Справа № 1-168/11
ПОСТАНОВА

Іменем України

22 листопада 2011 року Карлівський районний суд Полтавської області в складі: головуючого судді Миронець О. К., при секретарі судових засідань ОСОБА_1, за участю прокурора Лифаря В. Г., розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Карлівка кримінальну справу по обвинуваченню

ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженець ІНФОРМАЦІЯ_2, який проживає за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_3, громадянин України, одружений, ІНФОРМАЦІЯ_4, місце роботи: фельдшерсько-акушерський пункт с. Попівка, Карлівського району, Полтавської області, МОЗ України, військовозобовязаний, раніше не судимий,

ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_5, уродженець ІНФОРМАЦІЯ_6, який проживає за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_7, громадянин України, не одружений, ІНФОРМАЦІЯ_8, не працює, військовозобовязаний, раніше не судимий,

у скоєнні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України,

ВСТАНОВИВ:

29 квітня 2011 року близько 02:00 год. ОСОБА_3 та ОСОБА_2 за попередньою змовою між собою, маючи єдиний умисел на протиправне заволодіння майном з господарств мешканців с. Попівка, Карлівського району, Полтавської області, ОСОБА_4, ОСОБА_5 та ОСОБА_6, з метою таємного викрадення чужого майна прийшли до господарства ОСОБА_4, розташованого за адресою: вул. Жовтнева, 4, с. Попівка, Карлівського району, Полтавської області, де користуючись відсутністю господаря і тим, що їх ніхто не бачить, таємно, умисно, з корисливих мотивів, усвідомлюючи суспільну небезпеку свого діяння, передбачаючи настання суспільно-небезпечних наслідків та бажаючи їх настання, шляхом вільного доступу, за допомогою деревяної палиці вчинили крадіжку металевої труби, довжиною близько 1,5 м та діаметром близько 24 см, яка знаходилась перед входом до господарства ОСОБА_4, чим заподіяли останньому матеріальної шкоди на загальну суму 180 (сто вісімдесят) гривень 00 (нуль) копійок.

Далі, продовжуючи свої злочинні дії спрямовані на доведення єдиного умислу до кінця ОСОБА_3 та ОСОБА_2 за попередньою змовою між собою, прийшли до нежилого господарства ОСОБА_5, що розташоване по вул. Стадіонній в с. Попівка, Карлівського району, Полтавської області, де користуючись відсутністю господаря і тим, що їх ніхто не бачить, таємно, умисно, з корисливих мотивів, усвідомлюючи суспільну небезпеку свого діяння, передбачаючи настання суспільно-небезпечних наслідків та бажаючи їх настання, шляхом вільного доступу, за допомогою деревяної палиці вчинили крадіжку металевих воріт, загальною вагою близько 150 кг та металевого ящика вагою близько 100 кг, чим завдали потерпілому ОСОБА_5 матеріальної шкоди на загальну суму 450 (чотириста пятдесят) гривень 00 (нуль) копійок.

Після цього, ОСОБА_3 та ОСОБА_2 за попередньою змовою між собою, продовжуючи свої злочинні дії спрямовані на доведення єдиного умислу до кінця, прийшли до нежилого господарства ОСОБА_6, що розташоване за адресою: вул. Стадіонна, 57, с. Попівка, Карлівського району, Полтавської області, де користуючись відсутністю господаря і тим, що їх ніхто не бачить таємно, умисно, з корисливих мотивів, усвідомлюючи суспільну небезпеку свого діяння, передбачаючи настання суспільно-небезпечних наслідків та бажаючи їх настання, шляхом вільного доступу, вчинили крадіжку металевих воріт загальною вагою близько 120 кг, чим завдали потерпілому ОСОБА_6 матеріальної шкоди на загальну суму 216 (двісті шістнадцять) гривень 00 (нуль) копійок.

Викрадені речі ОСОБА_2 та ОСОБА_3 зберігали за адресою проживання останнього. Згодом реалізували їх шляхом здачі на металобрухт та отримали кошти в сумі 1100 (одна тисяча сто) гривень 00 (нуль) копійок, які порівну поділили між собою та використали на власні потреби, чим в повному обсязі розпорядилися викраденим на власний розсуд.

Допитані в судовому засіданні підсудні ОСОБА_2 та ОСОБА_3 свою вину у скоєнні інкримінованого їм злочину визнали повністю та щиро розкаялися, а також пояснили суду, що у них сумнівів відносно достовірності доказів, зібраних по справі, не має.

Судом встановлено, що кваліфікація злочинних діянь підсудних ОСОБА_2 та ОСОБА_3 за ч. 2 ст. 185 КК України, як таємне викрадення чужого майна вчинене за попередньою змовою групою осіб є вірною.

В ході розгляду справи від підсудних ОСОБА_2 та ОСОБА_3 надійшли клопотання про звільнення їх від кримінальної відповідальності у відповідності до Закону України Про амністію у 2011 роцівід 08 липня 2011 року у звязку із тим, що вони на день набрання чинності цим Законом кожен мали малолітніх дітей, щодо яких їх не позбавлено батьківських прав.

Статтею 6 Закону України Про амністію у 2011 роцівід 08 липня 2011 року встановлюється, що особи, які підпадають під дію статті 1 цього Закону, кримінальні справи стосовно яких не розглянуті судами про злочини, вчинені до набрання чинності цим Законом, звільняються від кримінальної відповідальності в порядку та на умовах, визначених цим Законом.

Відповідно п. в ст. 1 Закону України Про амністію у 2011 роцізвільненню від покарання у виді позбавлення волі на певний строк та від інших покарань, не повязаних з позбавлення волі, будучи засуджені за умисні злочини, що не є тяжкими або особливо тяжкими відповідно до статті 12 Кримінального кодексу України, підлягають особи не позбавлені батьківських прав, які на день набрання чинності цим Законом мають дітей, яким не виповнилося 18 років.

Протиправні діяння, визначені ч. 2 ст. 185 КК України відповідно до статті 12 Кримінального кодексу України відносяться до злочинів середньої тяжкості.

Із свідоцтва про народження серії 1-СР № 063825 від 22.01.2008 року ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_9, вбачається, що його батьком є підсудний по справі ОСОБА_3. Відодомості щодо позбавлення батьківських прав ОСОБА_3 стосовно його сина ОСОБА_7 в матеріалах справи відсутні. Тобто, на день набрання чинності Законом України Про амністію у 2011 роціОСОБА_3 мав неповнолітню дитину стосовно якої його не було позбавлено батьківських прав.

Із свідоцтва про народження серії І-КЕ № 071372 від 19.06.2001 ОСОБА_8, ІНФОРМАЦІЯ_10, вбачається, що її батьком є підсудний по справі ОСОБА_2. Відодомості щодо позбавлення батьківських прав ОСОБА_2 стосовно його доньки ОСОБА_8 в матеріалах справи відсутні. Тобто, на день набрання чинності Законом України Про амністію у 2011 роціОСОБА_2 мав неповнолітню дитину стосовно якої його не було позбавлено батьківських прав.

Згідно п. 4 ст. 6 КПК України, кримінальну справу не може бути порушено, а порушена справа підлягає закриттю внаслідок акта амністії, якщо він усуває застосування покарання за вчинене діяння.

Керуючись п. 4 ст. 6, ст. ст. 321, 323, 324 КПК України, п. в ст. 1, ст. 6, ст. 14 ЗУ Про амністію у 2011 роцівід 08.07.2011 року, суд,

ПОСТАНОВИВ:

Кримінальну справу по обвинуваченню ОСОБА_2 та ОСОБА_3 у скоєнні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України закрити у відповідності до п. 4 ст. 6 КПК України на підставі ст. 6, п. в ст. 1 Закону України Про амністію у 2011 році.

Запобіжній заходи у виді підписки про невиїзд щодо підсудних ОСОБА_2 та ОСОБА_3 скасувати.

Речові докази по справі повернути власникам.

Постанова може бути оскаржена до апеляційного суду Полтавської області на протязі семи діб з дня її проголошення.

Суддя О. К. Миронець