Провадження №1-кс/127/5343/16
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
14 липня 2016 року м. Вінниця

Слідчий суддя Вінницького міського суду Вінницької області ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , за участю прокурора ОСОБА_3 , захисника підозрюваного - адвоката ОСОБА_4 , підозрюваного ОСОБА_5 , розглянувши клопотання старшого слідчого в ОВС слідчого відділу УСБУ у Вінницькій області ОСОБА_6 про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою до ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, уродженця м. Вінниці, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , не працюючого, раніше неодноразово судимого, востаннє: 21.02.2008 Замостянським районним судом м.Вінниці за ч. 5 ст. 185, ч. 3 ст. 15, ч. 5 ст. 185, ч. 1 ст.70 КК України до позбавлення волі строком 7 років 6 місяців, підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2, ч. 3 ст. 189 КК України, з застосуванням технічних засобів, -

ВСТАНОВИВ:

Слідчий ОСОБА_6 звернувся до суду із вказаним клопотанням, яке погоджене з прокурором ОСОБА_7 .

Клопотання мотивоване тим, що 10.12.2015 до слідчого відділу УСБУ у Вінницькій області із заявою звернувся громадянин України ОСОБА_8 про вимагання у нього групою осіб грошових коштів під приводом неіснуючого боргу у сумі двох тисяч доларів США, погрожуючи при цьому застосуванням насильства щодо нього та його близьких родичів у разі не сплати вищевказаної суми грошових коштів.

Так, у кінці серпня 2015 року під час зустрічі ОСОБА_8 із ОСОБА_9 , остання повідомила, що в 2005 році вона особисто сплатила 2000 доларів США, в рахунок погашення кредиту отриманого ОСОБА_8 і вимагала повернути їй вказані кошти, що ОСОБА_8 відмовився робити оскільки будь-яких оплат по його кредиту сторонніми особами не здійснювалось.

В подальшому, приблизно в середині вересня 2015 року при черговій зустрічі ОСОБА_8 із ОСОБА_9 , а саме у ресторані «Сушія», який розташований в торговельно-розважальному комплексі «Sky Park» за адресою: АДРЕСА_3 , разом з нею прийшли ОСОБА_10 та ОСОБА_11 , які повідомили ОСОБА_8 , що гроші у розмірі 2000 доларів США, повернення яких вимагала ОСОБА_9 належать їм і мають бути повернуті їм.

Після відмови ОСОБА_8 надавати будь-які грошові кошти вказаним чоловікам через відсутність будь-яких боргових зобов`язань перед ними ОСОБА_10 та ОСОБА_11 повідомили, що 2000 доларів США ОСОБА_8 все одно буде змушений повернути, якщо в подальшому не хоче мати проблем із ними.

В подальшому, ОСОБА_8 на номер мобільного оператора НОМЕР_1 почали надходити телефонні дзвінки із різних мобільних телефонів з погрозами насильства над ним, його близькими родичами та вимогами сплатити неіснуючий борг у розмірі 2000 доларів США.

27.11.2015 о 16 год. 27 хв. ОСОБА_12 , діючи за попередньою змовою із ОСОБА_11 та ОСОБА_5 , на виконання спільного злочинного задуму щодо вимагання у ОСОБА_8 грошових коштів, з власного номеру мобільного НОМЕР_2 на номер мобільного потерпілого ОСОБА_8 НОМЕР_1 надіслав смс-повідомлення наступного змісту «Вербицький А НОМЕР_3 ». Зателефонувавши потерпілому одразу після пересилання вказаного смс-повідомлення, ОСОБА_12 погрожував ОСОБА_8 насильством над ним, його близькими родичами, знищенням їхнього майна у разі відмови перевести 2000 доларів США у гривневому еквіваленті, що станом на 27.11.2015 відповідно до курсу НБУ становить 47 800 грн, на банківську карту «Приватбанку» за номером НОМЕР_3 , яка належить ОСОБА_5 та прив`язана смс-банкінгом до номеру його телефону НОМЕР_4 .

07.12.2015 приблизно о 22 годині ОСОБА_5 , ОСОБА_12 , ОСОБА_11 , діючи за попередньою змовою на вимагання у потерпілого ОСОБА_8 грошових коштів у розмірі 2000 доларів США, реалізуючи свої погрози пошкодили майно його батьків шляхом підпалу вхідних дверей квартири та розбиття вікон у квартирі за місцем їх проживання за адресою: АДРЕСА_4 .

Він же, діючи за попередньою змовою із ОСОБА_12 та ОСОБА_11 вимагали у потерпілого ОСОБА_13 грошові кошти у вигляді боргу на суму 307 тисяч гривень та неіснуючих відсотків від зазначеного боргу у розмірі 193 тисяч гривень, на загальну суму 20 тисяч доларів США в еквіваленті іноземної валюти, за наступних обставин.

14.06.2016 до слідчого відділу УСБУ у Вінницькій області із заявою звернувся громадянин України ОСОБА_13 про вимагання у нього групою осіб грошових коштів у сумі 4500 доларів США, які при цьому погрожують застосуванням насильства щодо нього та його близьких родичів у разі не сплати вищевказаної суми грошових коштів.

У ході розслідування встановлено, що у лютому 2016 року ОСОБА_12 , діючи за попередньою змовою із ОСОБА_11 та ОСОБА_5 , на виконання спільного злочинного задуму щодо вимагання у ОСОБА_13 грошових коштів, з власного номеру мобільного НОМЕР_2 зателефонував останньому та повідомив, що той має віддати йому 20 тисяч доларів США, що в еквіваленті на той час згідно встановленого НБУ на лютий 2016 року офіційного курсу долара США 26,15 грн., тобто 523 тисячі гривень (з них 307 тисяч боргу та 193 тисячі як відсотки за користування цим боргом), бо це його гроші.

На відмову ОСОБА_13 надавати кошти ОСОБА_12 почав погрожувати потерпілому незаконним позбавленням волі, а саме утриманням у підвалі до тих пір поки батьки ОСОБА_13 не передадуть кошти.

Приблизно у середині лютого 2016 року на території кафе «Пан Отаман» (Вінницький район, с. Писарівка) потерпілий ОСОБА_13 разом зі своїм батьком ОСОБА_14 зустрілись з ОСОБА_12 , ОСОБА_5 та ОСОБА_11 та передали вказаним особам 7000 доларів США , що в еквіваленті на той час згідно встановленого НБУ на лютий 2016 року офіційного курсу долара США 26,15 грн. складало 183 тис. 050 грн. як частину грошей, які з потерпілого ОСОБА_13 вимагали ОСОБА_12 , ОСОБА_5 та ОСОБА_11 .

Приблизно через місяць знову почав дзвонити ОСОБА_12 та ОСОБА_5 з вимогою передати решту грошових коштів, які на відмову ОСОБА_13 у грубій образливій формі погрожували йому нанесенням тілесних ушкоджень.

У зв`язку із погрозами застосування відносно нього фізичного насильства з боку ОСОБА_12 , ОСОБА_5 та ОСОБА_11 , потерпілий ОСОБА_13 був змушений передати суму грошових коштів вказаним особам. Для цього приблизно в кінці лютого потерпілий зустрівся поблизу автосалону «Владимир», що знаходиться в районі центрального мосту через річку Південний Буг у м. Вінниці, з ОСОБА_5 та ОСОБА_11 .

Під час вищевказаної зустрічі ОСОБА_13 передав вказаним особам ще 157 тисяч гривень. ОСОБА_5 та ОСОБА_11 , продовжуючи спільний із ОСОБА_12 злочинний задум, висунули вимогу ОСОБА_13 передати їм ще 6000 доларів США, що становить ніби то відсотки від загальної суми боргу перед ними, що потерпілий відмовився робити. При цьому ОСОБА_5 погрожував фізичним насильством відносно потерпілого та його батьків у разі відмови передати гроші у розмірі 6000 доларів США.

Через деякий час на номери мобільних телефонів потерпілого ОСОБА_13 та його батьків продовжили телефонувати ОСОБА_12 та ОСОБА_11 , погрожуючи фізичною розправою або пошкодженням майна, вимагали віддати грошові кошти, при цьому зменшивши суму до 4500 доларів США.

18.05.2016 біля Західного автовокзалу у м. Вінниці потерпілого ОСОБА_13 зустріли ОСОБА_12 , ОСОБА_5 та ОСОБА_11 та примусили сісти в автомобіль марки «Lexus RX», білого кольору, державний номерний знак НОМЕР_5 , яким користувався ОСОБА_12 . Перебуваючи в автомобілі із ОСОБА_12 , ОСОБА_5 та ОСОБА_11 , останній сказав потерпілому ОСОБА_13 , що вони забирають його автомобіль марки «Peugeot Boxer», білого кольору, державний номерний знак НОМЕР_6 , як заставу у зобов`язанні сплатити решту суми грошей, яку вони вимагають. При цьому, жодних зобов`язань у потерпілого перед ОСОБА_12 , ОСОБА_5 та ОСОБА_11 не існувало.

Реалізуючи свій злочинний план ОСОБА_11 забрав у потерпілого ОСОБА_13 свідоцтво про реєстрацію вищезазначеного автомобіля, після чого всі разом проїхали до будинку, у якому проживає потерпілий ОСОБА_13 , біля якого стояв зазначений автомобіль «Peugeot Boxer». В подальшому, за вказівкою та під контролем ОСОБА_11 , в супроводі ОСОБА_5 та ОСОБА_12 , вказаний автомобіль був перевезений на територію станції технічного обслуговування за адресою: м. Вінниця, вул. Карла Маркса, 58, де ОСОБА_12 та ОСОБА_5 , погрожуючи фізичною розправою, забрали у потерпілого ОСОБА_13 ключі від автомобіля та вимагали передати 3000 доларів США, що згідно встановленого НБУ на 18.05.2016 офіційного курсу долара США 25,27 грн. складало 75810,0грн., як умову повернення автомобіля.

Таким чином ОСОБА_12 , ОСОБА_5 та ОСОБА_11 протягом лютого-травня 2016 року заволоділи коштами потерпілого ОСОБА_13 на загальну суму 340050,0 грн., що двісті п`ятдесят разів перевищує неоподатковуваний мінімум доходів громадян станом на момент вчинення злочину.

Причетність ОСОБА_5 до вчинення вказаних кримінальних правопорушень підтверджується зібраними у ході досудового слідства доказами, зокрема: показаннями потерпілих ОСОБА_8 та ОСОБА_13 щодо фактів вимагання у них грошових коштів підозрюваним шляхом погроз застосування насильства відносно них, їх близьких родичів, пошкодженням майна; протоколом затримання особи за підозрою у вчиненні злочину від 11.07.2016; протоколом обшуку від 11.07.2016, згідно якого за місцем фактичного проживання підозрюваного вилучено велику кількість боргових розписок, документів на сторонніх осіб; протоколами огляду предметів та документів; протоколами складеними за результатами проведення негласних слідчих (розшукових) дій та іншими матеріалами кримінального провадження у їх сукупності.

11.07.2016 о 19 год. 00 хв. ОСОБА_5 затримано у порядку ст. 208 КПК України.

12.07.2016 року ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2, ч. 3 ст. 189 КК України, за які законом передбачені покарання у вигляді позбавлення волі на строк від п`яти до десяти років та відповідно до ч. 4 ст. 12 КК України віднесені до тяжких злочинів.

Беручи до уваги те, що ОСОБА_5 обгрунтовано підозрюється у вчиненні тяжкого умисного корисливого кримінального правопорушення, за яке передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк до десяти років, раніше неодноразово судимий за вчинення умисних корисливих злочинів, не працюючий, не одружений, тобто відсутній соціально стримуючий фактор, що свідчить про наявні обґрунтовані ризики, передбачені п. 1, 3, 4, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме те, що він може в подальшому вчиняти нові кримінальні правопорушення,перебуваючи на волі, може переховуватись від органів досудового розслідування та суду, може вчинити інше кримінальне правопорушення, незаконно впливати на свідків та потерпілих, що свідчить про неможливість запобігання вказаним ризикам, шляхом застосування більш м`якого запобіжного заходу.

В судовому засіданні прокурор клопотання слідчого підтримав, додатково суду вказав, що зважаючи на зухвалість злочину, у якому він підозрюється, а саме:ОСОБА_5 разом з іншими підозрюванними вчиняли вимагання не лише погрозами застосуванням насильства чи пошкодження або знищення майна потерпілих або їх близьких родичів, але й реально здійснювали свої погрози. Тобто, ОСОБА_5 може здійснювати незаконний вплив на потерпілих, тим самим може перешкоджати повному та всебічному розслідуванню кримінального провадження, просив клопотання задоволити без застосування застави.

Підозрюваний ОСОБА_5 заперечив стосовно даного клопотання. Захисник підозрюваного ОСОБА_4 підтримав заперечення свого підзахисного, суду пояснив, що ризики не доведені, підозра не обгрунтована, а тому просив застосувати до підозрюваного більш м"який запобіжний захід не пов"язаний із застосуванням запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Суд, дослідивши вказане клопотання, матеріали кримінального провадження №0000068 від 10.12.2015, заслухавши думку прокурора, який підтримав клопотання, підозрюваного, його захисника, які заперечили, суд вважає, що клопотання обґрунтоване та підлягає до задоволення з наступних підстав.

Відповідно до ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 КПК України, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначених у клопотанні.

Згідно ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

В ході розгляду клопотання встановлено, що ОСОБА_5 раніше неодноразово судимий за вчинення умисних корисливих злочинів, знов обгрунтовано підозрюється у вчиненні тяжкого умисного корисливого кримінального правопорушення, за яке передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк до десяти років, ніде не працює, не одружений, тобто відсутній соціально стримуючі зв"язки, що свідчить про наявні обґрунтовані ризики, передбачені п. 1, 3, 4, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме те, що він може в подальшому вчиняти нові кримінальні правопорушення,перебуваючи на волі, може переховуватись від органів досудового розслідування та суду, може вчинити інше кримінальне правопорушення, незаконно впливати на свідків та потерпілих, тому є підстави вважати, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти вказаним вище ризикам, а відтак до нього з огляду на положення ст. ст. 177 КПК України слід застосувати запобіжний захід у виді тримання під вартою.

Враховуючи вимоги ст.ст. 177, 178 КПК України слідчий суддя приходить до переконання, що більш м`які запобіжні заході ніж тримання під вартою будуть недостатніми.

Відповідно до вимог ч. 4 ст. 183 КПК України слідчий суддя при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, враховуючи підстави та обставини, передбачені ст. ст. 177, 178 цього кодексу, має право не визначити розмір застави, а також можливість її застосування, якщо таке рішення прийнято у кримінальному провадженні: щодо злочину, вчиненого із погрозою застосування насильства, тому ОСОБА_5 розмір застави не визначається.

При вирішенні питання щодо задоволення клопотання слідчий суддя враховує, що прокурором доведено, що встановлені під час розгляду клопотання обставини є достатніми для переконання, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не може запобігти доведеним під час розгляду ризикам, тому переконується в доцільності задоволення клопотання та застосування щодо ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 177, 178, 182, 183, 194, 196, 197 КПК України, суд-

У Х В А Л И В:

Клопотання задоволити.

Застосувати до підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком шістдесят днів, а саме: до 24:00 години 08 вересня 2016 року.

На ухвалу може бути подана апеляція до Апеляційного суду Вінницької області протягом 5 днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя: