, 405, 407 КПК України, Апеляційний суд,
п о с т а н о в и в :
апеляційну скаргу прокурора Ужгородської місцевої прокуратури залишити без задоволення, а ухвалу слідчого судді Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 21 квітня 2016 року, якою відмовлено в задоволенні клопотання слідчого Ужгородського ВП ГУНП в Закарпатській області про застосування щодо ОСОБА_6 запобіжного заходу у виді тримання під вартою та обрано запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання строком на два місяці - без змін.
Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення і оскарженню касаційним порядком не підлягає.
Судді: