Справа № 520/3857/16-к
Провадження № 1-кп/520/379/16
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
05.05.2016 року Київський районний суд м. Одеси
у складі : головуючого судді ОСОБА_1
з участю секретаря ОСОБА_2
прокурора ОСОБА_3
адвоката ОСОБА_4
розглянувши в приміщенні суду у підготовчому судовому обвинувальний акт у кримінальному провадженні № 0000473 від 20.02.2016 року за обвинуваченням ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Тбілісі Грузія, грузина, громадянина Грузії, з середньою освітою, не працюючого, тимчасово проживаючого в АДРЕСА_1 ,місця реєстрації в України не має, раніше не судимого на території України, у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.185 КК України.

В с т а н о в и в :

В провадження Київського районного суду м.Одеси поступило кримінальне провадження № 0000473 від 20.02.2016 року за обвинуваченням ОСОБА_5 у скоєнні злочину передбаченого ч.3ст.185 КК України.

Прокурор у підготовчому судовому засіданні просить суд призначити справу до судового розгляду, вважає, що обвинувальний акт складений із дотриманням вимог ст.291 КПК України.
Потерпілі ОСОБА_6 та ОСОБА_7 не заперечують проти призначення справи до розгляду судом.

Захисник ОСОБА_4 та обвинувачений ОСОБА_8 заперечують проти призначення обвинувального акта до судового розгляду, заявили суду клопотання про повернення обвинувального акта прокурору, з метою приведення його у відповідність до вимог чинного законодавства України передбаченого нормами КПК України. Мотивують подане клопотання тим, що досудовим слідством були допущені такі порушення чинного законодавства України при яких неможливо призначити дане кримінальне провадження до розгляду судом по суті.
Суд дослідивши матеріали кримінального провадження, вислухавши думку сторін по справі, перевіривши обвинувальний акт з додатками на відповідність вимогам КПК України, дослідивши клопотання захисника та обвинуваченого заявлене суду, приходить до висновку, що обвинувальний акт з додатками не відповідає вимогам чинного законодавства - вимогам КПК України, так як досудове слідство допустило істотні порушення вимог чинного законодавства України.
В обвинувальному акті, після викладення фактичних обставин справи, фактично відсутнє формування обвинувачення в розумінні п.13 ч.1 ст.3 КПК України, а згідно з правилами передбаченими ст.337 КПК України судовий розгляд проводиться лише стосовно особи, якій висунуто обвинувачення, і лише в межах висунутого обвинувачення відповідно до обвинувального акта.
Також досудовим слідством було порушено право обвинуваченого на захист.
Тому при наявності встановлених судом по справі істотних порушень норм КПК України, суд вважає неможливим дане кримінальне провадження призначити до розгляду судом. На підставі чого, при викладених обставинах, суд вважає необхідним, обвинувальний акт з додатками повернути прокурору з наступних підстав.
П. 3 ст.314 КПК України передбачає, що у підготовчому судовому засіданні суд має право прийняти таке рішення як повернути обвинувальний акт прокурору, якщо він не відповідає вимогам КПК України.
На теперішній період часу розглядаючи дану справу в стадії підготовчого судового засідання, дослідивши обвинувальний акт по даній справі та реєстр матеріалів досудового розслідування, суд приходить до висновку про те, що досудовим слідством при досудовому розслідування було істотно порушено чинне законодавство України при наступних обставинах.
Згідно п.13 ч.1 ст.3 КПК України, обвинувачення - це твердження про вчинення певною особою діяння, передбачене законом України про кримінальну відповідальність, висунуте в порядку встановленому КПК України.
Процесуальним рішенням, яким прокурор висуває обвинувачення у вчиненні кримінального правопорушення і яким завершується досудове розслідування, відповідно до положень ч.4 ст.110 КПК України - є обвинувальний акт, який повинен відповідати вимогам, передбаченим у ст.291 КПК України.
Відповідно до положень п.5 ч.2 ст.291 КПК України обвинувальний акт повинен містити:
- виклад фактичних обставин кримінального правопорушення, які прокурор вважає встановленими;
- правову кваліфікацію кримінального правопорушення, з посиланням на положення закону і статті(частини статті)закону України про кримінальну відповідальність;
- формулювання обвинувачення.
Дослідивши обвинувальний акт по даному кримінальному провадженню, суд приходить до висновку, що в зазначеному обвинувальному акті, відносно ОСОБА_5 викладені лише анкетні дані про особу, зміст підозри, а також фактичні обставини кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_5 та правова кваліфікація кримінального правопорушення.
Суд вважає, що такі відомості, згідно положень ст.277 КПК України, становлять зміст повідомлення про підозру. А за правилами ст.337 КПК України судовий розгляд проводиться стосовно особи, якій висунуте обвинувачення і лише в межах висунутого обвинувачення відповідно до обвинувального акта.
Судом встановлено, що по даному кримінальному провадженню є перешкоди для призначення справи до розгляду судом. Оскільки обвинувачення ОСОБА_9 , як це передбачено законом, фактично висунуто не було, так як обвинувачення всупереч вимогам п.5ч.2 ст.291 КПК України не викладено в самому обвинувальному акті, фактичні обставини кримінального правопорушення не викладені згідно вимог чинного законодавства.
Також слідчим в обвинувальному акті вказано про те, що ОСОБА_9 , скоїв кримінальне правопорушення, як суд вважає, є порушенням принципу презумпції невинуватості та забезпечення доведеності вини, яка є однією із засад судочинства передбаченою ст.129 Конституції України, так як такі посилання слідчого є безпідставними та не допустимими.
Згідно наданого суду тексту обвинувального акта, слідчим не встановлено власника квартири АДРЕСА_2 , в приміщення якої, як вказує слідчий, було скоєно проникнення.
Слідчим не встановлено матеріальну шкоду завдану власнику вказаної квартири, як вказує слідчий, умисним пошкодженням металопластикового вікна, під час протиправного проникнення в житло. Також слідчим не конкретизовано в обвинувальному акті конкретно кому на праві приватної власності належить вказане викрадене майно, яке було ніби то тайно викрадене з приміщення квартири.
При викладених обставинах є обґрунтована необхідність в проведенні органом досудового розслідування належної кваліфікованої перевірки всіх зазначених судом обставин по справі, стосовно всіх потерпілих осіб, стосовно вказаних всіх обставин по даному кримінальному провадженню. Після чого, необхідно належним чином кваліфікувати дії обвинуваченої особи, з метою не допустити можливого уникнення винуватої особи від кримінальної відповідальності, в тому числі не допускаючи порушення права обвинуваченого на захист.

Судом встановлено, що ОСОБА_9 слідчим не було відкрито матеріали кримінального провадження на рідній для обвинуваченого мові, якою він володіє, а також слідчий не повідомив ОСОБА_9 , на його рідній мові про завершення досудового розслідування і не надав доступ до матеріалів досудового розслідування на мові якою він володіє на грузинській мові.
Ст. 42 КПК України передбачені права та обов`язки підозрюваного та обвинуваченого які не були роз`яснені ОСОБА_9 як підозрюваній особі у кримінальному процесі. Слідчим було порушено право ОСОБА_9 на захист, так як відповідно до вимог ст.42 КПК України, підозрюваний, обвинувачений має право користуватися рідною мовою, отримувати копії процесуальних документів рідною мовою та в разі необхідності користуватися послугами перекладача за рахунок держави.

Згідно наданого суду реєстру матеріалів досудового розслідування видно, що ОСОБА_9 для ознайомлення з матеріалами кримінального провадження було надано матеріали на українській мові. А в той же час, як видно з матеріалів кримінального провадження, обвинувачений являється громадянином Грузії, за національністю грузин, українською мовою не володіє.
Вказані обставини свідчать про те, що орган досудового розслідування, всупереч вимогам чинного законодавства, матеріали кримінального провадження обвинуваченому не відкрив на його рідній мові.
Відповідно до ст. 109 КПК України реєстр матеріалів досудового розслідування складається слідчим або прокурором і надсилається до суду разом з обвинувальним актом. Реєстр матеріалів досудового розслідування повинен містити: номер та найменування процесуальної дії, проведеної під час досудового розслідування, а також час її проведення; реквізити процесуальних рішень, прийнятих під час досудового розслідування; вид заходу забезпечення кримінального провадження, дату і строк його застосування.
Відповідно до ст. 293 КПК України одночасно з переданням обвинувального акта в суд прокурор зобов`язаний під розписку надати його копію та копію реєстру матеріалів досудового розслідування підозрюваному, його захиснику.
Крім того, з обвинувального акта відносно обвинуваченого вбачається, що він складений слідчим, затверджений прокурором, але в обвинувальному акті відсутня печатка відповідної прокуратури, посвідчення якої передбачено положенням пункту 3 Додатку 61( «Перелік документів,які посвідчуються гербовою печаткою в органах прокуратури України») до п.п.18.2.1.,18.2.4. «Інструкції з діловодства в органах прокуратури України» затвердженої Наказом генерального прокурора України №3 від 15.01.2013 року.
Відповідно до ч. 4 ст. 110 КПК України, обвинувальний акт, як процесуальне рішення органа досудового розслідування, повинен відповідати вимогам, передбаченим у статті 291 КПК України.
Відповідно до п. 3 ч. 4 ст. 291 КПК України до обвинувального акта додається: розписка підозрюваної особи про отримання такою особою копії обвинувального акта, копії цивільного позову, якщо він був пред`явлений під час досудового розслідування, і реєстр матеріалів досудового розслідування на рідній мові обвинуваченого,що не було виконано досудовим слідством.
Прокурор або слідчий відповідно до ст. 290 КПК України, визнавши зібрані під час досудового розслідування докази достатніми для складання обвинувального акта, зобов`язані повідомити підозрюваному, його захиснику, про завершення досудового розслідування та надання доступу до матеріалів досудового розслідування. Прокурор або слідчий за його дорученням зобов`язаний надати доступ до матеріалів досудового розслідування, які є в його розпорядженні, у тому числі будь-які докази, які самі по собі або в сукупності з іншими доказами можуть бути використані для доведення невинуватості або меншого ступеня винуватості обвинуваченого, або сприяти пом`якшенню покарання. Прокурор або слідчий за його дорученням зобов`язаний надати доступ та можливість скопіювати або відобразити відповідним чином будь-які речові докази або їх частини, документи або копії з них, а також надати доступ до приміщення або місця, якщо вони знаходяться у володінні або під контролем держави, і прокурор має намір використати відомості, що містяться в них, як докази у суді. Надання доступу до матеріалів включає в себе можливість робити копії або відображення матеріалів.
Згідно реєстру матеріалів досудового розслідування видно, що документи, як вважає прокурор, що це докази по справі які долучені до обвинувального акта по даному кримінальному провадженню, досудовим слідством зовсім не було перекладено на грузинську мову та не було вручено ОСОБА_9 на рідній мові. Оскільки в реєстрі матеріалів досудового розслідування відсутні відомості про ознайомлення обвинуваченого в присутності перекладача, з участю захисника з матеріалами кримінального провадження на рідній мові. Також відсутні процесуальні документи - протоколи слідчого про відмову ОСОБА_9 від ознайомлення з матеріалами справи в присутності перекладача на рідній мові. Чим досудове слідство порушило вимоги ст.290 КПК України, так як органом досудового розслідування фактично не була надано ОСОБА_9 такої можливості ознайомитися з матеріалами справами, матеріали кримінального провадження слідчим для ознайомлення не надані, участь перекладача для ознайомленні з матеріалами кримінального провадження не була забезпечена.

Нормами ст. 290 ч.12 КПК України передбачено, якщо сторона кримінального провадження не здійснить відкриття матеріалів, то суд не має права допустити відомості, що містяться в них, як докази по справі.

Аналіз вказаних обставин свідчить про те, що обвинувальний акт щодо обвинуваченого не відповідає вимогам закону, так як обвинувачення ОСОБА_9 , у встановленому законом порядку фактично висунуто не було, оскільки в супереч вимогам п.5 ч.2 ст.291 КПК України не міститься в самому обвинувальному акті(а.с.2-4).
Суд приходить до висновку, що вказані порушення чинного законодавства України, які не виявив прокурор при затвердженні обвинувального акта і при направленні справи в суд для розгляду судом являються істотною перешкодою для призначення зазначеного кримінального провадження до судового розгляду, тому обвинувальний акт підлягає поверненню прокурору для усунення викладених вище порушень чинного законодавства України.
В судовому засіданні прокурор з приводу запобіжного заходу що до ОСОБА_5 зовсім нічого не заявила суду.

Так як згідно ст.331 КПК України під час судового розгляду суд за клопотанням сторони обвинувачення або захисту має право своєю ухвалою змінити, скасувати або обрати запобіжний захід щодо обвинуваченого. Вирішення питання судом, що до запобіжного заходу відбувається в порядку передбаченому главою 18 КПК України.
Оскільки відповідно до ч.3 ст.315 КПК України під час підготовчого судового засідання, суд за вмотивованим клопотанням учасників судового провадження, має право обрати, змінити чи скасувати заходи забезпечення кримінального провадження, в тому числі запобіжний захід, обраний щодо обвинуваченого.

За відсутності зазначених клопотань сторін кримінального провадження застосування запобіжних заходів забезпечення кримінального провадження,обраних під час досудового розслідування,вважається продовженим.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст.2, 3,18 ч.3 ст.42, 45, 46, 48, 109, ст.ст.176-178,181, 206, 291, 314-317, 369-372 КПК України, суд
У Х В А Л И В :

Клопотання захисника ОСОБА_4 та ОСОБА_5 про повернення обвинувального акта прокурору - задовольнити.
Обвинувальний акт у кримінальному провадженні № 0000473 від 20.02.2016 року за обвинуваченням ОСОБА_5 у скоєнні злочину передбаченого ч.3ст.185 КК України - для усунення недоліків обвинувального акта повернути прокурору прокуратури Одеської місцевої прокуратури № 1 Одеської області.

Зобов`язати прокурора прокуратури Одеської місцевої прокуратури № 1 Одеської області усунути недоліки зазначені в мотивувальній частині ухвали.

Запобіжний захід відносно ОСОБА_5 обвинуваченого у скоєнні злочину передбаченого ч.3 ст.185 КК України вважати продовженим - в виді домашнього арешту.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до апеляційного суду Одеської області через Київський районний суд м. Одеси протягом семи днів з дня її оголошення.

Якщо апеляційну скаргу не подано, то ухвала набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.
Копію ухвали після її оголошення негайно вручити обвинуваченому та прокурору. Інші учасники судового провадження мають право отримати в суді копію ухвали.

Головуючий ОСОБА_1