Номер провадження: 11-сс/785/1727/16
Головуючий у першій інстанції ОСОБА_1
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
01.12.2016 року м. Одеса
Апеляційний суд Одеської області у складі:
головуючого ОСОБА_2
суддів ОСОБА_3 та ОСОБА_4 ,
секретар судового засідання - ОСОБА_5 ,
за участі прокурора ОСОБА_6 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу захисника ОСОБА_7 в інтересах підозрюваного ОСОБА_8 на ухвалу слідчого судді Приморського районного суду м. Одеси від 14.11.2016 року, якою стосовно
ОСОБА_8 , який: народився ІНФОРМАЦІЯ_1 в м. Тернополі, є громадянином України, не працевлаштований, одружений, має середню-спеціальну освіту, проживає по АДРЕСА_1 , раніше судимий,

якому оголошено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України, застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на шістдесят днів з визначенням застави у розмірі 110240 грн.,
встановив:
Зазначеною ухвалою слідчого судді задоволено клопотання слідчого СВ Приморського ВП в м. Одесі ГУНП в Одеській області ОСОБА_9 , погодженого з прокурором Одеської місцевої прокуратури №3 ОСОБА_10 у кримінальному провадженні №0008612 від 11.11.2016 року про застосування до ОСОБА_8 , якому оголошено про підозру у незаконному придбанні, зберіганні з метою збуту наркотичних засобів, а також у незаконному збуті наркотичних засобів, вчиненому за попередньою змовою групою осіб, запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.
Мотивуючи застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, слідчий суддя, посилаючись на приписи ст. 177 та 178 КПК України, зазначив, що враховує вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним зазначеного злочину, його тяжкість, наявність ризиків, які дають підстави вважати, що підозрюваний може переховуватись від органу досудового слідства, суду та перешкоджати кримінальному провадженню, вплинути на свідків.
Слідчий суддя зазначив також, що під час розгляду клопотання, надано достатньо матеріалів (доказів), для переконання у тому, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів, не може запобігти доведеним під час розгляду ризикам.
Зважаючи на викладене, слідчий суддя дійшов висновку про необхідність визначення застави у розмірі 110240 грн.
Захисник ОСОБА_7 у апеляційній скарзі зазначила, що вважає ухвалу слідчого судді незаконною та необґрунтованою.
На її думку, слідчий суддя не врахував, що вилучення наркотичних засобів у її підзахисного проводилось без оперативної закупівлі, що ставить під сумнів кваліфікацію його дій за ч. 2 ст. 307 КК України.
До того ж, вилучення речовин за місцем проживання ОСОБА_8 проводилось без ухвали слідчого судді, а відсутність експертиз не дає підстави вважати, що вилучені у її підзахисного речовини є наркотичними засобами.
Відсутність ризиків, на які посилається прокурор, підтверджується наявністю у її підзахисного міцних соціальних зв`язків, а саме дружини та неповнолітньої дитини від першого шлюбу, що свідчить про те, що ОСОБА_8 не має намірів ухилятись від слідства та суду.
За таких обставин захисник просить ухвалу слідчого судді скасувати, постановити нову ухвалу, якою застосувати до її підзахисного запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання.
В судове засідання суду апеляційної інстанції захисник ОСОБА_7 не з`явилась, але електронною поштою надіслала заяву про розгляд апеляційної скарги без її участі.
Заслухавши доповідь судді, пояснення прокурора, який заперечував проти задоволення апеляційної скарги захисника, перевіривши матеріали кримінального провадження, колегія суддів приходить до висновків про таке.
Відповідно до приписів ст. 178 КПК України, при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу, слідчий суддя, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі: 1) вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; 2) тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання підозрюваного, обвинуваченого винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється, обвинувачується; 3) вік та стан здоров`я підозрюваного, обвинуваченого; 4) міцність соціальних зв`язків підозрюваного, обвинуваченого в місці його постійного проживання, у тому числі наявність в нього родини й утриманців; 5) наявність у підозрюваного, обвинуваченого постійного місця роботи або навчання; 6) репутацію підозрюваного, обвинуваченого; 7) майновий стан підозрюваного, обвинуваченого; 8) наявність судимостей у підозрюваного, обвинуваченого; 9) дотримання підозрюваним, обвинуваченим умов застосованих запобіжних заходів, якщо вони застосовувалися до нього раніше; 10) наявність повідомлення особі про підозру у вчиненні іншого кримінального правопорушення; 11) розмір майнової шкоди, у завданні якої підозрюється, обвинувачується особа, або розмір доходу, в отриманні якого внаслідок вчинення кримінального правопорушення підозрюється, обвинувачується особа, а також вагомість наявних доказів, якими обґрунтовуються відповідні обставини.
Статтею 194 КПК України передбачено, що під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.
Слідчий суддя, суд зобов`язаний постановити ухвалу про відмову в застосуванні запобіжного заходу, якщо під час розгляду клопотання прокурор не доведе наявність всіх обставин, передбачених частиною першою цієї статті.
Як видно з мотивувальної частини ухвали, слідчий суддя зазначені вище вимоги кримінального процесуального закону виконав в повній мірі та врахував їх при постановленні ухвали.
Так, з наявних матеріалів справи випливає, що на даній стадії досудового розслідування ОСОБА_8 обґрунтовано підозрюється у вчиненні тяжкого злочину, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України, а доводи захисника стосовно безпідставності такої кваліфікації, на теперішній стадії процесу є передчасними.
Слідчий суддя, пославшись також на тяжкість покарання, яке йому може бути призначене підозрюваному (до десяти років позбавлення волі), у разі доведення вини, зазначив, що ОСОБА_8 , за таких обставин, може переховуватись від органу досудового слідства, суду та перешкоджати кримінальному провадженню, вплинути на свідків.
З тих же підстав слідчий суддя погодився з доводами клопотання слідчого, що жоден з більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти наявним ризикам.
Згідно з приписами ст. 177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.
Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті. Слідчий, прокурор не мають права ініціювати застосування запобіжного заходу без наявності для цього підстав, передбачених цим Кодексом.
Апеляційний суд враховує підвищену суспільну небезпеку злочину, у вчиненні якого обґрунтовано підозрюється ОСОБА_8 , той факт, що підозрюваний не має постійного місця проживання в м. Одесі і раніше був судимий.
За таких обставин колегія суддів вважає, що слідчий суддя об`єктивно врахував обставини справи, дані про особу підозрюваного, тяжкість вчиненого кримінального правопорушення та дійшов правильного висновку про те, що під час досудового слідства та розгляду справи у суді, він має утримуватись під вартою.
Суд апеляційної інстанції вважає, що розмір застави, визначений слідчим суддею при застосуванні запобіжного заходу, не виглядає непомірним для підозрюваного.
Відповідно до приписів ч. 3 ст. 407 КПК України, за наслідками апеляційного розгляду за скаргою на ухвали слідчого судді суд апеляційної інстанції має право: 1) залишити ухвалу без змін; 2) скасувати ухвалу і постановити нову ухвалу, тому ухвала слідчого судді підлягає скасуванню з постановленням нової ухвали.
З урахуванням викладеного, керуючись ст. ст. 177, 178, 194, 404, 405, 407, 419, 422 КПК України, Апеляційний суд Одеської області,
ухвалив:
Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_7 в інтересах підозрюваного ОСОБА_8 залишити без задоволення, а ухвалу слідчого судді Приморського районного суду м. Одеси від 14.11.2016 року про застосування до підозрюваного ОСОБА_8 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою строком на шістдесят днів з визначенням застави у розмірі 110240 грн., - залишити без змін.
Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення і оскарженню в касаційному порядку не підлягає.
Судді Апеляційного суду Одеської області:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4