Справа № 314/2190/16-к
Провадження № 1-в/314/2709/2016
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
21 липня 2016 року м. Вільнянськ
Вільнянський районний суд Запорізької області у складі:

головуючого судді - ОСОБА_1 ,

за участю прокурора ОСОБА_2 ,

представника адміністрації колонії ОСОБА_3 ,

захисника ОСОБА_4 ,

засудженого ОСОБА_5 ,

секретар судового засідання ОСОБА_6 ,

розглянувши у дистанційному судовому засіданні у приміщенні суду в м. Вільнянськ клопотання засудженого ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Гусарка Куйбишевського району Запорізької області, засудженого 22 грудня 2006 року Апеляційним судом Запорізької області за п.п. 10, 13 ч. 2 ст. 115, ч. 4 ст. 152, ч. 2 ст. 153 КК України із застосуванням ст. 70 КК України до довічного позбавлення волі, початок строку: 10 листопада 2004 року, який відбуває покарання у Софіївській виправній колонії УДПтС України в Запорізькій області (№ 55), щодо розгляду питання про зарахування у строк покарання строку попереднього ув`язнення, відповідно до вимог ч. 5 ст. 72 КК України, на підставі Закону України «Про внесення зміни до Кримінального кодексу України щодо удосконалення порядку зарахування судом строку попереднього ув`язнення у строк покарання»,

ВСТАНОВИВ:
До Вільнянського районного суду Запорізької області від засудженого ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який відбуває покарання у Софіївській виправній колонії управління Державної пенітенціарної служби України в Запорізькій області (№ 55), надійшло клопотання щодо розгляду питання про зарахування у строк покарання строку попереднього ув`язнення, відповідно до вимог ч. 5 ст. 72 КК України, на підставі Закону України «Про внесення зміни до Кримінального кодексу України щодо удосконалення порядку зарахування судом строку попереднього ув`язнення у строк покарання».

На обґрунтування свого клопотання засудженим ОСОБА_5 зазначено, що він був засуджений 22 грудня 2006 року Апеляційним судом Запорізької області, на час набрання вироком законної сили знаходився під вартою. У зв`язку з внесенням змін до ч. 5 ст. 72 КК України, просить суд зарахувати йому у строк покарання час попереднього ув`язнення з часу затримання до вступу вироку в законну силу із розрахунку 1 дню попереднього ув`язнення відповідає 2 дні позбавлення волі.

У судовому засіданні засуджений ОСОБА_5 своє клопотання підтримав, просив його задовольнити.

Захисник засудженого адвокат ОСОБА_4 клопотання засудженого підтримала та суду пояснила, що з наданих адміністрацією колонії матеріалів вбачається, що ОСОБА_5 засуджений 22 грудня 2006 року Апеляційним судом Запорізької області за п.п. 10, 13 ч. 2 ст. 115, ч. 4 ст. 152, ч. 2 ст. 153 КК України із застосуванням ст. 70 КК України до довічного позбавлення волі. Ухвалою Верховного суду України від 19 квітня 2007 року вирок Апеляційного суду Запорізької області від 22 грудня 2006 року змінено, виключено з вступної частини вироку посилання на те, що ОСОБА_5 раніше судимий, ухвалено вважати його в силу ст. 55 КК України не судимим, з мотивувальної частини вироку виключено кваліфікуючу ознаку злочину, передбаченого ч. 4 ст. 152 КК України - повторність, у решті вирок суду залишено без змін. Вирок набрав законної сили 19 квітня 2007 року. Як зазначено у вироку суду, строк відбуття покарання ОСОБА_5 рахується з 10 листопада 2004 року, засуджений був затриманий 10 листопада 2004 року Куйбишівською міжрайонною прокуратурою Запорізької області та на час набрання вироком законної сили знаходився під вартою у слідчому ізоляторі. Відповідно до вимог ч. 5 ст. 72 КК України, відносно нього може бути розглянуто питання про зарахування у строк покарання строку попереднього ув`язнення, оскільки правила цієї статті розповсюджуються на всі види покарань, у тому числі і на довічне позбавлення волі, законом не передбачено ніяких виключень. Крім того, не застосування до ОСОБА_5 , засудженого до довічного позбавлення волі, положення Закону України «Про внесення зміни до Кримінального кодексу України щодо удосконалення порядку зарахування судом строку попереднього ув`язнення у строк покарання» буде порушувати права останнього на використання ним права на звернення з клопотанням про помилування, передбачені положенням про порядок здійснення помилування, затвердженого Указом Президента України від 21 квітня 2015 року, відповідно до якого, особа засуджена до довічного позбавлення волі, має право звернутися з клопотання про помилування після відбуття не менше ніж двадцяти років призначеного покарання. Не застосування цього закону буде порушувати і інші нормативні права засудженого ОСОБА_5 , що буде дискримінацією по відношенню до засудженого. Посилаючись на викладене, просить суд застосувати до засудженого ОСОБА_5 положення ч. 5 ст. 72 КК України, на підставі Закону України «Про внесення зміни до Кримінального кодексу України щодо удосконалення порядку зарахування судом строку попереднього ув`язнення у строк покарання» та зарахувати йому у строк покарання час попереднього ув`язнення з часу затримання до вступу вироку в законну силу із розрахунку 1 дню попереднього ув`язнення відповідає 2 дні позбавлення волі.

Представник адміністрації колонії не заперечував проти задоволення клопотання засудженого.

Прокурор вважає, що у задоволенні клопотання слід відмовити, так як довічне позбавлення волі не відноситься до строкових видів покарань, на які розповсюджуються правила ч. 5 ст. 72 КК України (в редакції Закону від 26 листопада 2015 року).

Суд, заслухавши засудженого, захисника, представника адміністрації колонії, думку прокурора, дослідивши матеріали справи, вважає клопотання обґрунтованим та таким, що підлягає задоволенню.

Так, Законом України «Про внесення зміни до Кримінального кодексу України щодо удосконалення порядку зарахування судом строку попереднього ув`язнення у строк покарання» від 26 листопада 2015 року № 838-VIII викладено у новій редакції ч. 5 ст. 72 КК України, зокрема, зазначено, що строк попереднього ув`язнення у разі засудження особи до позбавлення волі в межах того самого кримінального провадження, у межах якого до особи було застосовано попереднє ув`язнення, зараховується судом із розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.

Відповідно до Прикінцевих положень цього Закону, його положення застосовуються до всіх осіб, щодо яких на момент набрання чинності цим Законом набрав законної сили обвинувальний вирок, покарання за яким не відбуто повністю.

З досліджених у судовому засіданні матеріалів особової справи встановлено, що засуджений ОСОБА_5 був затриманий, згідно з протоколом затримання, 10 листопада 2004 року Куйбишівською міжрайонною прокуратурою Запорізької області за підозрою у вчиненні злочину, передбаченого п. 1 ч. 2 ст. 115 КК України, та у подальшому перебував у слідчому ізоляторі.

Вироком Апеляційного суду Запорізької області від 22 грудня 2006 року, ОСОБА_5 визнано винним у вчиненні злочинів, передбачених п.п. 10, 13 ч. 2 ст. 115, ч. 4 ст. 152, ч. 2 ст. 153 КК України, та призначено покарання із застосуванням ст. 70 КК України у вигляді довічного позбавлення волі.

Ухвалою Верховного суду України від 19 квітня 2007 року вирок Апеляційного суду Запорізької області від 22 грудня 2006 року змінено, виключено з вступної частини вироку посилання на те, що ОСОБА_5 раніше судимий, вважати його в силу ст. 55 КК України не судимим, з мотивувальної частини вироку кваліфікуючу ознаку злочину, передбаченого ч. 4 ст. 152 КК України повторність, у решті вирок суду залишено без змін. Вирок набрав законної сили 19 квітня 2007 року.

Відповідно до ч. 5 ст. 72 КК України (в редакції Закону від 26 листопада 2015 року), у строк попереднього ув`язнення включається строк:

а) затримання особи без ухвали слідчого судді, суду;

б) затримання особи на підставі ухвали слідчого судді, суду про дозвіл на затримання;

в) тримання особи під вартою як запобіжний захід, обраний суддею, судом на стадії досудового розслідування або під час судового розгляду кримінального провадження;

г) перебування обвинуваченого у відповідному стаціонарному медичному закладі при проведенні судово-медичної або судово-психіатричної експертизи;

ґ) перебування особи, яка відбуває покарання, в установах попереднього ув`язнення для проведення слідчих дій або участі у судовому розгляді кримінального провадження.

Зі змісту ч. 1 ст. 72 КК України вбачається, що правила складання покарань та зарахування строку попереднього ув`язнення розповсюджуються на всі види покарань, у тому числі і на довічне позбавлення волі, оскільки законом ніяких виключень не передбачено.

Частина 5 ст. 72 КК України (в редакції Закону від 26 листопада 2015 року) не містить обмежень щодо застосування Закону України «Про внесення зміни до Кримінального кодексу України щодо удосконалення порядку зарахування судом строку попереднього ув`язнення у строк покарання», до осіб засуджених до довічного позбавлення волі, так як вказаний Закон не обмежує наведені правила лише покаранням у виді позбавлення волі на певний строк, на відмінність від норм КК України, таких як ст.ст. 81, 82 КК України, де таке розмежування проведено.

Лист Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ з приводу застосування судами ч. 5 ст. 72 КК України, носить лише рекомендаційний характер.

Разом з тим, ст. 87 КК України, передбачає помилування, яке здійснюється Президентом України стосовно індивідуально визначеної особи, яке передбачає індивідуальне державно-владне веління у формі пробачення особі, яка вчинила злочин будь-якої тяжкості.

Частиною 2 ст. 87 КК України, передбачено, що актом про помилування може бути здійснена заміна засудженому призначеного судом покарання у виді довічного позбавлення волі на позбавлення волі на строк не менше двадцяти п`яти років.

Згідно Положення про порядок здійснення помилування, затвердженого Указом Президента України від 21 квітня 2015 року № 223/2015, у випадку засудження особи до довічного позбавлення волі клопотання про її помилування може бути подано після відбуття нею не менше двадцяти років призначеного покарання.

Крім цього, ч. 6 ст. 151 КВК України, встановлено, що при сумлінній поведінці і ставленні до праці після відбуття п`яти років строку покарання засудженому до довічного позбавлення волі може бути дозволено додатково витрачати на місяць гроші в сумі двадцяти відсотків мінімального розміру заробітної плати, а після відбуття п`ятнадцяти років строку покарання брати участь у групових заходах освітнього, культурно-масового та фізкультурно-оздоровчого характеру.

Таким чином, Застосування до ОСОБА_5 , засудженого до довічного позбавлення волі, положення Закону України «Про внесення зміни до Кримінального кодексу України щодо удосконалення порядку зарахування судом строку попереднього ув`язнення у строк покарання» від 26 листопада 2015 року, не може бути обмежено, оскільки передбачені ним правила зарахування у строк покарання строку попереднього ув`язнення мають істотне значення для обрахування засудженому строку фактичного відбування покарання та використання ним права на звернення з клопотанням про помилування.

Таким чином, при вищевикладених обставинах, суд вважає за необхідне зарахувати засудженому ОСОБА_5 у строк фактично відбутого покарання у вигляді довічного позбавлення волі, призначеного за вироком Апеляційного суду Запорізької області від 22 грудня 2006 року, строк попереднього ув`язнення з дня фактичного затримання до дня набрання вироком законної сили із розрахунку 1 день попереднього ув`язнення відповідає 2 дням позбавлення волі.

Керуючись ч. 5 ст. 72 КК України (в редакції Закону від 26 листопада 2015 року), п. 13 ч. 1 ст. 537, п. 2 ч. 2 ст. 539 КПК України, суд -

ПОСТАНОВИВ:
Клопотання засудженого ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , щодо розгляду питання про зарахування у строк покарання строку попереднього ув`язнення, відповідно до вимог ч. 5 ст. 72 КК України, на підставі Закону України «Про внесення зміни до Кримінального кодексу України щодо удосконалення порядку зарахування судом строку попереднього ув`язнення у строк покарання» задовольнити.

На підставі ч. 5 ст. 72 КК України (в редакції Закону від 26 листопада 2015 року) засудженому ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у строк фактично відбутого покарання за вироком Апеляційного суду Запорізької області від 22 грудня 2006 року у вигляді довічного позбавлення волі зарахувати строк попереднього ув`язнення з дня фактичного затримання до дня набрання вироком законної сили, а саме з 10 листопада 2004 року до 19 квітня 2007 року, із розрахунку 1 день попереднього ув`язнення відповідає 2 дням позбавлення волі.

Ухвала може бути оскаржена до апеляційного суду Запорізької області через Вільнянський районний суд Запорізької області протягом 7 діб з дня її оголошення.

Суддя ОСОБА_1

21.07.2016
21.07.2016