Справа №489/228/16-к 21.11.2016
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

21 листопада 2016 року м. Миколаїв.

Апеляційний суд Миколаївської області у складі колегії суддів судової палати у кримінальних справах:

Головуючого судді ОСОБА_1 ,

суддів: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

за участю секретаря: ОСОБА_4 ,

розглянув у відкритому судовому засіданні в м. Миколаєві матеріали кримінального провадження №0005468 за апеляційною скаргою обвинуваченого ОСОБА_5 на вирок Ленінського районного суду м. Миколаєва від 12 лютого 2016 року, яким

ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець м. Миколаєва, громадянин України, не одружений, не працює, проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимий:

1) 10.03.2003 року Ленінським районним судом м. Миколаєва за ст.296 ч.1, ст.187 ч.2, ст.69 КК України до позбавлення волі на строк 4 роки.

16.09.2006 року звільнився по відбуттю строку покарання;

2) 30.08.2012 року Жовтневим районним судом Миколаївської області за ст.185 ч.2 КК України до позбавлення волі на строк 2 роки;

3) 14.11.2012 року Центральним районним судом м. Миколаєва за ст.185 ч.3, ст.70 ч.4 КК України до позбавлення волі на строк 5 років.

28.10.2014 року звільнився умовно-достроково на не відбутий строк 1 рік 5 місяців 24 дні,

обвинувачений у вчиненні злочину, передбаченого ст.ст.15ч.2, 185ч.2КК України,

Учасники судового провадження:
Прокурор: ОСОБА_6 ,

Обвинувачений: ОСОБА_5 ,

Короткий зміст вимог апеляційної скарги обвинуваченого.
Просить змінити оскаржуваний вирок, пом`якшивши призначене покарання.

Короткий зміст рішення суду першої інстанції.
Вироком Ленінського районного суду м. Миколаєва від 12.02.2016 року ОСОБА_5 визнаний винним у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.15 і ч.2 ст.185 КК України, призначено покарання у виді позбавлення волі на строк 2 роки.

______________________________________________________________Провадження № 11-кп/784/316/16 Головуючий у суді 1 інстанції: ОСОБА_7 Категорія: ст.185 ч.2 КК України Доповідач апеляційного суду: ОСОБА_1

На підставі ст.71 КК України за сукупністю вироків до призначеного покарання частково приєднано не відбуте покарання, призначене за вироком Центрального районного суду м. Миколаєва від 14.11.2012 року та остаточно призначено покарання у виді позбавлення волі на строк 2 роки 3 місяці.
Узагальнені доводи апеляційної скарги обвинуваченого.
Не оспорюючи обставин справи, доведеності вини та кваліфікацію своїх дій, вважає призначене покарання явно несправедливим через його суворість.

За змістом апеляційної скарги вважає, що суд, признаючи покарання, не достатньо врахував конкретні обставини провадження, зокрема - незначну вартість товару, якій він намагався викрасти, а також факт його повернення власникові. Просить врахувати повне визнання вини.

Встановлені судом першої інстанції обставини.
За вироком суду ОСОБА_5 визнаний винним у тому, що 18.11.2015 приблизно о 19:00 год., перебуваючи за адресою: м. Миколаїв, пр. Леніна, 259, таємно, шляхом вільного доступу повторно намагався викрасти з магазину пачку кави "Якобс Монарх" економ ПАК вагою 280 грам, пачку кави "Якобс Монарх" ПАК вагою 325 грам, дві шоколадки "Milka" Баблз, вагою 80 грамів кожна, загальною вартістю 427 грн., але не довів свій намір до кінця, так як був зупинений охоронцем магазину.

Також, 03.12.2015 приблизно о 17:00 год., перебуваючи в приміщенні супермаркету "Делікатес" за адресою: м. Миколаїв, пр. Леніна, 259, побачив на полицях для розташування товарів пачку кави "Якобс Монарх" економ ПАК вагою 400 гр., яке належить ТОВ "Ритейл-К" вартістю 213,06 грн. В цей час у ОСОБА_5 виник умисел на таємне викрадення вказаного товару. На виконання свого умислу, переконавшись в тому, що за його діями ніхто не спостерігає, діючи повторно, ОСОБА_5 , шляхом вільного доступу взяв з полиць для розташування товарів вказане майно та з метою його викрадення, намагався пронести повз каси, але не довів свій намір до кінця з причин, які не залежали від його волі, так як був зупинений охоронцем магазину, при виході з магазину.

Встановлені судом апеляційної інстанції обставини.
Заслухавши доповідь судді, пояснення обвинуваченого ОСОБА_5 , який залишив вирішення апеляційної скарги на розсуд суду, думку прокурора ОСОБА_6 , який вважав вирок законним і обґрунтованим і просив залишити його без змін, вивчивши матеріали кримінального провадження, обговоривши доводи апеляційної скарги в її межах, суд апеляційної інстанції вважає, що вона не підлягає задоволенню, виходячи з наступних підстав.

Рішення суду про визнання ОСОБА_5 винуватим у вчиненні злочину, за який його засуджено, а також кваліфікація дій, апелянтом не оскаржується, в зв`язку з чим відповідно до ч.1 ст.404 КПК України, апеляційним судом не перевіряються.

Що стосується покарання, то воно призначено ОСОБА_5 відповідно до вимог ст.ст.65, 66 КК України з врахуванням вчинення ним злочину середньої тяжкості, особи обвинуваченого, який раніше судимий, вчинив новий злочин, не відбувши покарання за попередній злочин, має постійне місце проживання, де характеризується позитивно, а також обставину, яка пом`якшує покарання щире каяття. Тобто, судом враховані ті обставини, на які посилається апелянт.

Саме з врахуванням зазначених обставин суд першої інстанції прийшов до вірного висновку про призначення покарання обвинуваченому ОСОБА_5 у виді позбавлення волі на певний строк та призначив його у розмірі близькому до мінімального, передбаченому санкцією ч.2 ст.185 КК України.
Є безпідставним твердження апелянта про відшкодування шкоди потерпілому та відсутності претензій з його боку, оскільки повернення викраденого майна потерпілому відбулося не в зв`язку з добровільними діями ОСОБА_5 , а в зв`язку з діями охорони магазину, яка затримала його після вчинення закінченого замаху на крадіжку.

Що стосується вартості викраденого, про що наголошує апелянт, то зазначений розмір в обох випадках перевищує розмір дрібної крадіжки і підлягає врахуванню в сукупності з іншими обставинами кримінального провадження.
Підлягає врахуванню й позиція потерпілого в суді 1 інстанції щодо призначення обвинуваченому покарання.
З урахуванням викладеного, на думку апеляційного суду, призначене ОСОБА_8 покарання відповідає вимогам ч.ч.1, 2 ст.65 КК України є справедливим за своїм видом та розміром і повністю відповідає тяжкості вчиненого ним злочину та особі обвинуваченого, в зв`язку з чим відсутні підстави для пом`якшення покарання, як просить апелянт.
Оскільки ОСОБА_5 вчинив новий злочин не відбувши покарання, призначене вироком Центрального районного суду м. Миколаєва від 14.11.2012 року, то йому правильно призначено покаранні з застосуванням вимог ст.71 КК України за сукупністю вироків.
Застосування зазначеної норми закону роз`яснено у п.25 постанови Пленуму Верховного суду України від 24.10.2003 року №7 «Про практику призначення судами кримінального покарання», згідно якого за сукупністю вироків (ст.71 КК) покарання призначається, коли засуджена особа до повного відбування основного чи додаткового покарання вчинила новий злочин.
Зважаючи на наведене, доводи апеляційної скарги ОСОБА_5 задоволенню не підлягають та підстав для зміни вироку, про що просить апелянт, колегія суддів не вбачає.
Керуючись ст.405, 407, 419, 424, 426, 532 КПК України, апеляційний суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_5 залишити без задоволення, а вирок Ленінського районного суду м. Миколаєва від 12 лютого 2016 року відносно ОСОБА_5 без зміни.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом трьох місяців з дня її проголошення, а засудженим, якій тримається під вартою в той самий строк з дня вручення йому копії судового рішення.

Головуючий:

Судді: