Справа № 684/626/16-к
У Х В А Л А
06 вересня 2016 року смт. Стара Синява
Відповідно до ч.4 ст.107 КПК України, фіксування судового засідання технічними засобами не проводилось.
В судовому засіданні слідчий клопотання підтримав та пояснив, що 31.07.2016 року до Старосинявського ВП ГУНП в Хмельницькій області з письмовою заявою звернувся ОСОБА_5 про те, що 31.07.2016 року близько 12. год. 40 хв. він залишивши свої речі на березі урочища Христосів без нагляду, а сам поплив на човні на середину річки, повернувшись він виявив відсутність рибацької підсаки та сумки з рибальськими снастями і стільниковим телефоном LG Optimus IMEI НОМЕР_1 з СІМ картою № НОМЕР_2 .
Проведеними слідчими діями та оперативно-розшуковими заходами не здобуто будь-яких доказів, які б вказували на особу, яка вчинила вказане кримінальне правопорушення, та у інший спосіб неможливо встановити її особу.
Тому, з метою захисту громадян, охорони їх прав , свобод та законних інтересів, а також забезпечення швидкого розкриття, повного та неупередженого розслідування по кримінальному провадженню, виникла необхідність в отриманні тимчасового доступу до інформації, яка знаходиться в операторів телекомунікації, з метою встановлення осіб, що причетні до вказаного злочину, шляхом моніторингу з`єднань абонентів стільникового зв`язку у зоні дії покриття зазначених базових станцій операторів мобільного зв`язку.
Іншим способом, аніж за рішенням суду, отримати вказану інформацію неможливо.
Згідно ст.159 КПК України тимчасовий доступ до речей і документів полягає у наданні стороні кримінального провадження особою, у володінні якої знаходяться такі речі і документи, можливості ознайомитися з ними, зробити їх копії та, у разі прийняття відповідного рішення слідчим суддею, судом, вилучити їх (здійснити їх виїмку). Тимчасовий доступ до електронних інформаційних систем або їх частин, мобільних терміналів систем зв`язку здійснюється шляхом зняття копії інформації, що міститься в таких електронних інформаційних системах або їх частинах, мобільних терміналах систем зв`язку, без їх вилучення. Тимчасовий доступ до речей і документів здійснюється на підставі ухвали слідчого судді, суду.
Відповідно до ч.2 ст.159 КПК України тимчасовий доступ до речей і документів здійснюється на підставі ухвали слідчого судді, суду.
Згідно з ч. 5 ст. 163 КПК України слідчий суддя, суд постановляє ухвалу про надання тимчасового доступу до речей і документів, якщо сторона кримінального провадження у своєму клопотанні доведе наявність достатніх підстав вважати, що ці речі або документи: 1) перебувають або можуть перебувати у володінні відповідної фізичної або юридичної особи; 2) самі по собі або в сукупності з іншими речами і документами кримінального провадження, у зв`язку з яким подається клопотання, мають суттєве значення для встановлення важливих обставин у кримінальному провадженні; 3) не становлять собою або не включають речей і документів, які містять охоронювану законом таємницю.
Суд встановив, що документи, про доступ до яких просить прокурор, безпосередньо стосуються обставин вчинення кримінального правопорушення. Таким чином, суд вважає, що такі документи перебувають або можуть перебувати у володінні оператора телекомунікації (мобільного зв`язку) « ІНФОРМАЦІЯ_1 », самі по собі або в сукупності з іншими речами і документами кримінального провадження, у зв`язку з яким подається клопотання, мають суттєве значення для встановлення важливих обставин у кримінальному провадженні. Суд також вважає, що інформація, яка міститься у документах, про тимчасовий доступ до яких просить слідчий та прокурор, буде сприяти встановленню істини у кримінальному провадженні.
Разом з тим суд переконався у доведеності обставин, передбачених ч. 3 ст. 132 КПК України.
Запитувані документи не відносяться до речей і документів, до яких заборонений доступ (ст. 161 КПК України).
Проте суд встановив, що документи, про доступ до яких просить слідчий, містять охоронювану законом таємницю (п. 7 ч. 1 ст. 162 КПК України).
При цьому суд виходить із вимог ч. 2 ст. 32 Конституції України, якою передбачено, не допускається збирання, зберігання, використання та поширення конфіденційної інформації про особу без її згоди, крім випадків, визначених законом, і лише в інтересах національної безпеки, економічного добробуту та прав людини.
У відповідності з абз. 2 ч. 2 ст. 29 Закону України «Про телекомунікації» оператори, провайдери телекомунікацій зберігають та надають інформацію про з`єднання свого абонента у порядку, встановленому законом.
Ч. 3 ст. 34 Закону України «Про телекомунікації» передбачено, що інформація про споживача та про телекомунікаційні послуги, що він отримав, може надаватись у випадках і в порядку, визначених законом. В інших випадках зазначена інформація може поширюватися лише за наявності письмової згоди споживача.
Згідно з п. 7 ч. 1 ст. 39 Закону України «Про телекомунікації» оператори телекомунікацій зобов`язані, зокрема, зберігати записи про надані телекомунікаційні послуги протягом строку позовної давності, визначеного законом, та надавати інформацію про надані телекомунікаційні послуги в порядку, встановленому законом.
Ч. 6 ст. 163 КПК України передбачено, що слідчий суддя, суд постановляє ухвалу про надання тимчасового доступу до речей і документів, які містять охоронювану законом таємницю, якщо сторона кримінального провадження, крім обставин, передбачених частиною п`ятою цієї статті, доведе можливість використання як доказів відомостей, що містяться в цих речах і документах, та неможливість іншими способами довести обставини, які передбачається довести за допомогою цих речей і документів. Доступ особи до речей і документів, які містять охоронювану законом таємницю, здійснюється в порядку, визначеному законом. Доступ до речей і документів, що містять відомості, які становлять державну таємницю, не може надаватися особі, що не має до неї допуску відповідно до вимог закону.
З`ясувавши зміст та характер документів, про доступ до яки просить слідчий, суд переконався у можливості використання як доказів відомостей, що містяться в цих документах, а також у неможливості іншими способами довести обставини, які передбачається довести за допомогою цих речей і документів.
Враховуючи вищевикладене, суд дійшов висновку про обґрунтованість клопотання про тимчасовий доступ до речей і документів та доцільність застосування такого заходу забезпечення кримінального провадження.
При цьому суд вважає, що для тимчасового доступу до речей і документів достатнім та розумним є строк у один місяць.
Керуючись ст.ст. 110, 159-166, 309 КПК України,
Копію зазначеної інформації надати на носії інформації в електронному вигляді.
Дана ухвала діє протягом одного місяця з дня її постановлення.
У відповідності з ч. 1 ст. 166 КПК України у разі невиконання ухвали про тимчасовий доступ до речей і документів слідчий суддя, суд за клопотанням сторони кримінального провадження, якій надано право на доступ до речей і документів на підставі ухвали, має право постановити ухвалу про дозвіл на проведення обшуку згідно з положеннями цього Кодексу з метою відшукання та вилучення зазначених речей і документів.
Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1