Справа № 452/496/14-к
Провадження № 1-кп/452/22/2016
ВИРОК
Іменем України
22 червня 2016 року м.Самбір
Самбірський міськрайонний суд Львівської області
у складі: головуючого - судді ОСОБА_1 ,
суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
при секретарі ОСОБА_4 ,
з участю прокурорів ОСОБА_5 , ОСОБА_6 ,
потерпілих : ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9
обвинуваченого ОСОБА_10
захисника-адвоката ОСОБА_11 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду справу про обвинувачення:
ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Самбора Львівської області, громадянина України, з вищою освітою, непрацюючого, здійснюючого догляд за батьком інвалідом 1 ї групи, розлученого, маючого на утриманні неповнолітню дитину, невійськовозобов`язаного, проживаючого в
АДРЕСА_1 , згідно ст. 89 КК України несудимого,-
у вчиненні злочинів, передбачених ч. 3 ст. 289, ч. 5 ст. 185, ч. 4 ст. 189, ч. 2, 3
ст. 357 КК України;
в с т а н о в и в:

ОСОБА_10 , приблизно в жовтні 2006 року, діючи в складі організованої злочинної групи разом з ОСОБА_12 та ОСОБА_13 , отримавши від невстановлених слідством осіб інформацію про те, що в гаражі, розташованому у дворі будинку АДРЕСА_2 , знаходиться автомобіль марки "БМВ-320" вартістю 22 500 грн. без державних реєстраційних номерів, що належить ОСОБА_7 , прийняли рішення незаконно заволодіти ним.. В подальшому, приблизно в жовтні

2006 року, у нічний час, реалізовуючи злочинний план, з метою незаконного заволодіння вказаним автомобілем, ОСОБА_12 , виконуючи відведену функцію, підійшов до дверей вказаного гаража, зламав навісний замок на його дверцятах і проник у приміщення.

В цей час, виконуючи відведені функції, ОСОБА_10 та ОСОБА_14 ,

знаходячись біля гаража, вели спостереження за оточуючою обстановкою, щоб повідомити співучасника про можливу небезпеку та появу сторонніх осіб. Продовжуючи злочинні дії, ОСОБА_15 , зламавши замок передніх дверей автомобіля, проник у його салон. Після цього ОСОБА_10 та ОСОБА_16 також проникли в приміщення гаража та у салоні автомобіля допомагали ОСОБА_17 запустити двигун. Далі ОСОБА_12 , керуючи автомобілем, разом із ОСОБА_10 та ОСОБА_13 виїхав з гаража, тобто незаконно заволоділи автомобілем марки "БМВ-320" вартістю 22 500 грн., який належить

ОСОБА_7 , та приїхали вказаним автомобілем у заздалегідь підготований для переховування автомобілів гараж, що по вул. Чубинського у м. Самборі, де його заховали.

Крім того, ОСОБА_10 , ОСОБА_13 та ОСОБА_15 11 грудня 2006 року, діючи в складі організованої злочинної групи, у м. Самборі Львівської області від невстановлених слідством осіб отримали інформацію про те, що в гаражі, розташованому біля будинку № 20 «а» по вул. Шашкевича у цьому ж населеному пункті, знаходиться автомобіль марки «Hyundai H 200» з державним реєстраційним номером НОМЕР_1 , що належить ОСОБА_8 , та прийняли рішення цим автомобілем незаконно заволодіти, розробивши злочинний план з розподілом функцій учасників групи.

Так, 12 грудня 2006 року у нічний час, реалізовуючи злочинний план, з метою незаконного заволодіння вказаним автомобілем, учасник організованої групи ОСОБА_12 на вул. Шашкевича у м. Самборі розібрав кладку блоків бокової стіни гаража, зробивши в ній отвір, проник в приміщення та відчинив ворота гаража зсередини. В цей час, діючи спільно згідно відведеної функції, ОСОБА_10 та ОСОБА_13 вели спостереження за оточуючою обстановкою з метою попередити співучасника про небезпеку та появу сторонніх осіб. Продовжуючи злочинні дії, ОСОБА_15 зламав замок передніх дверей автомобіля і разом з учасниками організованої групи ОСОБА_10 та ОСОБА_13 незаконно заволоділи автомобілем марки "Hyundai H 200" з державним реєстраційним номером НОМЕР_1 вартістю 50 000 грн., що належить ОСОБА_8 , викотивши автомобіль з гаража на дорогу. Після цього ОСОБА_10 , ОСОБА_13 та ОСОБА_12 проникли в салон автомобіля і під керуванням ОСОБА_18 приїхали в безгосподарний гараж, розташований на вул. Північній у м. Самборі, де автомобіль заховали, чим завдали потерпілому майнову шкоду у вказаному розмірі.

Крім того, ОСОБА_10 11 лютого 2007 року, у вечірній час, разом з учасниками організованої злочинної групи ОСОБА_12 та ОСОБА_13 , відшуковуючи автомобіль, яким можна незаконно заволодіти, встановили, що навпроти будинку № 135 по вул. Заміській у м. Самборі Львівської області знаходиться автомобіль марки "Ауді-80" з державним реєстраційним номером НОМЕР_2 вартістю 21 000 грн., що належить ОСОБА_19 , та прийняли рішення незаконно ним заволодіти, розробивши злочинний план з розподілом функцій учасників групи.

У цей же день, приблизно о 22 год. 30 хв., реалізовуючи злочинний план, з метою незаконного заволодіння вказаним автомобілем згідно відведеної функції ОСОБА_13 підійшов до вказаного автомобіля, ножицями для різки металу зламав замок передніх дверей та проник в салон і, пошкодивши замок запалювання, запустив двигун автомобіля. В цей час згідно відведеної функції ОСОБА_10 та ОСОБА_15 , знаходячись неподалік автомобіля, вели спостереження за оточуючою обстановкою з метою повідомити співучасника про небезпеку у випадку появи сторонніх осіб. Коли ОСОБА_13 завів двигун, ОСОБА_15 сів у даний автомобіль, яким вони незаконно заволоділи, та поїхав в супроводі ОСОБА_10 в заздалегідь приготовлений для переховування автомобілів безгосподарний гараж, що по вул. Чубинського у м. Самборі, де заховали

його, чим завдали потерпілому ОСОБА_19 майнову шкоду на вказану суму.

Під час судового розгляду обвинувачений ОСОБА_10 свою вину у вчиненому визнав повністю, щиро розкаявся та показав, що злочини вчиняв у зв`язку зі збігом тяжких сімейних обставин. На той час в нього захворів батько. Раптово втрачав зір. Необхідна була операція, на яку у нього були на той час відсутні гроші. Він розлучений, сам виховує неповнолітню дитину, яка знаходиться на його утриманні. У батька, крім нього, нікого немає. Не пригадує, хто саме: ОСОБА_12 чи ОСОБА_13 приблизно у жовтні 2006 року запропонували йому допомогти вчинити крадіжки транспортних засобів, пояснивши, що його участь зводитиметься до того, що слідкуватиме за навколишньою обстановкою і у випадку появи сторонніх осіб повідомить їм, подавши умовний знак. Будучи у безвихідному становищі, погодився на їхню пропозицію. До того із
ОСОБА_12 та ОСОБА_13 знайомий не був. З їхніх слів взнав, що в них вже була сформована група по викраденні транспортних засобів, в яку входило приблизно 5 6 осіб. Але він їх не бачив. Всього з ОСОБА_12 та ОСОБА_13 викрали три автомобілі, за що в загальній сумі вони заплатили йому 500 доларів США. Ці гроші він витратив на лікування батька, але зберегти його зір не зміг. На даний час батько зовсім осліп і він здійснює за ним догляд. Показав, що перше незаконне заволодіння транспортним засобом вчинив у жовтні 2006 року, викравши у м. Самборі з гаражу по вул. Гоголя автомобіль марки "БМВ-320. Тепер йому відомо, що він належав ОСОБА_7 . Він вів спостереження за оточуючою обстановкою. У випадку появи сторонніх осіб мав посигналити. Автомобіль заховали в один із гаражів по вул. Чубинського у м. Самборі. Всіма діями спільно керували ОСОБА_12 з ОСОБА_13 . За це йому заплатили

150 доларів США.

Другу крадіжку у групі з ОСОБА_13 та ОСОБА_20 вчинив 12 грудня

2006 року, викравши з гаражу у м. Самборі по вул. вул. Шашкевича автомобіль марки «Hyundai H200», що належить ОСОБА_8 . Як і під час вчинення першої крадіжки, він слідкував за навколишньою обстановкою з метою попередити співучасників про небезпеку та появу сторонніх осіб. Після викрадення автомобіля заховали його у безгосподарний гараж в цьому ж населеному пункті по вул. Північній, за що знову від них отримав 150 доларів США.

Останню крадіжку в такому ж складі групи вчинив 11 лютого 2007 року у вечірній час у м. Самборі із гаражу по вул. Заміській, звідки викрали автомобіль марки "Ауді-80". Тепер йому відомо, що автомобіль належав ОСОБА_19 . Він згідно розподілених ролей слідкував за навколишньою обстановкою. Автомобіль заховали в один з гаражів по вул. Чубинського, за що отримав 200 доларів США. Всі кошти витратив на операцію батька.

Чи були в автомобілі якісь речі, сказати не може. Про це йому ніхто не повідомляв. Умислу на викрадення таких речей не мав. З викрадених речей йому нічого не давали та додатково не проводили оплати.

Ствердив, що усвідомлював протиправність своїх дій, будучи співучасником викрадення транспортних засобів. Проте вимушений був це зробити із за хвороби батька.

Більше ніяких злочинів не вчиняв, а відтак пред`явлене йому обвинувачення щодо незаконного заволодіння інших транспортних засобів, вимагання грошей за повернення викрадених автомобілів, крадіжки документів та чужого майна з салонів викрадених автомобілів вважає надуманим та сфабрикованим щодо нього.
Де знаходився в зазначений в обвинувальному акті час та місці скоєння інкримінованих йому решти злочинів, у зв`язку із плином часу пояснити не може. Проте відносно деяких обставин пам`ятає конкретно, так як вони пов`язані зі святкуванням визначних дат, які він щорічно відмічає зі своїми товаришами.
Так, 23 лютого 2007 року разом зі своїми друзями ОСОБА_21 ,
ОСОБА_22 , його дружиною Вітою та знайомим австрійцем, який часто приїжджає до них в гості у м. Самбір, відзначали День Армії майже до самого ранку, а відтак фізично вчинити незаконне заволодіння транспортним засобом ОСОБА_23 у м. Старий Самбір по вул. Проектній не міг. З аналогічних підстав не міг 05 грудня 2006 року
незаконно заволодіти транспортним засобом марки «Фолькваген Т 4 у м. Самборі, що належить ОСОБА_9 , оскільки кожного року на свято Введення, 04 грудня, їздить разом зі своїми друзями до свого колеги ОСОБА_24 в с. Городище Самбірського району, де був і 04 грудня 2006 року майже до самого ранку 05 грудня.
Крім повного визнання вини обвинуваченим ОСОБА_10 у вчиненому, показанням якого суд надає віри, оскільки такі давались ним добровільно, без будь якого тиску, є послідовні, детальні, відповідають обставинам справи, зібраним та дослідженим в судовому засіданні доказам, його винуватість у вчиненому доведена наступними доказами.
По епізоду незаконного заволодіння транспортним засобом
ОСОБА_7 :
- показаннями потерпілого ОСОБА_7 про те, що 06 листопада 2006 року він виявив відсутність свого автомобіля марки БМВ-320 без реєстраційних номерів у гаражі, що розташований по АДРЕСА_2 . За фактом викрадення
автомобіля в міліцію не звертався, так як транспортний засіб ще не був поставлений на облік у МРЕВ ДАІ. Його пошуками займався самостійно, але жодних результатів не було. Десь через два тижні до нього на домашній телефон, приблизно о 22..00 год., зателефонував незнайомий мужчина, котрий за повернення викраденого автомобіля вимагав у нього 1 000 доларів США. Він погодився на цю пропозицію і на вимогу незнайомого за його вказівкою поклав 1 000 доларів США у металевий бачок для сміття, що знаходиться перед входом в приміщення СШ № 8 м. Самбора по вул. Січових Стрільців, після чого отримав автомобіль, у якому були пошкоджені всі замки: дверні, багажника, баку та запалювання, пробите колесо. Вартість викраденого автомобіля складала 22 500 грн. Показав, що на даний час залишилась невідшкодованою майнова шкода в розмірі 6 500 грн. Просить обвинуваченого суворо не карати;
- протоколом огляду місця події від 11.07.2007 року, згідно якого убачається, що автомобіль марки БМВ 320 викрадено із гаражу, що знаходиться на подвір`ї біля будинку по вул. Гоголя, 10 у м. Самборі (т. 6, а.с. 144 -147).
Допитані в судовому засіданні у якості свідків ОСОБА_12 та ОСОБА_13 заперечили співучасть ОСОБА_10 у вчиненні даного злочину, посилаючись на те, що оговорили його, даючи такі свідчення під тиском працівників міліції.
Проте суд критично оцінює такі свідчення, вважаючи, що свідки намагаються посприяти обвинуваченому уникнути кримінальної відповідальності за скоєне, оскільки під час відтворення обстановки та обставин події від 13.07.2007 року вони детально
відтворили та повідомили, як саме з участю ОСОБА_10 та при яких обставинах вчиняли незаконне заволодіння автомобілем ОСОБА_7 (т.7, а.с. 20 38), подали під час попереднього слідства написані ними власноручно 10. 07. 2007 року явки з повинною щодо обставин вчинення ними злочинів у співучасті з ОСОБА_10 , в яких вони повідомили, що разом з Добрянським незаконно заволоділи автомобілем марки
БМВ 320, який знаходився у м. Самборі, напроти торгового училища № 2 . Жодних зауважень щодо проведення такої слідчої дії від них не поступало. (т. 6, а.с. 142, 143).Обвинувачений ОСОБА_10 підтвердив їхні свідчення, дані під час проведення цих слідчих дій.
ОСОБА_13 під час пред`явлення фотознімків для впізнання впізнав на фотографії ОСОБА_10 , з яким вчиняв незаконні заволодіння транспортними засобами (т.7, а.с. 49).
Суд вважає належними та допустимими ці докази, оскільки міліції не було відомо про вчинення цього злочину, так як потерпілий із заявами про викрадення транспортного засобу не звертався. Деякі неточності, які містяться у їх показаннях під час проведення даних слідчих дій, пояснюється великою кількістю епізодів викрадення транспортних засобів, які відбувалися у нічний час і тим, що учасники заволодіння транспортними засобами мінялися.
По епізоду незаконного заволодіння транспортним засобом ОСОБА_8 :
- показаннями потерпілого ОСОБА_8 про те, що всередині серпня 2006 року в м. Щеціні у Польщі він придбав вантажний автомобіль марки HYUNDAI H200 та поставив його на облік в Самбірський МРЕВ ДАІ, де отримав реєстраційний номер
НОМЕР_1 . Вартість автомобіля становила 50 000 гривень. Автомобіль постійно зберігав у гаражі за місцем свого проживання. Зранку 12 грудня 2006 року виявив, що двері його гаражу відчинені навстіж, автомобіль відсутній. У лівій боковій стіні було розібрано кладку блоків, через який і проникли викрадачі. В міліцію він не звертався, а самостійно займався пошуками транспорту. Через тиждень йому подзвонили і попросили викуп за викрадений автомобіль в розмірі 2 300 доларів США, на що він погодився. Автомобіль йому повернули. Ствердив, що напередодні зауважив стеження за ним ОСОБА_25 на автомобілі ВАЗ 2109, якого він знав візуально. Під час його перебування згідно виклику в органах міліції ОСОБА_12 детально розказував, як вчиняв даний злочин. Щодо міри покарання обвинуваченому покладається на думку суду, проте не наполягає на суворій мірі покарання;
- протоколом огляду місця події від 11.07.2007 року, з якого відомо, що автомобіль ОСОБА_8 було викрадено із гаража, що знаходиться на вул. Шашкевича у місті Самборі. Під час огляду було встановлено, що у боковій стіні наявні сліди проникнення у гараж (т. 6, а.с. 176-179).
Допитані в судовому засіданні у якості свідків ОСОБА_12 та ОСОБА_13 заперечили співучасть ОСОБА_10 у вчиненні даного злочину, посилаючись на те, що оговорили його, даючи такі свідчення під тиском працівників міліції.
Суд не приймає до уваги їхніх свідчень, оскільки під час відтворення обстановки та обставин події від 13.07.2007 року вони детально відтворили та повідомили, як саме з участю ОСОБА_10 та при яких обставинах вчиняли незаконне заволодіння автомобілем ОСОБА_8 . Вказані слідчі дії проводились без будь якого тиску на них. (т.7, а.с. 20 38).
Свою причетність вони підтвердили шляхом подання написаних ними власноручно
10. 07. 2007 року явок з повинною щодо обставин вчинення ними злочинів у співучасті з ОСОБА_10 , в. яких вони детально повідомили, що разом з Добрянським незаконно заволоділи вантажним автомобілем марки HYUNDAI H200 ОСОБА_8 , зокрема, розібравши частину стіни гаражу.
Їхні показання, викладені в протоколах явок з повинною, під час відтворення обстановки та обставин події, відповідають протоколу огляду місця події, показанням потерпілого та самого обвинуваченого ОСОБА_10 (т. 6, а.с. 174, 175).
Під час пред`явлення фотознімків для впізнання ОСОБА_13 впізнав на фотографії ОСОБА_10 , з яким вчиняв незаконні заволодіння транспортними засобами (т.7, а.с. 49).
Ці докази суд вважає належними та допустимими, оскільки вони відповідають обставинам справи, в тому числі, показанням обвинуваченого ОСОБА_10 .
По епізоду незаконного заволодіння транспортним засобом ОСОБА_19 :
Обвинувачений ОСОБА_10 визнав свою вину у вчиненні цього злочину, детально відтворивши обставини його вчинення. Суд надає віри цим показанням, оскільки такі свідчення могли даватись лише особою, яка була на місці вчинення злочину, знає місце розташування гаражу, марку та колір викраденого транспортного засобу.

Показання обвинуваченого підтверджуються протоколом огляду місця події від
11.02.2007 року, згідно якого місце викрадення автомобіля ОСОБА_19 прибудинкова територія будинку АДРЕСА_3 , на яку вказував
ОСОБА_10 (т. 5, а.с.75 - 76).

З тих підстав суд не надає віри показанням свідків ОСОБА_13 та ОСОБА_12 , які заперечили співучасть ОСОБА_10 у вчиненні з ними цього злочину, трактуючи такі свідчення, як намагання допомогти ОСОБА_10 уникнути покарання за вчинене. Так, свідок ОСОБА_12 ствердив, що приблизно 10 11 лютого 2007 року разом з ОСОБА_13 вони бачили ОСОБА_10 . Той за їхнім проханням возив їх по
м. Самбору. На вул. Шевченка зауважили автомобіль «Ауді 80». Цей автомобіль вони перегнали до заводу «Омега». Потім за їхнім проханням він відвіз їх біля СШ №1
м. Самбора, за що вони заплатили йому гроші, які ОСОБА_10 на наступний день, взнавши, що автомобіль викрадений, хотів їх повернути, але вони цих грошей не взяли. Коли 04. 07. 2007 року його затримали працівники міліції, застосовували до нього фізичне насильство, заставляючи зізнатись, що злочини він вчиняв у співучасті із ОСОБА_10 , що зумовило оговорення останнього. Проте, даючи показання в судовому засіданні під час розгляду кримінальної справи про його обвинувачення,
заперечив та спростував свої свідчення.

Суд відхиляє показання свідків ОСОБА_12 та ОСОБА_13 щодо непричетності ОСОБА_10 до вчинення ним інкримінованого йому злочину, мотивуючи свою позицію тим, що під час попереднього слідства такі свідчення щодо скоєння ними злочинів у співучасті з ОСОБА_10 давали під тиском працівників міліції, в яких оговорювали себе і ОСОБА_10 . Для підтвердження правдивості своїх свідчень ОСОБА_12 зіслався на наявність у нього тілесних ушкоджень, виявлених під час його освідування, проте вироком Самбірського міськрайонного суду Львівської області від
22 березня 2010 року ОСОБА_12 та ОСОБА_13 визнано винними та засуджено за вчинення ними крадіжок транспортних засобів ОСОБА_19 , ОСОБА_7 та
ОСОБА_8 , вчинених у співучасті із невстановленою особою, матеріали відносно якого виділено в окреме провадження. При постановленні вироку, який на даний час набрав законної сили, суд мотивував наявність у ОСОБА_12 та ОСОБА_13 видимих тілесних ушкоджень тим, що вони напередодні вказаних процесуальних дій були затримані у квартирі, яку наймав ОСОБА_12 і під час затримання до них застосовувалася сила, так як вони чинили опір, Цим же вироком констатовано, що ОСОБА_12 ,
ОСОБА_13 діяли у складі організованої групи та з невстановленими слідством особами, відносно яких матеріали виділені в окреме провадження (т. 12, а.с. 259 - 308).
Крім того, свідчення ОСОБА_13 та ОСОБА_12 спростовуються протоколами явок з повинною від 05.07.2007 року, написаних ними власноручно і даних ними добровільно, у яких вони повідомили про те, що 11.02.2007 року разом з Добрянським на вул. Заміській у м. Самборі викрали автомобіль «Ауді 80» та заховали його в гаражі по вул. Переяславській ( тепер Шухевича) у м. Самборі. Пізніше цей автомобіль вони повернули потерпілому за викуп (т. 6, а.с.106, 107);
- такі ж свідчення свідки ОСОБА_13 та ОСОБА_12 підтвердили під час проведення відтворення обстановки та обставин події, повідомивши, при яких обставинах з участю обвинуваченого вчиняли незаконне заволодіння автомобіля ОСОБА_19 Ауді 80, що знаходився на вул. Заміській, 136 у м. Самборі. (т.7, а.с. 1-19, 20 - 38);
- під час пред`явлення фотознімків для впізнання ОСОБА_13 вказав на ОСОБА_10 як на співучасника вчинення у співучасті з ним крадіжок транспортних засобів (т. 7, а.с. 49).
Оцінюючи всі зібрані та перевірені в судовому засіданні докази, суд вважає доведеною вину ОСОБА_10 у незаконному заволодінні ним у жовтні 2006 року транспортним засобом ОСОБА_7 марки «БМВ 320» вартістю 22 500 грн., вчиненому організованою групою, з проникненням в приміщення, що завдало великої майнової шкоди потерпілому, та підтверджується показаннями потерпілого, протоколами відтворення обстановки та обставин місця події, протоколами явок з повинною, протоколом пред`явлення для впізнання, докази по якому суд визнає належними та допустимими, а тому кваліфікація його дій за ч. 3 ст. 289 КК України в редакції
22.09.2005 року є вірною.(незаконне заволодіння транспортним засобом, вчинене організованою групою, з проникненням в приміщення, що завдало великої матеріальної шкоди потерпілому).
Водночас суд вважає необхідним виключити з обвинувачення ОСОБА_10 по даному епізоду кваліфікаційну ознаку «повторність», оскільки з урахуванням попередньої судимості обвинуваченого, засудженого вироком Самбірського міськрайонного суду Львівської області 08 вересня 2003 року за ч. 1 ст. 121 КК України на 5(п`ять) років позбавлення волі та на підставі ст. 75 КК України звільненого від відбуття покарання з іспитовим строком на 2(два) роки, це суперечить положенням диспозиції ч. 2 ст. 289 КК України.
Також суд вважає доведеною вину обвинуваченого ОСОБА_10 у
незаконному заволодінні ним 12 грудня 2006 року транспортним засобом ОСОБА_8 марки HYUNDAI H200», реєстраційний номер НОМЕР_1 , вартістю 50 000 грн., вчиненому повторно, організованою групою, з проникненням в приміщення, що завдало великої майнової шкоди потерпілому і підтверджується показаннями потерпілого, протоколами слідчих дій, які суд визнає належними та допустимими доказами, а тому кваліфікація його дій за ч. 3 ст. 289 КК України є вірною.
З цих же підстав суд вважає доведеною вину ОСОБА_10 у незаконному заволодінні ним 11 лютого 2007 року транспортним засобом марки Ауді-80" з державним реєстраційним номером НОМЕР_2 вартістю 21 000 грн., що належить ОСОБА_19 , вартістю 21 000 грн., вчиненому повторно, організованою групою, з проникненням в приміщення, що завдало великої майнової шкоди потерпілому та підтверджується
дослідженими в судовому засіданні доказами: протоколами слідчих дій: огляду місця події, відтворення обстановки та обставин події, пред`явлення для впізнання, явок з повинною, а тому кваліфікація його дій за ч. 3 ст. 289 КК України є вірною.
ОСОБА_10 обвинувачується в тому, що напочатку літа 2006 року, діючи спільно в складі організованої групи з ОСОБА_13 та ОСОБА_20 , відшуковуючи автомобіль, яким можна незаконно заволоділи, встановили, що біля будинку № 37 по вул. Коперніка в м. Самборі Львівської області знаходиться автомобіль марки «Фольксваген

Т-4» р.н. НОМЕР_3 вартістю 50 000 грн., що належить ОСОБА_26 , та прийняли рішення ним незаконно заволодіти, розробивши злочинний план з розподілом функцій учасників групи.

В той же день у нічний час, реалізовуючи злочинний план, з метою незаконного заволодіння вказаним автомобілем, ОСОБА_10 , ОСОБА_12 та ОСОБА_13 підійшли до вказаного автомобіля, де ОСОБА_13 зламав замок передніх дверей автомобіля та проник в салон і намагався запустити двигун автомобіля. Виконуючи відведені функції,

ОСОБА_10 та ОСОБА_15 знаходились неподалік вказаного автомобіля та вели спостереження за оточуючою обстановкою з метою попередити учасника організованої групи у випадку появи сторонніх осіб. Після чого виштовхали його з подвір`я, та перегнали у невстановлене слідством місце для подальшого його переховування та реалізації. Своїми діями ОСОБА_10 , ОСОБА_15 та ОСОБА_13 , в складі організованої групи, незаконно заволоділи автомобілем марки «Фольксваген Т-4» реєстраційний номер НОМЕР_3 , вартістю 50 000 грн., що належить ОСОБА_26 , чим завдали йому майнову шкоду га вказану суму.
Крім того, ОСОБА_10 обвинувачується в тому, що 27 вересня 2006 року, діючи в складі організованої групи разом з ОСОБА_13 та ОСОБА_20 , підшуковуючи об`єкт злочину, у м. Самборі Львівської області від невстановлених слідством осіб отримали інформацію про те, що в гаражі, який розташований біля будинку АДРЕСА_4 , знаходиться автомобіль марки "Ауді A 4", без реєстраційних державних номерів, вартістю 40 000 грн., що належить ОСОБА_27 , і цим автомобілем прийняли рішення незаконно заволодіти, розробивши злочинний план з розподілом функцій учасників групи.

28 вересня 2006 року у нічний час, реалізовуючи злочинний план, з метою незаконного заволодіння вказаним автомобілем, учасники організованої групи ОСОБА_10 , ОСОБА_15 та ОСОБА_13 підійшли до тильної сторони гаража, розташованого біля будинку АДРЕСА_4 . Згідно відведеної функції ОСОБА_15 заздалегідь приготованим молотком розбив стіну з тильної сторони гаража, зробивши в ній отвір, проник в приміщення гаража і відчинив ворота зсередини.

В цей час згідно відведеної функції ОСОБА_10 та ОСОБА_13 вели спостереження за оточуючою обстановкою з метою попередити співучасника про появу сторонніх осіб. Продовжуючи злочинні дії, ОСОБА_12 зламав замок передніх дверей автомобіля і разом із вказаними учасниками організованої групи незаконно заволодів автомобілем марки "Ауді-A 4", без реєстраційних номерів, вартістю 40 000грн., викотивши автомобіль з гаража на дорогу. Після цього, ОСОБА_10 та ОСОБА_13 сіли в салон автомобіля і під керуванням ОСОБА_18 поїхали в безгосподарний гараж, який розташований на вул. Промисловій у м. Самборі, де заховали автомобіль, чим завдали потерпілому ОСОБА_27 майнову шкоду.

Добрянський обвинувачується в тому, що 06.10.2006 року, діючи в складі організованої групи разом з ОСОБА_13 та ОСОБА_12 за заздалегідь розробленим планом, в нічний час, відшуковуючи автомобіль, яким можна незаконно заволодіти, встановили, що на подвір`ї гр. ОСОБА_28 за адресою: АДРЕСА_5 , знаходиться автомобіль марки "FiatDoblo" з державним номером НОМЕР_4 , який належить ОСОБА_29 , та прийняли спільне рішення незаконно заволодіти цим автомобілем.

07.10.2006 року у нічний час, реалізовуючи злочинний план, з метою незаконного заволодіння вказаним автомобілем, ОСОБА_15 проник на подвір`я вищевказаного будинку, що належить гр. ОСОБА_28 , зламав замок передніх дверей автомобіля, звідки, знайшовши в салоні ключ від замка запалювання, завів двигун. В цей час, виконуючи відведені функції, ОСОБА_10 та ОСОБА_13 знаходились біля подвір`я вказаного будинку та вели зовнішнє спостереження за оточуючою обстановкою, щоб у випадку появи сторонніх осіб попередити про це співучасника. Після цього учасники організованої групи незаконно заволоділи автомобілем марки «FiatDoblo» з реєстраційним державним номером НОМЕР_4 вартістю 34 000 грн., що належить ОСОБА_29 , приїхали вказаним автомобілем під керуванням ОСОБА_12 в заздалегідь підготовлений для переховування автомобілів безгосподарний гараж у невстановленому слідством місці, де залишили цей автомобіль на зберігання, чим завдали потерпілому ОСОБА_29 майнову шкоду на вказану суму.

07.10.2006 року, діючи в складі організованої групи по заздалегідь розробленому плану та згідно розподілених ролей, разом з ОСОБА_13 та ОСОБА_20 після вчинення незаконного заволодіння автомобілем марки "Fiat Doblo з державним номером

НОМЕР_4 , вартістю 34 000 грн., що належить ОСОБА_29 , переховували його в невстановленому слідством гаражі.
Обвинувачений ОСОБА_10 своєї вини у скоєному не визнав, посилаючись на непричетність до вчинення даних злочинів. Показав, що станом на цей час не був знайомим із ОСОБА_12 та ОСОБА_13 . Познайомився з ними лише у жовтні
2006 року. Жодних доказів, які б спростовували протилежне, судом не здобуто.
Його причетність у скоєнні незаконних заволодінь цими транспортними засобами заперечили свідки ОСОБА_13 та ОСОБА_12 та показали в судовому засіданні, що на попередньому слідстві оговорили ОСОБА_10 під тиском працівників міліції, заперечили причетність ОСОБА_10 до вчинення даних злочинів.

Потерпілі ОСОБА_26 , ОСОБА_27 , ОСОБА_30 на неодноразові виклики до суду жодного разу не з`явилися. Будучи учасниками судового провадження, що мають особистий інтерес щодо захисту своїх порушених прав, як суб`єкти доказування не задовольнили безпосередньо в судовому засіданні своїх процесуальних претензій шляхом обґрунтування і доведення їх достовірності.

Оглядом місць події констатовано лише факт викрадення транспортних засобів, а саме:
- у протоколі від 18.10.2006 року - викрадення напочатку літа 2006 року з - під будинку АДРЕСА_6 автомобіля марки «Фольксваген Т-4», р.н. НОМЕР_5 , що належить потерпілому ОСОБА_26 ( т. 6, а.с. 134);

- у протоколі від 18. 10. 2006 року шляхом проникнення в гараж, розташований біля будинку АДРЕСА_4 , викрадення автомобіля марки «Ауді А 4», що належить ОСОБА_27 (т.5, а.с. 105-107);
- у протоколі від 07. 10. 2006 року - викрадення з подвір`я будинку гр. ОСОБА_28 , що знаходиться у АДРЕСА_5 , автомобіля марки "FiatDoblo" з державним номером НОМЕР_4 , який належить ОСОБА_29 (т.3, а.с. 156 157).

Суд вважає, що такі докази, хоч і є належними та допустимими, проте в сукупності з іншими доказами не підтверджують вини обвинуваченого у вчиненні ним незаконних заволодінь цих транспортних засобів.

Наявні у справі протоколи явок з повинною: від 10. 07. 2007 року, написані свідками ОСОБА_13 та ОСОБА_12 від 10.07.2007 року про те, що вони у 2006 році разом із ОСОБА_10 у районі вул. Переяславської м. Самбора розібрали стінку гаража та викрали звідти автомобіль Ауді А 4 (т. 6, а.с. 112 - 113, 159 160, т. 3,
а.с. 217 - 218) та протоколи відтворення обстановки та обставин події з участю
ОСОБА_12 та ОСОБА_13 від 12. 07. 2007 року та від 13. 07. 2007 року, під час якого вони детально розказали та показали про обставини незаконного заволодіння транспортними засобами ОСОБА_26 , ОСОБА_27 та ОСОБА_29 (т. 7, а. с. 1 19, а.с. 20 38, т. 3, а.с. 231 235), протокол пред`явлення для впізнання, під час якого
ОСОБА_13 вказав на ОСОБА_10 , якого впізнав на фотографії, як на співучасника вчинення незаконних заволодінь транспортними засобами (т.7, а.с. 49), не можуть служити належними доказами, так як не підтверджують участі ОСОБА_10 щодо скоєння ним в групі із ОСОБА_12 та ОСОБА_13 незаконного заволодіння транспортними засобом ОСОБА_26 , ОСОБА_27 та ОСОБА_29 .. Суд оцінює ці докази з точки зору їх інформативності та належності, а відтак відкидає, оскільки такі ні прямо, ні побічно не підтверджують вину обвинуваченого у вчиненні інкримінованих йому злочинів, не являються обставинами, що підлягають доказуванню у даному провадженні, а лише констатують факт вчинення останніми незаконного заволодіння транспортними засобами і нічим іншим не підтверджуються. Жодних доказів про те, що
ОСОБА_10 приймав участь у викраденні цих автомобілів судом не здобуто.
Свідки ОСОБА_12 та ОСОБА_13 показали в судовому засіданні, що

ОСОБА_10 участі у вчиненні злочинів не приймав, а явки з повинною писали під тиском працівників міліції, як і давали свідчення під час відтворення обстановки та обставин місця події.
Інші можливості збирання додаткових доказів вичерпані.
З тих підстав суд приходить до висновку, що доказів щодо причетності ОСОБА_10 до скоєння даних злочинів стороною обвинувачення, на яку покладався обов`язок підтримання державного обвинувачення в суді, не представлено, а тому дані епізоди слід виключити з обвинувачення ОСОБА_10 ..
Крім того, ОСОБА_10 обвинувачується в тому, що напочатку листопада 2006 року в групі з ОСОБА_13 та ОСОБА_12 , діючи в складі організованої групи в м. Самборі Львівської області, від невстановлених слідством осіб отримали інформацію про те, що в гаражі, розташованому біля будинку АДРЕСА_5 , знаходиться автомобіль марки "MERCEDESVITO", з державним реєстраційним номером НОМЕР_6 , що належить ОСОБА_31 , та прийняли рішення незаконно заволодіти цим автомобілем, розробивши для цього злочинний план з розподілом функцій учасників групи.

В цей же період у нічний час, реалізовуючи злочинний план, з метою незаконного заволодіння вказаним автомобілем, учасник організованої групи ОСОБА_15 підійшов до воріт подвір`я, на якому знаходився гараж, розташований за адресою: АДРЕСА_7 і згідно відведеної ролі зламав навісний замок на воротах подвір`я, на дверях гаражу, відчинив ворота та разом з ОСОБА_10 і ОСОБА_13 зняв їх з завіс. В цей час, згідно відведених ролей, ОСОБА_10 разом із ОСОБА_13 вели зовнішнє спостереження за оточуючою обстановкою з метою попередження співучасників злочину про можливу появу сторонніх осіб. Продовжуючи свої злочинні дії, ОСОБА_15 зламав замок передніх дверей автомобіля і разом із учасниками організованої групи незаконно заволодів автомобілем марки "MERCEDESVITO", з державним реєстраційним номером НОМЕР_6 , який належить гр. ОСОБА_31 , вартістю 50 000 грн., викотивши автомобіль з гаража на дорогу. Після цього ОСОБА_10 , ОСОБА_13 та ОСОБА_15 проникли в салон автомобіля, пошкодивши замок запалювання, запустили двигун і під керуванням ОСОБА_18 приїхали на цьому автомобілі в безгосподарний гараж, який розташований на вул. Північній у м. Самборі, де заховали викрадений автомобіль, чим завдали потерпілому ОСОБА_31 майнову шкоду на вказану суму.
Сам потерпілий ОСОБА_32 в судове засідання на неодноразові виклики жодного разу не з`явився, не підтвердив обставин щодо незаконного заволодіння його транспортним засобом.
Свідки ОСОБА_12 та ОСОБА_13 заперечили причетність обвинуваченого
ОСОБА_10 до вчинення даного злочину.
Постановляючи вирок 22 березня 2010 року по кримінальній справі про обвинувачення ОСОБА_12 та ОСОБА_13 за ч. 3 ст.289, ч. 2 ст. 15 ч. 3 ст. 289, ч. 4
ст. 189, ч. 5 ст. 185 КК України, Самбірський міськрайонний суд дійшов висновку, що дане обвинувачення щодо незаконного заволодіння транспортним засобом ОСОБА_33
ґрунтується на сумнівних доказах і не підтвердилося під час судового розгляду. Сам потерпілий від дачі показань відмовився, у зв`язку з чим цей епізод був виключений з обвинувачення ОСОБА_13 та ОСОБА_12 (т.12,а.с.259 - 308).
Суд вважає, що наявні у справі протоколи відтворення обстановки та обставин події з участю ОСОБА_13 , ОСОБА_12 , пред`явлення фотознімків для впізнання не можуть служити належними доказами ( т. 7, а.с. 49, а.с. 1 - 19, 20 38), оскільки ні прямо, ні побічно не підтверджують вину обвинуваченого у вчиненні інкримінованого йому злочину, не являються обставинами, що підлягають доказуванню у даному провадженні, а лише констатують факт вчинення останніми незаконного заволодіння транспортним засобом і нічим іншим не підтверджуються, а тому даний епізод слід виключити з обвинувачення ОСОБА_10 .
Крім того, ОСОБА_10 , обвинувачується в тому, що 04 грудня 2006 року в групі з ОСОБА_20 та ОСОБА_13 , діючи спільно та за заздалегідь розробленим планом в складі організованої групи, відшуковуючи автомобіль, яким можна незаконно заволодіти, встановили, що біля будинку №5 по вул. Проектній у м. Самборі Львівської області знаходиться автомобіль марки "Фольксваген Т-4", без державного реєстраційного номера, що належить ОСОБА_9 та вирішили цим автомобілем незаконно заволодіти, розробивши план з розподілом функцій учасників групи.

5 грудня 2006 року у нічний час, реалізовуючи злочинний план, з метою незаконного заволодіння вказаним автомобілем і згідно відведеної функції, ОСОБА_15 підійшов до автомобіля та, використовуючи ножиці, зламав замок передніх дверей, проник в салон і, пошкодивши замок запалювання, запустив двигун автомобіля. В цей час згідно відведеної функції ОСОБА_10 та ОСОБА_13 , знаходячись неподалік автомобіля, вели спостереження за оточуючою обстановкою для того, щоб повідомити співучасника про появу сторонніх осіб. Після запуску ОСОБА_20 двигуна автомобіля останній з місця події скрився. ОСОБА_10 та ОСОБА_13 супроводжували ОСОБА_34 на своєму автомобілі. Таким чином, ОСОБА_15 , ОСОБА_10 та ОСОБА_13 , діючи в складі організованої групи, незаконно заволоділи автомобілем марки "Фольксваген Т-4", без державного реєстраційного номера, вартістю 70 000 грн., чим завдали майнову шкоду потерпілому ОСОБА_9 на вказану суму. Приїхавши вказаним автомобілем в заздалегідь пристосований для переховування автомобілів гараж, що по вул. Північній у м. Самборі, вони його сховали, де в подальшому він був виявлений в цьому гаражі та вилучений працівниками міліції.
Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_10 своєї вини не визнав, заперечивши свою причетність до скоєння даного злочину. Ствердив, що у зв`язку із плином часу не може конкретно пригадати, де знаходився в період інкримінованих йому злочинів. Проте, відносно деяких дат пам`ятає конкретно, так як вони пов`язані зі святкуванням визначних дат, які він щорічно відмічає зі своїми товаришами.
Так, кожного року на свято Введення, 04 грудня, їздить разом зі своїми друзями до свого колеги ОСОБА_24 в с. Городище Самбірського району, де був і 04 грудня
2006 року майже до самого ранку 05 грудня 2006 року.
Будучи допитаним в судовому засіданні потерпілий ОСОБА_9 ствердив, що
03 грудня 2006 року в Польщі він придбав автомобіль марки Фольксваген Т-4, вартість якого становила 70 000 грн. 4 грудня 2006 року він залишив вказаний автомобіль на подвір`ї біля свого будинку На ніч вхідні ворота були закручені на болт з гайкою, дверки салону автомобіля він зачинив на ключ, але задня дверка не зачинялась. Зранку 05 грудня 2006 року виявив, що на подвір`ї немає його мікроавтобуса Фольксваген Т-4. У міліцію
не звертався, пошуками транспортного засобу займався самостійно. До нього на зв`язок ніхто не виходив і ніхто не вимагав за його повернення винагороди. Приблизно всередині січня 2007 року йому стало відомо, що працівники міліції знайшли викрадений мікроавтобус Фольксваген Т-4. Він на подвір`ї відділу міліції впізнав свій бус та виявив, що замки в дверях не були зламані, були відсутні щиток приладів вартістю 1 500 гривень, магнітофон вартістю 750 гривень, прикурювач вартістю 50 гривень та чотири пластмасові крісла вартістю 50 гривень кожне. Даною крадіжкою із автомашини йому було завдано матеріальних збитків на суму 2 500 гривень.
Проте, хто викрав його автомобіль, він не знає.
Свідки ОСОБА_12 та ОСОБА_13 відмовились від своїх зізнавальних показань щодо співучасті ОСОБА_10 , зазначивши, що такі давались ними під тиском працівників міліції.
В матеріалах справи наявні протоколи явок з повинною ОСОБА_12 та
ОСОБА_13 від 10.07.2007 року, протоколи відтворення обстановки та обставин події, у яких вони повідомили, що в кінці 2006 року разом з та ОСОБА_10 незаконно заволоділи автомобілем Фольксваген Т4, який знаходився у районі вул. Шашкевича у
м. Самборі (т. 6, а.с. 127 -128)).
Проте, будучи допитаними в судовому засіданні у якості свідків, ствердили, що такі ними складались під тиском працівників міліції.
Протоколом огляду місця події від 12.07.2007 року констатовано лише факт викрадення автомобіля марки Фольксваген Т-4 сталося на вул. Проектній, 5 у місті Самборі (т. 6, а.с. 162-164).
Допитані в судовому засіданні свідки ОСОБА_35 , ОСОБА_36 підтвердили висунуте обвинуваченим ОСОБА_10 алібі щодо його місцеперебування у зазначений в обвинувальному акті час та місце скоєння злочину в іншому місці: в
с. Городищі Самбірського району Львівської області на святкуванні у свого колеги храмового свята Введення у Храм Господній, куди вони приїжджають щороку, де пробули цілу ніч, у зв`язку з чим достовірно пам`ятають і дають об`єктивні свідчення, які не були спростовані будь якими іншими доказами, а відтак всякий сумнів щодо винуватості особи в інкримінованому їй злочині в силу ст. 62 Конституції України тлумачиться в користь обвинуваченого.
З тих підстав суд приходить до переконання про недоведеність вини обвинуваченого в інкримінованому йому злочині, а тому вважає, що цей епізод слід виключити з його обвинувачення.
З аналогічних підстав суд вважає, що з обвинувачення ОСОБА_10 слід виключити епізод незаконного заволодіння транспортним засобом ОСОБА_23 , якому інкриміновано, щовін 23 лютого 2007 року у нічний час, в складі організованої групи разом із ОСОБА_13 , ОСОБА_37 та ОСОБА_20 , відшуковуючи автомобіль, яким можна незаконно заволодіти, діючи спільно з учасниками групи, встановив, що біля гаражу, який знаходиться на подвір`ї будинку АДРЕСА_8 знаходиться автомобіль марки "Volkswagen T-4", з реєстраційними державними номерами НОМЕР_7 , що належить ОСОБА_23 і прийняли рішення разом з учасниками групи незаконно заволодіти цим автомобілем, розробивши злочинний план з розподілом функцій учасників групи, а 24 лютого 2007 року у нічний час, реалізовуючи злочинний план, з метою незаконного заволодіння вказаним автомобілем, в групі та за попередньою змовою із ОСОБА_12 , ОСОБА_37 та ОСОБА_13 підійшли до автомобіля марки "Volkswagen T-4", з реєстраційним державним номером НОМЕР_7 , де ОСОБА_38 зламав замок передніх дверей автомобіля та проник в салон. Використовуючи спеціально виготовлену "відмичку", він намагався запустити двигун автомобіля. В цей час, виконуючи відведені функції, ОСОБА_10 разом із ОСОБА_20 та ОСОБА_13 знаходились неподалік вказаного автомобіля, вели спостереження за оточуючою обстановкою з метою попередити співучасників у випадку появи сторонніх осіб. Після того, коли після неодноразових спроб ОСОБА_39 запустити двигун автомобіля не вдалось, учасники організованої групи виштовхали автомобіль на проїжджу частину до приміщення універмагу, що у місті Старому Самборі Львівської області, де були змушені залишити автомобіль та з місця події втекти, оскільки в цей час біля універмагу проїжджав патрульний наряд міліції. Такими діями ОСОБА_10 разом із ОСОБА_37 , ОСОБА_20 та ОСОБА_13 , діючи спільно в складі організованої групи, незаконно заволоділи автомобілем 04 грудня 2006 року вартістю 50 000 грн., що належить потерпілому ОСОБА_23 , чим завдали йому майнову шкоду на зазначену суму, оскільки жодних доказів щодо його причетності до скоєння даного злочину не здобуто.

Зокрема, протокол огляду місця події та автотранспортного засобу ОСОБА_23 від 12.07.2007 року констатує лише місце вчинення злочину (т. 3, а.с. 100 - 101), а явки з повинною, дані ОСОБА_12 та ОСОБА_13 10.07.2007 року на досудовому слідстві останні трактували, будучи допитаними в судовому засіданні у якості свідків, як дані ними не добровільно, а під тиском працівників міліції (т.3, а.с. 100 101).
Сам обвинувачений ствердив, що 23 лютого 2007 року разом зі своїми друзями ОСОБА_21 , ОСОБА_22 , його дружиною Вітою та знайомим австрійцем, який часто приїжджає до них в гості у м. Самбір, відзначали дане свято майже до самого ранку, а відтак фізично вчинити незаконне заволодіння транспортним засобом ОСОБА_23 у м. Старий Самбір по вул. Проектній не міг.
Його причетність до скоєння даного злочину заперечили допитані у якості свідків ОСОБА_13 та ОСОБА_12 , мотивуючи подачу ними явок з повинною на попередньому слідстві внаслідок тиску на них працівників міліції (.т.3, а.с. 211 212).
Свідки ОСОБА_21 , ОСОБА_22 підтвердили висунуте обвинуваченим
ОСОБА_10 алібі про його перебування в ніч з 23 на 24 лютого 2007 року у
м. Самборі під час святкування Дня Радянської Армії.. Стороною обвинувачення їхні свідчення не спростовані.
З тих підстав суд вважає, що дане обвинувачення грунтується тільки на доказах щодо факту незаконного заволодіння автомобілем потерпілого, про що органами досудового слідства зібрано достатньо доказів, однак відсутні будь-які докази щодо участі обвинуваченого у вчиненні даного злочину. Твердження про те, що ОСОБА_10
23 лютого 2007 року брав участь у незаконному заволодінні автомобілем марки "Volkswagen T-4", з реєстраційним державним номером НОМЕР_7 , СJ 230 AG, є припущенням органів досудового слідства.
Свідок ОСОБА_40 в судовому засіданні ствердив, що приблизно вісім років назад працівниками Дрогобицького райвідділу міліції був запрошений у якості понятого під час проведення слідчої дії пред`явлення для впізнання. Невідомі йому особи вказували на осіб, які викрадали транспортні засоби. Конкретніших свідчень дати не може.
Крім того, ОСОБА_10 обвинувачується в тому, шо 21 квітня 2007 року разом з учасником організованої групи ОСОБА_13 та ОСОБА_20 , відшуковуючи автомобіль, яким можна незаконно заволодіти, в місті Самборі Львівської області на одній з вулиць побачив автомобіль марки "Лексус-450" з іноземним реєстраційним номером НОМЕР_8 , що належить ОСОБА_41 , і повідомив про наявність цього автомобіля ОСОБА_39 , який запропонував учасникам організованої групи незаконно ним заволодіти, розробивши злочинний план з розподілом функцій учасників групи.

У цей же день, з метою виявлення місця стоянки вказаного автомобіля, ОСОБА_12 разом із учасником організованої групи ОСОБА_13 на автомобілі марки "БМВ-318" під керуванням останнього слідкував за пересуванням вказаного автомобіля і, прибувши в село Верхівці Самбірського району Львівської області, встановив місце його постійного паркування.

22 квітня 2007 року у нічний час, реалізовуючи злочинний план, з метою незаконного заволодіння вказаним автомобілем, учасники організованої злочинної групи ОСОБА_10 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 та ОСОБА_38 разом із залученим до скоєння злочину ОСОБА_42 на невстановленому слідством автомобілі прибули в село Верхівці Самбірського району Львівської області до місця стоянки автомобіля марки "Лексус-450", з іноземним реєстраційним номером НОМЕР_9 , що на подвір`ї житлового будинку ОСОБА_43 . Згідно розподілу функцій ОСОБА_15 та ОСОБА_13 зайшли на подвір`я вказаного будинку і вели спостереження за оточуючою обстановкою з метою повідомити співучасника про появу сторонніх осіб. В цей час ОСОБА_38 , виконуючи відведену функцію, підійшов до вказаного автомобіля, зламав замок передніх дверей та проник в салон. Після цього ОСОБА_15 та ОСОБА_13 відкотили автомобіль з подвір`я будинку на дорогу і такими діями члени групи незаконно заволоділи автомобілем марки "Лексус-450", з іноземним реєстраційним номером НОМЕР_8 , вартістю 45 000 євро, що згідно офіційного курсу валют Національного Банку України становить 308 250 грн., який належить ОСОБА_44 .

Згідно відведеної функції ОСОБА_10 та ОСОБА_45 сіли в салон автомобіля марки "БМВ-318", який стояв біля вказаного будинку та вели спостереження за оточуючою обстановкою, з метою попередити ОСОБА_46 про небезпеку, а останній, знаходячись в салоні, пошкодив замок запалювання, запустив двигун автомобіля і поїхав на ньому в напрямку м. Самбора Львівської області. З метою попередження ОСОБА_47 про появу на дорозі працівників міліції ОСОБА_10 , ОСОБА_45 , ОСОБА_13 та ОСОБА_15 на автомобілі марки "БМВ-318" супроводжували під час руху автомобіль, яким учасники організованої групи незаконно заволоділи. ОСОБА_38 на автомобілі прибув в гараж станції технічного обслуговування ПП "Ковалик", що біля села Лютовисько Самбірського району Львівської області, де заховав викрадений автомобіль, чим завдали потерпілому ОСОБА_41 майнову шкоду на вказану суму.
Під час судового розгляду обвинувачений ОСОБА_10 свою вину у вчиненому не визнав, суду показав, що таких злочинів не вчиняв. Де знаходився у зазначений в обвинувальному акті час щодо інкримінованого йому злочину у зв`язку з тривалістю подій, пояснити конкретно не може
Потерпілий ОСОБА_48 підтвердив лише факт незаконного заволодіння його транспортним засобом та викрадення його майна, що знаходилось в салоні його автомобіля і показав, що в ніч на 22 квітня 2007 року було викрадено його власний автомобіль марки Лексус 450 з іноземним реєстраційним номером НОМЕР_8 , який знаходився в селі Верхівці Самбірського району Львівської області, на подвір`ї житлового будинку, що належить ОСОБА_49 . Автомобіль купив за 45 000 євро. Крім того, в автомобілі знаходилися його майно, а саме: бензин в кількості 50 л на суму 200 грн., газ пропан-бутан в кількості 130 л на суму 273 грн., окуляри сонцезахисні вартістю 230 євро, окуляри для зору подвійні вартістю 32 євро, брелок вартістю 43 євро, щітка-пилосос вартістю 20 євро, комплект автокосметики вартістю 15 євро, комплект ключів вартістю
60 євро, кашкет вартістю 90 євро, карта автомобільних доріг України вартістю 10 грн., карта автомобільних доріг м. Києва вартістю 10 грн., флеш-пам`ять до автомагнітоли Кенвуд вартістю 18 євро та його особисті документи, всього майн на загальну суму
493 грн. та 508 євро. Хто викрав автомобіль, не знає.
Свідки ОСОБА_12 та ОСОБА_13 заперечили причетність ОСОБА_10 до скоєння даного злочину, а написані ними під час досудового слідства явки з повинною 05.07.2007 року, у яких повідомили про незаконне заволодіння з участю Добрянського автомобілем «Лексус 470» на молдавських номерах, який знаходився у с. Верхівці Самбірського району Львівської області (т.6, а.с. 117, 118) і який відігнали в одне із сіл Старосамбірського району, за що ОСОБА_10 отримав приблизно 500 700 доларів США, відтворення обстановки та обставин події з їхньою участю (т.7, а.с. 1- 19, 20 - 38) мотивували вчиненням над тими фізичного тиску з боку працівників міліції. Зокрема, ОСОБА_12 ствердив, що не приймав участі у викраденні автомобіля марки «Лексус» в с. Верхівці Самбірського району, хоча за цей злочин безневинно засуджений.
Допитані у якості свідків ОСОБА_50 , ОСОБА_51 та ОСОБА_52 в судовому засіданні не підтвердили, а, навпаки, спростували причетність обвинуваченого ОСОБА_10 до скоєння даних злочинів.
Зокрема, свідок ОСОБА_50 показав, що приблизно восени 2007 року до нього зателефонував ОСОБА_51 і повідомив, що ОСОБА_10 поставив в гараж СТО автомобіль «Мерседес» білого кольору. Автомобіль повертався з Польщі і був завантажений товаром. Пробув день чи два і Добрянський його забрав. «Лексуса» в гаражі жодного разу не бачив.
Свідок ОСОБА_51 ствердив, що декілька разів ОСОБА_10 на СТО в
с. Лютовисько Старосамбірського району Львівської області паркував автомобілі. Один раз восени 2005 року. Марки транспортного засобу пригадати не може. Другий раз - Бус білого кольору. Наступного раз знову паркував у вільному гаражі два Буси, один з яких вантажопідйомний. Обидва автомобілі були білого кольору. За автомобіль «Лексус» нічого ствердити не може.
Наявні у справі представлені стороною обвинувачення докази: протоколи огляду місця події від 22.04.2007 року та 19.07.2007 року носять інформативний характер і констатують факт викрадення автомобіля ОСОБА_53 з подвір`я біля будинку ОСОБА_54 в с. Верхівці Самбірського району Львівської області, під час якого було вилучено циліндровий механізм від замка (т. 6, а.с. 5 - 9), та місцезнаходження приміщення СТО ПП « ОСОБА_52 » в селі Лютовисько Старосамбірського району Львівської області (т. 7, а.с.78-80) і не підтверджують причетності обвинуваченого до вчинення даного злочину.
Також суд вважає, що доказом причетності ОСОБА_10 з аналогічних підстав не може служити проведена по справі судова трасологічна експертиза, оскільки її висновком від 25 травня 2007 року лише засвідчено, що представлений на дослідження циліндровий механізм, який був вилучений 22 квітня 2007 року при огляді місця події по факту крадіжки автомобіля «Лексус 450», знаходиться в несправному стані і до експлуатації непридатний. На уламках циліндрового механізму наявні сліди дії стороннього предмету у вигляді прим`ятості металу та подряпин, що взаємонакладаються одні на одних (т. 8, а.с. 13 - 17).
З цих підстав суд вважає, що не можуть служити доказами наявні у справі протоколи пред`явлення фотознімків для впізнання: від 14.07.2007 року, згідно якого ОСОБА_51 серед пред`явлених йому фотографій, на одній із них впізнав ОСОБА_10 , котрий у грудні 2006 року разом з ОСОБА_55 приїжджав до нього на СТО у село Лютовисько Старосамбірського району Львівської області для того, щоб домовитись про зберігання автотранспорту (т. 7, а.с. 43 - 44), та аналогічний протокол від 14.07.2007 року, із якого видно, що ОСОБА_52 серед пред`явлених йому фотографій впізнав ОСОБА_10 , який у 2006 році та 16-17.04.2007 року разом з ОСОБА_55 приїжджав до нього на СТО в с. Лютовисько Старосамбірського району Львівської області і з його відома зберігав на СТО пригнаний автотранспорт (т. 7, а.с. 45).
Будь яких інших доказів причетності обвинуваченого ОСОБА_10 щодо незаконного заволодіння автомобілями марки МERCEDES VITO, з державним реєстраційним номером НОМЕР_6 , що належить ОСОБА_41 , судом здобуто не було, а тому із обвинувачення ОСОБА_10 слід виключити даний епізод.
Також ОСОБА_10 обвинувачується в тому, що:
- 31.10.2006 року, продовжуючи свої злочинні дії, учасники організованої групи ОСОБА_10 , ОСОБА_13 та ОСОБА_12 зателефонували потерпілому ОСОБА_29 та пред`явили вимогу про передачу їм грошей в сумі 2 500 доларів США, що згідно офіційного курсу валют Національного банку України становить 13 750 грн., за повернення автомобіля, погрожуючи при цьому неповерненням та його знищенням. Сприймаючи погрози реально та побоюючись, що автомобіль можуть знищити, виконуючи вказівки учасників організованої групи, дані по телефону, потерпілий ОСОБА_29 поїхав в м. Самбір Львівської області, де біля магазину "Ольвія" о 16 тій годині передав невстановленій слідством особі гроші в сумі 2 500 доларів США. Дана особа, отримавши гроші, повідомила ОСОБА_56 , що йому зателефонують та повідомлять місце знаходження його автомобіля. Біля 18 ї години потерпілому зателефонував учасник організованої групи та повідомив, що його автомобіль о 21 годині буде знаходитись в с. Нагірне Дрогобицького району Львівської області біля автобусної зупинки на обочині дороги. ОСОБА_13 разом з учасниками організованої групи перегнав автомобіль на вказане ними місце, де його виявив потерпілий. Гроші, отримані в результаті вимагання, учасники організованої групи розділили між собою та привласнили, чим потерпілому ОСОБА_57 завдано майнову шкоду на суму

2 500 доларів США;

- в групі з ОСОБА_12 та ОСОБА_13 після незаконного заволодіння автомобілем марки БМВ-320 без державних реєстраційних номерів, що належить ОСОБА_7 , переховували його у безгосподарному гаражі по вул. Чубинського в
м. Самборі Львівської області і у другій половині листопада 2006 року, реалізовуючи злочинний план, зателефонували потерпілому ОСОБА_7 та пред`явили вимогу про передачу їм грошей сумі 1 000 доларів США, що згідно офіційного курсу валют НБУ становило 5 050 грн., за повернення автомобіля, погрожуючи при цьому неповерненням та знищенням транспортного засобу. Сприймаючи їх погрози реально та побоюючись знищення автомобіля, ОСОБА_7 погодився на їх вимогу та, виконуючи вказівки учасників організованої групи, поклав у металевий бачок для сміття, що знаходиться перед входом у приміщення СШ № 8 по вул. Січових Стрільців в м. Самборі 1 000 доларів США. Після цього учасник організованої групи зателефонував ОСОБА_7 та повідомив, що автомобіль знаходиться біля кафе Господа у с. Луки Самбірського району Львівської області, де його і виявив потерпілий. Гроші, отримані в результаті цього вимагання, учасники організованої групи поділили між собою та привласнили, чим завдали потерпілому ОСОБА_7 майнову шкоду на суму 1 000 доларів США;
- в групі з ОСОБА_12 , ОСОБА_13 після незаконного заволодіння автомобілем марки Hyundai H200, державний реєстраційний номер НОМЕР_1 , що належить ОСОБА_8 , переховували його у безгосподарному гаражі, що по вул. Північній у
м. Самборі Львівської області і в кінці грудня 2006 року, реалізовуючи злочинний план, зателефонували потерпілому ОСОБА_8 та пред`явили вимогу про передачу їм 2 300 доларів США, що згідно офіційного курсу валют НБУ становило 11 615 грн., за повернення автомобіля, погрожуючи при цьому неповерненням та знищенням транспортного засобу.. Сприймаючи їх погрози реально та побоюючись знищення автомобіля, ОСОБА_8 погодився і на вимогу учасників організованої групи передав їм при невстановлених слідством обставинах та місці 2 300 доларів США. Після передачі грошей йому було повідомлено, що автомобіль знаходиться у м. Новий Калинів Самбірського району біля дороги Самбір Львів, де він його і виявив. Гроші, отримані в результаті вимагання, учасники організованої групи розділили між собою та привласнили, чим завдали потерпілому ОСОБА_8 майнову шкоду на суму 2 300 доларів США;
- в складі організованої групи з ОСОБА_12 та ОСОБА_13 11 лютого
2007 року, діючи по заздалегідь розробленому плану та згідно розподілених ролей, після вчинення незаконного заволодіння автомобілем марки "Ауді-80", з державним реєстраційним номером НОМЕР_2 вартістю 21 000 грн., що належить ОСОБА_19 , переховували його у безгосподарному гаражі, що по вул. Чубинського у м. Самборі Львівської області, а 27.07.2007 року, реалізовуючи злочинний план, учасники організованої групи зателефонували до товариша ОСОБА_19 - ОСОБА_58 та пред`явили останньому вимогу про передачу їм ОСОБА_19 1 400 доларів США, що згідно офіційного курсу валют Національного банку України становить 7070 грн., за повернення автомобіля, погрожуючи при цьому його неповерненням та знищенням. Сприймаючи їх погрози реально та побоюючись знищення автомобіля, потерпілий ОСОБА_19 погодився на вимогу учасників організованої групи і, виконуючи їх вказівки, через ОСОБА_58 28.02.2007 року біля 20 год. в м. Дрогобичі Львівської області передав учаснику організованої групи 1 400 доларів США. Після передачі грошей через 30 хв. на телефон ОСОБА_58 зателефонував учасник організованої групи та повідомив, що автомобіль знаходиться у м. Самборі Львівської області біля Будинку офіцерів, де потерпілий його і виявив. Гроші, отримані в результаті вимагання, учасники організованої групи розділили між собою та привласнили, чим завдали потерпілому ОСОБА_19 майнову шкоду на суму 1 400 доларів США.
Обвинувачений ОСОБА_10 заперечив свою причетність щодо вчинення даних злочинів.
Потерпілі ОСОБА_59 та ОСОБА_19 жодного разу до суду не з`явилися, не підтвердили факту вимагання у них грошей за викрадені автомобілі.
Потерпілі ОСОБА_8 , ОСОБА_7 в судовому засіданні не вказали, хто саме вимагав у них гроші за повернення транспортних засобів і кому вони їх передавали.
Місцезнаходження свідка ОСОБА_58 не вдалося встановити. Останній на виклики до суду не з`явився. Інших доказів про те, що ОСОБА_10 , який притягається до кримінальної відповідальності у даній справі, вимагав у групі із ОСОБА_12 та ОСОБА_13 в ОСОБА_56 , ОСОБА_8 , ОСОБА_7 та ОСОБА_19 гроші за викрадені автомобілі, не здобуто.

Із за недоведеності вини стороною обвинувачення щодо незаконного заволодіння транспортним засобом потерпілого ОСОБА_56 ОСОБА_10 , вчиненого у складі організованої злочинної групи, суд дійшов до висновку, що даний епізод слід виключити з його обвинувачення.
Вироком Самбірського міськрайонного суду Львівської області від 22 березня 2010 року, постановленому у кримінальній справі № 1 4/20 /259 про обвинувачення про обвинувачення ОСОБА_12 та ОСОБА_13 за ч. 3 ст.289, ч. 2 ст. 15 ч. 3 ст. 289, ч. 4
ст. 189, ч. 5 ст. 185 КК України епізоди у вимаганні грошей у ОСОБА_8 , ОСОБА_7 та ОСОБА_19 за повернення викрадених у них автомобілів виключено з обвинувачення ОСОБА_12 та ОСОБА_13 , як такі, що ґрунтується тільки на показаннях, вказаних потерпілими.(т. 12, а.с. 259 308).
У відповідності до п. 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 5 від 29.06.1990 року з послідуючими змінами та доповненнями «Про виконання судами України законодавства і постанов Пленуму Верховного Суду України з питань судового розгляду справ і постановлення вироку» всі сумніви щодо доведеності обвинувачення, якщо їх неможливо усунути, повинні тлумачитись на користь підсудного. Коли зібрані по справі докази не підтверджують обвинувачення і всі можливості збирання додаткових доказів вичерпані, суд зобов`язаний постановити виправдувальний вирок.
Така ж вимога закріплена у ч. 3 ст. 373 КПК України, в якій зазначено, що обвинувальний вирок не може ґрунтуватися на припущеннях і ухвалюється лише за умови доведення в ході судового розгляду винуватості особи у вчиненні кримінального правопорушення. У відповідності до п.2 ч.1 цієї норми у разі недоведеності вчинення обвинуваченим кримінального правопорушення постановляється виправдувальний вирок.
Суд, виходячи із загальних засад кримінального судочинства: законності, презумпції невинуватості та верховенства права, які задекларовані ст. 8 Конституції України, забезпечення доведеності вини, створивши необхідні умови для реалізації сторонами кримінального провадження їхніх процесуальних прав та обов`язків, оцінивши всі докази в сукупності та встановивши, що під час судового провадження не здобуто та не надано безсумнівних доказів, які б свідчили про вчинення кримінальних правопорушень особою, ухвалює виправдувальний вирок, ураховуючи ту обставину, що допустимими і використовуватися як докази в кримінальному провадженню можуть тільки фактичні дані, отримані в порядку та у відповідності до вимог кримінального процесуального законодавства.
Статтею 17 КПК України закріплено презумпцію невинуватості та забезпечення доведеності вини, у відповідності до якої особа вважається невинуватою у вчиненні кримінального правопорушення і не може бути піддана кримінальному покаранню, доки її вину не буде доведено у порядку, передбаченому цим Кодексом, і встановлено обвинувальним вироком суду, що набрав законної сили. Ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні кримінального правопорушення і має бути виправданим, якщо сторона обвинувачення не доведе винуватість особи поза розумним сумнівом.
Підозра, обвинувачення не можуть грунтуватися на доказах, отриманих незаконним шляхом.
Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на користь такої особи.
Таке ж положення закріплено у ст. 62 Конституції України.
Презумпція невинуватості є одним із основних принципів сучасного кримінального провадження.
Це положення також закріплено в пункті 2 статті 6 Європейської конвенції про захист прав людини та основних свобод, в якій зазначено, що кожен обвинувачений в скоєнні кримінального правопорушення вважається невинним, до тих пір поки його винність не буде встановлена в законному порядку.
У відповідності до ч.1 ст. 84 КПК України доказами у кримінальному провадженні є фактичні дані, отримані у передбаченому цим кодексом порядку, на підставі яких слідчий, прокурор, слідчий суддя і суд встановлюють наявність чи відсутність фактів та обставин, що мають значення для кримінального провадження та підлягають доказуванню.
Вищезгаданою Постановою Пленуму Верховного Суду України № 5 від 29 червня 1990 року з наступними змінами «Про виконання судами України законодавства і постанов Пленуму Верховного Суду України з питань судового розгляду кримінальних справ і постановлення вироку» (п.17) зазначено, що при постановленні вироку суддя повинен дати остаточну оцінку доказам з точки зору їх , допустимості, достовірності і достатності.
Судом встановлено, що усе обвинувачення ОСОБА_10 щодо вимагання грошей за повернення викрадених автомобілів у ОСОБА_8 , ОСОБА_7 та ОСОБА_19 , ОСОБА_60 ґрунтується на доказах, здобутих під час досудового розслідування, які були спростовані в ході судового розгляду.
Крім цих доказів, які суд апріорі не має права використовувати як докази, оскільки це суперечить ч. 4 ст. 95, ст. 225 КПК України, в матеріалах кримінального провадження немає жодного доказу, що вказував би на вчинення кримінальних правопорушень обвинуваченим ОСОБА_10 .
З тих підстав суд вважає, що ОСОБА_10 по факту вимагання грошей за повернення викрадених автомобілів у ОСОБА_8 , ОСОБА_7 та ОСОБА_19 , ОСОБА_56 слід виправдати за ч. 4 ст. 189 КК України за недоведеністю у вчиненні даних злочинів, так як в судовому засіданні не знайшло свого підтвердження і було спростовано пред`явлене їм обвинувачення.
Крім того, ОСОБА_10 обвинувачується в тому, що 05 грудня 2006 року в групі з ОСОБА_13 та ОСОБА_12 , діючи спільно та за заздалегідь розробленим планом в складі організованої групи, біля будинку № 5 по вул. Проектній у м. Самборі Львівської області незаконно заволоділи автомобілем марки "Фольксваген Т-4" без державного реєстраційного номеру вартістю 70 000 грн., що належить ОСОБА_9 , та заховали його в заздалегідь пристосований для переховування автомобілів гараж, що по вул. Північній у м. Самборі. Продовжуючи свої злочинні дії, таємно викрали з автомобіля майно потерпілого, а саме: щиток приладів вартістю 1500 грн., магнітофон вартістю

750 грн., прикурювач вартістю 50 грн., 4 пластмасові крісла, вартість одного 50 грн. на суму 200 грн., а всього викрали майна на загальну суму 2 500 грн., чим завдали потерпілому майнову шкоду у зазначеному розмірі.

Суд вважає, що по даному факту крадіжки майна потерпілого ОСОБА_9 обвинуваченого ОСОБА_10 слід виправдати із за недоведеності його вини у скоєнні даного злочину, оскільки, окрім свідчень потерпілого ОСОБА_9 , який підтвердив лише факт викрадення його майна, що знаходилось в салоні його автомобіля, жодних доказів про те, що ОСОБА_10 викрадав таке майно, стороною обвинувачення не представлено, а досліджуючи обставини незаконного заволодіння транспортним засобом потерпілого, суд дійшов висновку, що даний епізод інкримінованого ОСОБА_10 злочину, вчиненого у складі організованої групи із ОСОБА_12 та ОСОБА_13 , слід виключити з обвинувачення із за недоведеності його винуватості.

Крім того, ОСОБА_10 обвинувачується в тому, що 11 лютого 2007 року у вечірній час разом із учасниками організованої групи ОСОБА_20 та ОСОБА_13 , діючи згідно розробленого плану з розподілом функцій учасників групи, біля будинку

АДРЕСА_3 незаконно заволоділи автомобілем марки "Ауді - 80" з державним реєстраційним номером НОМЕР_2 вартістю

21 000 грн., що належить ОСОБА_19 , та заховали його в заздалегідь приготований для переховування автомобілів безгосподарний гараж, що по вул. Чубинського у м Самборі. Продовжуючи свої злочинні дії, таємно викрали з автомобіля майно потерпілого, а саме: халат вартістю 150 грн., тапочки вартістю 30 грн., чоловічий светр вартістю 200 грн., продукти харчування на суму 45 грн., парасолю вартістю 90 грн., покривало вартістю

70 грн., попереджувальне світло червоного кольору за 100 грн., колонки аудіо вартістю 250 грн., набір ключів за 250 грн., набір викруток за 120 грн., набір головок вартістю

150 грн., газовий ключ вартістю 70 грн., плоскогубці вартістю 20 грн., а всього викрали майна на суму 1 545 грн., чим завдали потерпілому майнову школу на вказану суму.

Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_10 визнав свою вину у незаконному транспортним засобом потерпілого ОСОБА_19 , однак показав, що жодного майна з автомобіля не викрадав. По вказівці організаторів групи ОСОБА_13 та ОСОБА_12 слідкував за навколишньою обстановкою. Умислу викрадати майно, що знаходилося в автомобілі, у нього не було.П ро те, що там знаходиться якесь майно, не знав. Додаткової оплати з ним не проводилось. Після викрадення автомобіля ОСОБА_25 та Сорока дали йому 150 доларів США.

Жодних доказів про те, що ОСОБА_10 вчинив крадіжку майна потерпілого, що знаходилось в салоні автомобіля потерпілого, судом не здобуто, а відтак за ч. 5 ст. 185 КК України його слід виправдати..

Крім того, ОСОБА_10 обвинувачується в тому, що 22 квітня 2007 року разом з учасниками організованої групи ОСОБА_37 , ОСОБА_13 , ОСОБА_20 та ОСОБА_61 , діючи згідно розробленого плану з розподілом функцій учасників групи, з подвір`я житлового будинку ОСОБА_62 в селі Верхівці Самбірського району Львівської області незаконно заволоділи автомобілем марки "Лексус-450" з іноземним реєстраційним номером НОМЕР_8 , що належить ОСОБА_41 , та заховали його в гаражі, розташованому на території станції технічного обслуговування СТО ПП "Ковалик", що в с. Лютовисько Старосамбірського району Львівської області. Продовжуючи свої злочинні дії, таємно викрали з автомобіля майно потерпілого ОСОБА_53 , а саме: бензин в кількості 50 л, марки 95, ціна за 1 л - 4 грн., на суму 200 грн.; газ пропан - бутан в кількості 130 л, ціна за 1 л - ,10 грн. на суму 273 грн.; окуляри сонцезахисні вартістю

230 євро, окуляри для зору подвійні вартістю 32 євро; брелок вартістю 43 євро; щітку - пилосос вартістю 20 євро, комплект автокосметики вартістю 15 євро, комплект ключів вартістю 60 євро, кашкет вартістю 90 євро, карту автомобільних доріг України вартістю

10 грн., карту автомобільних доріг м. Києва за 10 грн., флеш - пам`ять до автомагнітоли "Кенвуд" вартістю 18 євро, а всього викрали майна потерпілого на загальну суму 493 грн. та 508 євро, що згідно офіційного курсу валют Національного Банку України становить

3 459 грн.48коп., чим завдали потерпілому ОСОБА_53 майнову шкоду на загальну суму 3 952 грн. 48 коп.

Суд вважає, що по даному факту крадіжки майна потерпілого

ОСОБА_53 обвинуваченого ОСОБА_10 слід виправдати за ч. 5 ст. 185 КК України із за недоведеності його вини у скоєнні даного злочину, оскільки,окрім свідчень потерпілого ОСОБА_53 , який підтвердив лише факт викрадення його майна, що знаходилось в салоні його автомобіля, жодних доказів про те, що ОСОБА_10 викрадав таке майно, стороною обвинувачення не представлено. Сам потерпілий в судовому засіданні ствердив, що йому невідомо, хто викрадав його майно.

Досліджуючи обставини незаконного заволодіння транспортним засобом потерпілого ОСОБА_53 , суд дійшов висновку, що даний епізод слід виключити з обвинувачення ОСОБА_10 із за недоведеності його винуватості.

Крім того, ОСОБА_10 обвинувачується в тому, що 28 вересня 2006 року разом з учасниками організованої групи ОСОБА_13 та ОСОБА_20 , діючи згідно розробленого плану з розподілом функцій учасників групи з гаража, який розташований біля будинку АДРЕСА_4 , незаконно заволоділи автомобілем марки "Ауді-А4", без реєстраційних державних номерів, вартістю 40 000 грн. що належить ОСОБА_63 , заховали його в безгосподарний гараж, розташований на вул. Промисловій у м. Самборі. Продовжуючи свої злочинні дії, таємно викрали з автомобіля печатку, кутовий штамп ТзОВ "Берест", директором якого являється ОСОБА_27 , та технічний паспорт на автомобіль марки "Ауді - 80", чим своїми умисними діями скоїв викрадення та привласнення особливо важливих документів, штампів, печаток, з корисливих мотивів, що спричинило порушення роботи підприємства, тобто вчинив злочин передбачений ч.2 ст. 357 КК України.

Суд вважає, що за цією статтею КК України обвинуваченого ОСОБА_10 слід виправдати, оскільки жодних доказів про вчинення ним даного злочину до суду не представлено.

Потерпілий ОСОБА_27 до суду жодного разу на виклики не з`явився, не обґрунтував та не підтвердив обставин викрадення в нього особливо важливих документів, штампів та печаток, що спричинило порушення роботи його товариства.

Свідки ОСОБА_13 та ОСОБА_64 заперечили свою та ОСОБА_10 причетність до скоєння даного злочину.

Вироком Самбірського міськрайонного суду Львівської області від 22.03.2010 року ОСОБА_13 та ОСОБА_12 виправдано за цією статтею КК України.(т. 12, а.с. 259 308).

Суд дійшов до висновку про недоведеність вини ОСОБА_10 у скоєнні ним в складі організованої злочинної групи незаконного заволодіння транспортним засобом ОСОБА_27 .

Крім того, ОСОБА_10 обвинувачується в тому, що 22 квітня 2007 року разом з учасниками організованої групи ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_37 , та ОСОБА_42 , діючи згідно розробленого плану з розподілом функцій учасників групи, з подвір`я житлового будинку ОСОБА_65 , в селі Верхівці Самбірського району Львівської області незаконно заволоділи автомобілем марки "Лексус-450" з іноземним реєстраційним номером НОМЕР_8 , що належить ОСОБА_41 , та заховали його в гаражі, розташованому на території станції технічного обслуговування ПП "Ковалик", що в м. Самборі Львівської області. Продовжуючи свої злочинні дії, таємно викрали з автомобіля важливі особисті документи потерпілого ОСОБА_53 , а саме: закордонний паспорт на прізвище ОСОБА_53 , еміграційну картку на прізвище

ОСОБА_53 , ідентифікаційний код платника податку на прізвище ОСОБА_53 , чим скоїли злочин, передбачений ч. 3 ст.357 КК України ( незаконне заволодіння паспортом та іншими важливими особистими документами).

Беручи до уваги, що суд дійшов висновку про виключення з обвинувачення

ОСОБА_10 епізоду щодо незаконного заволодіння транспортним засобом

ОСОБА_53 та про виправдання його за ч. 5 ст. 185 КК України по епізоду крадіжки майна потерпілого з салону викраденого автомобіля, із за недоведеності його вини, вважає необхідним виправдати його за ч.3 ст. 357 КК України.

ОСОБА_10 обвинувачується в тому, що протягом 2006 - 2007 років разом з

ОСОБА_37 , з метою вчинення незаконних заволодінь транспортними засобами з корисливих мотивів та для особистого збагачення організували дві злочинні групи, які до кінця 2006 року діяли самостійно та окремо одна від одної. В організовану злочинну групу, організатором якої був ОСОБА_10 , входили ОСОБА_15 , раніше судимий 21.12.2005 року Самбірським міським судом Львівської області за ст.ст.15, ч. І 289 КК України до 3 (трьох) років позбавлення волі із встановленням випробувального терміну на 1 (один) рік, ОСОБА_13 та ряд інших невстановлених слідством осіб. В організовану злочинну групу, організатором якої був ОСОБА_38 , входили ОСОБА_66 , ОСОБА_67 , ОСОБА_68 , раніше судимий 12.04.1994 року Дрогобицьким районним судом Львівської області за ч.3 ст. 140 КК України до 3 (трьох) років 6 (шести) місяців позбавлення волі, ОСОБА_69 та інші невстановлені особи.

На початку 2007 року дві вказані групи об`єдналися в одну стійку організовану злочинну групу, яка в подальшому діяла спільно, як єдина злочинна група, в яку увійшли ОСОБА_10 , ОСОБА_38 , ОСОБА_15 , ОСОБА_13 , ОСОБА_66 , ОСОБА_67 , ОСОБА_68 , ОСОБА_69 та ряд інших невстановлених слідством осіб.

Всі учасники організованої групи мали спільний намір на особисте збагачення, шляхом вчинення незаконних заволодінь транспортними засобами громадян, ретельно готували та планували вчинення цих злочинів, діяли згідно єдиного плану, заздалегідь розробленого організаторами групи ОСОБА_10 і ОСОБА_37 та погодженого з усіма учасниками групи, відповідно до їх ролей, чітко виконували відведені їм функції.

ОСОБА_10 та ОСОБА_38 , будучи організаторами групи, керували підготовкою незаконних заволодінь транспортними засобами громадян, а саме: надавали вказівки учасникам групи з питань виявлення транспортних засобів громадян автомобілів, які знаходились на тимчасовій реєстрації, автомобілів, які належать іноземним громадянам, а також з питань виявлення престижних та дорогих моделей автомобілів. Крім того, ОСОБА_10 та ОСОБА_38 , як організатори групи, підшуковували місця зберігання та переховування транспортних засобів, розробляли схеми вимагання грошей за повернення викрадених автомобілів потерпілим за викуп або їх подальшу реалізацію.

ОСОБА_38 , діючи як організатор та маючи технічні знання експлуатації та обслуговування транспортних засобів та спеціальні засоби, відключав системи блокування доступу до автомобілів та їх охоронну сигналізацію, транспортував викрадені автомобілі до місця їх тимчасового переховування.

Крім того, ОСОБА_10 та ОСОБА_38 приймали безпосередню участь в отриманні грошових коштів від потерпілих за повернені їм автомобілі, розподіляли грошові кошти між учасниками організованої групи.

З метою приховування злочинної діяльності, за спільною домовленістю ОСОБА_20 , як учасником групи, була спеціально винайнята квартира АДРЕСА_9 , де учасники організованої групи розробляли плани вчинення злочинів, розподіляли ролі, зберігали знаряддя вчинення злочинів та викрадені з автомобілів предмети і речі.

Для мобільності у спілкуванні між собою та оперативності пересування при вчиненні всіх злочинів, учасниками організованої групи використовувався автотранспорт, радіостанції та мобільні телефони. З метою полегшення проникнення в автомобілі та їх викрадення, злочинці використовували заготовки ключів, віджими, відмички та інші спеціально підготовані засоби. Також при викраденні транспортних засобів з подвір`їв приватних будинків, гаражів та стоянок, які охоронялись собаками, злочинці використовували спецзасоби подразнюючої дії та медичні препарати, що пригнічують нервову систему, зокрема, "аміназин", який разом з їжею підкидали собакам, щоб паралізувати їх дії по охороні об`єкту.

При вчиненні злочинів ОСОБА_15 , ОСОБА_13 , ОСОБА_66 , ОСОБА_67 ,

ОСОБА_45 та інші невстановлені слідством особи в складі організованої групи діяли як виконавці і згідно розподілу ролей підшуковували автомобілі для незаконного заволодіння ними, перевозили на автотранспорті учасників злочинної групи до місць вчинення злочинів, вели спостереження за оточуючою обстановкою під час вчинення незаконних заволодінь та транспортували викрадені автомобілі до місць тимчасового переховування.

Учасник групи ОСОБА_69 діяв при вчиненні злочинів, як пособник та виконавець і згідно відведеної йому ролі, за місцем проживання в с.Нижнє Синьовидне Сколівського району Львівської області надавав можливість учасникам організованої групи зберігати на своєму подвір`ї та у гаражі транспортні засоби, якими вони незаконно заволоділи, отримував грошові кошти за повернення викрадених автомобілів учасниками організованої групи, переховував за місцем свого проживання предмети та речі, передані йому ОСОБА_37 на зберігання, які були здобуті злочинним шляхом.

Реалізовуючи свої злочинні плани, організована ОСОБА_10 та ОСОБА_37 група протягом 2006 - 2007 років вчинила ряд незаконних заволодінь транспортними засобами громадян та інші злочини на території Самбірського, Старосамбірського, Дрогобицького, Стрийського та Сколівського районів Львівської області, чим завдала майнову шкоду потерпілим на загальну суму 1 955 930 грн. 98 коп.

Організатором об`єднаної організованої групи по спільній домовленості між її учасниками став ОСОБА_70 .

Проте в судовому засіданні жодних доказів про те, що ОСОБА_10 був організатором організованої злочинної групи, створеної ним з метою вчинення незаконних заволодінь транспортними засобами, яка протягом 2006 року діяла самостійно, в склад якої входили ОСОБА_15 , ОСОБА_13 та ряд інших невстановлених слідством осіб та яка на початку 2007 року об`єдналася в одну стійку організовану злочинну групу з іншою, організатором якої був та вподальшому залишився ОСОБА_38 , а її членами ОСОБА_15 , ОСОБА_13 , ОСОБА_66 , ОСОБА_67 , ОСОБА_68 , ОСОБА_69 та ряд інших невстановлених слідством осіб, не здобуто, як і безпосередньої участі в отриманні грошових коштів від потерпілих за повернені їм автомобілів, розподілу грошових коштів як організатором між учасниками організованої групи, розроблення планів реалізації викраденого транспорту, підшуковування місця його зберігання, , як і скоєння з його участю незаконних заволодінь транспортними засобами, що завдало потерпілим майнову шкоду на загальну суму 1 955 930 грн. а тому приходить до висновку, що обвинувачення в частині інкримінування ОСОБА_10 відведеної ролі організатора злочинної групи слід виключити, як і спричинення внаслідок незаконного заволодіння транспортними засобами потерпілих у групі з ОСОБА_12 та ОСОБА_13 , майнової шкоди на вищевказану суму, оскільки винуватість ОСОБА_10 доведена по епізодах незаконного заволодіння транспортними засобами ОСОБА_7 ,, ОСОБА_19 та ОСОБА_8 , що. завдало потерпілим майнову шкоду на загальну суму 93 500 грн.

У зв`язку з тим, що ОСОБА_10 повторно вчинив незаконне заволодіння транспортними засобами повторно, з проникненням в приміщення чи інше сховище, вчинене організованою групою щодо транспортного засобу, вартість якого у двісті п`ятдесят разів перевищує неоподатковуваний мінімум доходів громадян, він повинен нести кримінальну відповідальність за ч. 3 ст. 289 КК України в редакції 22 вересня
2005 року.
Обираючи покарання обвинуваченому ОСОБА_10 , суд враховує положення

ст. 65 КК України та п. 3 Постанови Пленуму Верховного суду України № 7 від 24.10.2003 року «Про практику призначення судами кримінального покарання», у відповідності до положень яких при призначенні покарання суд повинен врахувати ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання та призначити особі, яка вчинила злочин, покарання, необхідне і достатнє для виправлення та попередження нових злочинів.

Згідно акту стаціонарної судово-психіатричної експертизи № 222 від 11 грудня
20013 року хронічним психічним захворюванням, недоумством, тимчасовим або іншим розладом психічної діяльності не страждає, виявляє ознаки органічного розладу особистості і поведінки внаслідок перенесених черепно мозкових травм з нерізко вираженим психоорганічним синдромом із рідкими судомними припадками. Вказана патологія виражена неглибоко, не досягає рівня хворобливих розладів психічної діяльності, тому не позбавляє його здатності усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними. В період інкримінованих йому дій він також хронічним психічним захворюванням, недоумством, тимчасовим або іншим розладом психічної діяльності не страждав, міг усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними. Застосування примусових заходів медичного характеру не потребує (т. 13, а.с. 173-175 ) .
Дослідивши зібрані у справі докази, давши їм належну оцінку і врахувавши ступінь тяжкості та конкретні обставини вчинених кримінальних правопорушень, їх наслідки, ступінь участі обвинуваченого у вчиненні злочинів та функції, які він виконував у складі організованої групи, думку потерпілих стосовно виду покарання для обвинуваченого, дані, що характеризують його особу, який повністю визнав свою вину у вчиненому, за місцем проживання характеризується позитивно, не працює, згідно ст. 89 КК України несудимий, розлучений, сам виховує та має утриманні неповнолітню дитину, батька похилого віку інваліда 1- ї групи загального захворювання, являється його опікуном, з моменту скоєння інкримінованих йому злочинів протягом десяти років до кримінальної та адміністративної відповідальності не притягався, жодних злочинів не вчиняв, пом`якшуючі вину обставини при обранні йому міри покарання: щире каяття у вчиненні злочинів, думку потерпілих, які просять його суворо не карати, те, що він має на утриманні неповнолітню дитину, яку сам виховує, та батька інваліда 1 ї групи, характеризується виключно з позитивної сторони, має постійне місце проживання та відсутність обтяжуючих вину обставин, суд вважає за необхідне обрати покарання ОСОБА_10 у виді позбавлення волі.
Беручи до уваги наведене, суд приходить до висновку, що ці пом`якшуючі вину ОСОБА_10 обставини істотно знижують ступінь тяжкості вчинених ним злочинів, а тому з урахуванням особи винного вважає обрати обвинуваченому ОСОБА_10 покарання у відповідності до ст. 69 КК України нижче від найнижчої межі, встановленої для інкримінованих йому злочинів, передбачених ч. 3 ст. 289 КК України у виді позбавлення волі.
Враховуючи,що ОСОБА_10 сам утримує та займається вихованням неповнолітнього сина, має на утриманні батька інваліда 1- ї групи по зору, являється його опікуном, має постійне місце проживання, протягом десяти років жодного злочину не вчинив, не притягався до адміністративної відповідальності, позитивно характеризується по місцю свого проживання, суд приходить до висновку, що його перевиховання можливе без ізоляції від суспільства та вважає за можливе звільнити його від призначеного покарання із застосуванням ст. 75 КК України.

Цивільний позов не заявлено. Судових витрат по справі немає.
Питання про речові докази вирішено вироком Самбірського міськрайонного суду Львівської області від 22 березня 2010 року у кримінальній справі № 1/4 2010.
Керуючись ст.ст. 349, 368 - 371, 373, 374, 376 КПК України, суд

У х в а л и в:
ОСОБА_10 визнати винуватим у вчиненні злочинів, передбачених ч. 3 ст. 289 КК України, і з урахуванням ст. 69 КК України призначити покарання у виді позбавлення волі на строк 5 (п`ять) років.

Згідно ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_10 від відбування призначеного покарання з випробуванням, якщо він протягом іспитового строку не вчинить нового злочину і виконає покладені на нього обов`язки.
Установити ОСОБА_10 спитовий строк 3 (три ) роки та на підставі п.3, 4 ч.1 ст. 76 КК України покласти обов`язки: повідомляти органи кримінально-виконавчої системи про зміну місця проживання; періодично з`являтися для реєстрації в органи кримінально-виконавчої системи.
- за ч. 4 ст. 189 КК України ОСОБА_10 виправдати.
- за ч. 5 ст. 185 КК України ОСОБА_10 виправдати.
за ч. 2 ст. 357 КК України ОСОБА_10 виправдати.
за ч. 3 ст. 357 КК України ОСОБА_10 виправдати.
Запобіжний захід до набрання вироком законної сили залишити попередній - заставу.
Після набрання вироком законної сили запобіжний захід заставу скасувати, суму застави, внесену згідно платіжного доручення №1 від 06. 11. 2013 року в розмірі
172 (сто сімдесят дві тисячі) 50 грн, повернути заставодавцю ОСОБА_71 .
На вирок може бути подана апеляція до апеляційного суду Львівської області через місцевий суд протягом тридцяти діб з моменту проголошення вироку.

Суддя