Ухвала іменем україни 06 жовтня 2016 року м. Київ Колегія суддів Судової палати у кримінальних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі: головуючого ОСОБА_1 , суддів при секретарі з участю прокурора захисника представника потерпілогоОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 ,
розглянула в судовому засіданні кримінальне провадження за касаційними скаргами прокурора, захисника ОСОБА_6 в інтересах засудженого ОСОБА_8 та захисника ОСОБА_9 в інтересах засудженого ОСОБА_10 на вирок Томашпільського районного суду Вінницької області від 19 листопада 2014 року та ухвалу Апеляційного суду Вінницької області від 29 січня 2016 року щодо ОСОБА_8 та ОСОБА_10 .
Вироком Томашпільського районного суду Вінницької області від 19 листопада 2014 року

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, раніше не судимого,

визнано винуватим та засуджено за ч.4 ст.187 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 10 років з конфіскацією майна;

ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , громадянина України, раніше не судимого,

визнано винуватим та засуджено за ч.4 ст.187 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 10 років з конфіскацією майна;

Постановлено стягнути солідарно з ОСОБА_8 та ОСОБА_10 на користь ОСОБА_11 50000 грн в рахунок відшкодування моральної шкоди; 8000 грн на користь ОСОБА_11 судові витрати.

Питання про долю речових доказів вирішено у відповідності з вимогами ст.100 КПК України.

Як визнав встановленим суд, о 21 год 30 вересня 2001 року, ОСОБА_8 , перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, групою осіб з ОСОБА_10 ,
в с. Городківка Крижопільського району Вінницької області поблизу бару-магазину по вул. Комсомольській, вчинили розбійний напад з метою заволодіння чужим майном, поєднаний з насильством небезпечним для життя та здоров`я потерпілого ОСОБА_12 , при цьому ОСОБА_10 ногою наніс потерпілому удар в груди та два удари кулаком в голову, від яких той впав на землю, після чого продовжив його побиття ногами по різних частинах тіла.
Діючи узгоджено із ОСОБА_10 , ОСОБА_8 також почав наносити удари кулаками та ногами по тілу лежачого ОСОБА_12 , діючи умисно та використовуючи фізичне насильство, як засіб подолання можливого опору потерпілого з метою заволодіння його майном, в результаті чого заволоділи майном потерпілого, а саме: грошовими коштами у сумі 3 грн, наручним годинником із написом на циферблаті «РЕRЕSТROІКА СССР», вартість якого станом на 2001 рік становила 20 грн.

Продовжуючи свою злочинну діяльність, після чергового вживання спиртного, яке ОСОБА_10 та ОСОБА_13 придбали за гроші, якими заволоділи у потерпілого ОСОБА_12 , о 22 год цього ж дня, по АДРЕСА_1 , на узбіччі дороги неподалік будинку, де проживає ОСОБА_10 , з метою заволодіння індивідуальним майном потерпілого ОСОБА_12 , а саме грошовими коштами, які могли бути при ньому, ОСОБА_10 знову умисно наніс один удар кулаком по голові потерпілого, застосувавши фізичне насильство, як засіб подолання можливого опору потерпілого, фізичне насильство щодо потерпілого припинив брат ОСОБА_10 - ОСОБА_14 , який на той час підійшов до місця, де знаходився ОСОБА_12 . В ході завданих тяжких тілесних ушкоджень за ознакою небезпеки для життя в момент заподіяння, потерпілий ОСОБА_12 помер ІНФОРМАЦІЯ_3 .

Ухвалою Апеляційного суду Вінницької області від 29 січня 2016 року вирок Томашпільського районного суду Вінницької області від 19 листопада 2014 року щодо ОСОБА_8 та ОСОБА_10 залишено без зміни.
На підставі ч.5 ст.72 КК України зараховано ОСОБА_10 в строк відбування покарання строк попереднього ув`язнення з 02 жовтня 2001 року по22 жовтня 2003 року, з 27 листопада 2012 року по 04 грудня 2013 року з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.

На підставі ч.5 ст.72 КК України, зараховано ОСОБА_8 в строк відбування покарання строк попереднього ув`язнення з 02 жовтня 2001 року по 20 грудня 2002 року, з 27 листопада 2012 року по 04 грудня 2013 року з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.

У касаційній скарзі та доповненнях до неї захисник ОСОБА_6 в інтересах засудженого ОСОБА_8 та захисник ОСОБА_9 в інтересах засудженого ОСОБА_10 просять судові рішення скасувати і призначити новий розгляд в суді першої інстанції, у зв`язку з істотним порушенням вимог кримінального процесуального закону.
В обґрунтування наведеного зазначають про порушення права на захист обох засуджених, оскільки при наявних протиріччях у їх показаннях: ОСОБА_10 та ОСОБА_8 їх захищав один адвокат ОСОБА_15 .

Вказують, що з матеріалів провадження та звукозапису підготовчого судового засідання вбачається, що підготовче судове засідання було проведено без участі захисників обох засуджених, а саме адвокатів ОСОБА_6 та ОСОБА_16 (а.с. 36-38). До того ж, захисники взагалі не повідомлялися про дату та час підготовчого судового засідання.
При цьому, ордер на захист обвинувачених ОСОБА_8 та ОСОБА_10 в судовому засіданні захисники ОСОБА_6 та ОСОБА_16 надали лише 20 травня 2014 року, тобто після проведення підготовчого судового засідання, яке відбулося 29 квітня 2014 року без їх участі ( а.с. 54, 55).
Також, копії обвинувальних актів захисники ОСОБА_6 та ОСОБА_16 отримали лише 02 червня 2014 року, тобто уже після підготовчого судового провадження та судового розгляду 20 травня 2014 року.
При цьому, розгляд попереднього судового провадження повинен здійснюватись колегіально, у складі трьох суддів, однак ухвала суду від 29 квітня 2014 року про призначення судового розгляду не підписана одним із суддів, який входив до складу колегії, а саме суддею ОСОБА_17 (т.1 а.с.38).
Зазначають, що судове засідання від 30 квітня 2014 року, в якому прокурором змінено обвинувальний акт, проведено без участі захисників обвинувачених ОСОБА_8 та ОСОБА_10 (т.1 а.с.212-213), що є також порушенням права обвинувачених на захист. Окрім цього, копію зміненого обвинувального акту не було вручено захисникам обвинувачених, що є порушенням вимог ч.2 ст.338 КПК України.
Вважають, що усі докази здобуті незаконно, тобто з грубим порушенням права на захист, є неналежними, і не можуть братися судом до уваги.

У касаційній скарзі прокурор просить ухвалу суду апеляційної інстанції скасувати і призначити новий розгляд в суді апеляційної інстанції, у зв`язку з істотним порушенням вимог кримінального процесуального закону, а саме: ст.419 КПК України.

В обґрунтування наведеного зазначає, що в ухвалі апеляційного суду щодо ОСОБА_8 та ОСОБА_10 належним чином не викладено детального змісту доводів апеляційних скарг захисників засуджених, в яких останні, з посиланням на матеріали кримінального провадження, вказували на необхідність перекваліфікації дій обвинувачених на ч.2 ст.187 КК України та закриття кримінального провадження у зв`язку із закінченням строків давності притягнення до кримінальної відповідальності.
Також, апеляційний суд не навів належних та достатніх мотивів, у зв`язку з чим дійшов висновку про безпідставність доводів, викладених в доповненнях до апеляційної скарги захисника обвинуваченого ОСОБА_10 .

Заслухавши доповідь судді, пояснення прокурора, який не підтримав доводи касаційної скарги та просив судові рішення залишити без зміни, пояснення захисника ОСОБА_6 , який підтримав касаційну скаргу з доповненнями та просив її задовольнити, пояснення представника потерпілого ОСОБА_7 , який не підтримав касаційні скарги та просив судові рішення залишити без зміни, перевіривши матеріали провадження, обговоривши доводи касаційних скарг, колегія суддів вважає, що касаційна скарга прокурора підлягає задоволенню, а касаційні скарги захисника в інтересах засудженого ОСОБА_8 , та захисника ОСОБА_9 в інтересах засудженого ОСОБА_10 підлягають частковому задоволенню, з наступних підстав.

Відповідно до пункту 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, «кожен при вирішенні питання щодо його цивільних прав та обов`язків або при встановленні обґрунтованості будь-якого кримінального обвинувачення, висунутого проти нього, має право на справедливий і відкритий розгляд упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом».
Відповідно до ст.2 КПК України завданнями кримінального провадження є охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також, щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

За змістом ст.ст. 7, 8 КПК України зміст та форма кримінального провадження повинні відповідати загальним засадам кримінального провадження.

Кримінальне провадження здійснюється з додержанням принципу верховенства права, відповідно до якого людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави.

Принцип верховенства права у кримінальному провадженні застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини.

А положення ст.9 КПК України конкретизують зміст ст.8 КПК України, зокрема, що під час кримінального провадження суд, слідчий суддя, прокурор, керівник органу досудового розслідування, слідчий, інші особи органів державної влади зобов`язані неухильно додержуватися Конституції України, цього Кодексу, міжнародних договорів, згода та обов`язковість яких надана Верховною Радою України, вимог інших актів законодавства.

Відповідно до ст.438 КПК України предметом перегляду справи в касаційному порядку можуть бути істотне порушення вимог кримінального процесуального закону, неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність, невідповідність призначеного покарання тяжкості кримінального правопорушення та особі засудженого.

Згідно з вимогами п.1 ч.1 ст.438 КПК України підставами для скасування або зміни судових рішень при розгляді справи в суді касаційної інстанції є: істотне порушення вимог кримінального процесуального закону.

У відповідності з вимогами ч.2 ст.433 КПК України, суд касаційної інстанції переглядає судові рішення судів першої та апеляційної інстанцій у межах касаційної скарги.

Частиною 1 ст.412 КПК України порушеннями кримінального процесуального закону є такі порушення вимог КПК України, які перешкодили чи могли перешкодити ухвалити законне та обґрунтоване рішення.

Згідно з вимогами ст.370 КПК України, судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і мотивованим, тобто його має бути ухвалено компетентним судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, підтверджених доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими відповідно до ст.94 цього Кодексу. Також суд у своєму рішенні повинен навести належні, достатні мотиви й підстави для його ухвалення.

Відповідно до п.2 ч.1 ст.419 КПК України у мотивувальній частині ухвали апеляційного суду зазначаються зміст вимог апеляційних скарг та мотиви, з яких суд апеляційної інстанції виходив при постановленні ухвали.

Як вбачається з ухвали суду апеляційної інстанції при розгляді апеляційних скарг захисників засуджених та прокурора не були дотримані вказані вимоги кримінального процесуального закону, оскільки не дано належну оцінку викладеним доводам апеляційних скарг.

Зокрема, в апеляційних скаргах йшла мова про порушення права на захист ОСОБА_10 та ОСОБА_8 , оскільки при наявних протиріччях у їх показаннях їх захищав один захисник - ОСОБА_15 .
Разом з тим, в порушення вимог ст.419 КПК України відповіді на ці доводи в ухвалі апеляційним судом не дано та не наведено мотивів для залишення апеляційних скарг без задоволення.

Вказані порушення кримінального процесуального закону є істотними та ставлять під сумнів правильність встановлення судом першої інстанції обставин кримінального правопорушення.

Наведені обставини свідчать про грубе порушення вимог ст.412 КПК України, у зв`язку із чим ухвала суду апеляційної інстанції підлягає скасуванню і призначенню нового розгляду у суді апеляційної інстанції, у ході якого слід усунути вказані недоліки, перевірити доводи, викладені в касаційних скаргах захисників засуджених і прокурора, а також апеляціях, у тому числі щодо порушення права на захист засудженого, дослідженими під час судового розгляду та оціненими відповідно до ст.94 цього Кодексу, та на підставі об`єктивно з`ясованих обставин провадження, підтверджених доказами, в залежності від встановленого прийняти законне та обґрунтоване рішення у відповідності з вимогами ст.419 КПК України.

Враховуючи наведене та керуючись статтями 433, 434, 436-438 КПК України, колегія суддів,

ухвалила:

Касаційну скаргу прокурора задовольнити, касаційні скарги захисника ОСОБА_6 в інтересах засудженого ОСОБА_8 та захисника ОСОБА_9 в інтересах засудженого ОСОБА_10 задовольнити частково.

Ухвалу Апеляційного суду Вінницької області від 29 січня 2016 року щодо ОСОБА_8 та ОСОБА_10 скасувати і призначити новий розгляд у суді апеляційної інстанції.
Ухвала суду касаційної інстанції набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню не підлягає.

Судді:

________________ _________________ _________________
ОСОБА_2 ОСОБА_1 ОСОБА_3