Провадження № 1-кп/742/131/16
Єдиний унікальний № 742/1764/16-к
ВИРОК
Іменем України
11 липня 2016 року Прилуцький міськрайонний суд Чернігівської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,
при секретарі ОСОБА_2 ,
з участю прокурора ОСОБА_3
потерпілого ОСОБА_4
розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальну справу по обвинуваченню ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки та мешканки АДРЕСА_1 , українки, громадянки України, освіта середня, не одруженої, не працюючої, раніше не судимої, за ст., ст. 185 ч. 1, 357 ч. 1 КК України;
В С Т А Н О В И В :
22 квітня 2016 року близько 1-ї год. ОСОБА_5 , перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, знаходячись в квартирі АДРЕСА_2 , скориставшись відсутності уваги з боку ОСОБА_4 , таємно викрала належну останньому банківську картку ПАТ КБ «Приватбанк», мобільний телефон вартістю 250 грн. з сім-карткою і з місця злочину зникла. В подальшому, в період з 2-ї до 2-ї год. 30 хв. 22 квітня 2016 року ОСОБА_5 з зазначеної банківської картки зняла грошові кошти в сумі 7900 грн. які використала на власні потреби.
В судовому засіданні ОСОБА_5 винною себе визнала повністю, підтвердивши вищевикладені обставини, розкаялася у вчиненому, цивільний позов визнала в частині матеріальної шкоди, а в частині моральної шкоди не визнала, та підтримала клопотання прокурора про розгляд справи у скороченому варіанті, без допиту не з`явившихся свідків і без дослідження матеріалів справи.
Потерпілий ОСОБА_4 підтвердив факт викрадення обвинуваченої належної йому банківської картки та мобільного телефону, а також зняття коштів з його картки, та підтримав цивільний позов.
Оцінюючи наведене в сукупності суд приходить до висновку, що дії обвинуваченої ОСОБА_5 по епізоду викрадення банківської картки за ст. 357 ч. 1 КК України, тобто викрадення офіційного документу вчиненому з корисливих мотивів, та по інших епізодах за ст. 185 ч. 1 КК України як крадіжка, тобто таємне викрадення чужого майна, кваліфіковані правильно, а її вина у вчиненому - доведена, як зізнанням обвинуваченої, так і матеріалами справи.
Вирішуючи питання про призначення покарання суд враховує, що обвинувачена розкаялася у вчиненому, сприяла розкриттю злочину, характеризується позитивно, цивільний позов визнала частково, то суд вважає, що виправлення обвинуваченої можливе без ізоляції її від суспільства, з призначенням покарання в межах санкції інкримінованого їй закону.
Потерпілим по справі заявлено цивільний позов про стягнення з обвинуваченої на його користь матеріальної та моральної шкоди. Що стосується позову про стягнення матеріальної шкоди, то він підлягає до безумовного задоволення, що стосується вимог про стягнення моральної шкоди, то не заперечуючи, що даним злочином потерпілому дійсно завдано моральну шкоду, але ним не обґрунтовано належним чином дану суму, а тому в цій частині позов підлягає до часткового задоволення.

Керуючись ст., ст. 368, 370 КПК України суд, -
ЗАСУДИВ:
ОСОБА_5 визнати винною за ст., ст. 185 ч. 1, 357 ч. 1 КК України і призначити покарання

- за ст. 185 ч. 1 КК України - у вигляді 200 годин громадських робіт;

- за ст. 357 ч. 1 КК України у вигляді штрафу на користь держави в розмірі 40 неоподаткованих мінімумів доходів громадян.
Відповідно до вимог ст. 70 КК України, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, остаточно визначити ОСОБА_5 200 годин громадських робіт.
Запобіжний захід у відношенні ОСОБА_5 , до вступу вироку в законну силу, не обирати.
Стягнути з ОСОБА_5 на користь ОСОБА_4 8 266 грн. в відшкодування матеріальної шкоди та 1000 грн. в відшкодування моральної шкоди, тобто усього 9 266 гривень.
Речові докази по справі ( а.п. 41 ) залишити в матеріалах справи.
На вирок може бути подана апеляція до апеляційного суду Чернігівської області протягом тридцяти днів через Прилуцький міськрайонний суд.

Суддя: