Єдиний унікальний номер справи 185/3125/16-к
Провадження № 1-кп/185/221/16
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
22 квітня 2016 року м. Павлоград

Павлоградський міськрайонний суд Дніпропетровської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

за участю прокурора ОСОБА_3 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Павлограді кримінальне провадження за обвинуваченням:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який народився в м. Павлограді Дніпропетровської області, громадянина України, українця, з середньо-спеціальною освітою, розлученого, не працюючого, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 164 КК України,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_4 , згідно рішення Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 11 липня 2014 року, на підставі якого був виданий виконавчий лист № 185/6590/14-ц від 11 липня 2014 року, зобов`язаний виплачувати аліменти на користь ОСОБА_5 на утримання неповнолітніх дітей - ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , в розмірі 1/3 частини всіх видів заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 24 червня 2014 року та до повноліття дітей. Маючи відомості про необхідність сплати присуджених судом аліментів з моменту набрання рішенням Павлоградського міськрайонного суду законної сили, тобто з 24 червня 2014 року, аліменти не сплачував, іншої будь-якої матеріальної допомоги не надавав, достовірно знаючи про необхідність виплати аліментів, усвідомлюючи протиправність своєї поведінки, маючи намір, спрямований на злісне ухилення від сплати встановлених рішенням суду коштів на утримання дитини, тривалий час не виконував в добровільному порядку покладені на нього судовим рішенням зобов`язання по виплаті аліментів, на неодноразові звернення ОСОБА_5 щодо необхідності сплачувати аліменти не реагував, на виклики та попередження державного виконавця про необхідність виконання свого обов`язку та можливість кримінальної відповідальності не реагував, продовжуючи ухилятись від сплати аліментів, аліменти на утримання неповнолітніх дітей ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , та ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , на користь ОСОБА_5 не виплачував, подарунків не дарував та іншої матеріальної допомоги дітям не надавав, протипоказань за станом здоров`я до працевлаштування та інших поважних причин для відмови в працевлаштуванні не мав, маючи таку можливість офіційно не працевлаштовувався, не бажаючи сплачувати аліменти дітям до Павлоградського міськрайонного центру зайнятості з цією метою не звертався та користувався тимчасовими підробітками, відмовляючись виконувати рішення суду приховував від державного виконавця свій дохід, місце проживання та місця роботи, в результаті чого утворив заборгованість по сплаті аліментів за період з 13 липня 2015 року до 29 березня 2016 року у сумі 10 199 грн., що сукупно перевищує суму відповідних платежів за шість місяців.

Так, заборгованість за період часу з 13 липня 2015 року до 29 березня 2016 року року склала 10 199 грн.:

- 2015 рік: липень -296 грн.; серпень - 1138 грн., вересень - 1138 грн., жовтень 1489 грн., листопад - 1207 грн., грудень -1253 грн.; всього - 6521 грн.;

- 2016 рік: січень - 1253 грн., лютий - 1253 грн., березень - 1172грн.;всього - 3678 грн.

Загальна заборгованість ОСОБА_4 по аліментах, на користь ОСОБА_5 , на утримання неповнолітніх дітей - ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 становить 23718 грн.

Допитаний в судовому засіданні обвинувачений вину в інкримінованому йому кримінальному правопорушенні визнав повність та суду показав, що він не платив аліменти, тому що не працював, були тимчасові заробітки. Він знав, що він повинен платити аліменти за рішенням суду. З заборгованістю в сумі 10199 грн. він згоден. В скоєному щиро розкаявся.

Покази обвинуваченого відповідають фактичним обставинам справи і ним не оспорюються.

Допитана в судовому засіданні потерпіла ОСОБА_5 пояснила, що з обвинуваченим у відносинах не перебуває, це її колишній чоловік. 11 липня 2014 року рішенням Павлоградського міськрайонного суду було зобов`язано обвинуваченого платити аліменти у розмірі 1/3 частини на її користь на утримання доньки ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та сина ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . Обвинувачений аліменти не платить зовсім. З сумою заборгованості в розмірі вона згодна.

Оскільки учасники судового провадження вважали недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорювалися, і судом встановлено, що вони правильно розуміють зміст цих обставин, немає сумнівів у добровільності їх позиції, судовий розгляд кримінального провадження було проведено у відповідності до вимог ч. 3 ст. 349 КПК України. При цьому судом було роз`яснено, що в цьому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.
Хоч обвинувачений ОСОБА_4 і визнав вину повністю, його вина доведена дослідженими в судовому засіданні такими доказами.

Постановою про відкриття виконавчого провадження від 17 липня 2014 року по виконавчому листі № 185/6590/14-ц від 11 липня 2014 року про стягнення з ОСОБА_4 аліментів на користь ОСОБА_5 на утримання неповнолітніх дітей - ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , в розмірі 1/3 частини всіх видів заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 24 червня 2014 року та до повноліття дітей ( а.к.п. 28).

Виконавчим листом № 185/6590/14-ц від 11 липня 2014 року, відповідно до якого ОСОБА_4 повинен сплачувати аліменти на користь ОСОБА_5 на утримання неповнолітніх дітей - ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , в розмірі 1/3 частини всіх видів заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 24 червня 2014 року та до повноліття дітей ( а.к.п. 39).

Довідкою, згідно якої заборгованість ОСОБА_4 за виконавчим листом № 185/6590/14-ц від 11 липня 2014 року з 13 липня 2015 року до 29 березня 2016 року становить 10 199 грн., загальний розмір заборгованості складає 23718 грн. ( а.к.п. 43).

Дослідивши, співставляючи та аналізуючи вивчені в справі докази суд приходить до висновку, що покази обвинуваченого та потерпілої мають характер логічних, послідовних та таких, що у сукупності з іншими наведеними доказами дозволяє суду зробити обґрунтований висновок про те, що винність обвинуваченого ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 164 КК України доведена повністю.

При призначенні покарання обвинуваченому, суд враховує дані про особу обвинуваченого, обставини, що пом`якшують та обтяжують його покарання. Обставиною, що пом`якшує покарання обвинуваченого є щире каяття. Обставин, що обтяжує покарання обвинуваченого не встановлено.

За місцем проживання обвинувачений характеризується посередньо (а.к.п. 53, 54), раніше судимий (а.к.п. 45) ,на обліку у лікаря психіатра та нарколога не перебуває (а.к.п. 50,51).

Враховуючи викладене, позицію сторони обвинувачення, , беручи до уваги поточну та загальну суму утвореної обвинуваченим заборгованості зі сплати аліментів, яка є досить значною, та вказує про наявність ознаки злісність, а саме вперте небажання з боку обвинуваченого виконувати судове рішення та послідовне і свідоме ігнорування обов`язку сплачувати аліменти, суд приходить до висновку про те, що виправлення обвинуваченого ОСОБА_4 та запобігання скоєння ним інших кримінальних правопорушень не можливо без його ізоляції від суспільства, а тому, обвинувачений ОСОБА_4 має бути засудженим за ч. 2 ст. 164 КК України до покарання у вигляді обмеження волі, в межах санкції даної статті.

12 червня 2015 року ОСОБА_4 був засуджений Павлоградським міськрайонним судом Дніпропетровської області за ч.1 ст.164 , ст.ст.75search.ligazakon.ua/l_doc2.nsf/link1/an_351/ed_2014_06_19/pravo1/T012341.html?pravo=1#351" title="Кримінальний кодекс України; нормативно-правовий акт № 2341-III від 05.04.2001"> КК України до одного року обмеження волі з іспитовим строком один рік, впродовж не відбутого покарання вчинив нове кримінальне правопорушення.

Відтак, остаточне покарання ОСОБА_4 має бути призначене за правилами ст. 71 КК України, за сукупністю вироків, шляхом приєднання до покарання, що призначається за ч. 2 ст. 164 КК України.

Запобіжний захід ОСОБА_4 не обирався і підстав для його обрання не має.

Цивільний позов у справі не заявлявся.

Процесуальних витрат та речових доказів у справі не має.

Керуючись ст.ст. 373, 374 КПК України, суд
У Х В А Л И В:

Визнати ОСОБА_4 винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 164 КК України і призначити йому покарання у вигляді обмеження волі строком на два роки.

На підставі ч. 1 ст. 71 КК України до призначеного покарання частково приєднати невідбуту частину покарання за вироком Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 12 червня 2015 року та призначити ОСОБА_4 покарання, за сукупністю вироків, у вигляді двох років одного місяця обмеження волі.

До набрання вироком чинності запобіжний захід відносно ОСОБА_4 не обирати.

Строк відбуття покарання обчислювати для ОСОБА_4 з моменту виконання вироку суду в частині призначеного покарання.

Вирок може бути оскаржений до апеляційного суду Дніпропетровської області через Павлоградський міськрайонний суд Дніпропетровської області протягом 30 днів з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Вирок суду відповідно до ч. 2 ст. 394 КПК України не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювалися під час судового розгляду і дослідження яких було визнано судом недоцільним відповідно до частини 3 ст. 349 КПК України.
Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

Суддя ОСОБА_1