Апеляційний суд Кіровоградської області
№ провадження 11-кп/781/656/16 Головуючий у суді І-ї інстанції ОСОБА_1
Категорія 185 (81, 86-1, 140) Доповідач в колегії апеляційного суду ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
02.08.2016 м. Кропивницький

Колегія суддів Апеляційного суду Кіровоградської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,
суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
секретар ОСОБА_5 ,
за участю прокурора ОСОБА_6 ,
адвоката обвинувачених ОСОБА_7 , ОСОБА_8 ОСОБА_9 ,
адвоката обвинуваченого ОСОБА_10 ОСОБА_11 ,
представника потерпілої сторони ОСОБА_12 ,

розглянула у відкритому судовому засіданні в м. Кропивницькому матеріали кримінального провадження за апеляційною скаргою прокурора у кримінальному провадженні ОСОБА_13 , поданою на ухвалу Кіровоградського районного суду Кіровоградської області від 09 червня 2016 року, якою обвинувальний акт у кримінальному провадженні стосовно

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Нестеровське Череповецького району Вологодської області Російської Федерації, українця, громадянина України, не одруженого, з професійною технічною освітою, безробітного, проживає за адресою: АДРЕСА_1 , не судимого,

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця с. Камянече Новоархнагельського району Кіровоградської області, українця, громадянина України, не одруженого, з базовою середньою освітою (9 класів), безробітного, проживає за адресою: АДРЕСА_2 , раніше судимого,

ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , уродженця с. Аджамка Кіровоградського району та області, українця, громадянина України, не одруженого, з повною загальною середньою освітою, військовослужбовця в/ч НОМЕР_1 , проживає за адресою: АДРЕСА_3 , раніше не судимого,

повернуто прокурору Кіровоградської місцевої прокуратури ОСОБА_13 у зв`язку із невідповідністю вимогам Кримінального процесуального кодексу України.

Органом досудового розслідування, відповідно до обвинувального акту: ОСОБА_8 обвинувачується у вчиненні таємного викрадення чужого майна (крадіжки), вчиненого за попередньою змовою групою осіб, тобто, - у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України; ОСОБА_7 обвинувачується у вчиненні таємного викрадення чужого майна (крадіжки), вчиненого за попередньою змовою групою осіб, а також у вчиненні таємного викрадення чужого майна (крадіжки), вчиненого повторно, за попередньою змовою групою осіб, тобто, - у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України; ОСОБА_10 обвинувачується у вчиненні таємного викрадення чужого майна (крадіжки), вчиненого за попередньою змовою групою осіб, а також у вчиненні таємного викрадення чужого майна (крадіжки), вчиненого повторно, за попередньою змовою групою осіб, тобто, - у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України.

У підготовчому судовому засіданні суд першої інстанції постановив ухвалу про повернення обвинувального акту прокурору, в зв`язку із невідповідністю вимогам Кримінального процесуального кодексу України.

Своє рішення суд першої інстанції мотивував наступним.

В обвинувальному акті неправильно встановлено анкетні дані обвинуваченого ОСОБА_10 , зокрема, адресу його проживання вказано як: АДРЕСА_3 . Разом із тим, як встановлено, проживає обвинувачений насправді у будинку АДРЕСА_3 .

В обвинувальному акті зазначено, що обвинувачений ОСОБА_7 має повну загальну середню освіту, але, як встановлено, останній закінчив лише 9 класів школи, тож, має базову загальну середню освіту.

Крім того, як встановлено судом, обвинуваченому ОСОБА_7 , зважаючи на його освітній рівень та розумові здібності, органом досудового розслідування не призначено захисника.

Зазначена обставини, зважаючи на практику Європейського Суду з прав людини /судом першої інстанції наведено відповідні Рішення/, свідчить про порушення права на захист обвинуваченого, відновити яке у повній мірі суд не в змозі, оскільки слідчі дії проведені та докази отримані без участі захисника, участь якого є обов`язковою, а тому це ставить під сумнів питання належності та допустимості таких доказів.
Ухвалу суду першої інстанції про повернення прокурору обвинувального акту оскаржено в апеляційному порядку прокурором у кримінальному провадженні.

Прокурор у поданій ним апеляційній скарзі просить ухвалу суду першої інстанції скасувати через невідповідність висновків суду першої інстанції фактичним обставинам кримінального провадження, та призначити новий судовий розгляд в суді першої інстанції.

В обґрунтування своїх вимог наводить наступні доводи.

Щодо неправильного встановлення місця проживання обвинуваченого ОСОБА_10 , що виявилося у зазначенні в обвинувальному акті номеру будинку адреси проживання цього обвинуваченого як 23, замість номеру 33: вказана технічна помилка в обвинувальному акті не стала перешкодою для виклику обвинуваченого ОСОБА_10 в судове засідання та забезпечення його явки.

Щодо неправильного зазначення в обвинувальному акті освіти обвинуваченого ОСОБА_7 як повної загальної середньої, замість базової загальної середньої: п. 2 ч. 2 ст. 291 КПК України не передбачена необхідність зазначення освіти при викладенні анкетних даних обвинуваченого.

Щодо порушення права на захист обвинуваченого ОСОБА_7 : суд першої інстанції не послався на відповідні положення ст. 52 КПК України, якими передбачена обов`язкова участь захисника у даному випадку.

Разом із тим, під час підготовчого судового засідання, обвинувачений ОСОБА_7 на запитання суду про необхідність призначення йому захисника, повідомив, що суть обвинувачення розуміє, і захисника не потребує.

Також, обвинувачений ОСОБА_7 пояснив, що під час досудового розслідування йому роз`яснено право на захист, проте він відмовився від захисника.

На апеляційну скаргу прокурора у кримінальному провадженні подано заперечення адвокатом підозрюваних ОСОБА_7 та ОСОБА_10 ОСОБА_9 , яка просила оскаржувану прокурором ухвалу суду першої інстанції залишити без змін.

При цьому, зазначила, що при проведенні досудового розслідування допущено грубе порушення права на захист обвинуваченого ОСОБА_7 , оскільки останньому не призначено захисника; тоді як встановлено, що обвинувачений не може ні писати, ні читати, і навіть, як то встановлено судом першої інстанції, коли й залучено захисника, - обвинувачений не може написати власне прізвище.
Вислухавши суддю-доповідача, в дебатах прокурора, котрий підтримав доводи своєї апеляційної скарги у повному обсязі, і просив ухвалу суду першої інстанції скасувати як незаконну, та призначити новий судовий розгляд у суді першої інстанції, адвоката ОСОБА_9 , яка діє в інтересах обвинувачених ОСОБА_7 та ОСОБА_10 , адвоката ОСОБА_11 , який діє в інтересах обвинуваченого ОСОБА_8 , які просили залиши ухвалу без змін, думку представника потерпілої сторони ОСОБА_12 , які не заперечили задоволення апеляційної скарги, дослідивши матеріали кримінального провадження, зваживши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає, з таких підстав.

Згідно із п. 3 ч. 3 ст. 314 КПК України у підготовчому судовому засіданні суд має право прийняти рішення про повернення обвинувального акту, клопотання про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру прокурору, якщо вони не відповідають вимогам Кримінального процесуального кодексу України.

Положеннями ст. 291 КПК України законодавець встановив процесуальний порядок складення обвинувального акту у кримінальному провадженні, ряд відомостей, що їх має містити обвинувальний акт, а також чітко визначив ті процесуальні документи, що в обов`язковому порядку додаються органом досудового розслідування до обвинувального акту.

Колегія суддів, перевіривши в апеляційному порядку законність оскаржуваної ухвали суду першої інстанції, погоджується із висновками суду першої інстанції, зазначеними у вказаній ухвалі про необхідність повернення обвинувального акту прокурору, у зв`язку із невідповідністю даного обвинувального акту вимогам Кримінального процесуального кодексу України.

Підставами того є наступне.

Положеннями статті 291 КПК України регламентовано вичерпний перелік відомостей, що їх має містити обвинувальний акт, коли його скеровується органом досудового розслідування до суду, зокрема, такими відомостями, згідно із п. 2 ч. 2 ст. 291 КПК України, є анкетні відомості кожного обвинуваченого.

Є обґрунтованими зазначення суду першої інстанції про неточне встановлення адреси проживання обвинуваченого ОСОБА_10 , а саме: неправильного встановлення органом досудового розслідування будинку адреси проживання цього обвинуваченого.

Крім означеного, однією з підстав повернення судом обвинувального акту прокурору стало порушення права на захист обвинуваченого ОСОБА_7 , що виявилося у незабезпеченні ефективного права на захист останнього, у зв`язку із не призначенням захисника під час досудового розслідування, тоді як участь захисника є обов`язковою з огляду на рівень освіти обвинуваченого.

Наслідком цього стало збирання доказів (за відсутності захисника), які, наразі, за таких обставин, викликають сумнів у їх належності.

Право обвинуваченого на ефективний захист становить одну з основоположних засад справедливого судового розгляду.

Засади забезпечення такого захисту відображені як у національному законодавстві, так і у практиці Європейського Суду з прав людини (далі ЄСПЛ).

Конвенцією про захист прав людини і основоположних свобод, положеннями підпункту «с» пункту 3 статті 6, встановлено: «Кожний обвинувачений у вчиненні кримінального правопорушення має щонайменше такі права: c) захищати себе особисто чи використовувати юридичну допомогу захисника, вибраного на власний розсуд, або - за браком достатніх коштів для оплати юридичної допомоги захисника - одержувати таку допомогу безоплатно, коли цього вимагають інтереси правосуддя;...».

Відповідно до ст. 59 Конституції України: «Кожен має право на правову допомогу. У випадках, передбачених законом, ця допомога надається безоплатно. Кожен є вільним у виборі захисника своїх прав. Для забезпечення права на захист від обвинувачення та надання правової допомоги при вирішенні справ у судах та інших державних органах в Україні діє адвокатура».

Положеннями ст. ст. 48, 52 Кримінального процесуального кодексу України регламентовано порядок залучення захисника та встановлено випадки обов`язкової участі захисника.

Питання забезпечення ефективного захисту неодноразово висвітлені в практиці ЄСПЛ, зокрема, у рішеннях по таких справах як «Нечипорук і Йонкало проти України», «Боротюк проти України», «Шабельник проти України».

Тож, як встановлено ЄСПЛ у подібних справах:

262. Суд наголошує, що, хоча право кожного обвинуваченого у вчиненні злочину на ефективний захист, наданий захисником, який, у разі необхідності, призначається офіційно, не є абсолютним, воно є однією з основних ознак справедливого судового розгляду (рішення у справі «Кромбах проти Франції» (Krombach v. France), N 29731/96, п.89). Як правило, доступ до захисника має надаватися з першого допиту підозрюваного працівниками міліції, за винятком випадків, коли за конкретних обставин відповідної справи продемонстровано, що існують вагомі підстави для обмеження такого права. Право на захист буде в принципі непоправно порушено, якщо викривальні показання, отримані під час допиту правоохоронними органами без доступу до захисника, використовуватимуться з метою її засудження;

53. Далі Суд повторює, що, хоча право кожного обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення на ефективний захист з боку адвоката - який, у разі потреби, може бути призначений офіційно - не є абсолютним, воно становить одну з основоположних засад справедливого судового розгляду. Крім того, вимоги статті 6 можуть також бути застосовними ще до того, як справу передано на розгляд суду, і тією мірою, якою недотримання таких вимог на самому початку може серйозно позначитися на справедливості відповідного судового розгляду (рішення у справі «Імбріоша проти Швейцарії», п. 36, та рішення у справі «Оджалан проти Туреччини»). Спосіб застосування пункту 1 і пункту 3(c) статті 6 на етапі слідства залежить від особливостей відповідного провадження та фактів конкретної справи. Згідно зі статтею 6, як правило, вже на початку поліцейських допитів обвинуваченому має надаватися можливість користуватися допомогою захисника. Права захисту буде в принципі непоправно порушено, якщо при засудженні його судом використовуватимуться викривальні показання, отримані під час допиту без присутності захисника.

Як встановлено судом першої інстанції по даному кримінальному провадженні, обвинувачений ОСОБА_7 має недостатній освітній рівень, базову середню освіту, що стало підставою ставити під сумнів здатність останнього реалізувати свої процесуальні права самостійно.

Також, як встановлено, освітній рівень обвинуваченого ОСОБА_7 не дозволяє останньому добре читати та писати, що, вочевидь, призводить до того, що обвинувачений не в змозі належним чином та повною мірою ознайомлюватися із процесуальними документами у провадженні, можливо розуміти зміст цих документів, складених за допомогою специфічної юридичної термінології, або належно ознайомлюватися із наданими йому пам`ятками про свої процесуальні права та обов`язки, дійсно розуміючи їх зміст та наслідки реалізації таких прав, або наслідки відмови від такої реалізації.

У таких випадках, і як свідчить судова практика, що наразі склалася, є необхідним призначення обвинуваченому захисника, причому, саме на самих ранніх стадіях кримінального провадження.

Оскільки, в іншому разі, у подальшому, докази отримані під час досудового розслідування за відсутності захисника, у подібних випадках, визнаються неналежними, або ж вказане призводить до скасування обвинувальних вироків судів першої інстанції, ухвалених на підставі таких доказів, і за умови не призначення захисника,- у разі, якщо освітній рівень обвинуваченого дає підстав вважати, що розуміння ним змісту процесуальних документів та/або слідчих дій може негативно позначитися на справедливості судового розгляду та провадження в цілому.

Тому, суд першої інстанції, в оскаржуваній ухвалі правильно вказав про повернення обвинувального акту прокурору, - для відновлення порушеного під час досудового розслідування права на захист.

Відтак, на підставі наведеного, колегія суддів вважає, що підстави для скасування ухвали суду і задоволення апеляційної скарги прокурора у кримінальному провадженні відсутні.

Керуючись ст. ст. 376, 404, 405, 407, 419, 424 КПК України, колегія суддів
ПОСТАНОВИЛА:
Апеляційну скаргу прокурора у кримінальному провадженні ОСОБА_13 залишити без задоволення.

Ухвалу Кіровоградського районного суду Кіровоградської області від 09 червня 2016 року, якою обвинувальний акт у кримінальному провадженні стосовно обвинувачених ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_10 повернуто прокурору, залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду Кіровоградської області набирає законної сили негайно після її проголошення та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді: /підписи/
ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4 .
Відповідає оригіналу:
Суддя Апеляційного суду
Кіровоградської області ОСОБА_2