УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
"02" вересня 2016 р. м.Київ
Слідчий суддя Дніпровського районного суду м.Києва ОСОБА_1 , при секретарі судових засідань ОСОБА_2 , за участю прокурора ОСОБА_3 , заявника ОСОБА_4 , розглянувши у відкритому судовому засіданні, в залі Дніпровського районного суду м.Києва, заяву ОСОБА_4 про відвід слідчого судді Дніпровського районного суду м.Києва ОСОБА_5 , -
В провадженні слідчого судді Дніпровського районного суду м.Києва ОСОБА_5 знаходиться скарга ОСОБА_4 на постанову слідчого про закриття кримінального провадження.
15.08.2016 року скаржником ОСОБА_4 через канцелярію Дінпровського районного суду м.Києва подано клопотання про відвід слідчого судді ОСОБА_5 , в якому заявник посилається на те, що недовіряє судді, оскільки із засобів масової інформації їй стало відомо про вчинення ним корупційного правопорушення, тому у неї виникли сумніви у його об`єктивності та неупередженості. Посилаючись на п.4 ч.1 ст.20 Цивільного процесуального кодексу України, заявник просить відвести слідчого суддю ОСОБА_5 та передати справу на розгляд іншому слідчому судді.
Прокурор в судовому засіданні проти задоволення клопотання про відвід слідчого судді заперечувала, посилаючись на відсутність передбачених КПК України підстав для відводу.
Слідчий суддя Дніпровського районного суду м.Києва ОСОБА_5 , будучи належним чином повідомленим про судове засідання згідно вимог ст.135 КПК України, в останнє не з`явився, правом подачі пояснень, у тому числі письмових, не скористався.
Відповідно до ч.1, 2 ст.81 КПК України, у разі заявлення відводу слідчому судді його розглядає інший суддя цього ж суду, визначений у порядку, встановленому частиною третьою статті 35 цього Кодексу. Усі інші відводи під час досудового розслідування розглядає слідчий суддя.
Згідно положень ст.80 КПК України, за наявності підстав, передбачених статтями 75-79 цього Кодексу, слідчий суддя зобов`язаний заявити самовідвід. За цими ж підставами йому може бути заявлено відвід особами, які беруть участь у кримінальному провадженні. Заяви про відвід можуть бути заявлені як під час досудового розслідування, так і під час судового провадження. Відвід повинен бути вмотивованим.
Відповідно до ч.1 ст.75 КПК України слідчий суддя не може брати участь у кримінальному провадженні:
1) якщо він є заявником, потерпілим, цивільним позивачем, цивільним відповідачем, близьким родичем чи членом сім`ї слідчого, прокурора, підозрюваного, обвинуваченого, заявника, потерпілого, цивільного позивача, цивільного відповідача;
2) якщо він брав участь у цьому провадженні як свідок, експерт, спеціаліст, перекладач, слідчий, прокурор, захисник або представник;
3) якщо він особисто, його близькі родичі чи члени його сім`ї заінтересовані в результатах провадження;
4) за наявності інших обставин, які викликають сумнів у його неупередженості;
5) у випадку порушення встановленого частиною третьою статті 35 цього Кодексу порядку визначення слідчого судді, судді для розгляду справи.
Відповідно до положень ст.22 КПК України кримінальне провадження здійснюється на основі змагальності, що передбачає самостійне обстоювання стороною обвинувачення і стороною захисту їхніх правових позицій, прав, свобод і законних інтересів засобами, передбаченими цим Кодексом. Сторони кримінального провадження мають рівні права на збирання та подання до суду речей, документів, інших доказів, клопотань, скарг, а також на реалізацію інших процесуальних прав, передбачених цим Кодексом. Суд, зберігаючи об`єктивність та неупередженість, створює необхідні умови для реалізації сторонами їхніх процесуальних прав та виконання процесуальних обов`язків.
З норм ст.26 КПК України випливає, що сторони кримінального провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та у спосіб, передбачених цим Кодексом. Слідчий суддя, суд у кримінальному провадженні вирішують лише ті питання, що винесені на їх розгляд сторонами та віднесені до їх повноважень цим Кодексом.
Статтею 28 КПК України визначено, що під час кримінального провадження кожна процесуальна дія або процесуальне рішення повинні бути виконані або прийняті в розумні строки. Критеріями для визначення розумності строків кримінального провадження, крім іншого, є поведінка учасників кримінального провадження.
Згідно з ч.1 ст.321 КПК України головуючий у судовому засіданні керує ходом судового засідання, забезпечує додержання послідовності та порядку вчинення процесуальних дій, здійснення учасниками кримінального провадження їхніх процесуальних прав і виконання ними обов`язків, спрямовує судовий розгляд на забезпечення з`ясування всіх обставин кримінального провадження, усуваючи з судового розгляду все, що не має значення для кримінального провадження.
В судовому засіданні встановлено, що в провадженні слідчого судді Дніпровського районного суду м.Києва ОСОБА_5 перебуває скарга ОСОБА_4 на постанову слідчого про закриття кримінального провадження, яка надійшла до суду 01.08.2016 року.
Судове засідання з розгляду даної скарги, призначене на 05.08.2016 року, було відкладене для виклику слідчого та витребування матеріалів кримінального провадження, а 15.08.2016 року знято зі складу у зв`язку з перебуванням судді у відпустці.
При розгляді даної заяви про відвід відповідно до положень ст.17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» слідчий суддя застосовує як джерело права Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини.
Зокрема, оцінюючи доводи, викладені в клопотанні про відвід слідчого судді, пояснення заявника ОСОБА_4 в даному судовому засіданні, згідно яких слідчий суддя ОСОБА_5 під час судового засідання з розгляду її скарги будь-яких порушень норм КПК України чи інших, що можуть свідчити про його необ`єктивність та неупередженість, не допускав, і сумніви виникли у неї лише після інформації, висвітленої у ЗМІ, та з урахуванням думки учасників судового розгляду, слідчий суддя вважає висловлені ОСОБА_4 доводи щодо відводу слідчого судді Дніпровського районного суду м.Києва ОСОБА_5 такими, що не ґрунтуються на вимогах ст.ст.75, 76 КПК України, тобто є сумнівними, а наявність останніх (сумнівів) не узгоджується із критерієм доведення «поза розумним сумнівом» (рішення «Коробов проти України» від 21.10.2011 року, «Ірландія проти Сполученого Королівства» від 18.01.1978 року), що застосовується при оцінці доказів. Проте така доведеність може випливати зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростованих презумпцій факту.
Крім того, у рішенні Європейського суду з прав людини у справі Мироненко і Мартенко проти України від 10 грудня 2009 року, зазначено, що наявність безсторонності має визначатися для цілей п.1 ст.6 Конвенції, за допомогою суб`єктивного та об`єктивного критеріїв. За суб`єктивним критерієм оцінюється особисте переконання та поведінка конкретного судді, тобто, чи виявляв суддя упередженість або безсторонність у цій справі. Відповідно до об`єктивного критерію визначається, серед інших аспектів, чи забезпечував суд як такий та його склад відсутність будь-яких сумнівів у його безсторонності (рішення у справах Фей проти Австрії, Веттштайн проти Швейцарії). У кожній окремій справі слід визначити, чи мають стосунки, що розглядаються, таку природу та ступінь, що свідчать про те, що суд не є безстороннім (рішення у справі Пуллар проти Сполученого Королівства від 10 червня 1996 року). Особиста безсторонність суду презумується, поки не надано доказів протилежного.
Керуючись ст.ст.1-2, 7-29, 75-76, 80-81, 369-372 КПК України, ст.17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», слідчий суддя, -
У задоволені клопотання ОСОБА_4 про відвід слідчого судді Дніпровського районного суду м.Києва ОСОБА_5 відмовити.
Копію ухвали вручити присутнім учасникам судового провадження, направити для відома слідчому судді Дніпровського районного суду м.Києва ОСОБА_5 .
Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя Дніпровського районного суду
м.Києва ОСОБА_1