Справа № 581/466/15-к
Провадження № 1-кс/581/239/16
У Х В А Л А
і м е н е м У к р а ї н и
13 жовтня 2016 року слідчий суддя Липоводолинського районного суду Сумської області ОСОБА_1 ,
за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,
ВСТАНОВИВ:
Заявник ОСОБА_3 в судове засідання не з`явився, в письмовій заяві просив скаргу розглянути за його відсутності, оскільки не має можливості з`явитися до суду, заявлені вимоги підтримав. З метою забезпечення дотримання передбаченого ч. 2 ст. 306 КПК України строку розгляду скарги на постанову про закриття кримінального провадження, слідчий суддя вважає за необхідне провести розгляд скарги без участі заявника ОСОБА_3 .
Відповідно до ч. 1 ст. 107 КПК України, у зв`язку з відсутністю клопотань про застосування технічних засобів, розгляд скарги проводиться без фіксації судового засідання за допомогою технічного засобу.
Слідчий суддя, заслухавши пояснення, дослідивши матеріали скарги та матеріали кримінального провадження, приходить до наступних висновків.
1 квітня 2015 року слідчим винесена постанова про закриття кримінального провадження у зв`язку з відсутністю складу кримінального правопорушення, передбаченого ст. 356 КК України.
Ухвалою слідчого судді Липоводолинського районного суду Сумської області від 19 травня 2015 року вказана постанова слідчого була скасована у зв`язку з неповним з`ясуванням усіх необхідних обставин провадження та передчасністю її винесення.
Після цього були проведені слідчі дії: допити свідків, допит потерпілого.
Статтею 303 КПК України передбачено вичерпний перелік рішень, дій чи бездіяльності слідчого або прокурора, які можуть бути оскаржені під час досудового провадження. Серед даного переліку є рішення слідчого про закриття кримінального провадження.
Згідно ч. 1 ст. 304 КПК України скарги на рішення, дії чи бездіяльність слідчого чи прокурора, передбачені частиною першою статті 303 цього Кодексу, можуть бути подані особою протягом десяти днів з моменту прийняття рішення, вчинення дії або бездіяльності. Якщо рішення слідчого чи прокурора оформлюється постановою, строк подання скарги починається з дня отримання особою її копії.
Відповідно до ч. 2 ст. 93 КПК України сторона обвинувачення здійснює збирання доказів шляхом проведення слідчих (розшукових) дій та негласних слідчих (розшукових) дій, витребування та отримання від органів державної влади, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ та організацій, службових та фізичних осіб речей, документів, відомостей, висновків експертів, висновків ревізій та актів перевірок, проведення інших процесуальних дій, передбачених цим Кодексом.
Статтею 94 КПК України передбачено, що слідчий, прокурор, слідчий суддя, суд за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінюють кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення.
Слідчий приймає постанову про закриття кримінального провадження з підстав, передбачених, зокрема пунктом 2 частини першої ст. 284 КПК України, відповідно до якого кримінальне провадження закривається в разі, якщо встановлена відсутність в діяннях складу кримінального правопорушення.
Оцінюючи прийняте слідчим рішення про закриття кримінального провадження на відповідність наведеним критеріям, слідчий суддя виходить з того, що ст. 356 КК України передбачено кримінальну відповідальність за самовільне, всупереч установленому законом порядку, вчинення будь-яких дій, правомірність яких оспорюється окремим громадянином або підприємством, установою чи організацією, якщо такими діями була заподіяна значна шкода інтересам громадянина, державним чи громадським інтересам або інтересам власника
Скасовуючи постанову слідчого про закриття кримінального провадження від 1 квітня 2015 року, слідчий суддя дійшов висновку, що слідчим при проведенні досудового розслідуванні не проведено детальний допит потерпілого ОСОБА_3 в частині оспорення ним дій ОСОБА_7 та ОСОБА_10 (щодо перевірки законності дій цих двох осіб по відчуженню автомобіля марки «Нива», іншого майна агрофірми із визначенням їх ознак), не отримано у процесуальному порядку доступу до оригіналів документів агрофірми у її ліквідатора (в тому числі, до оригіналу протоколу загальних зборів кооперативу від 22 квітня 2009 року № 22 і рішень, що випливали з його прийняття, і стосувалися відчуження майна кооперативу) із з`ясуванням ходу ліквідаційної процедури ПВСК АФ «Синівка» та зняття відповідного рухомого чи нерухомого майна з обліків в органах ДАЇ та державної реєстраційної служби. Окремо доцільно було б перевірити у даному провадженні повноваження ОСОБА_7 та ОСОБА_10 здійснювати від імені агрофірми будь-які дії по розпорядженню майном кооперативу у оспорюваний ОСОБА_3 період (2009-2010 роки), з`ясувати яке саме майно кооперативу було відчужено та на які правовій підставі, яким чином вказані особи використовували майно агрофірми (самовільно чи на підставі певних цивільно-правових правочинів тощо), завдаючи чи не завдаючи при цьому шкоди агрофірмі чи гр. ОСОБА_3 (необхідно з`ясувати фактичну наявність чи відсутність відчуженого чи неправомірно використовуваного майна вказаних суб`єктів) і при встановленні цих обставин остаточно визначити розмір заподіяної шкоди із призначенням, у разі необхідності, на підставі отриманих документів, відповідних експертиз. Під час проведення допитів свідків, які входили до керівних органів ПВСК АФ «Синівка» окремо необхідно було б досліджувати ознаку оспорюваності цими особами дій вказаних вище двох осіб, тобто незгоду із їх діями, з`ясувати чи не оскаржувались ними будь-які дії вищевказаних двох осіб в судовому, адміністративному чи в інших визначених чинним законодавством порядках. Після з`ясування вказаних обставин з метою уточнення показань та усунення розбіжностей в них доцільно було б провести одночасні допити осіб, які оспорюють дії ОСОБА_7 та ОСОБА_10 , вважаючи їх незаконними, із самим ОСОБА_7 та ОСОБА_10 . При прийнятті оскаржуваного рішення слідчий не звернув уваги та належним чином не оцінив ті обставини, що при наявності цивільно-правових відносин між фізичними особами (потенційними потерпілими, підозрюваними) з однієї сторони можуть бути вчинені певні дії по володінню, користуванню чи розпорядженню майном, як об`єктом цивільних правовідносин, саме з порушенням вимог чинного законодавства та з оспоренням таких дії з другої сторони іншими особами, в тому числі і учасниками цих відносин. Тобто цивільно-правові відносини можуть створювати певні умови для вчинення самоправних дій і саме це необхідно чітко розмежовувати при проведенні досудового розслідування такого провадження. Самостійною підставою для закриття вищевказаного кримінального провадження не може бути наявність між певними особами цивільно-правових відносин за умови, що деякі дії одних осіб оспорюються потерпілим (скаржником) чи іншими членами кооперативу.
Аналізуючи дії слідчого, проведені після скасування попередньої постанови про закриття кримінального провадження, слідчий суддя вважає, що вони не у повній мірі відповідали викладеним в ухвалі слідчого судді вказівкам. Крім того, не були допитані ОСОБА_5 та ОСОБА_6 з приводу істотних для кримінального провадження обставин, не був визначений розмір заподіяної шкоди.
Таким чином, на підставі вищевикладеного, оскаржувану постанову слідчого не можна вважати законною та обґрунтованою, її прийняття є передчасним, оскільки слідчим неповно з`ясовано істотні обставини у кримінальному провадженні, а тому зазначене процесуальне рішення слідчого підлягає скасуванню, а провадження поверненню слідчому для проведення подальшого досудового розслідування із обов`язковим врахуванням наданих слідчими суддями вказівок.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 303-307 КПК України, слідчий суддя,
УХВАЛИВ:
Скаргу ОСОБА_3 задовольнити.
Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1