Справа № 128/7/13- к
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

31 січня 2013 року місто Вінниця

Вінницький районний суд Вінницької області в складі:

головуючого судді Васильєвої Т.Ю.

при секретарі Шевчук О.В.

з участю прокурора Гантимурової Н.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Вінниці кримінальне провадження № 00000181 про обвинувачення:

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця та жителя ІНФОРМАЦІЯ_2, українця, громадянина України, ІНФОРМАЦІЯ_3, офіційно не працюючого, не одруженого, раніше не судимого,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122 КК України, -

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 19.02.2011 року біля 20.30 год. в с. Сосонка, Вінницького району Вінницької області, знаходячись поблизу входу в кафе «Оазис», маючи прямий умисел на спричинення тілесних ушкоджень, перебуваючи в стані алкогольного сп'яніння, під час сварки з ОСОБА_2 наніс йому удар кулаком правої руки в область лівої сторони обличчя, чим спричинив тілесні ушкодження у вигляді перелому лівої виличної кістки зі зміщенням уламків, які згідно висновку експерта № 1464 від 06.06.2011 року відносяться до тілесних ушкоджень середнього ступеня тяжкості, як такі, що не являлись небезпечними для життя, але спричинили тривалий розлад здоров'я, понад 21 день.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_1 за пред`явленим йому обвинуваченням вину визнав повністю, розкаявся у вчиненому та пояснив, що він 19.02.2011 року разом із друзями святкував свій День народження вдома та вживали спиртні напої. Потім біля 20.30 год. вони пішли до кафе «Оазис», розташованого в с. Сосонка, Вінницького району Вінницької області, де також вживали спиртні напої. Коли він вийшов на вулицю покурити, побачив ОСОБА_2, з яким згодом у нього виникла сварка через сигарети, під час якої він наніс ОСОБА_2 удар кулаком правої руки в ліву сторону обличчя, від чого останній впав. На даний час зрозумів, що вчинив кримінальне правопорушення, пояснив, що зробив для себе належні висновки, розкаюється у вчиненому, помирився з потерпілим та добровільно відшкодував йому завдані збитки.

В судовому засіданні потерпілий ОСОБА_2 пояснив, що він 19.02.2011 року ввечері відпочивав в кафе та на вулиці до нього підійшов ОСОБА_1 і попросив закурити, через це між ними виникла сварка, під час якої обвинувачений завдав йому удару в обличчя, від чого він впав на землю та не підводився. На даний час ОСОБА_1 повністю відшкодував йому завдані збитки та будь-яких претензій матеріального та морального характеру він до обвинуваченого не має.

Враховуючи думку учасників судового процесу, суд визнав недоцільним досліджувати інші докази по кримінальному провадженню відповідно ст. 349 КПК України. Обвинувачений та потерпілий правильно розуміють зміст встановлених досудовим слідством обставин, сумнівів у добровільності їх позиції немає, при цьому судом розяснено, що в такому випадку вони будуть позбавлені можливості оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.

На досудовому слідстві дії ОСОБА_1 вірно кваліфіковані за ч. 1 ст. 122 КК України, як умисне середньої тяжкості тілесне ушкодження, яке не є небезпечним для життя і не потягло за собою наслідків, передбачених у статті 121 цього Кодексу, але таке, що спричинило тривалий розлад здоровя.

При призначенні виду та розміру покарання обвинуваченому ОСОБА_1 суд враховує, що він не працює, не одружений, на обліку у лікарів нарколога та психіатра не перебуває, раніше не судимий, за місцем проживання характеризується позитивно.

Обставинами, що відповідно до ст. 66 КК України пом'якшують покарання обвинуваченого, суд встановив щире каяття та добровільне відшкодування потерпілому завданої шкоди.

Обставиною, що відповідно до ст. 67 КК України обтяжує покарання обвинуваченого, суд встановив вчинення кримінального правопорушення в стані алкогольного сп`яніння.

Враховуючи вищевикладене, зважаючи на наявність помякшуючих та обтяжуючої вину обвинуваченого обставин, відомостей, що характеризують особу обвинуваченого, тяжкість вчиненого ним кримінального правопорушення, позицію державного обвинувача та потерпілого, суд вважає, що ОСОБА_1 не представляє підвищену суспільну небезпеку та його виправлення та перевиховання можливе без ізоляції від суспільства, через що при призначенні покарання у вигляді обмеження волі в межах санкції статті він може бути звільнений від відбування покарання з призначенням іспитового строку на підставі ст. 75 КК України, із застосуванням ст. 76 КК України.

Обраний обвинуваченому запобіжний захід, застосований до набрання чинності КПК України 2012 року, у вигляді підписки про невиїзд до набрання вироком законної сили слід залишити без змін, згідно п. 9 Перехідних положень КПК України.

Керуючись ст.ст. 373, 374 КПК України, суд, -

З А С У Д И В:

Визнати винним ОСОБА_1 у пред`явленому обвинуваченні за ч. 1 ст. 122 КК України, та призначити йому покарання у виді обмеження волі строком на 2 роки.

На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_1 від відбування покарання, призначивши іспитовий строк тривалістю 1 рік.

Відповідно до п.п. 2, 3 ч. 1 ст. 76 КК України зобов'язати ОСОБА_1:

не виїжджати за межі України на постійне місце проживання без дозволу кримінально-виконавчої інспекції;

повідомляти кримінально-виконавчу інспекцію про зміну місця проживання.

Обраний ОСОБА_1 запобіжний захід у вигляді підписки про невиїзд до набрання вироком законної сили залишити без змін.

Вирок може бути оскаржено до апеляційного суду Вінницької області протягом 30 днів з дня його проголошення.

Головуючий суддя: підпис

Копія вірна:

Суддя:

Секретар: