11-сс/775/245/2016(м)

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 вересня 2016 року м. Маріуполь

Колегія суддів Судової палати у кримінальних справах та справах про адміністративні правопорушення Апеляційного суду Донецької області в м. Маріуполі у складі:

суддів: ОСОБА_1 ,

ОСОБА_2 ,

ОСОБА_3 ,

за участю: секретаря судового засідання ОСОБА_4 ,

прокурора ОСОБА_5 ,

підозрюваного ОСОБА_6

та його захисника ОСОБА_7 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали досудового розслідування у кримінальному провадженні № 0000147 від 02 березня 2016 року, за апеляційною скаргою захисника ОСОБА_7 , діючого в інтересах підозрюваного ОСОБА_6 , на ухвалу слідчого судді Жовтневого районного суду м. Маріуполя Донецької області від 01 вересня 2016 року, якою щодо

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, маючого вищу юридичну освіту, одруженого, працюючого на посаді старшого оперуповноваженого управління кримінальної поліції ГУ НП в Донецькій області, такого, що раніше судимості не мав, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.5 ст.27 ч.3 ст.368 КК України,

застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою в Маріупольському слідчому ізоляторі УДПтС України строком на 44 доби з 01 вересня 2016 року по 14 жовтня 2016 року включно, із визначенням розміру застави в сумі 100000 грн. з покладенням на нього відповідних обов`язків,

в с т а н о в и л а:

в провадженні другого слідчого відділу слідчого управління прокуратури Донецької області знаходиться кримінальне провадження № 0000147 від 02 березня 2016 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.368 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що 07 листопада 2015 року ОСОБА_6 наказом начальника ГУ НП в Донецькій області № 41 о/с призначений на посаду старшого оперуповноваженого кримінальної поліції ГУ НП в Донецькій області.

07 листопада 2015 року ОСОБА_8 наказом начальника ГУ НП в Донецькій області № 41 о/с призначений на посаду начальника відділу управління кримінальної поліції ГУ НП в Донецькій області.

Відповідно до п.1 Примітки до ст.364, ч.3 ст.18 КК України, ОСОБА_8 та ОСОБА_6 є представниками влади та службовими особами.

Відповідно до ч.3 ст.18, п.2 примітки до ст.368 КК України ОСОБА_8 , в силу займаної ним посади, як керівник органу державної влади, відповідно до ст. 6 Закону України «Про державну службу», є службовою особою, яка займає відповідальне становище.

Проте, в порушення вказаних норм діючого законодавства, ОСОБА_6 будучи службовою особою, а ОСОБА_8 службовою особою, яка займає відповідальне становище, використовуючи службове становище, діючи умисно, з корисливих мотивів, за попередньою змовою групою осіб одержали неправомірну вигоду шляхом її вимагання при наступних обставинах.

18 квітня 2016 року приблизно о 15.00 год., ОСОБА_9 , діючи під контролем працівників УСБ України в Донецькій області, відповідно до вказівок ОСОБА_8 , знаходячись біля автобусної станції «південна», що розташована за адресою: Донецька область, м. Маріуполь, пр-т. Миру, буд. 118 «б» передав, а ОСОБА_8 будучи службовою особою, яка займає відповідальне становище, діючи умисно, із корисливих мотивів, за попередньою змовою групою осіб, з відома та за погодженням із ОСОБА_6 , отримав неправомірну вигоду у розмірі 25000 грн. за невчинення та вчинення дій, з використанням наданої влади, щодо викриття злочинної діяльності ОСОБА_9 , щодо незаконного виготовлення, зберігання та збуту підакцизних товарів (спиртових сумішей), а також прикриття цієї діяльності від інших служб правоохоронних органів.

Таким чином, ОСОБА_6 підозрюється у вчиненні пособництво в отриманні неправомірної вигоди службовою особою, яка займає відповідальне становище, за невчинення та вчинення службовою особою дій в інтересах того, хто надає неправомірну вигоду з використанням наданої їм влади, за попередньою змовою групою осіб, шляхом вимагання, тобто кримінальне правопорушення, передбачене ч.5 ст.27 ч.3 ст.368 КК України.

10 серпня 2016 року постановою першого заступника прокурора Донецької області старшого радника юстиції ОСОБА_10 продовжено строк досудового розслідування у кримінальному провадженні № 0000147 від 02 березня 2016 року до чотирьох місяців, тобто до 14 жовтня 2016 року.

30 серпня 2016 року до слідчого судді Жовтневого районного суду м. Маріуполя Донецької області звернувся старший слідчий 2-го СВ СУ прокуратури Донецької області радник юстиції ОСОБА_11 із клопотанням, погодженим з прокурором відділу процесуального керівництва у кримінальних провадженнях слідчих регіональної прокуратури Донецької області радником юстиції ОСОБА_12 , про застосування щодо ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою строком на 45 днів, тобто до 14 жовтня 2016 року.

Ухвалою слідчого судді Жовтневого районного суду м. Маріуполя Донецької області від 01 вересня 2016 року вказане вище клопотання задоволено, щодо ОСОБА_6 застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою в Маріупольському слідчому ізоляторі УДПтС України строком на 44 доби з 01 вересня 2016 року по 14 жовтня 2016 року включно; визначено розмір застави в сумі 100000 грн.; у разі звільнення під заставу покладено обов`язки: прибувати до слідчого в провадженні якого знаходиться кримінальне провадження за першою вимогою; сповіщати слідчого, прокурора, суд про всі випадки зміни місця проживання.

Не погодившись із судовим рішення, захисником ОСОБА_7 , діючим в інтересах підозрюваного ОСОБА_6 , надана апеляційна скарга, в якій він просить ухвалу слідчого судді скасувати і постановити нову ухвалу, застосувавши до ОСОБА_6 більш м`який запобіжний захід, ніж тримання під вартою, у вигляді домашнього арешту або особистого зобов`язання, або зменшити розмір застави. В обґрунтування доводів апеляційної скарги послався не те, що стороною судом не дана оцінка, а стороною обвинувачення не доведена жодна обставина, передбачена ст.177 КПК України.

Заслухавши суддю-доповідача, підозрюваного та його захисника на підтримання доводів апеляційної скарги останнього, які просили її задовольнити, ухвалу слідчого судді скасувати й прийняти нову ухвалу, якою застосувати до ОСОБА_6 більш м`який запобіжний захід, ніж тримання під вартою, у вигляді домашнього арешту або особистого зобов`язання, або зменшити розмір застави, прокурора, який частково погодився з апеляційною скаргою захисника та вважав можливим зменшити розмір застави підозрюваному ОСОБА_6 , перевіривши матеріали провадження й обговоривши доводи апеляційної скарги захисника, колегія суддів вважає, що вона підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Європейський суд з прав людини неодноразово підкреслював, що наявність підстав для тримання особи під вартою має оцінюватись в кожному кримінальному провадженні з урахуванням його конкретних обставин. Тримання особи під вартою завжди може бути виправдано, за наявності ознак того, що цього вимагають справжні інтереси суспільства, які незважаючи на існування презумпції невинуватості, переважають інтереси забезпечення поваги до особистої свободи. При розгляді питання про доцільність тримання особи під вартою судовий орган повинен брати до уваги фактори, які можуть мати відношення до справи: характер (обставини) і тяжкість передбачуваного злочину; обґрунтованість доказів того, що саме ця особа вчинила злочин; покарання, яке можливо буде призначено в результаті засудження; характер, минуле, особисті та соціальні обставини життя особи, його зв`язки з суспільством.

Розглядаючи клопотання слідчого про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо ОСОБА_6 , слідчим суддею з`ясовано, що наведені у ньому дані, виклад яких зроблено з посиланням на матеріали кримінального провадження, свідчать про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ним кримінального правопорушення, передбаченого ч.5 ст.27 ч.3 ст.368 КК України.

Під час розгляду клопотання слідчий суддя встановив, що докази і обставини, на які посилався слідчий у клопотанні, дають достатні підстави вважати, що існують ризики того, що ОСОБА_6 може вчинити дії, передбачені п. п. 1-5 ст.177 КПК України, а також слідчий суддя встановив, що для запобігання вказаним ризикам, застосування більш м`якого запобіжного заходу буде недостатнім, враховуючи сталі зв`язки підозрюваного у правоохоронних органах.

У відповідності до вимог закону, суд також врахував тяжкість злочину та його специфіку, дані про особу ОСОБА_6 , в їх сукупності.

Колегія суддів погоджується із висновком місцевого суду та вважає, що підстави, на які послався суд, застосовуючи щодо ОСОБА_6 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, є відповідними та достатніми для застосування виняткового запобіжного заходу.

Крім того, на даному етапі розслідування лише такий запобіжний захід зможе дієво запобігти ризикам, доведеним прокурором, що виключає собою можливість застосування відносно підозрюваного ОСОБА_6 більш м`якого запобіжного заходу.

Разом з тим, прийнявши обґрунтоване рішення щодо необхідності задоволення клопотання про застосування щодо ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, слідчим суддею допущено порушення вимог КПК України при визначенні розміру застави, одночасно із застосуванням запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Як зазначено в ч.3 ст. 183 КПК України, слідчий суддя при постановленні ухвали при застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою зобов`язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків.

Розмір застави, як зазначено в ч.4 ст.182 КПК України визначається слідчим суддею з урахуванням обставин кримінального провадження, майнового та сімейного стану підозрюваного, інших даних про його особу та ризиків, передбачених ст.177 КПК України.

Розмір застави повинен бути об`єктивно спроможний забезпечити виконання підозрюваним обов`язків та одночасно не бути для нього завідомо непомірним.

Як вбачається із матеріалів справи ОСОБА_6 раніше не судимий, одружений, має на утриманні хвору доньку, яка потребує постійного медичного лікування, піклується про своїх брата та сестру, які залишились без батька внаслідок його загибелі у 2015 році.

Враховуючи майновий стан підозрюваного, застава в розмірі 100000 грн. є такою, що не співвідноситься з даними про особу підозрюваного ОСОБА_6 та обставинами кримінального провадження, на підставі чого є завідомо непомірною для нього, а отже такою, що визначена з порушенням вимог КПК України.

При таких обставинах, з урахуванням вимог п.2 ч.3 ст.407 КПК України колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу захисника необхідно задовольнити, а ухвалу слідчого судді скасувати та постановити нову, якою клопотання слідчого про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою задовольнити та визначити заставу з урахуванням вимог КПК України.

Апеляційний суд, визначаючи розмір застави, бере до уваги обставини, встановлені ст.ст. 177, 178 КПК України, вимоги ст.182 КПК України та позицію Європейського суду з прав людини, відповідно до якої сума застави повинна визначатись тим ступенем довіри, при якому перспектива втрати застави у випадку ухилення від слідства та суду, буде достатнім стримуючим засобом, щоб відбити у особи, щодо якої застосовано заставу, бажання будь-яким чином перешкоджати встановленню істини у кримінальному провадженні, а тому вважає, що підозрюваному ОСОБА_6 слід визначити заставу у розмірі 20 мінімальних заробітних плат, що становить 29000 (двадцять дев`ять тисяч) грн.

Такий розмір застави, на думку колегії суддів, є справедливим, здатний забезпечити високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів в даному кримінальному провадженні, не порушує права підозрюваного, та підстав вважати його завідомо непомірним для ОСОБА_6 колегія суддів не вбачає.

Керуючись статтями 176-178, 182, 183, 193, 194, 404, 405, 407, 418, 422 КПК України, колегія суддів

у х в а л и л а:

апеляційну скаргу захисника ОСОБА_7 , діючого в інтересах підозрюваного ОСОБА_6 , задовольнити.

Ухвалу слідчого судді Жовтневого районного суду м. Маріуполя Донецької області від 01 вересня 2016 року про застосування щодо ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою в Маріупольському слідчому ізоляторі УДПтС України строком на 44 доби з 01 вересня 2016 року по 14 жовтня 2016 року включно, із визначенням розмір застави в сумі 100000 грн., з покладенням на нього відповідних обов`язків, - скасувати.

Постановити нову ухвалу, якою клопотання старшого слідчого 2-го СВ СУ прокуратури Донецької області радника юстиції ОСОБА_11 про застосування щодо ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою строком на 45 днів, тобто до 14 жовтня 2016 року, задовольнити.

Застосувати до ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 45 днів, тобто з 01 вересня 2016 року по 14 жовтня 2016 року включно.

Одночасно ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визначити альтернативний запобіжний захід у вигляді застави в розмірі 20 мінімальних заробітних плат, що складає 29000 (двадцять дев`ять тисяч) грн. у національній одиниці України.

Покласти на ОСОБА_6 наступні обов`язки:

- прибувати до слідчого в провадженні якого знаходиться кримінальне провадження за першою вимогою;

- сповіщати слідчого, прокурора, суд про всі випадки зміни місця проживання.

Термін дії обов`язків, покладених судом, визначити до 14 жовтня 2016 року.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її оголошення, є остаточною та оскарженню не підлягає.

Судді:

______________ ________________ _______________

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3