Справа № 713/1163/16-к
Провадження №1-кп/713/117/16
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
25.08.2016 м. Вижниця
Вижницький районний суд Чернівецької області у складі : головуючого судді ОСОБА_1 , за участю секретаря ОСОБА_2 , з участю прокурора ОСОБА_3 , за участю потерпілого ОСОБА_4 , за участю захисника ОСОБА_5 , за участю обвинуваченого ОСОБА_6 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Вижниця кримінальне провадження внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000316 від 14.06.2016 року по обвинуваченню ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с.Комарівці, Сторожинецького району Чернівецької області, жителя АДРЕСА_1 , громадянина України, з неповною середньою освітою, працюючого робітником ФГ «Верховина-Нова», раніше неодноразово судимого, востаннє вироком Путильського районного суду Чернівецької області від 26.06.2012 року за ст.185 ч.2 КК України до покарання у виді один рік обмеження волі, із заміною на 240 годин громадських робіт, у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст.185 ч.3 КК України,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_6 , 11.06.2016 року близько 20-00 год. перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, умисно, з корисливих мотивів, повторно, з метою таємного викрадення чужого майна, шляхом пошкодження металевої защіпки вхідних дверей, проник до будинку, який розташований в АДРЕСА_2 , та належить ОСОБА_7 , де оглянувши приміщення будинку знайшов майно, яке мав намір вкрасти, зокрема комп`ютер, машинку для стрижки, кросівки та акустичну систему, однак у зв`язку із фізичним станом викликаним вживанням алкоголю свій злочинний умисел до кінця не довів та ліг спати в приміщенні даного житлового будинку.

В подальшому, ОСОБА_6 , 12.06.2016 року, близько 08-00 год. прокинувся та умисно, з корисливих мотивів, повторно, з метою таємного викрадення чужого майна, таємно викрав майно належне потерпілому ОСОБА_4 , а саме, електричну машинку для стрижки волосся марки «Esperanza», вартістю 350,00 грн., яку в подальшому реалізував на автостанції в м.Вижниця за 60,00 грн., а інше зазначене майно мав намір вкрасти при можливості його реалізації.

Крім того, ОСОБА_6 , 12.06.2016 року близько 12-00 год., повернувся до будинку, який розташований в АДРЕСА_2 , звідки умисно, з корисливих мотивів, повторно, з метою таємного викрадення чужого майна, таємно викрав майно належне потерпілому ОСОБА_4 , а саме: системний блок, вартістю 3000,00 грн., монітор марки «Samsung», вартістю 1500,00 грн. та аудіо акустичну систему марки «Microlab», вартістю 2000,00 грн. та пару кросівок марки «Lacoste», вартістю 200,00 грн. Всього, ОСОБА_6 таємно викрав майно потерпілого ОСОБА_4 на загальну суму 7050,00 грн., після чого разом з викраденим з місця вчинення злочину скрався, розпорядившись ним на власний розсуд.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_6 свою вину визнав в повному об`ємі, пояснив, що в червні 2016 року перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, шляхом пошкодження защепи проник в будинок АДРЕСА_2 , в якому раніше проживала дочка співмешканки та де раніше бував. Оскільки було пізно в будинку заснув. Прокинувшись взяв машинку для стрижки і продав на автостанції м.Вижниця за 60,00 грн. та продовжив вживати алкоголь. Повернувшись на таксі до даного будинку викрав системний блок, монітор, акустичну систему, одягнув кросівки та з викраденим повернувся на автостанцію. В подальшому системний блок забрав знайомий водій таксі за борги, а сам автобусом приїхав в с.Сергії, Путильського району, де продав аудіо-акустичну систему знайомому. У скоєному щиро розкаюється, зазначав, що викрадене повернуто потерпілому, просить суворо не карати.

Крім повного визнання своєї вини обвинуваченим ОСОБА_6 у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ст.185 ч.3 КК України, його вина також доведена і підтверджується зібраними у кримінальному провадженні доказами.

Враховуючи те, що обвинувачений ОСОБА_6 в повному обсязі визнав свою вину у вчиненні інкримінованого йому органом досудового розслідування кримінального правопорушення при обставинах, викладених у обвинувальному акті, та беручи до уваги, що прокурор, потерпілий, захисник, обвинувачений, не оспорювали фактичні обставини провадження, і судом встановлено, що учасники судового провадження, в тому числі обвинувачений, правильно розуміють зміст цих обставин та відсутні сумніви щодо добровільності їх позиції, роз`яснивши їм положення ч.3 ст.349 КПК України про те, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оспорювати фактичні обставини провадження у апеляційному порядку, вислухавши думку учасників судового провадження, які не заперечували проти розгляду кримінального провадження, в порядку, передбаченому ч.3 ст.349 КПК України, суд визнає недоцільним дослідження доказів стосовно тих фактичних обставин провадження, які ніким не оспорюються.

Таким чином, суд вважає, що вина обвинуваченого ОСОБА_6 у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ст.185 ч.3 КК України, знайшла своє підтвердження в судовому засіданні і доведена повністю. Дії обвинуваченого необхідно кваліфікувати таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене повторно, поєднане з проникненням в житло.

Призначаючи покарання, суд враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного, обставини, що пом`якшують і обтяжують покарання.

Так, при призначенні покарання суд враховує, що скоєний обвинуваченим ОСОБА_6 злочин належить до категорії тяжкого злочину.

Обставиною, що пом`якшує покарання обвинуваченого ОСОБА_6 , згідно вимог ст.66 КК України, суд визнає щире каяття у вчиненні злочину, активне сприяння розкриттю злочину.

Обставиною, що обтяжує покарання обвинуваченого, згідно вимог ст. 67 КК України, суд визнає вчинення злочину особою, що перебуває у стані алкогольного сп`яніння.

Статтею 65 КК України передбачено, що особі, яка вчинила злочин, має бути призначено покарання, необхідне і достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів. Це покарання має відповідати принципам справедливості, співмірності, індивідуалізації.

В п. 1 Постанови Пленуму Верховного суду України №7 від 24.10.2003 року «Про практику призначення судами кримінального покарання» призначаючи покарання у кожному конкретному випадку суди зобов`язані враховувати ступінь тяжкості вчиненого злочину, дані про особу винного та обставини справи, що пом`якшують чи обтяжують покарання.

Таким чином, при призначені покарання суд враховує характер та ступінь суспільної небезпеки та тяжкість вчиненого злочину, особу винного, обвинувачений повністю визнав свою вину і розкаявся у скоєному, активно сприяв розкриттю злочину, потерпілий не має до обвинуваченого претензій матеріального і морального характеру, викрадені речі повернуто потерпілому, посередньо характеризується по місцю проживання, з урахуванням його особи, виявляє ознаки психічного розладу у формі легкої розумової відсталості, однак в повній мірі може віддавати собі звіт у своїм діям та керувати ними.

Враховуючи принципи індивідуалізації та співмірності заходу примусу характеру вчинених дії, а також вимоги ст.50 КК України, а також те, що обвинувачений неодноразово притягувався до кримінальної відповідальності за вчинення умисних корисливих злочинів які посягають на власність, ухилявся від відбування покарання, порушував встановлені обмеження, що свідчить про його антисоціальну спрямованість, а також про систематичність вчинення ним кримінальних правопорушень, останній після неодноразового засудження за вчинення кримінальних правопорушень на шлях виправлення не став та належних висновків для себе не зробив, суд вважає, що його виправлення та попередження вчинення нових злочинів не можливе без ізоляції від суспільства і відносно обвинуваченого необхідно застосувати покарання у виді позбавлення волі у межах санкції статті, що передбачає відповідальність за вчинене кримінальне правопорушення.

Враховуючи те, що обвинувачений ОСОБА_6 згідно повідомлення Путильського РП КВІ №16/8-353 від 29.06.2016 року виконав покарання за вироком Путильського районного суду Чернівецької області від 26.06.2012 року за ст.185 ч.2 КК України, постановою Долинського районного суду Івано-Франківської області у виді 240 годин громадських робіт, та 13.08.2013 року знятий з обліку РП КВІ у зв`язку з відбуттям покарання, суд вважає, що підстав для застосування ст.71 КК України - не має.

Підстав для застосування до нього вимог ст.ст.69, 69-1, 75 КК України суд не вбачає.

Цивільний позов у кримінальному провадженні не заявлений.

Питання про речові докази і документи вирішити в порядку ст. 100 КПК України.

Витрати на залучення експерта - відсутні.

Керуючись ст.ст.368, 369-371, 374, 376 КПК України, Суд, -

УХВАЛИВ:

ОСОБА_6 визнати винним у вчиненні злочину, передбаченого ст.185 ч.3 КК України та призначити покарання у виді трьох років позбавлення волі.

Запобіжний захід обвинуваченому ОСОБА_6 до набрання вироком законної сили залишити у виді домашнього арешту з покладеними обов`язками за місцем проживання: с.Іспас, Вижницького району Чернівецької області.

Речові докази, системний блок, монітор марки «Samsung», аудіо-акустичну систему марки «Microlab», машинку для стрижки волосся марки «Esperanza», пару кросівок марки «Lacoste», які згідно постанови про визнання речових доказів та прилучення їх до кримінального провадження від 30.06.2016 року визнано речовими доказами, та згідно розписки від 30.06.2016 року знаходяться на зберіганні у ОСОБА_4 - залишити за належністю потерпілому ОСОБА_4 .

Вирок може бути оскаржений в Апеляційний суд Чернівецької області через Вижницький районний суд Чернівецької області протягом 30 днів з дня його проголошення.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

Суддя: ОСОБА_1