Провадження №: 1-кп/752/248/16
В И Р О К
Іменем України
03.03.2016 року м. Київ
Голосіївський районний суд м. Києва в складі:
головуючого судді ОСОБА_1 ,
секретаря ОСОБА_2
ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Києва, громадянина України, українця, який не одружений, працює в продавцем непродовольчих товарів в ПрАТ «Нова лінія», із вищою освітою, зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимий,
з участю сторін кримінального провадження
прокурора ОСОБА_4 ;
обвинуваченого ОСОБА_3 ;
захисника ОСОБА_5 ,
потерпілого ОСОБА_6 ,

ВСТАНОВИВ:
20.09.2015 року, приблизно о 04.30 годині, в м.Києві по пр.Голосіївському,116, обвинувачений ОСОБА_3 вирішив вчинити розбій. Реалізуючи злочинний умисел, обвинувачений ОСОБА_3 вдарив потерпілого ОСОБА_6 в обличчя, від чого останній отримав тілесні ушкодження середнього ступеня тяжкості (висновок судово-медичної експертизи №2194/е), впав та втратив свідомість. Скориставшись цим, обвинувачений заволодів речами потерпілого, а саме: мобільним телефон «Блекбері», вартістю 4500 грн., грошовими коштами в сумі 797 грн., біло-чорним кільцем, вартістю 120 грн., годинником «Tommy Hilfiger», вартістю 3200 грн., а всього на загальну суму 8617 грн., з якими з місця вчинення злочину зник, завдавши потерпілому матеріального збитку на вказану суму.
Тобто, ОСОБА_3 визнається винним за ч.1 ст.187 КК України, а саме у нападу з метою заволодіння чужим майном, поєднаним із насильством, небезпечним для життя та здоров`я особи, яка зазнала нападу.
На підтвердження встановлених судом обставин свідчать наступні докази, які суд враховує та бере до уваги.
Так, обвинувачений ОСОБА_3 після розяснення суті обвинувачення, визнавши себе винним, підтвердив вищезазначені обставини. Щиро розкаявся та пояснив, що він 20.09.2015 року, приблизно о 04.30 годині, в м.Києві по пр.Голосіївському,116, вирішив відкрито викрасти чуже майно із застосуванням насильства. Реалізуючи злочинний умисел, підійшов до потерпілого ОСОБА_6 , якого вдарив в обличчя, від чого останній впав та втратив свідомість. Скориставшись цим, він заволодів речами потерпілого, а саме: мобільним телефон «Блекбері», грошовими коштами в сумі 797 грн., біло-чорним кільцем та годинником «Tommy Hilfiger», з якими з місця вчинення злочину зник. Додав, що на даний час відшкодував потерпілому матеріальні збитки в повному обсязі і останній не має до нього жодних претензій. Просив суворо не карати.
Наявні в справі докази його винуватості він не оспорює.
Суд, враховуючи, що проти цього не заперечували учасники судового провадження, керуючись вимогами ст. 349 КПК України, після допиту обвинуваченого, визнав недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються. Учасники судового провадження, яким було розяснено, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку, правильно розуміють зміст цих обставин, сумнівів у добровільності їх позиції немає.
При призначенні покарання суд враховує тяжкість вчиненого злочину - злочин, передбачений ч.1ст.187 КК України, відноситься до категорії тяжких, обставини, які помякшують та обтяжують покарання, особу винного, який раніше не судимий, на обліку у лікарів психіатра та нарколога не перебуває, має хвору матір, яка потребує постійного догляду. Крім того суд приймає до уваги позитивні характеристики з місця проживання, з місця роботи та з університету. Враховує активну участь обвинуваченого у спортивному житті навчального закладу, відзнаки дипломами та грамотами з плавання, веслування, морського багатоборства. Також суд враховує позицію потерпілого, який вибачив обвинуваченого, просив його суворо не карати та застосувати покарання, не пов`язане з позбавленням волі.
Обставинами, що помякшують покарання, суд визнає щире каяття, активне сприяння розкриттю злочину, добровільне відшкодування завданого збитку.
Обставин, що обтяжують покарання, не встановлено.
На підставі викладеного, враховуючи фактичні дані справи та особу обвинуваченого, обставини, що помякшують та обтяжують покарання, суд вважає, що перевиховання та виправлення ОСОБА_3 можливе без ізоляції від суспільства, а тому йому необхідно призначити покарання в межах санкції ч.1 ст.187 КК України, у виді позбавлення волі та застосувати статтю 75 КК України, звільнивши його від відбування покарання з випробуванням, поклавши обов`язки, передбачені ст. 76 КК України.
Ухвалою слідчого судді Голосіївського районного суду м.Києва від 17.11.2015 року ОСОБА_3 було обрано запобіжний захід у виді домашнього арешту строком до 18.12.2015 року, який за відсутності клопотань не був продовжений. За таких обставин суд вважає за неможливе прийняття рішення щодо запобіжного заходу до вступу вироку в законну силу, з огляду на те, що термін дії зазначеної ухвали закінчився.
Судові витрати відсутні.
Керуючись ст.ст. 368, 370, 374 КПК України, суд,-
УХВАЛИВ:
ОСОБА_3 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 187 КК України, та призначити йому покарання у виді 4 (чотирьох ) років позбавлення волі.
На підставі ст. 75 КК України звільнити засудженого ОСОБА_3 від відбування покарання, з випробуванням, якщо він протягом 3 (трьох) років не вчинить нового злочину та виконає покладені на нього обов`язки.
Відповідно до ст. 76 КК України покласти на засудженого ОСОБА_3 наступні обов`язки:
- не виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу органу кримінально-виконавчої інспекції;
- повідомляти органи кримінально-виконавчої інспекції про зміну місця проживання, роботи або навчання;
-періодично з`являтися для реєстрації в органи кримінально-виконавчої інспекції.
Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.
Вирок суду може бути оскаржений до Апеляційного суду м. Києва через Голосіївський районний суд м. Києва протягом 30 діб з дня проголошення.

Суддя ОСОБА_1