Справа № 340/293/14-к
Провадження № 11-кп/779/220/2014
Категорія ч. 2 ст. 190 КК України
Головуючий у І інстанції ОСОБА_1
Суддя-доповідач ОСОБА_2
У Х В А Л А

03 липня 2014 року м. Івано-Франківськ
Суддя Судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду Івано-Франківської області ОСОБА_2 , вивчивши апеляційну скаргу прокурора прокуратури м. Івано-Франківська ОСОБА_3 на вирок Верховинського районного суду Івано-Франківської області від 20 травня 2014 року, -

в с т а н о в и в :
Вказаним вироком ОСОБА_4 засуджено за ст. 246 КК України з призначенням відповідного покарання, на підставі ст. 1 ЗУ «Про амністію у 2014 році» звільнено від призначеного покарання.

Не погодившись з вироком суду прокурор подав на нього апеляційну скаргу, в якій просить скасувати вказаний вирок та постановити новий вирок, яким розглянути цивільний позов Верховинського районного лісгоспу про відшкодування шкоди заподіяної незаконною порубкою дерев.

Перевіряючи, відповідно до вимог ст. 398 КПК України, апеляційну скаргу на відповідність її вимогам закону враховую наступне.

Ст. 396 КПК України передбачає, що саме має бути зазначено в апеляційній скарзі.

В порушення вимог п. 2 ч. 2 ст. 396 КПК України не зазначено в апеляційній скарзі номер засобу зв`язку, адресу електронної пошти, якщо така є, як і не зазначено про її відсутність.

Пункт 4 ч. 2 ст. 396 КПК України передбачає, що в апеляційній скарзі має бути зазначено вимоги особи, яка подає апеляційну скаргу, та їх обґрунтування із зазначенням того, у чому полягає незаконність чи необґрунтованість судового рішення, зокрема, слід навести відповідні обставини та докази, з посиланням на норми закону та конкретні фактичні обставини, з чого мав би бути зроблений висновок, що при таких обставинах та порушеннях закону апеляційні вимоги підлягають до задоволення. Проте апелянт не вмотивував своє позиції посиланням на конкретні докази і обставини, а в порушення вимог п. 5 ч. 2 ст. 396 КПК України не зазначив, які докази слід досліджувати в ході апеляційного розгляду вирішуючи заявлені ним вимоги. Відповідно, незрозуміло що досліджувати і чому слід давати і яку оцінку виходячи з позиції прокурора.

Апеляційний суд не вправі по своїй ініціативі визначатися у вказаному питанні, як це було по КПК України 1960 року, а без такого не зможе прийти до правильного висновку про те чи підставними є заявлені вимоги і не вправі відповідно до чинного КПК України та відповідних роз`яснень даних з цього приводу Верховним Судом України, постановити інший вирок, як це просить прокурор.

Ст. 399 КПК України передбачає, що якщо апеляційна скарга не відповідає вимогам ст. 396 КПК України, то суддя-доповідач постановляє ухвалу про залишення її без руху і встановлюється достатній строк для усунення допущених порушень.

З метою усунення вказаних недоліків та в послідуючому швидкого та об`єктивного розгляду апеляційної скарги її слід залишити без руху.

Керуючись ст. ст. 396, 399, 404 КПК України, -

у х в а л и в :
Апеляційну скаргу прокурора прокуратури м. Івано-Франківська ОСОБА_3 на вирок Верховинського районного суду Івано-Франківської області від 20 травня 2014 року щодо ОСОБА_4 за ст. 246 КК України залишити без руху та запропонувати апелянту в строк протягом п`ятнадцяти днів з дня отримання ним копії даної ухвали усунути вказані вище недоліки та подати уточнену апеляційну скаргу з копіями для інших сторін.

Копію даної ухвали надіслати прокурору ОСОБА_3 через прокуратуру Івано-Франківської області.

Ухвала оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Суддя Апеляційного суду
Івано-Франківської області ОСОБА_2

Згідно з оригіналом
Суддя ОСОБА_2