Справа180/1122/16-к
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
04 липня 2016 року Марганецький міський суд Дніпропетровської області в складі:
головуючої судді - ОСОБА_1
при секретарі - ОСОБА_2
з участю прокурора - ОСОБА_3
потерпілих - ОСОБА_4 , ОСОБА_5
захисника - ОСОБА_6
обвинуваченого - ОСОБА_7 ,
розглянувши у підготовчому судовому засіданні у залі суду у місті Марганці кримінальне провадження № 0000345 за обвинуваченням
ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с.Верхньодніпровське Дніпропетровської області, жителя АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, з неповною середньою освітою, не одруженого, не працюючого, військовозобов`язаного, на обліку у Нікопольському ОМВК, раніше не судимого,
у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст. 186 КК України,
в с т а н о в и в :
ОСОБА_9 , 06 травня 2016 року в період часу з 18 години до 19 години, знаходився біля будинку АДРЕСА_2 , де побачив неповнолітнього ОСОБА_10 та в нього відразу виник умисел на відкрите викрадення мобільного телефону у ОСОБА_10 , реалізовуючи який, усвідомлюючи суспільно небезпечних характер свого діяння, передбачаючи настання суспільно небезпечних наслідків і, бажаючи їх настання, ОСОБА_9 в цей же день, близько в цей же проміжок часу, знаходячись біля будинку № 5, що по вул. Перспективній в м.Марганець Дніпропетровської області, скориставшись тим, що потерпілий ОСОБА_10 є неповнолітній та слабкіший за нього, умисно, відкрито, з корисливих мотивів, під приводом здійснити телефонний дзвінок з мобільного телефону ОСОБА_10 , взяв з його рук мобільний телефон марки «Samsung» GT-С-3530, який належить матері потерпілого ОСОБА_10 ОСОБА_11 та знаходився у нього в тимчасовому використанні, тим самим спричинивши матеріальну шкоду ОСОБА_11 на суму 617 гривень. Одразу після цього, незважаючи на неодноразові прохання потерпілого ОСОБА_10 повернути мобільний телефон, ОСОБА_9 поклав зазначений мобільний телефон до кишені та залишив місце вчинення злочину, викраденим майном розпорядився на власний розсуд.

Дії ОСОБА_9 суд кваліфікує за ч.1 ст. 186 КК України, як відкрите заволодіння чужим майном (грабіж).
До суду, поряд з обвинувальним актом, надійшла угода про примирення між потерпілим та підозрюваним, укладена 24 червня 2016 року між потерпілою ОСОБА_11 та підозрюваним ОСОБА_9 з участю захисника ОСОБА_12 .
Відповідно до укладеної угоди ОСОБА_9 повністю і беззастережно визнав свою винуватість у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст. 186 КК України в обсязі підозри. Також вказаною угодою сторони погодили покарання за ч.1 ст. 186 КК України у виді 2 років позбавлення волі, на підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_9 від відбування покарання з встановленням іспитового строку терміном на 1 рік, з покладенням обов`язків, передбачених ст. 76 КК України. В угоді також передбачені наслідки її укладення, затвердження та невиконання, які роз`яснені підозрюваному.
Розглядаючи питання про затвердження угоди про примирення між потерпілим та підозрюваним, суд виходив з наступного.
Відповідно до ст. 468 КПК України, у кримінальному провадженні може бути укладена угода між потерпілим та підозрюваним чи обвинуваченим про примирення.
Згідно ст. 469 КПК України, угода про примирення може бути укладена за ініціативою потерпілого, підозрюваного або обвинуваченого. Домовленості стосовно угоди про примирення можуть проводитися самостійно потерпілим і підозрюваним чи обвинуваченим, захисником і представником або за допомогою іншої особи, погодженої сторонами кримінального провадження (крім слідчого, прокурора або судді). Угода про примирення між потерпілим та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості та у кримінальному провадженні у формі приватного обвинувачення. Угода про примирення може ініціюватись в будь-який момент після повідомлення особі про підозру, до виходу суду до нарадчої кімнати для ухвалення вироку.
Відповідно до ст. 12 КК України, злочин, у вчиненні якого обвинувачується ОСОБА_9 , відноситься до злочинів середньої тяжкості. Таким чином, угода про примирення, у даному кримінальному провадженні, може бути укладена.
Зміст наданої суду угоди про примирення відповідає вимогам статті 471 КПК України. Порушень прав, свобод чи інтересів сторін або інших осіб внаслідок укладання даної угоди судом не встановлено, угода не суперечить інтересам потерпілої та обвинуваченого.
Судом встановлено, що обвинувачений та потерпіла цілком розуміють зміст і наслідки укладання та затвердження угоди, передбачені ст. 473, ст. 394, ст. 424 КПК України, характер обвинувачення, щодо якого обвинувачений визнає себе винуватим, положення ч.5 ст. 474 КПК України, а також наслідки невиконання угоди, передбачені ст. 476 КПК України.
Також судом встановлено, що укладання угоди про примирення є цілком добровільним, тобто, не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дії будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.
Обвинувачений та потерпіла погоджуються з призначенням судом узгодженого покарання.
Згідно ч.1 ст. 475 КПК України, якщо суд переконався, що угода може бути затверджена, він ухвалює вирок, яким затверджує угоду і призначає узгоджену сторонами міру покарання.
Таким чином, суд дійшов висновку про наявність достатніх підстав для затвердження угоди про примирення і призначення обвинуваченому узгодженої сторонами міри покарання.
Обставинами, які пом`якшують покарання обвинуваченого, згідно ст.66 КК України, суд визнає щире каяття, відшкодування заподіяної шкоди та активне сприяння розкриттю злочину.
Обставин, що обтяжують покарання обвинуваченого, згідно ст. 67 КК України, не виявлено.
Запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання підлягає залишенню без змін до набрання вироком суду законної сили.
Цивільний позов не заявлено. Процесуальні витрати та речові докази у справі відсутні.
На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 374, 394, 468, 469, 471, 473, 474, 475, 476 КПК України, суд
у х в а л и в :
Затвердити угоду, укладену 24 червня 2016 року між потерпілою ОСОБА_13 та підозрюваним ОСОБА_14 .
ОСОБА_15 визнати винним у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст. 186 КК України та призначити йому покарання у виді 2 років позбавлення волі.
На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_15 від відбування призначеного судом покарання, з встановленням іспитового строку терміном на 1 рік та покладенням відповідно до ст. 76 КК України наступних обов`язків:
-не виїжджати за межі України на постійне місця проживання без дозволу кримінально-виконавчої інспекції;
-повідомляти кримінально-виконавчу інспекцію про зміну місця роботи, проживання або навчання;
-періодично з`являтись на реєстрацію до органів кримінально-виконавчої інспекції.
Запобіжний захід ОСОБА_16 у вигляді особистого зобов`язання залишити без змін до вступу вироку у законну силу.
Вирок може бути оскаржено до апеляційного суду Дніпропетровської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення з підстав, передбачених ч.3 ст. 394 КПК України.
У разі невиконання угоди про примирення потерпілий має право звернутися до суду, який затвердив таку угоду, з клопотанням про скасування вироку протягом встановлених законом строків давності притягнення до кримінальної відповідальності за вчинення відповідного кримінального правопорушення.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.
Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому, прокурору, потерпілим, та може бути отримана в суді учасниками судового провадження.
СУДДЯ ОСОБА_17
Оригінал вироку.