Справа № 461/4538/16-к
Провадження № 1-кс/461/3297/16
13.07.2016 року м. Львів
Слідчий суддя Галицького районного суду м. Львова ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , з участю скаржника адвоката ОСОБА_3 , адвоката ОСОБА_4 , слідчого ОСОБА_5 розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Львові скаргу адвоката ОСОБА_3 на дії працівників поліції,
12 липня 2016 року адвокат ОСОБА_3 звернувся до слідчого судді із скаргою, в якій просить зупинити на час розгляду даної скарги кримінальне провадження відносно ОСОБА_6 , заборонити слідчим вчиняти будь-які дії по вказаному провадженню до рішення апеляційного суду, передати розслідування справи іншому слідчому, в зв`язку з упередженістю останнього.
В обґрунтування внесеної скарги покликається на те, що 01 липня 2016 року Галицьким районним судом м. Львова було винесено ухвалу про призначення гр. ОСОБА_6 стаціонарної судово-медичної експертизи терміном на 30 діб. 05.07.2016 р. ним було подано апеляційну скаргу на вказану ухвалу, розгляд скарги було призначено на 13.07.2016 р. на 14.30 год., натомість ст. слідчим Галицького ВП було направлено оперативників для переміщення ОСОБА_6 з 1 МКЛ у 5 відділення ЛОКПЛ для проведення експертизи, що грубо порушує права людини та Кримінально процесуальний закон. Слідчий був обізнаний про те, що ОСОБА_6 перебуває на стаціонарному лікуванні та про подання апеляційної скарги. ОСОБА_6 отримав 08.07.2016 року повістку про проведення слідчих дій у Галицькому районному відділі поліції на 11.07.2016р але останній перебуває на лікуванні у стаціонарі про, що ним було подано відповідні підтверджуючі документи.
В судовому засіданні адвокат ОСОБА_3 вимоги скарги підтримав надав пояснення, аналогічні до викладених у такій та просив скаргу задовольнити.
В судовому засіданні адвокат ОСОБА_4 вимоги скарги підтримав та просив скаргу задовольнити та визнати дії слідчого неправомірними.
Слідчий ОСОБА_5 в судовому засіданні проти задоволення скарги заперечила. Просила у задоволенні скарги відмовити.
Заслухавши пояснення учасників процесу, дослідивши матеріали скарги, слідчий суддя приходить до наступного висновку.
Відповідно до ст.55 Конституції України, кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб. Саме в запроваджені механізму реального захисту громадянами своїх прав у суді полягає здійснення функцій правової держави та її утвердження як такої.
Відповідно до ст. 303 КПК України на досудовому провадженні можуть бути оскаржені такі рішення, дії чи бездіяльність слідчого або прокурора: бездіяльність слідчого або прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань при отриманні заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення, у неповерненні тимчасово вилученого майна, згідно з вимогами ст. 169 цього Кодексу, а також у нездійсненні інших процесуальних дій, які він зобов`язаний здійснити у визначений цим Кодексом строк, - заявником, потерпілим, його представником чи законним представником, підозрюваним, його захисником чи законним представником, представником юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, володільцем тимчасово вилученого майна; рішення слідчого прокурора про зупинення досудового розслідування потерпілим, його представником чи законним представником, підозрюваним, його захисником чи законним представником, представником юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження; рішення слідчого про закриття кримінального провадження заявником, потерпілим, його представником чи законним представником тощо.
01 липня 2016 року слідчим суддею Галицького районного суду м. Львова ОСОБА_7 було винесено ухвалу про призначення гр. ОСОБА_6 стаціонарної судово-медичної експертизи терміном на 30 діб /а.с.7-8/.
На вищевказану ухвалу адвокатом ОСОБА_3 подано апеляційну скаргу /а.с.5-6/.
Згідно ч.1 ст.306 КПК України скарга на рішення, дії чи бездіяльність слідчого чи прокурора розглядаються слідчим суддею місцевого суду згідно з правилами судового розгляду, передбаченими ст.318-380 КПК України, з урахуванням положень цієї глави.
Відповідно до ч.1 ст.22 КПК України кримінальне провадження здійснюється на основі змагальності, що передбачає самостійне обстоювання стороною обвинувачення і стороною захисту їхніх правових позицій, прав, свобод і законних інтересів засобами, передбаченими цим Кодексом.
Відповідно до ч.1 ст.303 КПК України, на досудовому провадженні можуть бути оскаржені такі рішення, дії чи бездіяльність слідчого або прокурора: бездіяльність слідчого, прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення, у неповерненні тимчасово вилученого майна згідно з вимогами статті 169 цього Кодексу, а також у нездійсненні інших процесуальних дій, які він зобов`язаний вчинити у визначений цим Кодексом строк; рішення слідчого, прокурора про зупинення досудового розслідування; рішення слідчого про закриття кримінального провадження; рішення прокурора про закриття кримінального провадження; рішення прокурора, слідчого про відмову у визнанні потерпілим; рішення, дії чи бездіяльність слідчого або прокурора при застосуванні заходів безпеки; рішення слідчого, прокурора про відмову в задоволенні клопотання про проведення слідчих (розшукових) дій, негласних слідчих (розшукових) дій; рішення слідчого, прокурора про зміну порядку досудового розслідування та продовження його згідно з правилами, передбаченими главою 39 цього Кодексу.
Вказаний перелік рішень, дій чи бездіяльності слідчого або прокурора, які підлягають оскарженню на стадії досудового розслідування є вичерпним.
Згідно ч.2 ст.303 КПК України, скарги на інші рішення, дії чи бездіяльність слідчого або прокурора не розглядаються під час досудового розслідування і можуть бути предметом розгляду під час підготовчого провадження у суді згідно з правилами статей 314 - 316 цього Кодексу.
Відповідно до ч. 1 ст.307 КПК України за результатами розгляду скарг на рішення, дії чи бездіяльність слідчого чи прокурора постановляється ухвала, яка згідно ч.2 цієї статі може бути про: скасування рішення слідчого чи прокурора; зобов`язання припинити дію; зобов`язання вчинити певну дію; відмовити у задоволенні скарги.
Таким чином з врахуванням вищенаведеного, приходжу до висновку, що скарга є безпідставною та у задоволенні такої слід відмовити.
Враховуючи викладене та керуючись ст.ст. 303, 306, 307, 309, 372, 376 КПК України, слідчий суддя -,
у задоволенні скарги адвоката ОСОБА_3 на дії працівників поліції- відмовити.
Ухвала остаточна та оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1