Справа № 515/1644/15-к
Провадження № 1-кп/515/3161/16
Татарбунарський районний суд Одеської області
У Х В А Л А
про призначення судового розгляду
18 листопада 2016 року м.Татарбунари

Татарбунарський районний суд Одеської області у складі:

головуючого - судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря - ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинувачених ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 ,

захисників ОСОБА_7 , ОСОБА_8 ,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі суду обвинувальний акт у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000531 від 05 листопада 2014 року відносно ОСОБА_4 за обвинуваченням у вчиненні злочинів, передбачених ч.2 ст.307, ч.1 ст.317 КК України, ОСОБА_5 , ОСОБА_6 за обвинуваченням у вчиненні злочинів, передбачених ч.2 ст.307 КК України, -

В С Т А Н О В И В :

Кримінальне провадження підсудне Татарбунарському районному суду Одеської області.

У підготовчому судовому засіданні прокурор вважала можливим призначити провадження до розгляду у відкритому судовому засіданні з викликом учасників судового провадження та свідків згідно з реєстром матеріалів досудового розслідування. Крім того, прокурор подала клопотання про обрання запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту ОСОБА_4 та ОСОБА_6 строком на 2 місяці, а також про обрання процесуальних обов`язків ОСОБА_5 на такий самий строк. В обґрунтування клопотання зазначила, що строк дії запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту відносно ОСОБА_4 спливає 22.11.2016 року, при цьому ризики, які слугували підставою для обрання такого виду запобіжного заходу не зменшилися, обвинувачений може переховуватися від органів досудового розслідування та суду, так як вчинив тяжкий злочин, свідки у справі не допитані, ОСОБА_4 не має стійких соціальних зв`язків та не має постійного місця роботи. З аналогічних підстав прокурор просила обрати запобіжний захід у вигляді домашнього арешту обвинуваченій ОСОБА_6 . Крім того, в обґрунтування клопотання про обрання процесуальних обов`язків ОСОБА_5 , прокурор зазначила, що відносно вказаної обвинуваченої 13.08.2015 року обирався запобіжний захід у вигляді тримання під вартою із визначенням розміру застави, який вона сплатила, відтак на даний час запобіжним заходом є застава, при цьому строк дії обов`язків, передбачених п.п.1-4 ч.5 ст.194 КПК України, та покладених на ОСОБА_5 , закінчився. Посилаючись на підстави, аналогічні тим, що зазначені у клопотаннях про обрання запобіжних заходів обвинуваченим ОСОБА_4 та ОСОБА_6 , прокурор вважала можливим обрати відносно обвинуваченої ОСОБА_5 визначених кримінальним процесуальним законом обов`язків.

Захисник ОСОБА_7 подав клопотання про повернення обвинувального акт прокуророві, посилаючись на те, що ухвалою Татарбунарського районного суду Одеської області від 15.06.2016року, залишеною без змін ухвалою Апеляційного суду Одеської області від 22.09.2016 року, обвинувальний акт, затверджений прокурором 31.08.2015 року, було повернуто для усунення недоліків, при цьому більшість недоліків стороною обвинувачення не було усунуто, зокрема, не викладено всі фактичні обставини кримінальних правопорушень, допущено неповноту складання реєстру матеріалів досудового розслідування, який також всупереч ст.109 КПК України, містить низку суттєвих помилок, в тому числі щодо невнесення слідчим даних до Єдиного реєстру досудових розслідувань про зміну підозри обвинуваченим, та, відповідно, невідображення цього в реєстрі, що ставить під сумнів законність наступних процесуальних дій слідчого та прокурора. Захисник ОСОБА_8 та обвинувачені підтримали вказане клопотання.

Захисник ОСОБА_7 погодився з можливістю задоволення клопотання про обрання обвинуваченій ОСОБА_5 процесуальних обов`язків, передбачених КПК України, однак заперечував проти клопотання сторони обвинувачення щодо обрання ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту та просив обрати відносно нього більш м`який запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання. В обґрунтування свого клопотання зазначив, що ОСОБА_4 проживає з громадянкою ОСОБА_9 у фактичних шлюбних відносинах, має на утриманні малолітню дитину 2015 року, жодного разу обов`язки, покладені на нього під час дії запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту, не порушував.

Адвокат ОСОБА_8 заперечував проти клопотання прокурора щодо обрання підзахисній ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту та просив у ньому відмовити, зазначаючи про те, що жодних підстав та ризиків, передбачених ст.177 КПК України для обрання такого виду запобіжного заходу немає, при цьому з часу закінчення дії попередньої ухвали щодо обрання запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту ОСОБА_6 , тобто на протязі 5 місяців, завжди та вчасно з`являлася на виклики сторони обвинувачення, інших правопорушень не вчиняла, від суду не переховувалася, доказів про намагання тиснути на свідків у прокурора немає.

Інші клопотання від учасників судового провадження не надходили.

Заслухавши учасників судового провадження, суд дійшов висновку про таке.

Відповідно до п.3 ч.3 ст.314 Кримінального процесуального кодексу (далі КПК) України у підготовчому судовому засіданні суд має право прийняти рішення про повернення обвинувального акта прокурору, якщо він не відповідає вимогам цього Кодексу.

Вимоги до обвинувального акта визначені статтею 291 КПК України, яка встановлює, що обвинувальний акт має містити такі відомості: 1) найменування кримінального провадження та його реєстраційний номер; 2) анкетні відомості кожного обвинуваченого (прізвище, ім`я, по батькові, дата та місце народження, місце проживання, громадянство); 3) анкетні відомості кожного потерпілого (прізвище, ім`я, по батькові, дата та місце народження, місце проживання, громадянство); 4) прізвище, ім`я, по батькові та займана посада слідчого, прокурора; 5) виклад фактичних обставин кримінального правопорушення, які прокурор вважає встановленими, правову кваліфікацію кримінального правопорушення з посиланням на положення закону і статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність та формулювання обвинувачення; 6) обставини, які обтяжують чи пом`якшують покарання; 7) розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням; 7-1) підстави застосування заходів кримінально-правового характеру щодо юридичної особи, які прокурор вважає встановленими; 8) розмір витрат на залучення експерта (у разі проведення експертизи під час досудового розслідування); 9) дату та місце його складення та затвердження.

Суд вважає, що обвинувальний акт відносно ОСОБА_4 , ОСОБА_5 та ОСОБА_6 відповідає кримінальному процесуальному закону, тому що містить усі відомості, передбачені ч.2 ст.291 КПК України, в тому числі і виклад фактичних обставин кримінального правопорушення з посиланням на положення закону і статті закону України про кримінальну відповідальність та формулювання обвинувачення.

Зі змісту обвинувального акта вбачається, що ОСОБА_4 , ОСОБА_6 та ОСОБА_5 обвинувачуються у вчиненні злочинів, передбачених ч.2 ст.307 КК України. Прокурором також висунуто обвинувачення ОСОБА_4 у вчиненні злочину за ч.1 ст.317 КК України, який складається з трьох епізодів, при цьому прокурор вважає, що всі епізоди вказаного злочину охоплюються єдиним умислом обвинуваченого, та додаткової окремої кваліфікації кожний епізод не потребує.

У цьому зв`язку слід зауважити, що суд позбавлений можливості на стадії підготовчого судового засідання надавати оцінку правильності чи неправильності кваліфікації злочинів та надавати будь-які рекомендації прокурору її змінювати, оскільки такі дії суду порушуватимуть передбачену статтею 26 КПК України диспозитивність кримінального процесу.

Посилання захисника ОСОБА_7 на висновки, що містяться в ухвалі Татарбунарського районного суду Одеської області від 15.06.2016 року щодо невідповідності обвинувального акта вимогами кримінального процесуального закону та відсутності викладу фактичних обставин кримінальних правопорушень та їх правової кваліфікації, суд оцінює критично, оскільки зі змісту ухвали Апеляційного суду Одеської області від 22.09.2016 року вбачається, що з такими висновками суд апеляційної інстанції не погодився у повній мірі, зазначивши лише дві підстави для повернення обвинувального акта прокурору а саме допущення стороною обвинувачення помилки при зазначенні анкетних відомостей ОСОБА_6 (п.2 ч.2 ст.291 КПК України) та відсутність належного формулювання обвинувачення ОСОБА_4 за ч.1 ст.317 КК України (п.5 ч.2 ст.291 КПК України). При цьому суд вважає, що обидва вказані недоліки стороною обвинувачення при складанні та затвердженні нового обвинувального акта від 25.10.2016 року було усунуто.

Посилання сторони захисту на допущення порушень при складанні слідчим реєстру матеріалів досудового розслідування суд не бере до уваги, оскільки наявність помилок у цьому реєстрі не є підставою, згідно з п.3 ч.3 ст.314 КПК України, для повернення обвинувального акта прокурору, та можуть бути усунені під час судового розгляду.

Суд також критично оцінює посилання захисника ОСОБА_8 на висновки суду апеляційної інстанції щодо належності та допустимості доказів у справі, викладені в ухвалі Апеляційного суду Одеської області від 28.04.2016 року, якою скасовано обвинувальний вирок Татарбунарського районного суду Одеської області від 01.03.2016 року відносно ОСОБА_4 , ОСОБА_5 та ОСОБА_6 , оскільки, по-перше, такі докази суду під час підготовчого судового засідання сторонами не надавалися та, по-друге, суд апеляційної інстанції, згідно з ч.2 ст.415 КПК України, призначаючи новий розгляд у суді першої інстанції, не має права вирішувати наперед питання, зокрема, про достовірність або недостовірність доказів, переваги одних доказів над іншими.

Інших підстав для прийняття рішень, передбачених п.п. 1-4 ч. 3 ст. 314 Кримінального процесуального кодексу України, а також закриття чи зупинення кримінального провадження, суд не вбачає.

Вирішуючи питання про обрання запобіжних заходів обвинуваченим суд виходить з такого.

У підготовчому судовому засіданні встановлено, що ухвалою Апеляційного суду Одеської області від 22.09.2016 року ОСОБА_4 змінено запобіжний захід з тримання під вартою на домашній арешт за місцем його фактичного проживання за адресою: АДРЕСА_1 з забороною залишати житло у період доби з 20.00 до 07.00 наступного дня, при цьому термін дії запобіжного заходу спливає 22.11.2016 року.

Зі змісту ухвали Татарбунарського районного суду Одеської області від 15.06.2016 року слідує, що ОСОБА_6 обрано запобіжний захід у вигляді домашнього арешту до 13.08.2016 року та ОСОБА_5 , відносно якої діє запобіжний захід у вигляді застави, обрано процесуальні обов`язки, визначені ч.5 ст.194 КПК України, до 13 серпня 2016 року.

Станом на час проведення підготовчого судового засідання запобіжний захід відносно ОСОБА_6 та термін дії процесуальних обов`язків, покладених на ОСОБА_5 , закінчилися.

Відповідно до ч. 3 ст.315 КПК України під час підготовчого судового засідання суд за клопотанням учасників судового провадження має право обрати, змінити чи скасувати заходи забезпечення кримінального провадження, в тому числі запобіжний захід, обраний щодо обвинуваченого. При розгляді таких клопотань суд додержується правил, передбачених розділом ІІ цього Кодексу.

За змістом ст.177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Відповідно до ч.1 ст.194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Якщо при розгляді клопотання про обрання запобіжного заходу прокурор доведе обставини, передбачені пунктами 1 та 2 частини першої цієї статті, але не доведе обставини, передбачені пунктом 3 частини першої цієї статті, слідчий суддя, суд має право застосувати більш м`який запобіжний захід, ніж той, який зазначений у клопотанні, а також покласти на підозрюваного, обвинуваченого обов`язки, передбачені частиною п`ятою цієї статті, необхідність покладення яких встановлена з наведеного прокурором обґрунтування клопотання (ч.4 ст.194 КПК України).

Оцінивши надані прокурором докази в обґрунтування клопотань про обрання запобіжних заходів ОСОБА_4 та ОСОБА_6 у вигляді домашнього арешту, суд вважає, що стороною обвинувачення доведено лише наявність обґрунтованої підозри та існування ризиків, передбачених статтею 177 КПК України, однак не доведено недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризикам, зазначеним у клопотаннях.

З огляду на зазначене, суд доходить висновку про необхідність часткового задоволення клопотань прокурора та зміну ОСОБА_4 запобіжного заходу з домашнього арешту на особисте зобов`язання, обрання ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді особистого зобов`язання та обрання відносно ОСОБА_5 процесуальних обов`язків, покладених на неї відповідно до ч.5 ст.194 КПК України ухвалою слідчого судді Татарбунарського районного суду Одеської області.

За таких обставин, суд вважає, що є достатні підстави для призначення кримінального провадження до відкритого судового розгляду з викликом сторін провадження та свідків згідно з реєстром матеріалів досудового розслідування.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 177-179, 194, 314-316, 372 КПК України, суд,-

У Х В А Л И В :

Клопотання прокурора про обрання запобіжних заходів задовольнити частково.

У задоволенні клопотання захисника ОСОБА_7 про повернення обвинувального акта відмовити.

Кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000531 від 05 листопада 2014 року відносно ОСОБА_4 за обвинуваченням у вчиненні злочинів, передбачених ч.2 ст.307, ч.1 ст.317 КК України, ОСОБА_5 , ОСОБА_6 за обвинуваченням у вчиненні злочинів, передбачених ч.2 ст.307 КК України, призначити до судового розгляду у відкритому судовому засіданні в залі Татарбунарського районного суду Одеської області на 14 годину 00 хвилин 24 листопада 2016 року.

Кримінальне провадження розглядати суддею одноособово.

У судове засідання викликати сторони кримінального провадження та свідків згідно з реєстром матеріалів досудового розслідування.

Змінити ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід з домашнього арешту на особисте зобов`язання, поклавши на нього обов`язки:

1) прибувати до слідчого, прокурора або суду за першою вимогою;

2) не відлучатися із населеного пункту, в якому він проживає без дозволу слідчого, прокурора або суду;

3) повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання та місця роботи;

4) утримуватися від спілкування зі свідками у даному кримінальному провадженні.

Обрати відносно ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання, поклавши на неї обов`язки:

1) прибувати до слідчого, прокурора або суду за першою вимогою;

2) не відлучатися із населеного пункту, в якому вона проживає без дозволу слідчого, прокурора або суду;

3) повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання та місця роботи;

4) утримуватися від спілкування зі свідками у даному кримінальному провадженні.

Покласти на ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , на строк двох місяців до 17 січня 2017 року включно процесуальні обов`язки:

1) прибувати до слідчого, прокурора або суду за першою вимогою;

2) не відлучатися із населеного пункту, в якому вона проживає без дозволу слідчого, прокурора або суду;

3) повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання та місця роботи;

4) утримуватися від спілкування зі свідками у даному кримінальному провадженні.

Ухвала оскарженню не підлягає, заперечення проти неї можуть бути включені до апеляційної скарги на судове рішення за кримінальним провадженням.

Суддя: