Ленінський районний суд м.Полтави
Справа № 553/1485/16-к
Провадження № 1-кп/553/107/2016
В И Р О К
Іменем України
11.05.2016м. Полтава

Ленінський районний суд м. Полтави у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

з участю прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали кримінального провадження № 0000464 від 15.05.2015 року по обвинуваченню:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Полтава, українця, громадянина України, із вищою освітою, одруженого, маючого на утриманні малолітню дитину ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_2 , непрацюючого, раніше судимого: 21.09.2015 року Ленінським районним судом м. Полтава за ч. 1 ст. 185, ч. 2 ст. 185, ч. 1 ст. 361, ч. 2 ст. 361 КК України до покарання у вигляді 5 років позбавлення волі, на підставі ст. 75 КК України від відбування покарання звільнений з іспитовим строком на 3 роки, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , -

у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.185, ч.2 ст.361 КК України, -

в с т а н о в и в :

Обвинувачений ОСОБА_4 , будучи безробітним та перебуваючи в скрутному матеріальному становищі, шляхом незаконних операцій з використання електронно-обчислювальної техніки, спрямувавши свої умисні дії на заволодіння чужим майном у вигляді грошових коштів, маючи при цьому достатні навики в користуванні з комп`ютерною технікою за допомогою ресурсів Всесвітньої мережі Інтернет перерахував грошові кошти з картки № НОМЕР_1 шляхом несанкціонованого втручання в роботу ЕОМ.
Для реалізації свого злочинного умислу ОСОБА_4 використовував мобільний телефон марки LG Е 720 та СІМ картку мобільного оператору ПрАТ «МТС» з номером НОМЕР_2 та номер платіжної картки № НОМЕР_3 , що належить ПАТ «АКЦЕНТ БАНК» - зареєстрована на ім`я останнього. Вхід до Інтернету здійснювався за допомогою комп`ютерного обладнання та мобільного телефону з використанням мобільного додатку «Приват24».
У подальшому обвинувачений ОСОБА_4 вчинив ряд злочинів за наступних обставин:
26.01.2015 року, обвинувачений ОСОБА_4 , з використання мобільного телефону LG Е 720 ІМЕІ НОМЕР_4 та СІМ картки мобільного оператору ПрАТ «МТС» з номером НОМЕР_2 , з використанням мобільного додатку «Приват24», здійснив несанкціоноване втручання до автоматизованої системи віддаленого доступу «Приват24», де здійснив вхід до «Приват 24» від імені ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , перерахувавши грошові кошти кредитної картки ПАТ КБ «ПриватБанк» № НОМЕР_1 останнього, на власний рахунок в ПАТ «А-БАНК» МФО 307770 № НОМЕР_5 . Фактично власними діями ОСОБА_4 здійснив підробку інформації (змінивши адресата отримання динамічних паролів), яка обробляється в автоматизованій системі віддаленого доступу «Приват24», що призвело до порушення встановленого порядку її маршрутизації.
Крім цього, 26.01.2015 року, обвинувачений ОСОБА_4 , з використання інформації з підсистеми «Єдиної клієнтської бази» ПАТ «Приватбанк» (база даних - програмно-апаратний комплекс банку, що забезпечує здійснення клієнтом операцій по рахунках/картках/вкладах і містить інформацію про клієнта, достатню для його ідентифікації та аутентифікації відповідно договору), користуючись комп`ютером та власним мобільним телефоном з встановленим додатком «Приват24», з корисливих спонукань, таємно викрав чуже майно, що виразилось у здійсненні несанкціонованого доступу до інформації, яка зберігається та обробляється в автоматизованій системі та введенні в оману автоматизованої системи банку ПАТ КБ «ПриватБанк», видав себе за ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 та таємно викрав грошові кошти кредитної картки ПАТ КБ «ПриватБанк» № НОМЕР_1 , а саме: 4 000 грн. та комісію банку в сумі 185 грн.45 коп., на загальну суму 4185 грн. 45 коп. У подальшому дані кошти шляхом здійснення банківських операцій перерахував на власний рахунок в ПАТ «А-БАНК» МФО 307770 № НОМЕР_5 та розпорядився ними на власний розсуд, чим причинив власнику, ОСОБА_6 матеріальної шкоди, на загальну суму 4185 грн. 45 коп.
Допитаний в суді обвинувачений ОСОБА_4 визнав свою вину у вчиненні інкримінованих йому кримінальних правопорушень, підтвердивши факт їх скоєння за викладених вище обставин. Щиро розкаявся у вчиненому та просив його суворо не карати.

Оскільки обставини справи ніким із учасників судового розгляду не оспорюються, обвинувачений та інші учасники судового розгляду правильно розуміють зміст цих обставин, сумнівів у добровільності їх позиції немає та їм роз`яснено про позбавлення права оспорювати ці фактичні обставини справи у апеляційному порядку, суд відповідно до ч. 3 ст. 349 КПК України визнав за недоцільне дослідження доказів стосовно цих обставин справи.

Суд кваліфікує дії обвинуваченого ОСОБА_4 за:

- ч. 2 ст. 361 КК України, як несанкціоноване втручання в роботу автоматизованих систем, що призвело до витоку та підробки інформації, спотворення процесу обробки інформації та порушення встановленого порядку її маршрутизації, вчинене повторно;

- ч. 2 ст. 185 КК України, як таємне викрадення чужого майна, вчинене повторно (крадіжка).

Обставиною, яка пом`якшує покарання обвинуваченого, є щире каяття, активне сприяння розкриттю злочину.

Обставини, які обтяжують покарання відсутні .

Згідно ч.2 ст. 50 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засудженого, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженим так і іншими особами.

Виходячи із загальних засад призначення покарання, визначених статтею 65 КК України, суд враховує ступінь тяжкості вчинених злочинів, особу винного та обставини, що впливають на призначення покарання.

Так, у справі «Бакланов проти Росії» (рішення від 09 червня 2005 року), «Фрізен проти Росії» (рішення від 24 березня 2005 року ) Європейський суд з прав людини зазначив, що «досягнення справедливого балансу між загальними інтересами суспільства та вимогами захисту основоположних прав особи лише тоді стає значимим, якщо встановлено, що під час відповідного втручання було дотримано принципу «законності» і воно не було свавільним».

У справі «Ізмайлов проти Росії» (п.38 рішення від 16 жовтня 2008 року) європейський суд сказав, що «для того, щоб втручання вважалося пропорційним, воно має відповідати тяжкості правопорушення і не становити «особистий надмірний тягар для особи».

Зважаючи на такі висновки Європейського суду з прав людини, виходячи з положень ст. 65 КК України, приймаючи до уваги викладене вище, суд також враховує, що обвинувачений визнав свою вину у вчиненні злочинів і щиро розкаявся у цьому, частково відшкодував завдані злочином збитки, має на утриманні малолітню дитину ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , молодий вік, а також наявність обставин, що пом`якшують покарання, та відсутність тих які обтяжують покарання і вважає за необхідне призначити йому покарання у виді позбавлення волі із звільненням його від відбування покарання з випробуванням, яке, на думку суду, буде необхідним й достатнім для його виправлення, попередження вчинення нових злочинів та соціальної реабілітації.

Приймаючи до уваги, що обвинувачений ОСОБА_4 засуджений 21.09.2015 року Ленінським районним судом м.Полтави за ч.1 ст.185, ч.2 ст.185, ч.1 ст.361, ч.2 ст.361 КК України до позбавлення волі на строк 5 років, в силу ст.75 від відбування покарання звільнений з іспитовим строком на 3 роки, то при призначенні покарання обвинуваченому суд враховує положення ч.4 ст.70 КК України.

По справі цивільні позови не заявлялись.

Керуючись статтями 373 та 374 КПК України, суд,-

з а с у д и в :

ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні злочинів, передбачених ч.2 ст.185, ч.2 ст.361 КК України та призначити йому покарання:

- за ч.2 ст.185 КК України - у вигляді 2 років позбавлення волі;

- за ч.2 ст.361 КК України - у вигляді 3 років позбавлення волі з позбавленням права обіймати певні посади чи займатися певною діяльністю на строк 2 роки;

У відповідності до ч.1 ст.70 КК України, за сукупністю злочинів, визначити покарання шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим засудженому ОСОБА_4 у вигляді 3 років позбавлення волі з позбавленням права обіймати певні посади чи займатися певною діяльністю на строк 2 роки.

Згідно ч.4 ст. 70 КК України шляхом поглинання менш суворого покарання за даним вироком більш суворим покаранням призначеним за вироком Ленінського районного суду м.Полтави від 21.09.2015 року, остаточно визначити засудженому ОСОБА_4 покарання у вигляді 5 років позбавлення волі з позбавленням права обіймати певні посади чи займатися певною діяльністю на строк 2 роки.

У відповідності до ст. 75 КК України звільнити засудженого ОСОБА_4 від відбування призначеного йому покарання з випробуванням, якщо він протягом 3 /трьох/ років іспитового строку не вчинить нового злочину і виконає покладені на нього обов`язки.

Відповідно до ст. 76 КК України зобов`язати засудженого ОСОБА_4 у період іспитового строку не виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу органу кримінально-виконавчої системи, повідомляти органи кримінально виконавчої системи про зміну місця проживання та роботи, періодично з`являтися для реєстрації в органи кримінально виконавчої системи.

Міру запобіжного заходу засудженому ОСОБА_4 до набрання вироком законної сили обрати у виді особистого зобов`язання.

Речові докази по справі залишити в матеріалах кримінального провадження.

Вирок може бути оскаржено в Апеляційний суд Полтавської області через районний суд протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Копія вироку негайно після його проголошення вручається засудженому та прокурору.

Копія вироку не пізніше наступного дня після ухвалення надсилається учаснику судового провадження, який не був присутнім у судовому засіданні.

Суддя Ленінського районного суду м.Полтави ОСОБА_1