УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
Відповідно до ч. 1 ст. 24 КПК України, кожному гарантується право на оскарження процесуальних рішень, дій чи бездіяльності прокурора, слідчого в порядку, передбаченому цим Кодексом.
Заявник та його представник у судовому засіданні скаргу підтримали, просили задовольнити з підстав, наведених у її мотивувальній частині.
Слідчий Дніпровського УП ГУНП у м. Києві ОСОБА_5 у судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, причини неявки суду не повідомив, хоча матеріали провадження за скаргою містять достовірні дані про виклик слідчого у судові засідання, які призначалися для розгляду скарги, відтак, його неявка, відповідно до ч. 3 ст. 306 КПК України, не перешкоджає розгляду скарги.
З норм ст. 26 КПК України випливає, що сторони кримінального провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та у спосіб, передбачених цим Кодексом. Слідчий суддя, суд у кримінальному провадженні вирішують лише ті питання, що винесені на їх розгляд сторонами та віднесені до їх повноважень цим Кодексом.
З положень ст. 83 КПК України слідує, що доказами в кримінальному провадженні є фактичні дані, отримані у передбаченому цим Кодексом порядку, на підставі яких слідчий, прокурор, слідчий суддя і суд встановлюють наявність чи відсутність фактів та обставин, що мають значення для кримінального провадження та підлягають доказуванню. Процесуальними джерелами доказів є показання, речові докази, документи, висновки експертів.
Перевіряючи доводи скарги щодо зазначеної постанови, слід зазначити, що частиною 2 статті 9 КПК України визначено, що прокурор, керівник органу досудового розслідування, слідчий зобов`язані всебічно, повно і неупереджено дослідити обставини кримінального провадження, надати їм належну правову оцінку та забезпечити прийняття законних і неупереджених процесуальних рішень.
Згідно ст. ст. 2, 284 КПК України, закриття кримінального провадження є одним із способів його остаточного вирішення, відповідно, провадження має закриватися після всебічного, повного та об`єктивного дослідження всіх обставин справи та оцінки слідчим всіх зібраних та перевірених доказів.
Повнота дослідження кримінального провадження означає встановлення всього кола фактичних обставин, що можуть суттєво вплинути на рішення у кримінальному провадженні; використання такої сукупності доказів, яка обґрунтовує зроблені висновки як такі, що не залишають місця сумнівам.
Неупередженість означає пізнання органами, що ведуть процес, обставин кримінального провадження у точній відповідності з дійсністю, неупередженість їх у збиранні, перевірці та оцінці доказів, безсторонність щодо всіх учасників процесу та інших осіб, які беруть участь у кримінальному провадженні, оскільки на прокурора, керівника органу досудового розслідування, слідчого покладається обов`язок надати доказам належну правову оцінку за правилами ч. 1 ст. 94 КПК, та забезпечити прийняття законних і неупереджених процесуальних рішень.
Крім цього, 19.05.2014 року ОСОБА_3 звернувся до Прокуратури Дніпровського району м. Києва з заявою про кримінальне правопорушення, в якій зазначив, що 06.05.2014року за місцем свого мешкання: АДРЕСА_1 його сусід по комунальній квартирі ОСОБА_6 та його син ОСОБА_7 завдали йому тілесних ушкоджень.
Не погоджуючись з висновками слідчого у вказаній постанові, ОСОБА_3 зазначає, що дана постанова слідчого не є вмотивованою, а також не ґрунтується на ретельному розслідуванні, оскільки прийнято до уваги висновки судово-медичної експертизи стосовно нанесених заявнику тілесних ушкоджень, з якими останній не згодний, про що подав клопотання про призначення судово-медичної експертизи, у задоволенні якого слідчим було відмовлено.
Відповідно до положень ст. 94 КПК України, слідчий, прокурор, слідчий суддя, суд за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінюють кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення.
Згідно ч. 2 ст. 91 КПК України, доказування полягає у збиранні, перевірці та оцінці доказів з метою встановлення обставин, що мають значення для кримінального провадження.
Відповідно до вимог ст. 110 КПК України, постанова слідчого про закриття кримінального провадження має бути мотивованою, її зміст повинен відповідати фактичним обставинам, встановленим матеріалами справи, зокрема, в ній має бути викладено суть заяви особи, яка звернулася з метою захисту своїх прав, відповіді на всі поставлені нею питання, які виключають провадження у справі і обумовлюють її закриття, що є однією з гарантій забезпечення прав і законних інтересів учасників процесу.
Проаналізувавши доводи заявника, суд дійшов до висновку про їх недоведеність і безпідставність, оскільки в матеріалах кримінального провадження наявні висновки судово-медичної експертизи (№ 26/Е від 05.03.2013 року, № 309/Е від 25.03.2014 року, №1827/Е від 30.10.2014 року, №1550/Е від 03.09.2015 року, на підставі яких слідчим і встановлено те, що ОСОБА_3 було заподіяно легкі тілесні ушкодження).
Подане слідчому 29.03.2016р. представником потерпілого ОСОБА_3 клопотання про проведення слідчої дії (допиту лікаря для допиту в якості свідка) було розглянуто слідчим у строки та в порядку, передбаченому ст. 220 КПК України.
Доводи заявника про невідповідність висновків, яких дійшов слідчий, з фактичними обставинами, а також про невмотивованість постанови про закриття кримінального провадження не знайшли свого підтвердження в ході судового розгляду скарги, оскільки матеріалами кримінального провадження підтверджується те, що в ході проведення досудового слідства були допитані ОСОБА_3 , ОСОБА_6 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 ; 25.04.2013 року було проведено одночасний допит осіб ОСОБА_3 та ОСОБА_6 ; ОСОБА_3 та ОСОБА_7 ; 25.04.2013 року, 16.12.2014 року були проведені слідчі експерименти за участю потерпілого ОСОБА_3 , призначено ряд судових експертиз, висновки яких взяті слідчим до уваги, а у постанові чітко та ретельно наведені обставини за результатом всебічної та ретельної перевірки доводів особи, що подала заяву про вчинення кримінальних правопорушень.
Таким чином, обставини, викладені у заяві особи, що подала скаргу, в повній мірі стали предметом контролю слідчого при проведенні досудового розслідування, постанова слідчого про закриття кримінального провадження відповідає вказаним вище нормам КПК України, являється по суті вмотивованою, її зміст відповідає фактичним обставинам справи, тобто, суб`єктом оскарження надано обґрунтовані відповіді на поставлені питання, які виключають провадження у справі і обумовлюють її закриття.
Враховуючи наведене та керуючись ст. ст. 1-3, 7-29, 84-86, 91-94, 110, 303-307, 309, 310, 369-372 КПК України слідчий суддя, -
Ухвала слідчого судді може бути оскаржена безпосередньо до Апеляційного суду м. Києва протягом п`яти днів з дня її оголошення.
Слідчий суддя: