Справа № 583/2072/16-к
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
"21" листопада 2016 р. м. Охтирка Сумської області

Охтирський міськрайонний суд Сумської області в складі:

головуючого судді слідчого ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2

за участю прокурора ОСОБА_3

слідчого Охтирського ВП (м. Охтирка) ГУ НП

в Сумській області ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Охтирка, з фіксацією розгляду справи технічним комплексом «Камертон», клопотання слідчого Охтирського ВП (м. Охтирка) ГУНП в Сумській області ОСОБА_4 , погоджене з прокурором Охтирської місцевої прокуратури ОСОБА_5 , за матеріалами досудового розслідування, внесеними до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000414 від 21.05.2016 року за правовою кваліфікацією ч. 2 ст. 15 ст. 186 ч. 2 КК України, щодо

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ,
уродженця м. Дніпро, зареєстрованого за адресою:

АДРЕСА_1 , прож. за адресою:

АДРЕСА_2 , та АДРЕСА_3 ,

українця, громадянина України, освіта середня, не працюючого, раніше судимого:

-вироком Кобиляцького районного суду Полтавської області від 12.03.2010 року за ч. 3 ст. 187 КК України до 6 років позбавлення волі з конфіскацією майна.

про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою
в с т а н о в и в:
14.11.2016 року до суду надійшло клопотання слідчого щодо ОСОБА_7 .

Клопотання мотивоване тим, що 21.05.2016 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000414 за правовою кваліфікацією ст. 15 ч. 2 ст. 186 ч. 2 КК України внесено повідомлення ОСОБА_8 про те, що у приміщенні Покровського собору за адресою м. Охтирка, вул.. Пушкіна, 1, ОСОБА_9 у присутності сторонніх осіб вчинив закінчений замах на відкрите викрадення 32.00 грн. зі столу церковної лавки.

Своїми умисними діями ОСОБА_9 спричинити потерпілій стороні Покровського собору матеріальні збитки на загальну суму 32 грн.
21.05.2016 р. ОСОБА_10 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15 ч. 2 ст. 186 КК України.
Ухвалою Апеляційного суду Сумської області від 13.06.2016 року у кримінальному провадженні № 0000414 від 21.05.2016 року відносно підозрюваного ОСОБА_7 обрано запобіжний захід у вигляді домашнього арешту строком до 19.07.2016 року із забороною залишати житло в АДРЕСА_1 .

У зв`язку із невиконанням обов`язків за обраним запобіжним заходом у вигляді домашнього арешту, 01.07.2016 року слідчий за погодженням з прокурором просив змінити щодо підозрюваного ОСОБА_7 запобіжний захід у вигляді домашнього арешту на запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

14.11.2016 року слідчий за погодженням з прокурором, посилаючись на те, що ОСОБА_9 оголошений у міжнародний розшук, уточнивши вимоги за раніше поданим клопотанням щодо ОСОБА_7 , подав клопотання про обрання підозрюваному запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, яке розглянути у його відсутність в порядку ст. 193 ч. 6 КПК України.

В судовому засіданні слідчий підтримав вимоги за клопотанням про обрання ОСОБА_10 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Прокурор в судовому засіданні підтримав вимоги за клопотанням слідчого.

Суд, врахувавши думку осіб, що беруть участь у розгляді справи, вирішуючи вимоги за клопотанням, виходив з того, що згідно ст. 29 Конституції України ніхто не може триматися під вартою інакше, як на підставах та в порядку, встановленому законом.

Відповідно до ст. 5 п. 1 підпункт «с» Європейської конвенції про захист прав і основоположних свобод кожен має право на свободу та особисту недоторканість. Нікого не може бути позбавлено свободи інакше ніж відповідно до процедури, встановленої законом, і в таких випадках, як: законний арешт або затримання особи, здійснені з метою припровадження її до встановленого законом компетентного органу на підставі обґрунтованої підозри у вчиненні нею правопорушення або якщо є розумні підстави вважати за необхідне запобігти вчиненню нею правопорушення чи її втечі після його вчинення.

Підпункти 3 і 4 ст. 5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод передбачають, що обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою. При цьому, ризик переховування обвинуваченого від правосуддя не може оцінюватися виключно на підставі суворості можливого судового рішення, а це слід робити з урахуванням низки відповідних фактів, які можуть підтверджувати існування такого ризику, або свідчити про такий його незначний ступінь, який не може служити підставою для запобіжного ув`язнення.

Згідно ст. 176 ч. 4 КПК України запобіжні заходи застосовуються: під час досудового розслідування - слідчим суддею за клопотанням слідчого, погодженим з прокурором, або за клопотанням прокурора.

Відповідно до ст. 177 ч. 1, 2 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді вважати, що підозрюваний може здійснити дії, передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України. Слідчий, прокурор не мають права ініціювати застосування запобіжного заходу без наявності для цього підстав, передбачених цим Кодексом.

Судом враховано, що згідно ч. 1, ч. 2 п. 2 ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частиною п`ятою статті 176 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 6 ст. 193 КПК України слідчий суддя може розглянути клопотання про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та обрати такий запобіжний захід за відсутності підозрюваного, лише у разі, якщо прокурором, крім наявності підстав, передбачених статтею 177 цього Кодексу, буде доведено, що підозрюваний, обвинувачений оголошений у міжнародний розшук.

Встановлено, що 21.05.2016 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000414 за правовою кваліфікацією ст. 15 ч. 2 ст. 186 ч. 2 КК України внесено повідомлення ОСОБА_8 про те, що у приміщенні Покровського собору за адресою м. Охтирка, вул.. Пушкіна, 1, ОСОБА_9 у присутності сторонніх осіб вчинив закінчений замах на відкрите викрадення 32.00 грн. зі столу церковної лавки.

21.05.2016 року ОСОБА_10 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 15 ч. 2 ст. 186 ч. 2 КК України, а саме: закінчений замах на відкрите викрадення чужого майна (грабіж), вчинений повторно.

Ухвалою Апеляційного суду Сумської області від 13.06.2016 року у кримінальному провадженні № 0000414 відносно підозрюваного ОСОБА_7 застоовано запобіжний захід у вигляді домашнього арешту строком до 19.07.2016 року із забороною залишати житло в АДРЕСА_1 .

Постановою слідчого від 30.06.2016 року оголошено розшук підозрюваного ОСОБА_7 , а 21.07.2016 року досудове розслідування зупинено.

01.07.2016 року до Охтирського міськрайонного суду Сумської області надійшли одночасно клопотання слідчого Охтирського ВП (м. Охтирка) ГУНП в Сумській області, погоджені з прокурором, про зміну запобіжного заходу ОСОБА_10 з домашнього арешту на тримання під вартою та про надання дозволу на затримання з метою приводу підозрюваного ОСОБА_7 для участі в розгляді клопотання про заміну запобіжного заходу з домашнього арешту на тримання під вартою
Ухвалою Охтирського міськрайонного суду Сумської області від 01.07.2016 року у справі № 591/2073/16-к, провадження № 1-кс/583/624/16, строк дії якої до 07.01.2017 року, наданий дозвіл на затримання ОСОБА_7 з метою його приводу до слідчого судді Охтирського міськрайонного суду Сумської області для участі у розгляді клопотання про заміну запобіжного заходу з домашнього арешту на тримання під вартою.
З повідомлення ГУ НП в Сумській області № 1233/23 2016р. вбачається, що 14.09.2016 року ОСОБА_9 оголошений у міжнародний розшук.
Суд, проаналізувавши встановлені у кримінальному провадженні обставини, доводи сторін та надані ними докази, дійшов висновку про належне обґрунтування ініціативи про обрання підозрюваному запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Висновок суду зроблений з урахуванням практики Європейського суду з прав людини у справі «О`Хара проти Сполученого королівства» від 16.10.2001 р., де зазначено, що доведеність наявності обґрунтованої підозри у вчиненні кримінального правопорушення на момент вирішення питання про застосування запобіжного заходу має відповідати стандарту «розумна підозра».

Детальніше цей термін роз`яснений у справі «Фокс, Кемпбел і Харлей проти Сполученого королівства» від 30.08.1990 р.: мають бути наявні факти або інформація, які б переконали б об`єктивного спостерігача в тому, що саме ця особа могла вчинити злочин.

Суд вважає вагомими надані слідчим докази про обґрунтованість підозри ОСОБА_7 у вчиненні кримінального правопорушення, які перевірені в судовому засіданні і оцінені в сукупності, а саме: протоколи допиту представника потерпілого ОСОБА_8 , свідків ОСОБА_11 , ОСОБА_12 ; протокол огляду місця події; протокол допиту підозрюваного.

Суд погоджується з доводами слідчого про наявність ризиків, які дають достатні підстави вважати, що підозрюваний може здійснити дії, передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України: вчинити інше кримінальне правопорушення, оскільки раніше притягувався до кримінальної відповідальності, допустив порушення заходу забезпечення кримінального провадження у вигляді домашнього арешту, внаслідок чого оголошений у розшук; що свідчить про схильність до скоєння кримінальних правопорушень і, залишаючись на волі, може продовжувати злочинну діяльність. Вказані вище обставини свідчать і про те, що підозрюваний є соціально небезпечною особою, може переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду.

Судом враховано відомості про особу підозрюваного, який негативно характеризується з місця проживання, як неврівноважена особа, що зловживає спиртними напоями; не має власної родини чи інших непрацездатних утриманців, має задовільний стан здоров`я, не перебуває на обліку в психдиспансері, однак обліковується в наркодиспансері з приводу хронічного алкоголізму; не має постійного місця проживання, роботи чи заняття, не має стабільних джерел доходів, що свідчить про нестійкі соціальні зв`язки і дає суду обґрунтовані підстави вважати, що він, перебуваючи на волі зможе залишити місце проживання та сховатися від слідства, що перешкоджатиме кримінальному провадженню.

Судом взято до уваги, що у разі визнання підозрюваного винуватим, йому загрожує покарання у виді позбавлення волі на строк до 6 років, тобто він підозрюється у скоєнні тяжкого злочину.

Отже, висновок суду щодо обрання підозрюваному запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою ґрунтується не лише на підставі суворості можливого судового рішення у разі визнання його винуватим у скоєнні кримінального правопорушення, а це зроблено з урахуванням низки відповідних фактів в сукупності, які підтверджують існування таких ризиків.

Щодо підозрюваного відсутні обмеження щодо обрання йому тримання під вартою, визначені п. 2 ч. 2 ст. 183 КПК України.

Суд вважає доведеним оголошення підозрюваного у міжнародний розшук, а тому маються визначені ч. 6 ст. 193 КПК України підстави для вирішення вимог за клопотанням слідчого у відсутність підозрюваного.

Суд не знаходить підстав для визначення підозрюваному застави та строку тримання під вартою при обранні запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, оскільки згідно ч. 4 ст. 183, ст.ст. 196 ч. 4, 197 КПК України вказані питання вирішуються при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

На підставі викладеного, керуючись ст. 5 пункту «с» Європейської конвенції про захист прав і основоположних свобод, рішеннями Європейського суду з прав людини у справах «О`Хара проти Сполученого королівства» від 16.10.2001 р., «Фокс, Кемпбел і Харлей проти Сполученого королівства» від 30.08.1990 р., ст. 29 Конституції України, ст.ст. 176, 177, 178, 182, 183, 193, 194, 196, 197 КПК України, суд

ухвалив:
Клопотання слідчого Охтирського ВП (м. Охтирка) ГУНП в Сумській області ОСОБА_4 , погоджене з прокурором Охтирської місцевої прокуратури ОСОБА_13 , за матеріалами досудового розслідування, внесеними до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000414 від 21.05.2016 року за правовою кваліфікацією ч. 2 ст. 15 ст. 186 ч. 2 КК України, щодо ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, - задовольнити.

ОСОБА_14 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , підозрюваному у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15 ст. 186 ч. 2 КК України, обрати запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.
На підставі ч. 6 ст. 193 КПК України зобов`язати слідчого, у провадженні якого перебуває кримінальне провадження № 0000414 від 21.05.2016 року, після затримання ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , і не пізніш як через сорок вісім годин з часу його доставки до місця кримінального провадження, доставити його до слідчого судді для розгляду питання про застосування обраного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою або його зміну на більш м`який запобіжний захід.
Ухвала підлягає негайному виконанню після її проголошення.
Ухвала оскарженню не підлягає.
Суддя слідчий Охтирського міськрайонного суду
Сумської області ОСОБА_15