Справа № 592/6315/16-к
Провадження № 1-кп/592/401/16
11 липня 2016 року м.Суми

Ковпаківський районний суд м.Суми у складі:
головуючого судді ОСОБА_1 ,
за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,
сторін кримінального провадження:
розглянув у підготовчому судовому засіданні в залі судових засідань Ковпаківського районного суду м.Суми кримінальне провадження, яке надійшло до суду з обвинувальним актом і угодою про визнання винуватості відносно
ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с.Ярошівка, Роменського району, Сумської області, гр-на України, українця, з вищою освітою, одруженого, працюючого юристом в ТОВ Пономаренко і партнери, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого,
-за ч.2 ст.205 КК України,
06.07.2016 року до Ковпаківського районного суду м.Суми надійшов обвинувальний акт по обвинуваченню ОСОБА_5 разом з угодою про визнання винуватості, згідно якого ОСОБА_5 обвинувачується у тому, що він маючи умисел на повторне здійснення фіктивного підприємництва, діючи з метою прикриття незаконної діяльності невстановлених досудовим розслідуванням осіб протягом 2014 2015 років перебуваючи у приміщені свого офісу за адресою: АДРЕСА_3 , вчинив дії щодо реєстрації (створення) та оформлення на заздалегідь підшукованих ним осіб, а саме ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 та ОСОБА_11 , які за грошову винагороду погодились на пропозицію ОСОБА_5 зареєструвати на свої ім`я, суб`єкти підприємницької діяльності товариства з обмеженою відповідальністю «Анваполь», «Екопрод-Центр», «Роменпрогрес», «ВМ-Охтиртек», «МОК-ТОРГ» та «Ванзубр», без мети зайняття господарською діяльністю, а з метою прикриття незаконної діяльності інших осіб, яка полягала в ухиленні від сплати податків, самостійно виготовив на своєму робочому комп`ютері уставні документи відповідно до яких директором та засновником ТОВ «МОК-ТОРГ» зазначено ОСОБА_6 , директором та засновником ТОВ «Анваполь» зазначено ОСОБА_10 , директором та засновником ТОВ «Екопрод-Центр» зазначено ОСОБА_9 , директором та засновником ТОВ «ВМ-Охтиртек» зазначено ОСОБА_7 , директором та засновником ТОВ «Роменпрогрес» зазначено ОСОБА_11 , директором та засновником ТОВ «Ванзубр» зазначено ОСОБА_8 , які в подальшому послугували підставою для державної реєстрації в Охтирській та Роменській міськрайонних управліннях юстиції вказаних суб`єктів підприємницької діяльності чим створено суб`єкти господарської діяльності, а саме «Анваполь», «Екопрод-Центр», «Роменпрогрес», «ВМ-Охтиртек», «МОК-ТОРГ» та «Ванзубр». В подальшому ОСОБА_5 відображав в податковій звітності вказаних підприємств та подавав до Охтирської та Роменської ОДПI ГУ ДФС у Сумській області статистичні звіти про діяльність вказаних суб`єктів господарювання, що підтверджує факт використання ТОВ «ВМ-ОХТИРТЕК» для прикриття їх незаконної діяльності з метою ухилення від сплати податків.
Обвинувальний акт відносно ОСОБА_5 надійшов до суду разом з угодою про визнання винуватості, укладеною між прокурором та обвинуваченим.
Зі змісту цієї угоди вбачається, що прокурор і обвинувачений узгодили між собою кваліфікацію дій обвинуваченого за ч.2 ст.205 КК України та узгодили призначення йому покарання за цією статтею у виді штрафу у розмірі трьох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 51 000 грн. та те, що обвинувачений беззастережно визнав свою вину та зобов`язується співпрацювати з правоохоронними органами у викритті вказаного кримінального правопорушення, вчиненого іншими особами.
Відповідно до ч.3 ст.314 КПК України у підготовчому судовому засіданні суд має право прийняти такі рішення: затвердити угоду або відмовити в затвердженні угоди та повернути кримінальне провадження прокурору для продовження досудового розслідування в порядку, передбаченому статтями 468 - 475 цього Кодексу.
У відповідності з вимогами ч.2 ст.474 КПК України розгляд щодо угоди проводиться судом під час підготовчого судового засідання за обов`язкової участі сторін угоди з повідомленням інших учасників судового провадження.
Згідно ч.7 ст.474 КПК України суд перевіряє угоду на відповідність вимогам цього Кодексу та/або закону. Суд відмовляє в затвердженні угоди, якщо, окрім іншого:
-умови угоди суперечать вимогам цього Кодексу та/або закону, в тому числі допущена неправильна правова кваліфікація кримінального правопорушення, яке є більш тяжким ніж те, щодо якого передбачена можливість укладення угоди;
-існують обґрунтовані підстави вважати, що укладення угоди не було добровільним.
У такому разі досудове розслідування або судове провадження продовжуються у загальному порядку.
Угода про визнання винуватості, укладена між прокурором ОСОБА_3 і обвинуваченим ОСОБА_5 від 23.06.2016 року суперечить вимогам кримінального закону, оскільки органами досудового розслідування дана неправильна правова кваліфікація кримінального правопорушення, крім того існують обґрунтовані підстави вважати, що укладення угоди з боку обвинуваченого не було добровільним і що фактично обвинувачений не визнає своєї вини у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.205 КК України як то зазначено в угоді, такий висновок суд робить виходячі з наступного.
Так, в підготовчому судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_5 суду показав, що хоча в угоді він і визнав свою вину за ч.2 ст.205 КК України, однак вважає, що в його діях відсутній склад цього злочину, окільки на його думку суб`єктом даного злочину є особа, яка оформила фіктивні підприємства на себе, а він на себе жодного підприємства не оформляв, а оформив на інших осіб. Він тільки підготував необхідний пакет документів для відкриття вказаних підприємств. А чи вели вподальшому яку небудь діяльність зазначені підприємства йому не відомо.
Крім того, додав, що у випадку, якщо суд визнає, що в його діях дійсно наявний склад злочину, передбачений ч.2 ст.205 КК України, то він погодиться з таким рішенням суду.
Тобто, такі показання обвинуваченого підтверджують ту обставину, що фактично він не визнає себе виннм у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.205 КК України і покладає на суд обо`язок встановити наявність або відсутність в його діях даного складу злочину, що суд під час підготовчого судового засідання зробити не може, оскільки для цього потрібно дослідити всі наявні в кримінальнму провадженні докази як сторони обвинувачення, так і сторони захисту, а це суд може зробити виключно під час судового розгляду кримінального провадження.
Крім того, суб`єктом злочину, передбаченого ч.2 ст.205 КК України є: 1) осудна особа, яка досягла 16-річного віку і виступає як засновник або набувач суб`єкта підприємництва - юридичної особи або за допомогою чужих чи підроблених документів реєструє (придбаває) такий суб`єкт; 2) службова особа підприємства або організації, яка прийняла рішення про створення чи придбання іншої юридичної особи; 3) власник (засновник) юридичної особи, який прийняв таке ж рішення.
В даному ж випадку обвинувачений ОСОБА_5 реєстрував вищевказані підприємства не на себе, а на інших осіб і реєстрував не за допомогою чужих чи підроблених документів, тому його дії повинні кваліфікуватись як співучасть у вчиненні цього злочину, за відповідною частиною ст.27 КК України та ч.2 ст.205 КК України.
Однак, точну кваліфікацію дій обвинуваченого можна встановити тільки під час судового розгляду і після дослідження всіх доказів, а не на стадії підготовчого судового засідання.
А в угоді про визнання винуватості дії ОСОБА_5 кваліфіковані тільки за ч.2 ст.205 КК України, без відповідної кваліфікації за відповідною частиною ст.27 КК України.
Таким чином, суд при винесенні вироку на підстави угоди на стадії підготовчого судового засідання не може дати точної правової кваліфікації із-за неможливості дослідження доказів по справі на стадії підготовчого судового засідання.
Крім того, як в угоді про визнання винуватості, так і в самому обвинувальному акті зазначено, що обвинувачений ОСОБА_5 по кожному з шести підприємств відображав в податковій звітності від імені директорів та подавав до податкової інспекції податкову звітність з розшифровкою податкового кредиту в розмірі контрагентів із зазначенним цих контрагентів.
Однак, як пояснив в підготовчому судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_5 , веденням бухгалтерського обліку він не володіє, тому він не відображав і не міг відобразити ніяких відомостей в податковій звітності, що ще раз свідчить про те, що обвинувачений не визнає своєї вини у повному обсязі як зазначено в обвинувальному акті.
З приводу добровільності укладення угоди про визнання винуватості, обвинувачений суду показав, що він знає, що спочатку було кримінальне провадження про фінансування тероризму, тобто за ст.258-5 КК України, за яким у нього провдились обшуки в Сумах, тому він і погодився на укладення угоди про визнання винуватості за ч.2 ст.205 КК України, оскільки за ст.258-5 КК України передбачене покарання у виді позбавлення волі, а за ч.2 ст.205 КК України передбачене покарання тільки у виді штрафу.
Тобто, з таких показань обвинуваченого вбачається, що фактично угоду про визнання винуватості по даному кримінальному провадженню він укладав не добровільно.
Суд на даній стадії також не може визначитись з питанням про призначення даного кримінального провадження до судового розгляду, оскільки прокурором не вказано чи завершене досудове розслідування у повному обсязі чи ні, оскільки угода про визнання винуватості і обвинувальний акт були винесені в один день 23.06.2016 року, а згідно вимог ч.1 ст.474 КПК України якщо угоди досягнуто під час досудового розслідування, обвинувальний акт з підписаною сторонами угодою невідкладно надсилається до суду, тому враховуючи, що обвинувальний акт і угода про визнання винуватості були підписані в один день то досудове розслідування в повному обсязі не закінчене.
Враховуючи, що умови угоди про визнання винуватості суперечать вимогам кримінального закону, дана не правильна кваліфікація кримінального правопорушення та існують обґрунтовані підстави вважати, що укладення угоди не було добровільним і обвинувачений фактично вину свою за ч.2 ст.205 КК України не визнає, тому в затвердженні цієї угоди слід відмовити і оскільки прокурором не зазначено чи завершене досудове розслідування у повному обсязі чи ні слід повернути кримінальне провадження прокурору для продовження досудового розслідування.
Керуючись ст.ст.314, 474 КПК України,
В затвердженні угоди про визнання винуватості від 23.06.2016 року, укладеної між прокурором ОСОБА_3 та обвинуваченим ОСОБА_5 у кримінальному провадженні за його звинуваченням у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.205 КК України - відмовити та повернути кримінальне провадження Генеральному прокурору України для продовження досудового розслідування.
Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя ОСОБА_1