В судовому засіданні ОСОБА_3 та його представник - адвокат ОСОБА_4 подану скаргу підтримали повністю та просять скаргу задовольнити.
В ч. 1 ст. 303 КПК України визначено рішення, дії чи бездіяльність слідчого або прокурора, які можуть бути оскаржені під час досудового розслідування, та право на оскарження. Так, відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 303 КПК України, на досудовому провадженні можуть бути оскаржені рішення слідчого про закриття кримінального провадження - заявником, потерпілим, його представником чи законним представником.
Відповідно до ч. 2 ст. 9 КПК України, прокурор, керівник органу досудового розслідування, слідчий зобов`язані всебічно, повно і неупереджено дослідити обставини кримінального провадження, виявити як ті обставини, що викривають, так і ті, що виправдовують підозрюваного, обвинуваченого, а також обставини, що пом`якшують чи обтяжують його покарання, надати їм належну правову оцінку та забезпечити прийняття законних і неупереджених процесуальних рішень.
Статтею 92 КПК України, передбачено, що обов`язок доказування обставин, передбачених статтею 91 цього Кодексу, за винятком випадків, передбачених частиною другою цієї статті, покладається на слідчого, прокурора та, в установлених цим Кодексом випадках, - на потерпілого. На виконання даних вимог сторона обвинувачення в силу ст. 93 КПК України, здійснює збирання доказів.
Згідно ст. 94 КПК України, слідчий, прокурор, слідчий суддя, суд за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінюють кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення. Жоден доказ не має наперед встановленої сили.
В ст.284 КПК України чітк о визначені підстави до закриття кримінального провадження.
Всупереч наведеним нормам Закону, оскаржувана постанова слідчого є належно не вмотивованою, передчасною та незаконною з огляду на наступне.
Даною ухвалою слідчого судді вказано слідчому на необхідність допиту потерпілого ОСОБА_7 з приводу наступних обставин: чи може він впізнати працівників міліції, як вчинили стосовно нього неправомірні дії, хто був свідком; чи спричиненні йому тілесні ушкодження; в чому полягали такі дії. Слідчий згідно протоколу додаткового допиту потерпілого ОСОБА_7 від 20 жовтня 2015 року (а.с.а.с. 93, 94 Т.2) встановив кого із працівників міліції, як вчинили стосовно ОСОБА_7 неправомірні дії та хто був свідком таких дій, впізнає ОСОБА_3 , встановив чи спричиненні ОСОБА_7 тілесні ушкодження після таких дій, однак не з`ясував в ОСОБА_7 в чому ж полягали неправомірні дії вчиненні працівниками міліції щодо ОСОБА_7 .
Окрім цього слідчим в постанові про закриття кримінального провадження не досліджено обставин викладених в поясненнях потерпілого ОСОБА_7 щодо незаконності його затримання саме 28 липня 2014 року о 15.00 год. та позбавлення його права вільно пересуватись в строк до 22.10 год. 28 липня 2014 року, а лише констатовано вказаний факт в поясненнях ОСОБА_7 та працівників УМВС України в Тернопільській області.
Також слідчий суддя звертає увагу органу досудового розслідування на той факт, що постановою старшого слідчого слідчого відділу прокуратури Тернопільської області ОСОБА_6 від 28 жовтня 2015 року (а.с.114 Т.2) частково задоволено клопотання потерпілого ОСОБА_7 від 27 жовтня 2015 року (а.с.111-112 Т.2), зокрема задоволено в частині одночасного допиту свідка ОСОБА_9 та свідків ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 щодо встановлення факту передачі ОСОБА_13 записки ОСОБА_7 та мотивів її написання. Проте така слідча дія слідчим проведена не була та в постанові про закриття кримінального провадження не вказано у зв`язку із чим вона не проводилась. Окрім цього слідчим не було досліджено правомірності представлення інтересів ОСОБА_13 в Старозбаразькій сільській раді працівником УБОЗ УМВС України в Тернопільській області ОСОБА_14 .
Таким чином, слідчий суддя вважає, що слідчий під час повторного закриття кримінального провадження не в повній мірі дослідив доводи ОСОБА_3 та ОСОБА_8 про вчинення кримінального правопорушення, не перевірив та не спростував їх належними доказами, не в повній мірі зазначив у мотивувальній частині постанови відомості про зміст обставин, які стали йому відомі та стали підставою для прийняття такої постанови, мотиви прийняття постанови, їх обґрунтування та посилання на положення КК та КПК України.
Окрім цього старшим слідчим слідчого відділу прокуратури Тернопільської області ОСОБА_6 повторно упущено в постанові про закриття кримінального провадження обгрунтування чому останній взяв до уваги лише пояснення надані працівниками правоохоронного органу та надав їм перевагу, та не бере до уваги докази та пояснення надані потерпілим ОСОБА_3 , ОСОБА_8 , ОСОБА_15 , ОСОБА_11 , ОСОБА_16 .
Враховуючи вищевказані обставини, приходжу до висновку, що слідчим не в повній мірі виконано вимоги ст. 9 КПК України щодо зобов`язання всебічно, повно і неупереджено дослідити обставини кримінального провадження.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 303-307, 309, 372 КПК України, слідчий суддя, -
Ухвала оскарженню не підлягає. Заперечення проти неї можуть бути подані під час підготовчого провадження в суді.

Слідчий суддя Тернопільського міськрайонного суду ОСОБА_1