печерський районний суд міста києва
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
06 жовтня 2016 року слідчий суддя Печерського районного суду м. Києва ОСОБА_1

за участю секретаря ОСОБА_2

прокурора ОСОБА_3

захисника адвоката ОСОБА_4

підозрюваного ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві клопотання старшого слідчого в особливо важливих справах четвертого відділу управління з розслідування особливо важливих справ Головного слідчого управління Генеральної прокуратури України ОСОБА_6 , погоджене прокурором другого відділу управління процесуального керівництва у кримінальних провадження слідчих Департаменту процесуального керівництва у кримінальних провадженнях слідчих центрального апарату Генеральної прокуратури України ОСОБА_3 , про арешт майна, -

В С Т А Н О В И В :
Старший слідчий в особливо важливих справах четвертого відділу управління з розслідування особливо важливих справ Головного слідчого управління Генеральної прокуратури України ОСОБА_6 за погодженням із процесуальним керівником у кримінальному провадженні звернувся до слідчого судді із клопотанням про накладення арешту на тимчасово вилученні у ОСОБА_5 під час проведення обшуку робочого кабінету та місця проживання гроші, а саме: 85 000 гривен, 300 доларів США та 100 евро.
Обгрунтовуючи клопотання, слідчий зазначає, що Генеральною прокуратурою України здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0002201 від 26.08.2016.
Досудовим розслідуванням установлено, що рішенням Дніпровської районної ради сьомого скликання № 1-1/VII від 27.11.2015 «Про підсумки виборів, реєстрацію та визнання повноважень депутатів Дніпровської районної ради VII скликання» визнано повноваження ОСОБА_7 як депутата цієї ради.
У січні 2016 року, більш точну дату та час встановити не виявилось можливим, директор СФГ «Тетяна і К» ОСОБА_8 звернувся до Дніпропетровської РДА Дніпропетровської області із заявами про затвердження технічної документації про відведення 16 земельних ділянок у власність на власників паїв загальною площею 80 гектар.
Під час розгляду вказаних вище заяв у заступника голови Дніпропетровської районної державної адміністрації Дніпропетровської області ОСОБА_5 виник злочинний умисел, спрямований на одержання неправомірної вигоди від ОСОБА_8 .
Реалізуючи свій злочинний умисел, спрямований на одержання неправомірної вигоди від ОСОБА_8 , діючи навмисно, з корисливих мотивів, ОСОБА_5 протягом липня серпня 2016 року штучно створював перепони щодо вирішення питання про затвердження технічної документації про відведення 16 земельних ділянок у власність на власників паїв загальною площею 80 гектар.
Крім того, для реалізації свого злочинного умислу, спрямованого на одержання неправомірної вигоди, а саме для безпосереднього звернення з пропозицією надання неправомірної вигоди, ОСОБА_5 залучив депутата 7 скликання Дніпровської районної ради Дніпропетровської області ОСОБА_7 .
Так, ОСОБА_7 під час зустрічей у м. Дніпро 16.08.2016, 19.08.2016, 26.08.2016, 21.09.2016, діючи умисно, за попередньою змовою зі ОСОБА_5 , з метою особистого незаконного збагачення, а також незаконного збагачення ОСОБА_5 , тобто одержання неправомірної вигоди, усвідомлюючи протиправність своїх дій, висунув вимогу ОСОБА_8 , що для затвердження технічної документації на відведення земельних пайових ділянок необхідно надати неправомірну вигоду у розмірі 16 000 доларів США, але потім змінив свої вимоги щодо розміру неправомірної вигоди, зазначивши суму у розмірі 300 000 гривень.
23.09.2016 ОСОБА_5 перебуваючи разом із ОСОБА_8 у приміщенні Дніпропетровської районної адміністрації Дніпропетровської області, продовжуючи свій спільний із ОСОБА_7 злочинний умисел, передав ОСОБА_8 виготовлені та підписані розпорядження про затвердження технічної документації відведення 16 земельних пайових ділянок.
Того ж дня, перебуваючи біля адміністративної будівлі Дніпропетровської районної адміністрації Дніпропетровської області, розташованої за адресою: смт. Слобожанське, вул. Теплична, 5, ОСОБА_7 , діючи умисно, з корисливих мотивів за попередньою змовою зі ОСОБА_5 , одержав від ОСОБА_8 неправомірну вигоду у розмірі 300 000 гривень за прийняття рішення про затвердження технічної документації та передачу у власність особам 16 земельних пайових ділянок.
Таким чином, за вищевказаних обставин, своїми умисними діями, які виразились в одержанні службовою особою, яка займає відповідальне становище, неправомірної вигоди для себе, за вчинення в інтересах того, хто надає неправомірну вигоду дій з використанням наданого їй службового становища, предметом якого була неправомірна вигода у великому розмірі, за попередньою змовою групою осіб, поєднаному з вимаганням неправомірної вигоди, ОСОБА_5 , вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 3 ст. 368 КК України.
23.09.2016 о 19 год. 37 хв. ОСОБА_5 відповідно до вимог ст. 209 КПК України, фактично затримано в порядку ст. 208 КПК України, про що складено відповідний протокол.
24.09.2016 о 12 год. 33 хв. ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 368 КК України та вручено повідомлення про підозру.
23.09.2016, під час обшуку особисто кабінету ОСОБА_5 , розташованого за адресою: АДРЕСА_1 , встановлено та вилучено 18000 гривен, 300 доларів США, 100 євро.
Того ж дня, на підставі ч. 3 ст. 233 КПК України проведено невідкладний обшуку місця мешкання ОСОБА_5 за адресою: АДРЕСА_2 , де встановлено та вилучено 70000 гривен.
ОСОБА_5 повідомив, що гроші, вилучені у особистому кабінеті, належать йому особисто. За інші гроші нічого не повідомив, бо відмовився надавати покази.
Слідчий вказує, що ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні злочину, за який передбачено додаткове покарання у вигляді конфіскації майна, у зв`язку із чим виникла необхідність у накладанні арешту на грошові кошти, вилучені у нього під час проведення обшуків.
Одночасно із клопотанням про накладення арешту на майно слідчий порушив клопотання про поновлення пропущеного строку на звернення до слідчого судді із клопотанням про арешт тимчасово вилученого майна.
Обгрунтовуючи клопотання в цій частині, зазначає, що 25.09.2016 слідчий за погодженням з прокурором у вказаному кримінальному провадженні на виконання вимог ч. 3 ст. 233 КПК України, невідкладно звернувся до Печерського районного суду м. Києва з клопотанням про надання дозволу на проведення обшуку за адресою: АДРЕСА_2 . Вказане клопотання задоволено слідчим суддею Печерського районного суду м. Києва, проте відповідну ухвалу стороною обвинувачення отримано лише 04.10.2016, оскільки слідчий суддя перебував на лікарняному.
В судовому засіданні прокурор клопотання підтримав з викладених в ньому підстав, просив задовольнити.
Підозрюваний, захисник підозрюваного проти задоволення клопотання заперечували, вказуючи на відсутність правових підстав для накладення арешту. Зазначили, що підозра ОСОБА_5 є необґрунтованою, вилучені у нього при обшуку службового кабінету грошові кошти належать не йому особисто, а його родині, та він в цей день мав зазначені грошові кошти переказати дружині та донці, які відпочивають в Туреччині, а грошові кошти, вилучені в кабінеті, належать сестрі дружини, в якої вони орендують квартиру, тому накладений арешт порушує права ще і третіх осіб, які не мають відношення до кримінального провадження.
Дослідивши клопотання та матеріали, надані в його обґрунтування, надходжу до наступних висновків.
Генеральною прокуратурою України здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0002201 від 26.08.2016 за ч. 3 ст. 368 КК України.
24.09.2016 о 12 год. 33 хв. ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 368 КК України.
В ході досудового розслідування кримінального провадження в службовому кабінеті ОСОБА_5 та в квартирі за місцем його мешкання виявлено та вилучено 18000 гривен, 300 доларів США, 100 євро, 70000 гривен.
Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.
Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб.
Частиною 2 цієї ж статті передбачено, що арешт майна допускається з метою забезпечення:
1) збереження речових доказів;
2) спеціальної конфіскації;
3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи;
4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.
Частиною 5 цієї ж статті передбачено, що у випадку, передбаченому пунктом 3 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно підозрюваного, обвинуваченого, засудженого або юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, за наявності достатніх підстав вважати, що суд у випадках, передбачених Кримінальним кодексом України, може призначити покарання у виді конфіскації майна або застосувати до юридичної особи захід кримінально-правового характеру у виді конфіскації майна.
Санкція ч. 3 ст. 368 КК України, за якою на даний час підозрюється ОСОБА_5 , передбачає обов`язкове додаткове покарання у виді конфіскації майна.
За таких обставин вважаю наявними підстави для арешту вилучених під час обшуків службового кабінету та місця мешкання ОСОБА_5 грошових коштів, з метою забезпечення можливої конфіскації майна.
При цьому посилання захисту на належність вилучених під час обшуку місця мешкання ОСОБА_5 грошових коштів іншій особі мають бути перевірені слідчим шляхом в ході проведення досудового розслідування у кримінальному провадженні.
Відповідно до ч. 1 ст. 117 КПК України пропущений із поважних причин процесуальний строк повинен бути поновлений за клопотанням заінтересованої особи ухвалою слідчого судді, суду.
За цих підстав та наведених слідчим обґрунтувань вважаю наявними підстави для поновлення слідчому строку на звернення до слідчого судді із клопотанням про накладення арешту на тимчасово вилучене у ОСОБА_5 майно.
На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 117, 170-173, 309 КПК України, слідчий суддя -
У Х В А Л И В :
Клопотання старшого слідчого в особливо важливих справах четвертого відділу управління з розслідування особливо важливих справ Головного слідчого управління Генеральної прокуратури України ОСОБА_6 , погоджене прокурором другого відділу управління процесуального керівництва у кримінальних провадження слідчих Департаменту процесуального керівництва у кримінальних провадженнях слідчих центрального апарату Генеральної прокуратури України ОСОБА_3 , задовольнити.
Поновити старшому слідчого в особливо важливих справах четвертого відділу управління з розслідування особливо важливих справ Головного слідчого управління Генеральної прокуратури України ОСОБА_6 строк на звернення до слідчого судді із клопотанням про арешт майна.
Накласти арешт на тимчасово вилучене майно підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , а саме на:
- грошові кошти в сумі 85 000 гривень, 300 доларів США та 100 евро, - шляхом заборони відчуження, розпорядження іншим чином, та користування означеним майном.
Підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження - судом.
Ухвала підлягає негайному виконанню слідчим.
Ухвала слідчого судді може бути оскаржена протягом п`яти днів з дня її оголошення безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

Слідчий суддя ОСОБА_1