Справа № 621/1137/13-к
Провадження № 1-в/621/140/16
УХВАЛА
іменем України

11.08.2016 року м.Зміїв

Зміївський районний суд Харківської області
у складі: головуючого судді ОСОБА_1 ,
при секретарі ОСОБА_2 ,
за участю прокурора ОСОБА_3 ,
розглянувши клопотання начальника Зміївського районного відділу кримінально-виконавчої інспекції управління Державної пенітенціарної служби України в Харківській області ОСОБА_4 про роз`яснення судового рішення,
ВСТАНОВИВ:
27.07.2016 року начальник Зміївського районного відділу кримінально-виконавчої інспекції управління Державної пенітенціарної служби України в Харківській області ОСОБА_4 звернулася до суду із клопотанням про роз`яснення судового рішення, в якому просила, враховуючи вимоги ст. 380 КПК України, роз`яснити порядок подальшого виконання вироку суду, порядку обчислення іспитового строку, після його закінчення, з посиланням на нормативно-правовий акт, яким передбачено порядок обчислення іспитового строку з урахуванням його переривання.
В обгрунтування клопотання зазначено, що на виконання до Зміївського районного відділу кримінально-виконавчої інспекції 25.06.2013 року надійшов вирок відносно ОСОБА_5 .
Протягом іспитового строку засудженим було скоєно кримінальне правопорушення і з 15.01.2015 року застосовано запобіжний захід у виді тримання під вартою в Харківському СІЗО до набрання вироком законної сили.
Апеляційним судом Харківської області вирок Зміївського районного суду Харківської області від 15.01.2015 року було скасовано, справу направлено на новий розгляд, продовжено запобіжний захід.
20.01.2016 року Змївським районним судом Харківської області було ухвалено обвинувальний вирок за ч.3 ст.185 КК України та призначено ОСОБА_5 покарання у виді позбавлення волі на 3 роки, вирок Зміївського районного суду Харківської області від 18.05.2013 року виконувати самостійно.
18.05.2016 року у засудженого закінчився термін випробування за вироком Зміївського районного суду Харківської області від 18.05.2013 року.
У КВІ відсутні підстави після закінчення іспитового строку не звертатись з клопотанням про звільнення від відбування покарання у зв`язку з закінченням терміну випробування, так як вироком Зміївського районного суду Харківської області від 20.01.2016 року передбачено самостійне виконання вироку від 18.05.2013 року.
Законодавством не встановлено продовження іспитового строку після його закінчення. Відповідно до ч.1 ст.165 КВК України, іспитовий строк обчислюється з моменту проголошення вироку суду.
22.06.2016 року Зміївським районним судом було постановлено ухвалу про відмову у задоволенні клопотання про звільнення ОСОБА_5 від відбування покарання у зв`язку із закінченням іспитового строку.
Враховуючи викладене та на підставі ст.380 КПК України, начальник Зміївського районного відділу кримінально-виконавчої інспекції управління Державної пенітенціарної служби України в Харківській області ОСОБА_4 просить роз`яснень щодо подальшого виконання вироку суду, порядку обчислення іспитового строку, після його закінчення, з посиланням на правовий акт, яким передбачено порядок обчислення іспитового строку з урахуванням його переривання.
У судове засідання представник Зміївського районного відділу кримінально-виконавчої інспекції управління Державної пенітенціарної служби України в Харківській області не з`явився, інспектор ОСОБА_6 звернулась із заявою про розгляд клопотання у її відсутність, наполягала на його задоволенні.
Прокурор ОСОБА_3 просила вирішити клопотання на розсуд суду.
Ознайомившись з матеріалами провадження, вислухавши думку прокурора, суд дійшов наступного:
Відповідно до п. 14 ч. 1 ст. 537 КПК України під час виконання вироків суд, визначений ч. 2 ст. 539 цього Кодексу, має право вирішувати інші питання про всякого роду сумніви і протиріччя, що виникають при виконанні вироку.

Згідно п. 4 ч. 2 ст. 539 КПК України клопотання (подання) про вирішення питання, пов`язаного із виконанням вироку, подається: до суду, який ухвалив вирок, - у разі необхідності вирішення питань, передбачених пунктом 14 частини першої статті 537 цього Кодексу.

У пункті 23 Постанови Пленуму ВСУ від 24.10.2003 року № 7 "Про практику призначення судами кримінального покарання" роз`яснено, що у разі визнання особи винною у вчиненні кількох злочинів рішення про її звільнення від відбування покарання з випробуванням приймається тільки після визначення на підставі частини 1 статті 70 КК (2341-14) остаточного покарання, виходячи з його виду й розміру.

Коли особа, щодо якої було застосоване таке звільнення, вчинила до постановлення вироку в першій справі інший злочин, за який вона засуджується до покарання, що належить відбувати реально, застосування принципів поглинення, часткового чи повного складання призначених покарань не допускається. За таких умов кожний вирок виконується самостійно.
Судом встановлено, що ОСОБА_5 засуджений вироком Зміївського районного суду Харківської області від 18.05.2013 року за ч.3 ст.185 КК України до 4 років позбавлення волі, на підставі ст.75 КК України від призначеного покарання звільнений з випробувальним терміном 3 (три) роки. На ОСОБА_5 було покладено обов`язки: не виїжджати за межі України на постійне місце проживання без дозволу кримінально-виконавчої інспекції; повідомляти кримінально-виконавчу інспекцію про зміну місця проживання, роботи або навчання; періодично з`являтись для реєстрації в кримінально-виконавчій інспекції.

Вироком Зміївського районного суду Харківської області від 20.01.2016 року, який набрав законної сили, ОСОБА_5 засуджено за ч.3 ст.185 КК України до 3 (трьох) років позбавлення волі.
Відповідно до вказаного вироку, зазначено, що вирок Зміївського районного суду Харківської області від 18.05.2013 року, за яким ОСОБА_5 засуджено за ч.3 ст.185 КК України до позбавлення волі на строк 4 (чотири) роки, на підставі ст.75 КК України звільнений від відбування покарання з випробуванням на строк 3 роки виконувати самостійно.
Одночасне виконання зазначених вироків є неможливим.
Під час відбування покарання у виді позбавлення волі ОСОБА_5 позбавлений можливості виконувати покладені на нього обов`язки під час іспитового строку, тому одночасний перебіг строку випробування і строку покарання у виді позбавлення волі є неможливим.
Таким чином, з 15.01.2015 року (дати застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою) зупинено облік трирічного строку випробування, призначеного вироком Зміївського районного суду Харківської області від 18.05.2013 року.
З дня закінчення строку відбування покарання у вигляді позбавлення волі строком 3 (три) роки, призначеного вироком Зміївського районного суду Харківської області від 20.01.2016 року,належить продовжити облік строку випробування за вироком Зміївського районного суду Харківської області від 18.05.2013 року.

Керуючись ст. ст. 537, 539 КПК України, суд
УХВАЛИВ:
Клопотання начальника Зміївського міжрайонного відділу кримінально-виконавчої інспекції УДПтСУ в Харківській області ОСОБА_4 про вирішення питання пов`язаного з виконанням вироку відносно ОСОБА_5 - задовольнити.
Роз`яснити, що облік строку випробування, призначеного вироком Зміївського районного суду Харківської області від 18.05.2013 року, яким ОСОБА_5 засуджений за ч. 3 ст. 185 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 4 роки; в силу ст. 75 КК України від призначеного покарання звільнений з випробуванням на 3 роки, зупинено з 15.01.2015 року та підлягає відновленню з дня закінчення строку відбування покарання у вигляді позбавлення волі строком 3 (три) роки, призначеного вироком Зміївського районного суду Харківської області від 20.01.2016 року.

Ухвала може бути оскаржена до апеляційного суду Харківської області шляхом подачі апеляційної скарги через Зміївський районний суд Харківської області протягом семи днів з дня її оголошення.

Головуючий: