Справа № 149/3144/15-к
Провадження №11-кп/772/744/2016
Головуючий у суді 1-ї інстанції: ОСОБА_1
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ВІННИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
24 травня 2016 року м. Вінниця

Апеляційний суд Вінницької області
в складі:
головуючого судді: ОСОБА_2
суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4
зі секретарем: ОСОБА_5
розглянув «24» травня 2016 року у відкритому судовому засіданні в м. Вінниці кримінальні провадження внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000528 від 14.08.2015 року та за № 0000565 від 29.08.2015 року відносно
ОСОБА_6 ,
народження ІНФОРМАЦІЯ_1 ,
уродженця с. Зозуленці Хмільницького району
Вінницької області, українця, громадянина
України, раніше не судимого,
у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст. 125, ч.2 ст. 15 ч.1 ст. 115 КК України.
За участю сторін кримінального провадження:
прокурора: ОСОБА_7
потерпілої: ОСОБА_8
обвинуваченого: ОСОБА_6
захисника-адвоката: ОСОБА_9
за апеляційною скаргою із змінами прокурора Калинівської місцевої прокуратури ОСОБА_10 та апеляційною скаргою захисника-адвоката ОСОБА_9 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_6 на вирок Хмільницького міськрайонного суду Вінницької області від «25» березня 2016 року, -
В с т а н о в и в :
Вироком Хмільницького міськрайонного суду Вінницької області від 25 березня 2016 року ОСОБА_6 визнаний винуватим у вчиненні злочинів, та призначено покарання за ч 2 ст. 125 КК України у вигляді 2 років обмеження волі; за ч. 2 ст. 15 ч.1 ст. 115 КК України у вигляді 7 років позбавлення волі.
Відповідно до ч. 1 ст. 70 КК України остаточну міру покарання ОСОБА_6 призначено, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, в вигляді 7 років позбавлення волі.
Вирішена доля речових доказів.

Згідно вироку суду, 04 серпня 2015 року, близько 22.00 год. ОСОБА_6 , перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, діючи умисно, знаходячись в дворі домогосподарства АДРЕСА_1 , в ході суперечк5и з ОСОБА_8 , наніс їй удар ножем в область грудної клітки, чим заподіяв останній, відповідно до висновку експертизи № 143 від 01.09.2015 року, тілесні ушкодження у вигляді рани по передній поверхні грудної клітки, як відноситься до легких тілесних ушкоджень, що причинили короткочасний розлад здоров`я.
28.08.2015 року близько 22 год. 30 хв., ОСОБА_6 , знаходячись в приміщенні будинку де він проживає, що по АДРЕСА_1 , перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, на ґрунті ревнощів вирішив позбавити життя свою дружину ОСОБА_8 . З цією метою ОСОБА_6 взяв господарський ніж та підійшов до ОСОБА_8 , яка в цей час лежала на дивані в кімнаті будинку, де, діючи умисно, усвідомлюючи суспільну небезпеку своїх дій і незворотність їхніх наслідків у вигляді смерті потерпілої, з метою позбавлення її життя, наніс декілька ударів лезом ножа в область голови, тобто життєво важливий орган, заподіявши ОСОБА_8 , згідно висновку експерта № 159 від 22.10.2015 року тілесні ушкодження у вигляді ран лівої скроневої ділянки голови, лівого ліктьового суглобу та пальців правої кисті, які виникли від дії твердого предмета, що має гостру ріжучу основу (можливо лезо ножа), відносяться до легких тілесних ушкоджень, що спричинили короткочасний розлад здоров`я. В свою чергу ОСОБА_8 , захищаючись від протиправного посягання з боку ОСОБА_6 , підвелася з дивану та почала тікати з будинку. При цьому ОСОБА_6 з метою доведення свого злочинного умислу спрямованого на позбавлення життя ОСОБА_8 , почав наздоганяти останню.
Рятуючись від нападника ОСОБА_8 забігла до приміщення літньої кухні, що на території її домоволодіння та зачинилась з середини. Однак ОСОБА_6 , вчинивши всі дії, які вважав необхідними для доведення свого злочинного умислу до кінця, виконати свій злочинний умисел на позбавлення життя дружини ОСОБА_8 , не зміг з причин, що не залежали від волі ОСОБА_6 , оскільки суспільно небезпечні наслідки у вигляді смерті потерпілої не настали через те, що ОСОБА_8 втекла від нападника та зачинилась в приміщенні літньої кухні.
В апеляційній скарзі із змінами прокурор Калинівської місцевої прокуратури ОСОБА_10 ставить питання про зміну вироку Хмільницького міськрайонного суду від 25 березня 2016 року відносно ОСОБА_6 , через неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність. У резолютивній частині вироку зазначити, що на підставі ч.5 ст. 72 КК України, ОСОБА_6 строк попереднього ув`язнення з 29.03.2015 року по день набрання вироком законної сили, зарахувати у строк відбування покарання з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.
В решті вирок суду першої інстанції залишити без змін.
Свої вимоги прокурор мотивує тим, що вирок суду першої інстанції є незаконним , в зв`язку з неправильним застосуванням закону України про кримінальну відповідальність, а саме не ОСОБА_6 не зараховано строк його перебування в установі попереднього ув`язнення з 29.08.2015 року по день набрання вироком законної сили, с розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.

Захисник-адвокат ОСОБА_9 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_6 ставить питання про зміну вироку Хмільницького міськрайонного суду Вінницької області від 25 березня 2016 року, щодо його підзахисного ОСОБА_6 та призначити останньому більш м`яке покарання та звільнити його від відбування покарання з випробуванням відповідно до ст. 75 КК України. Свої вимоги захисник-адвокат ОСОБА_9 мотивує тим, що при призначенні покарання його підзахисному суд не врахував всіх пом`якшуючих його вину обставин, а саме, що він свою вину визнав, щодо неправомірних дій по відношенню до потерпілої, щиро розкаявся, активно сприяв розкриттю злочину, вперше притягується до кримінальної відповідальності та на його утриманні знаходиться син інвалід дитинства 1 групи.
Заслухавши доповідача, думку обвинуваченого ОСОБА_6 та в його інтересах захисника-адвоката ОСОБА_9 , які підтримали свою апеляційну скаргу у повному обсязі та не заперечили проти апеляційної скарги із змінами прокурора, потерпілу ОСОБА_8 , яка заперечила проти задоволення апеляційної скарги адовката та просила залишити врок суду першої інстанції без змін, міркування прокурора про незаконність вироку, в зв`язку із неправильним застосування закону про кримінальну відповідальність, дослідивши матеріали кримінального провадження, суд вважає, що апеляційна скарга із змінами прокурора підлягає до задоволення, а апеляційна скарга захисника-адвоката ОСОБА_9 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_6 задоволенню не підлягає.
Відповідно до ст. 404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.
Висновки суду про доведеність винності обвинуваченого ОСОБА_6 у закінченому замаху на умисне вбивство, тобто закінченому замаху на умисне протиправне заподіяння смерті іншій людині та в умисному спричиненні легкого тілесного ушкодження, що спричинило короткочасний розлад здоров`я є обґрунтованими.
Викладені у вироку висновки суду про винність обвинуваченого ОСОБА_6 у вчиненні вказаних злочинів відповідають фактичним обставинам кримінального провадження і підтверджені дослідженими в судовому засіданні та детально викладеними у вироку доказами, яким суд дав всебічну і об`єктивну оцінку в їх сукупності та взаємозв`язку.

Суд ретельно перевіряв у судовому засіданні доводи обвинуваченого ОСОБА_6 , аналогічні тим, які викладені в апеляційній скарзі, про те, що він не хотів позбавити життя своєї дружини, а легкі тілесні ушкодження спричинив по необережності.
Так, зокрема, мотивуючи висновки про винність ОСОБА_6 в умисному спричиненні потерпілий ОСОБА_8 легкого тілесного ушкодження, що спричинило короткочасний розгляд здоров`я, суд обґрунтовано послався на показання потерпілої, яка в судовому засіданні пояснила, що 04 серпня 2015 року вона спільно із ОСОБА_6 перебувала в гостях де останній вживав алкогольні напої. Повернувшись додому, ОСОБА_6 підійшов до неї із-за вугла будинку та вдарив її саморобним ножем в груди, вона здійняла крик, однак останній заявив, що вона отримала те що хотіла та порадив викликати швидку.
Твердження обвинуваченого ОСОБА_6 , дані ним в ході судового слідства, що він наніс удар потерпілій ОСОБА_6 грудну клітку залізякою, яку раніше кинув онук, а не ножем, спростовується, крім показів потерпілої висновком експерта № 143 від 01.09.2015 року, відповідно до якого у потерпілої виявлено непроникаюче ножове поранення грудної клітки, яке виникло від дії колюче-ріжучого предмета.
Висновки суду про винність ОСОБА_6 у закінченому замаху на умисне вбивство, тобто закінченому замаху на умисне протиправне заподіяння смерті іншій людині, суд обґрунтовано послався на покази потерпілої ОСОБА_6 , яка в судовому засіданні пояснила, що 28 серпня 2015 року після 22 години вона відпочивала та дрімала на дивані в кімнаті, знаючи агресивність бувшого чоловіка ОСОБА_6 вона весь час перебувала насторожі. Разом з тим вона не почула, як ОСОБА_6 зайшов до кімнати та почав наносити їй удари ножем, перелякавшись, вона схопила мобільний телефон та вибігла з хати, обвинувачений її переслідував, в руках у нього був ніж. Вона забігла на літню кухню, та зачинила двері. ОСОБА_6 намагався відкрити двері, заглядав у вікно, на той час вона розуміла, що він не зупиниться і може позбавити її життя вона зателефонувала доньці. Вилучивши момент, що ОСОБА_6 відішов вона вибігла на дорогу та зустріла свою доньку ОСОБА_11 та зятя ОСОБА_12 .
Суд першої інстанції обґрунтовано послався на ч.1 ст. 15 КК України та положення пунктів 4, 22 постанови Пленуму Верховного Суду України від 07 лютого 2003 року № 2 «Про судову практику в справах про злочини проти життя та здоров`я особи» відповідно до яких, - замахом на злочин є вчинення особою з прямим умислом діяння ( дії або бездіяльності), безпосередньо спрямованого на вчинення злочину, передбаченого відповідною статтею Особливої частини КК України, якщо при цьому злочин не було доведено до кінця з причин, що не залежали від її волі.
Питання про умисел, судом першої інстанції вирішено з огляду на сукупність усіх обставин вчиненого діяння, враховано спосіб, знаряддя злочину, кількість, характер і локалізацію поранень та інших тілесних ушкоджень, причини припинення злочинних дій, поведінку винного і потерпілої, що передувала події, їх стосунки.
Щодо особистості обвинуваченого ОСОБА_6 , який відповідно до висновку судово - психіатричної експертизи № 2 від 11.01.2016 року в період часу до якого відноситься інкриміноване йому діяння на хронічне психічне захворювання не страждав , перебував поза будь0якоим тимчасовим хворобливим розладом психічної діяльності, міг усвідомлювати свої дії та керувати ними та на теперішній час не хронічне психічне захворювання не страждає, перебуває поза будь-яким тимчасовим хворобливим розладом психічної діяльності, може усвідомлювати свої дії та керувати ними. Разом з тим, в сфері особистості обвинуваченого ОСОБА_6 характерні такі ознаки як особистісна примітивність, емоційна неврівноваженість, запальність, дратівливість, образливість, егоцентрованість, впертість, схильність до істерично-демонтративних форм реагування з аутоагресивними тенденціями в суб`єктивно складних життєвих ситуаціях. Тенденція до конфліктної поведінки, особливо у випадках, коли імпульсивні демонстративні дії критикуються оточуючими.
Обвинувачений ОСОБА_6 відмовився від убивства потерпілої ОСОБА_8 вже після вчинення дій, які вважав за необхідне виконати для доведення злочину до кінця, але його не було закінчено з причин, що не залежали від його волі, тому судом вірно діяння кваліфіковано за ч. 2 ст. 15 КК України, як закінчений замах на умисне вбивство, яке було вчинено з прямими умислом.

Відповідно до матеріалів кримінального провадження, які були предметом дослідження в судовому засіданні, вбачається, що ОСОБА_6 перебував у неприязних стосунках із потерпілою ОСОБА_8 , зловживання ним алкогольними напоями загострило між ними конфлікт і стало поштовхом до насильства. Для вчинення злочину обвинуваченим було використано ніж довжиною ножа 43 см, леза 30 см та шириною 6,5 см та товщиною 2,5 мм зробленого власноручно останнім із пилки, тобто із знаряддя, що об`єктивно може спричинити смерть. Удари ножем завдавались ним у життєво важливу ділянку тіла людини у ліву скроневу ділянку голови, коли потерпіла лежала на дивані, відпочивала і не могла чинити опору.
Локалізація нанесених потерпілий ОСОБА_8 тілесних ушкоджень, свідчить про наявність у обвинуваченого прямого умислу на заподіяння смерті останній.
Коли потерпіла відштовхнула обвинуваченого ОСОБА_6 , та скориставшись тим, що останній впав, вибігла з будинку та зачинилась в приміщенні літньої кухні, ОСОБА_6 продовжував її переслідувати.
Тобто, характер, послідовність і динамічність дій ОСОБА_6 , його поведінка, під час і після вчинення злочину, локалізація тілесних ушкоджень у потерпілої та механізм їх спричинення, знаряддя злочину, збігаються з ознаками складу злочину, передбаченого ч. 2 ст. 15, ч. 1 ст. 115 КК України і свідчать про те, що суд першої інстанції мав підстави визнати, що ОСОБА_6 у даному випадку діяв з прямим умислом на позбавлення життя потерпілої та вчинив для цього усі необхідні дії, які були для нього завідомо такими, що потягнуть її смерть, однак смертельний наслідок не настав лише через обставини, які не залежали від його волі.
Підстав для задоволення апеляційної скарги захисника-адвоката ОСОБА_9 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_6 , в частині пом`якшення покарання його підзахисному, в зв`язку з тим, що суд першої інстанції при призначенні покарання не в повній мірі врахував пом`якшуючі його вину обставини, суд апеляційної інстанції не вбачає.
Суд першої інстанції, відповідно до ст. 65 КК України призначив обвинуваченому ОСОБА_6 покарання яке є необхідним та достатнім для його виправлення та перевиховання.
Разом з тим, вирок суду першої інстанції підлягає зміні на підставі ст.403 КПК України.
Згідно п. 2 ч. 4 ст. 374 КПК України, в разі визнання особи винуватою у резолютивній частині вироку, зокрема, зазначається початок строку відбування покарання та рішення про залік досудового тримання під вартою.
Відповідно до ч. 5 ст. 72 КК України, у разі засудження особи до покарання у виді позбавлення волі, судом провадиться зарахування строку попереднього ув`язнення у межах того самого кримінального провадження, у межах якого до особи застосовано попереднє ув`язнення, з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.
При цьому, у строк попереднього ув`язнення за нормами КПК України включається строк: а) затримання особи без ухвали слідчого судді, суду; б) затримання особи на підставі ухвали слідчого судді, суду про дозвіл на затримання; в) тримання особи під вартою як запобіжний захід, обраний суддею, судом як на стадії досудового розслідування, так і під час судового розгляду кримінального провадження; г) перебування особи, що відбуває покарання, в установах попереднього ув`язнення для проведення слідчих дій або участі у судовому розгляді кримінального провадження
Судом першої інстанції в строк відбуття покарання обвинуваченому ОСОБА_6 зараховано строк попереднього ув`язнення у виді затримання за підозрою у вчинення злочину та тримання під вартою з 29.08.2015 р. по день винесення вироку суду 25.03.3016 р. Однак, відповідно до ч. 5 п. г ст. 72 КК України у строк попереднього ув`язнення включається строк тримання особи під вартою як запобіжний захід, обраний суддю, судом на стадії досудового розслідування або під час судового розгляду кримінального провадження, тому судом необхідно зарахувати час з моменту винесення вироку судом першої інстанції до набрання вироку законної сили.

Враховуючи викладене, керуючись ст. ст. 404, 405, 407, 409, 413, 419 КПК України, апеляційний суд
П О С Т А Н О В И В :
Апеляційну скаргу із змінами прокурора Калинівської місцевої прокуратури задовольнити частково.
Апеляційну скаргу захисника-адвоката ОСОБА_9 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_6 , - залишити без задоволення.
Вирок Хмільницького міськрайонного суду Вінницької області від 25 березня 2016 року щодо ОСОБА_6 , - змінити.
Відповідно до ч.5 ст. 72 КК України в строк покарання обвинуваченому ОСОБА_6 зарахувати строк тримання під вартою, як запобіжний захід під час судового розгляду кримінального провадження, з 29.03.2015 року по день набрання вироку законної сили, з розрахунку 1 день попереднього ув`язнення за 2 дні позбавлення волі.
В решті вирок щодо ОСОБА_6 , - залишити без змін.
Касаційна скарга на судові рішення може бути подана до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ протягом трьох місяців з дня проголошення судового рішення судом апеляційної інстанції, а засудженим ОСОБА_6 , який тримається під вартою, - в той самий строк з дня вручення йому копії судового рішення.
Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4
Згідно з оригіналом: