Справа № 149/535/16-к
Провадження №1-кп/149/85/16
Номер рядка звіту 43
В И Р О К
і м е н е м У к р а ї н и
10.03.2016 Хмільницький міськрайонний суд Вінницької області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2

за участю прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

захисника обвинуваченого адвоката ОСОБА_5

розглянувши у підготовчому судовому засіданні в м. Хмільнику кримінальне провадження № 0000002 по обвинуваченню

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та мешканця АДРЕСА_1 , громадянина України, освіта середня, одруженого, працюючого трактористом ТОВ "Хмільницьке" ВП ім. Б.Хмельницького с. Тараски Хмільницького району Вінницької області, раніше не судимого,

у вчинені кримінального правопорушення - злочину передбаченого ст. 336 КК України, -

В С Т А Н О В И В :
Обвинувачений ОСОБА_4 перебуває на обліку в Хмільнийькому об"єднаному ІНФОРМАЦІЯ_2 . Згідно висновку військово-лікарської комісії від 21 квітня 2015 року визнаний придатним за станом здоров"я для проходження військової служби та відповідно до ст. 23 Закону України "Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію" не має правових підстав на відстрочку від призову на військову службу за мобілізацією.

Обвинувачений ОСОБА_4 будучи достовірно обізнаним про проведення на території України часткової мобілізації до Збройних сил України на підставі Закону України "Про затвердження Указу Президента України "Про часткову мобілізацію" від 15 січня 2015 року, всупереч вимог ст. 65 Конституції України, ст.ст. 1, 22 Закону України "Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію", ст. 39 Закону України "Про військовий обов"язок та військову сліжбу", не бажаючи виконувати свій конституційний обов"язок та проходити військову службу, маючи намір ухилитись від призову за мобілізацією, будучи придатним за станом здоров"я до проходження військової служби та не маючи правових підстав для відстрочки від призову на військову службу під час мобілізації, розуміючи, що військова частина до якої він був мобілізований, може в подальшому вибути в зону проведення антитерористичної операції та приймати участь у бойових діях, достовірно знаючи, що йому необхідно з"явитись до військового комісаріату під час мобілізації, 16 липня 2015 року, перебуваючи за місцем свого прожівання у АДРЕСА_1 відмовився від отримання повістки за призовом на військову службу у Збройні Сили України по частковій мобілізації, без поважних причин не з"явився 20 липня 2015 року на пункт збору Хмільницького об"єднаного ІНФОРМАЦІЯ_3 , що по АДРЕСА_2 , чим порушив порядок комплектування Збройних Сил України та ухилився від призову на військову службу за мобілізацією.

Своїми умисними діями обвинувачений ОСОБА_4 скоїв кримінальне правопорушення - злочин, передбачений ст. 336 КК України, тобто ухилення від призову за мобілізацією.

18 лютого 2016 року між прокурором Калинівської місцевої прокуратури ОСОБА_3 та обвинуваченим ОСОБА_4 укладена угода про визнання винуватості, відповідно до вимог ст. 472 КПК України.

Згідно даної угоди прокурор ОСОБА_3 та обвинувачений ОСОБА_4 дійшли згоди щодо правової кваліфікації дій обвинуваченого за ст. 336 КК України, істотних для даного кримінального провадження обставин, обвинувачений беззастережно визнав свою винуватість у зазначеному діянні.

Також вказаною угодою визначено покарання, яке повинен понести обвинувачений ОСОБА_4 у виді позбавлення волі на строк два роки із звільненням від відбування покарання на підставі ст. 75 КК України з іспитовим строком один рік, та покладенням на нього обов"язків передбачених ст. 76 КК України, а саме: не виїжджати на постійне проживання за межі України без дозволу кримінально-виконавчої інспекції, повідомляти кримінально-виконавчу інспекцію про зміну місця проживання, роботи або навчання.

В угоді передбачені наслідки укладення та затвердження угоди про визнання винуватості, встановлені ст. 473 КПК України та наслідки її невиконання.

У підготовчому судовому засіданні прокурор та обвинувачений просили суд затвердити угоду про визнання винуватості, вказавши на добровільність її укладення.

Розглядаючи питання про затвердження угоди про визнання винуватості, суд виходить з наступного.

Відповідно до ст. 468 КПК України у кримінальному провадженні може бути укладена угода між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим про визнання винуватості.

Згідно ст. 469 КПК України, угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості, тяжких злочинів, внаслідок яких шкода завдана лише державним чи суспільним інтересам.

Судом встановлено, що ОСОБА_4 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення - злочину, передбаченого ст. 336 КК України, який згідно ст. 12 КК України є кримінальним правопорушенням - злочином середньої тяжкості.

При цьому суд переконався, що обвинувачений цілком розуміє права визначені ч. 4 ст. 474 КПК України, наслідки укладення та затвердження даної угоди, передбачені ч. 2 ст. 473 КПК України, характер обвинувачення, вид покарання, а також інші заходи, які будуть застосовані до нього у разі затвердження угоди судом.

Прокурору та обвинуваченому зрозуміло, що наслідком затвердження угоди про визнання винуватості для прокурора, обвинуваченого є обмеження їх права оскарження вироку згідно з положеннями ст. 394, 424 КПК України.

Суд переконався, що укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дій будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.

Також судом встановлено, що умови даної угоди відповідають вимогам кримінального процесуального законодавства.

Виходячи з викладеного, суд дійшов висновку про можливість затвердження угоди про визнання винуватості укладеної між прокурором ОСОБА_3 та обвинуваченим ОСОБА_4 та призначення обвинуваченому узгодженої сторонами міри покарання.

При призначенні обвинуваченому міри покарання суд враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного, який за місцем постійного проживання характеризується позитивно, на обліку в лікаря - накролога та лікаря - психіатра не перебуває. Також суд приймає до уваги наявність обставини, що пом`якшують покарання, а саме щире каяття. Обставини, що обтяжують покарання відсутні.

За таких обставин, суд дійшов висновку, що угода може бути затверджена, а обвинуваченому належить призначити узгоджене сторонами угоди покарання.

Керуючись ст.ст. 314, 373, 374, 475 КПК України, суд, -

З А С У Д И В :
Затвердити угоду від 18 лютого 2016 року про визнання винуватості укладену між прокурором Калинівської місцевої прокуратури ОСОБА_3 та обвинуваченим ОСОБА_4 .

ОСОБА_4 визнати винним у скоєнні кримінального правопорушення - злочину, передбаченого ст. 336 КК України та призначити йому покарання у виді позбавлення волі строком на два роки.

В силу ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбування призначеного покарання, якщо він протягом одного року не вчинить нового злочину та виконає покладені на нього обов"язки.

В силу ст. 76 КК України зобов"язати ОСОБА_4 не виїжджати на постійне проживання за межі України без дозволу кримінально-виконавчої інспекції, повідомляти кримінально-виконавчу інспекцію про зміну місця проживання, роботи або навчання.

Міру запобіжного заходу відносно ОСОБА_4 до набрання вироком чинності не застосовувати.

Вирок може бути оскаржено до Апеляційного суду Вінницької області через Хмільницький міськрайонний суд Вінницької області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити учасникам судового провадження.

Головуючий: ОСОБА_1