Апеляційний суд Кіровоградської області
№ провадження 11-кп/781/701/16 Головуючий у суді І-ї інстанції ОСОБА_1
Категорія 286 (215) Доповідач в колегії апеляційного суду ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
27.09.2016 м.Кіровоград

Колегія суддів судової палати у кримінальних справах апеляційного суду Кіровоградської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,

суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

за участю секретаря ОСОБА_5 ,

розглянула у відкритому судовому засіданні у м. Кіровограді матеріали кримінального провадження №0001991 за апеляційною скаргою прокурора у кримінальному провадженні ОСОБА_6 на вирок Світловодського міськрайонного суду Кіровоградської області від 07.06.2016 року яким,

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки м. Світловодська Кіровоградської області, українки, громадянки України, маючої середню освіту, незаміжньої, пенсіонерки, зареєстрованої та проживаючої за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимої

визнано винним та призначено покарання за ч.1 ст. 286 КК у вигляді штрафу у розмірі 500 неоподаткованих мінімумів доходів громадян,що становить 8500.00грн, з позбавленням права керувати транспортним засобом строком на 2 роки.

Стягнуто з засудженої ОСОБА_7 на користь Світловодської міської ради, понесені на лікування ОСОБА_8 грошові кошти в розмірі 860грн.31 коп.

Інші учасники судового розгляду:

прокурора ОСОБА_9

захисника-адвоката ОСОБА_10

обвинуваченої ОСОБА_7

ВСТАНОВИЛА:
Вироком суду ОСОБА_7 визнана винною за порушення правил безпеки дорожнього руху, що спричинило потерпілій середньої тяжкості тілесне ушкодження.

Кримінальне правопорушення вчинене за наступних обставин:

01.11.2015 року приблизно о 19 годині 00 хвилин обвинувачена ОСОБА_7 , керуючи легковим автомобілем «Chevrolet Aveo»,реєстраційний номер НОМЕР_1 , який належить їй на праві приватної власності, допускаючи порушення вимог п. 2.3 (б) і (д) ПДР України (п.2.3 Для забезпечення безпеки руху водій зобов`язаний: б) бути уважним, стежити за дорожньою обстановкою, відповідно реагувати на її зміну, стежити за правильністю розміщення та кріплення вантажу, технічним станом транспортного засобу і не відволікатися від керування цим засобом у дорозі; д) не створювати своїми діями загрози безпеці дорожнього руху), рухаючись на регульованому світлофорним об`єктом перехресті вулиць Леніна та Калініна, в місті Світловодську, Кіровоградської області, зі сторони вулиці Будівельників в напрямку вулиці Леніна, проявляючи особисту неуважність та недбалість до забезпечення елементарних вимог безпеки дорожнього руху, будучи достатньо проінформованим про наявність по напрямку її руху регульованого пішохідного переходу позначеного дорожнім знаком п. 5.35.1 ПДР України (п. 5.35.1 «пішохідний перехід») та дорожньої розмітки п. 1.14.1 ПДР України (п. 1.14.1 «зебра»), порушуючи вимоги п.16.2 ПДР України, (п. 16.2 На регульованих і нерегульованих перехрестях водій, повертаючи праворуч або ліворуч, повинен дати дорогу пішоходам, які переходять проїзну частину, на яку він повертає, а також велосипедистам, які рухаються прямо в попутному напрямку ) та п. 1.10 ПДР України (п. 1.10 дати дорогу вимога до учасника дорожнього руху не продовжувати або не відновлювати рух, не здійснювати будь-яких маневрів (за винятком вимоги звільнити займану смугу руху), якщо це може примусити інших учасників дорожнього руху, які мають перевагу, змінити напрямок руху або швидкість) при виконанні повороту ліворуч з вулиці Калініна на вулицю Леніна у вказаному населеному пункті, була неуважною, не стежила за дорожньою обстановкою, не надала переваги в русі ОСОБА_8 , яка переходила проїзну частину по пішохідному переходу справа наліво по ходу її руху, в результаті чого допустила наїзд на неї.

У результаті дорожньо-транспортної пригоди пішохід ОСОБА_8 згідно висновку судово-медичної експертизи № 173 від 24.12.2015 року, отримала тілесні ушкодження у вигляді закритого уламкового перелому лівої великоберцевої кістки, закритого косного перелому правої малоберцевої кістки у верхній третині, кровопідтьоків верхніх і нижніх кінцівок, кровопідтьоку і саден попереку, саден нижніх кінцівок, які відносяться до категорії середнього ступеню тяжкості тілесних ушкоджень, які спричинили тривалий розлад здоров`я (більш як 21 день) та виникли в результаті дорожньо-транспортної пригоди внаслідок контактування останньої об виступаючі частини автомобіля.

Прокурор у кримінальному провадженні звернувся до суду з апеляційною скаргою в якій не оспорюючи кваліфікацію дій обвинуваченої та фактичні обставини справи кримінального провадження вважає, що вирок є незаконним та таким, що підлягає зміні у зв`язку з істотними порушенням вимог кримінального процесуального закону. Просить постановити нову ухвалу, якою стягнути з обвинуваченої ОСОБА_7 на користь держави документально підтверджені процесуальні витрати на залучення експертів у кримінальному провадженні для проведення судових експертиз на загальну суму 2 304 гривні.
Під час дослідження матеріалів кримінального провадження, щодо підтвердження вини ОСОБА_7 у вчиненні інкримінованого кримінального правопорушення безпосередньо в судовому засіданні досліджено висновки судової інженерно-транспортної експертизи № 200 від 17.11.2015, витрати на проведення якої становлять 768 грн., судової транспортно-трасологічної експертизи № 2051 від 18.11.2015, витрати на проведення якої становлять 768 грн., судової інженерно-транспортної експертизи обставин ДТП № 2357 від 04.01.2016 року, витрати на проведення якої становлять 768 грн. та відповідні розрахунки сум процесуальних витрат понесених Державою на залучення експертів у кримінальному провадженні. Про наявність вказаних витрат відповідно до вимог ст. 347 КПК України було також оголошено під час оголошення обвинувального акту.
Проте, судом під час прийняття рішення відносно обвинуваченої ОСОБА_7 взагалі залишено поза увагою вимоги п.3 ч.1 ст.118, ч.ч.2, 5 ст. 122, ч.2 ст. 124, ст. 126 КПК України щодо стягнення процесуальних витрат на залучення експертів у кримінальному провадженні, чим порушено вимоги абз. 9 п.2 ч.4 ст. 374 КПК України.
Заслухавши доповідача, прокурора, який просив задовольнити апеляційну скаргу, обвинувачену ОСОБА_7 та її захисника ОСОБА_10 , які заперечили проти задоволення апеляційної скарги та просили вирок залишити без змін, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.
Висновок суду першої інстанції про винуватість ОСОБА_7 у вчиненні кримінального правопорушення при зазначених у вироку обставинах, кваліфікації її дій за ч.1 ст.286КК України, вид та розмір призначеного покарання не оскаржуються.

Що стосується доводів апеляційної скарги прокурора з приводу неправильного вирішення судом питання розподілу процесуальних витрат, то колегія суддів вважає за необхідне зазначити наступне.

Відповідно до ст.408 ч.1 п.3 КПК України суд апеляційної інстанції змінює вироку у разі зменшення сум, які підлягають стягненню, або збільшення цих сум, якщо таке збільшення не впливає на обсяг обвинувачення і правову кваліфікацію кримінального правопорушення.

Постановою Пленуму Верховного суду України № 11 від 21 грудня 1990 року «Про практику застосування судами України процесуального законодавства при вирішенні питань, пов`язаних з виконанням вироків» від 21 грудня 1990 року (з послідуючими змінами та доповненнями) визначено перелік питань, які не стосуються суті вироку і не тягнуть погіршення становища засудженого, зокрема, до таких питань включено і визначення розміру і розподілення судових витрат.

Із вищенаведеного вбачається, що питання розподілу процесуальних витрат, зменшення їх сум чи збільшення ніяким чином не погіршує становище обвинуваченого.

Відповідно до ст. 374 ч. 4 КПК України суд при визнані особи винуватою, при постановленні обвинувального вироку має вирішити питання і відшкодування процесуальних витрат.

Відповідно до ст. 124 ч. 2 КПК України, у разі ухвалення обвинувального вироку суд стягує з обвинуваченого на користь держави документально підтвердженні витрати на залучення експерта.

Прокурором в апеляційній скарзі зазначено, що судом безпідставно не стягнуто витрати на залучення експертів при проведенні 3 експертних висновків з відповідними довідками про витрати на їх проведення на загальну суму 2 304 грн.

Колегія суддів, дослідивши документально підтверджені витрати на залучення експертів, вважає необхідним процесуальні витрати в розмірі 2 304 гривень (дві тисячі триста чотири гривні) стягнути із обвинуваченої ОСОБА_7 на користь держави.

Підстав для зменшення сум стягнення з ОСОБА_7 , відстрочки чи розстрочки або ж звільнення від сплати при розгляді апеляційної скарги прокурора, не встановлено.

Керуючись ст.ст. 404, 405, 409, 413, 419 КПК України, колегія суддів,

ПОСТАНОВИЛА:
Апеляційну скаргу прокурора у кримінальному провадженні ОСОБА_6 задовольнити.

Вирок Світловодського міськрайонного суду Кіровоградської області від 07 червня 2016 року відносно ОСОБА_7 - змінити.

Стягнути з ОСОБА_7 2304 гривні на користь держави в рахунок відшкодування процесуальних витрат, пов`язаних з проведенням експертиз.

В іншій частині вирок суду залишити без зміни.

На ухвалу апеляційного суду може бути подана касаційна скарга до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом трьох місяців з дня її проголошення, засудженим, який тримається під вартою в той самий строк з дня вручення йому копії ухвали.

Судді (підписи)
З оригіналом згідно:
Суддя апеляційного суду
Кіровоградської області ОСОБА_2