Справа № 510/2085/15-к

В И Р О К
І м е н е м У к р а ї н и
05.09.2016 Ренійский районний суд Одеської області
У складі: головуючого судді ОСОБА_1 ,
за участю: секретаря ОСОБА_2 ,
прокурора - ОСОБА_3 ,
обвинуваченого ОСОБА_4
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Артем Приморського краю РФ, громадянина України, освіта середня спеціальна, одруженого, офіційно не працюючого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого
-у вчиненні злочину, передбаченого ст.190 ч.1 КК України, -

Встановив:
Обвинувачений ОСОБА_4 06.03.2013 р., на підставі ЗУ «Про зайнятість населення» та ЗУ «Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття», Постанови Кабінету Міністрів України від 20.03.2006 р. №357, звернувся до Ренійського районного центру зайнятості із заявою про надання йому статусу безробітного з виплатою соціальної допомоги у вигляді допомоги по безробіттю, однак, в порушення вимог чинного законодавства, умисно ігноруючи п.1 ч. 2 ст.44 ЗУ «Про зайнятість населення», маючи статус безробітного та отримуючи бюджетні кошти, він, 04.04.2013 р. уклав договір підряду з ТОВ «Рені-Транс-Сервіс» на виконання робіт машиніста з навантаження транзитного вантажу на пароплав, і отримав згідно акту здачі-прийому виконаних робіт, дохід, при цьому з метою незаконного, шляхом обману, отримання державних коштів у вигляді допомоги по безробіттю, не повідомивши Ренійський РЦЗ про своє працевлаштування, продовжував отримувати вищевказані бюджетні грошові кошти.
Таким чином, будучи працевлаштованим, шляхом обману, і незаконно маючи статус безробітного, обвинувачений ОСОБА_4 в період з 04.04.2013 р. по 01.10.2013 р. незаконно отримав через Ренійський районний центр зайнятості населення, державну грошову допомогу по безробіттю у сумі 5 598,29 грн., яку використовував в особистих цілях, чим заподіяв майнову шкоду державі.
Своїми діями обвинувачений ОСОБА_4 вчинив злочин, передбачений ст. 190 ч.1 КК України.
Обвинувачений ОСОБА_5 винним себе визнав, не заперечував незаконного, шляхом обману отримання державних коштів за вищевикладених обставин. У содіянному розкаююється.
Оскільки обвинувачений повністю визнав свою вину та не оспорював фактичних обставин справи, суд при визначенні обсягу доказів, що підлягають дослідженню у судовому засіданні, у відповідності до положень ч.3 ст.349 КПК України, впевнившись у правильному розумінні обвинуваченим змісту цих обставин, добровільності його позиції, та роз`яснивши обвинуваченому наслідки застосування вказаної норми в частині права на оскарження цих обставин в апеляційному порядку, визнав недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються, та вважав за можливе обмежитись дослідженням доказів, що містяться у матеріалах кримінального провадження.
Від керівника Ренійського районного центру зайнятості населення до судового розгляду надійшла заява, згідно якої, збиток було відшкодовано у повному обсязі, будь-які претензії до обвинуваченого відсутні.
Так, окрім визнання вини обвинуваченим, його винуватість у незаконну заволодінні бюджетними коштами підтверджується доказами, дослідженими у ході судового розгляду.
Незаконне, шляхом обману, заволодіння бюджетними коштами не заперечувалось обвинуваченим в ході судового розгляду, було зафіксовано належними, передбаченими діючим кримінально-процесуальним законодавством засобами та документами, що містяться у матеріалах кримінального провадження, незаконно отримані обвинуваченим бюджетні кошти було ним повернено у повному обсязі, що підтверджується відповідним документом.
Визнання обвинуваченим вини, його показання об`єктивно співпадають із наведеними доказами, узгоджуються з ними, а тому є достовірними.
Обвинувачений заволодів чужим майном шляхом обману, тобто скоїв шахрайство та підлягає відповідальності за ч.1 ст. 190 КК України.
Як особа обвинувачений характеризується позитивно, про що свідчать характеристики та данні довідок.
При призначенні покарання суд враховує характер, обставини, тяжкість та ступінь суспільної небезпечності кримінального правопорушення, суму шкоди, її повне відшкодування та відсутність матеріальних претензій до обвинуваченого, особу обвинуваченого, який раніше не судимий, до кримінальної відповідальності притягнутий вперше, має постійне місце проживання, де характеризуються позитивно, його сімейний та матеріальний стан.
Відповідно до положень ст. 66 КК України, як обставини, що пом`якшують покарання, суд визнає щире каяття та добровільне відшкодування завданого збитку, передбачених ст. 67 КК України обставин, що обтяжують покарання досудовим розслідуванням та судом не встановлено.
З урахуванням вищевказаних обставин в їх сукупності суд приходить до висновку про можливість призначення обвинуваченому покарання у вигляді штрафу.
Матеріальну шкоду відшкодовано у повному обсязі, цивільний позов не заявлявся.
Керуючись ст.ст.368, 370, 374 КПК України,
УХВАЛИВ:

ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні злочину, передбаченого ст. 190 ч.1 КК України та призначити покарання у виді штрафу у розмірі 30 (тридцяти) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян (510 грн.)
Запобіжного заходу до набрання вироком законної сили не обирати.

Вирок може бути оскаржений в апеляційний суд Одеської області через Ренійський районний суд Одеської області протягом 30 днів з дня його проголошення
Суддя ОСОБА_1