Справа № 182/4992/16-к
Провадження № 1-кс/0182/1185/2016
У Х В А Л А
Іменем України
12.09.2016 року м. Нікополь
Слідчий-суддя Нікопольського міськрайонного суду Дніпропетровської області ОСОБА_1

з участю секретаря ОСОБА_2

прокурора ОСОБА_3
підозрюванного ОСОБА_4
слідчого ОСОБА_5
розглянувши клопотання слідчого Нікопольського відділу ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_5 за № 0003325 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Світловодськ, Кіровоградської області, українця, громадянина України, із середньою освітою, неодруженого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , який не є депутатом, не є пенсіонером, не є інвалідом, раніше судимого 12.12.2007 року Нікопольським міськрайонним судом за ст. 289 ч.1 КК України до 3 років позбавлення волі, на підставі 75 КК України від відбування покарання звільнений з іспитовим строком 1 рік;

30.08.2010 р. Нікопольським міськрайонним судом за ст.185 ч.2 КК України до 2 років обмеження волі, на підставі ст. 75 КК України від відбування покарання звільнений з іспитовим строком 3 роки,

09.07.2015 року Нікопольським міськрайсудом за ст. 185 ч.1, ст. 185 ч.2, ст. 185 ч.3 КК України до 4 років позбавлення волі, на підставі ст. 75 КК України від відбування покарання звільнений з іспитовим строком 3 роки

підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення з правовою кваліфікацією за ч.2 ст.186 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

Слідчий Нікопольського відділу ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_5 звернулась до суду з клопотанням, погодженим з прокурором Нікопольської місцевої прокуратури ОСОБА_3 , про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно ОСОБА_4 , підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, що має правову кваліфікацію за ч.2 ст.186 КК України, яке мотивоване наступним:

26.08.2016 приблизно о 17.30 год. ОСОБА_4 разом з невстановленою слідством особою, перебуваючи обидва в стані алкогольного сп`яніння, знаходилися по вул. Рожкова в с. Покровське, Нікопольського району, Дніпропетровської області, де побачили ОСОБА_6 , який рухався по вказаній вулиці на велосипеді «Україна», в цей час у них виник умисел, направлений на відкрите заволодіння його майном.

Реалізуючи свій злочинний умисел, ОСОБА_4 за попередньою змовою з невстановленою слідством особою, групою осіб, діючи спільно, з єдиним умислом, підбігли до велосипеду, на якому рухався потерпілий, після чого невстановлена слідством особа кулаком правої руки нанесла удар в обличчя потерпілого в область лівого ока, від чого останній впав з велосипеду на асфальтне покриття дороги. Продовжуючи свої злочинні дії, ОСОБА_4 разом з невстановленою слідством особою нанесли декілька ударів руками та ногами по обличчю, тулубу, верхнім кінцівкам потерпілого ОСОБА_6 , спричинивши йому тим самим тілесні ушкодження згідно висновку судово-медичної експертизи № 601 від 08.09.2016 року у вигляді синця та забитої рани обличчя, садна верхньої кінцівки, садна та синців тулубу, які відносяться до категорії легких тілесних ушкоджень, тобто застосували насильство, яке не є небезпечним для життя та здоров`я потерпілого.

Після чого, ОСОБА_4 спільно з невстановленою слідством особою, групою осіб, діючи умисно, повторно, з застосуванням насильства, що не є небезпечним для життя та здоров`я потерпілого, заволоділи велосипедом «Україна», вартістю 1500 грн. та мобільним телефоном «Нокіа 1208», вартістю 150 грн., які належали потерпілому ОСОБА_6 , чим спричинили йому збиток на загальну суму 1650 грн., та, не реагуючи на вимогу потерпілого повернути викрадене майно, з місця злочину втекли, викраденим майном розпорядилися на власний розсуд.

Цими умисними діями ОСОБА_4 скоїв злочин, передбачений ч. 2 ст. 186 КК України відкрите викрадення чужого майна (грабіж), поєднане з насильством, яке не є небезпечним для життя та здоров`я потерпілого, вчинене повторно, за попередньою змовою групою осіб.

Вчинення вказаних заборонених Кримінальним Кодексом України дій ОСОБА_4 повністю підтверджуються зібраними в ході досудового розслідування доказами, а саме, кримінальний злочин, передбачений ч. 2 ст. 186 КК України підтверджується: показами потерпілого, показами свідків, впізнання особи за фотознімками, оглядом предмета, речовим доказом.

Враховуючи той факт, що для розгляду в розумні строки даного кримінального провадження в суді необхідне забезпечення виконання обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також те, що наявні достатні підстави вважати, що ОСОБА_4 може:

-переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду;

-незаконно впливати на потерпілого та свідків у цьому ж кримінальному провадженні;

-перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином;

-вчинити інше кримінальне правопорушення аналогічне тому, у

якому підозрюється, а саме:

1) наявні докази про вчинення підозрюваним кримінального правопорушення з корисливих мотивів, що свідчить про перетворення вчинення вказаного злочину у основний спосіб заробітку, що може сприяти вчиненню ОСОБА_4 нових злочинів пов`язаних з незаконним заволодінням майна, якщо йому не буде обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою;

2) ОСОБА_4 у разі визнання його винним у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється може бути призначено покарання у вигляді позбавлення волі від 4 до 6 років, що може спонукати його переховуватися від слідчого , прокурора, суду та незаконно впливати на свідків та потерпілого у цьому кримінальному провадженні;

3) ОСОБА_4 офіційно не має сім`ї та утриманців, необхідності догляду за ким-небудь в нього не має, міцних соціальних зв`язків з правослухняними громадянами в місцях його проживання не має;

4) у ОСОБА_4 постійного місця роботи або навчання не має;

Враховуючи вищевикладене існує необхідність обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою для ОСОБА_4 строком на 60 діб.

Запобігання вказаним ризикам шляхом застосування більш м`яких запобіжних заходів, ніж тримання під вартою, неможливо, оскільки:

- застосування до ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді особистого зобов`язання, особистої поруки, застави, домашнього арешту, фактично не зможе забезпечити реальне запобігання спробам вчинити ним дії, передбачені п.1-5 ч.1 ст. 177 КПК України;

- у разі обрання запобіжного заходу у вигляді особистого зобов`язання ОСОБА_4 може впливати на свідків, потерпілих, його задокументованої злочинної діяльності з метою зміни ними своїх показань та неповідомлення про свій незаконний вплив слідчому, прокурору та суді та покинути відомі слідству його можливі місця перебування, внаслідок чого прокурор не зможе фактично контролювати його виконання;

- під час досудового розслідування не надійшло жодних звернень про передачу ОСОБА_4 комусь на поруки, що виключає передачу його на поруки;

- ОСОБА_4 не має постійного джерела легальних доходів, що виключає можливість застосування до нього запобіжного заходу у вигляді застави та оскільки цей запобіжний захід може спонукати його до вчинення нових корисливих кримінальних правопорушень;

- у ОСОБА_4 не має грошових заощаджень або родичів, які могли б його матеріально забезпечити, що виключає можливість застосування до нього запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту.

Крім цього, застосування до ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, можливо, враховуючи те, що за вчинення ОСОБА_4 злочину, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України, йому може бути призначено покарання у вигляді позбавленням волі на строк від 4 до 6 років, то дотримується обов`язкова умова призначення даного запобіжного заходу, передбачена п. 5 ч.2 ст. 183 КПК України, тобто передбаченість законом покарання у виді позбавлення волі на строк понад три роки.

На підставі викладеного, слідчий просить обрати стосовно підозрюваного ОСОБА_4 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

Заслухавши думку прокурора, який підтримав клопотання слідчого, підозрюваного, який заперечував протии клопотання слідчого та просив обрати більш м*який запобіжний захід, приходжу до висновку про можливість відмови в задоволенні клопотання слідчого з наступних підстав.

Вирішуючи питання про обрання запобіжного заходу, суд враховує вимоги п.п. 3 і 4 ст. 5 Конвенції про захист прав людини та практику Європейського суду з прав людини, зокрема, справу «Харченко проти України» від 10 лютого 2011 року, справу «Комарова проти України» від 16 травня 2013 року, «Калашников проти Росії» від 15 липня 2002 року, в яких Європейським судом з прав людини викладено принципи, що їх дотримується Суд у вирішенні питань щодо застосування тримання під вартою, а саме:

-тримання під вартою до вирішення питання про винність особи не має бути «загальним правилом», і слід виходити з презумпції залишення обвинуваченого на свободі;

-у кожному випадку, коли вирішується питання щодо тримання під вартою або звільнення, діє презумпція на користь звільнення;

Відповідно до ч. 1 ст. 177 КПК України метою запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобіганню спробам обвинуваченого переховуватися від органів досудового розслідування та суду, незаконно впливати на свідків в цьому кримінальному провадженні.

Підозра у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого за ч.2 ст. 186 КК України є обґрунтованою.

За думкою суду існують ризики того, що обвинувачений дійсно може переховуватись від органів досудового розслідування або суду, може вчинити інше кримінальне правопорушення.

Запобігання ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України без застосування запобіжного заходу не можливо.

Проте, як зазначила слідчий, на теперішній час по провадженню допитані потерпілий та свідки, підозрюваний з`являвся за викликом до слідчого.

ОСОБА_4 має постійне місце проживання за адресою: АДРЕСА_1 .

Отже, враховуючи викладене, оцінюючи сукупність обставин, суд вважає за можливе обрати ОСОБА_4 запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту, який зможе запобігти зазначеним ризикам.

Строк дії запобіжного заходу належить встановити на два місяці.

Керуючись ст. ст. 176 179, 184, 194 КПК України, -

УХВАЛИВ:

В задоволенні клопотання слідчого Нікопольського ВП ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_7 , погодженого з прокурором ОСОБА_3 про застосування щодо підозрюваного ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою - відмовити.

Застосувати щодо ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді домашнього арешту заборонивши йому цілодобово залишати постійне місце проживання АДРЕСА_1 .

Покласти на ОСОБА_4 обовязок зявлятися до слідчого, прокурора або суду за першою вимогою.

Строк дії ухвали два місяці, рахуючи з 12.09.2016 до 12.11.2016р. включно.

На ухвалу може бути подана апеляція безпосередньо до апеляційного суду Дніпропетровської області протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Суддя: ОСОБА_1