Справа № 145/2231/14-к
Провадження №11-кп/772/515/2016
Головуючий у суді 1-ї інстанції: ОСОБА_1
Доповідач : ОСОБА_2
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ВІННИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
13 квітня 2016 рокум. Вінниця

Апеляційний суд Вінницької області

у складі :

головуючого:судді - ОСОБА_2
суддів: - ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
з секретарем - ОСОБА_5
з участю прокурора - ОСОБА_6
засудженого - ОСОБА_7

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у місті Вінниці апеляційну скаргу засудженого ОСОБА_7 на ухвалу Тиврівського районного суду Вінницької області від 04.03.2016 року, якою задоволено подання інспектора Тиврівського РВ КВІ УДПтС України у Вінницькій області про скасування звільнення ОСОБА_7 від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком та направлення його для відбування покарання, призначеного вироком Тиврівського районного суду Вінницької області від 20.02.2015 року

в с т а н о в и в:
Ухвалою Тиврівського районного суду Вінницької області від 04.03.2016 року подання інспектора Тиврівського РВ КВІ УДПтС України у Вінницькій області про скасування звільнення ОСОБА_7 від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком та направлення його для відбування покарання, призначеного вироком Тиврівського районного суду Вінницької області від 20.02.2015 року.

Судове рішення мотивовано тим, що у ОСОБА_7 відсутні поважні причини для невиконання покладених на нього вироком суду обов`язків,
В своїй апеляційній скарзі засуджений ОСОБА_7 , посилаючись на безпідставне направлення його для відбування призначеного покарання, наполягає на скасуванні зазначеного судового рішення та винесенні нової ухвали, якою відмовити в задоволенні подання інспектора Тиврівського РВ КВІ УДПтС України у Вінницькій області про скасування звільнення ОСОБА_7 від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком та направлення його для відбування покарання, призначеного вироком Тиврівського районного суду Вінницької області від 20.02.2015 року.

Пояснює, що в період іспиового строку не притягуввся до адміністртаивної чи кримінальної відпоідльності. Також пояснив, що хворіє на туберкульоз, у звязку з чим перебуває на диспансерному обліку в Сутисківскій АЗПСМ з 10.06.2008 року. 3.08.2015 року він не зяввся на реєстрацію, оскільки супроводжував гуманітарну допомогу від жителів смт. Сутиски для українських бійців АТО в період з 2.08.2015 року по 05.08.2015 року.

Заслухавши доповідача, міркування прокурора про необґрунтованість і скарги, думку ОСОБА_7 , який підтримав свою апеляційну скаргу та просив її задовольнити, перевіривши матеріали судової справи та обговоривши доводи апеляційної скарги, апеляційний суд вважає за доцільне задовольнити апеляційну скаргу ОСОБА_7 .

До таких висновків апеляційний суд прийшов з наступних підстав.

Відповідно до вимог ст. 370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим.

Відповідно до вимог ст. 404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Відповідно до ч. ч. 2, 3 ст.166 КВК України - якщо засуджений не виконує покладені на нього обов`язки або систематично вчинює правопорушення, що потягло за собою адміністративні стягнення і свідчать про його небажання стати на шлях виправлення, кримінально-виконавча інспекція вносить до суду подання про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням і направлення засудженого для відбування призначеного покарання.Невиконанням обов`язків вважається таке, коли засуджений не виконав хоча б один з обов`язків, які було покладено на нього судом.

Відповідно до ч.2 ст. 78 КК України - якщо засуджений не виконує покладені на нього обов`язки або систематично вчинює правопорушення, що посягли за собою адміністративні стягнення і свідчать про його небажання стати на шлях виправлення ,суд направляє засудженого для відбування призначеного покарання .

Ухвалюючи судове рішення, суд першої інстанції не дотримався вимог законодавства у повній мірі та, на думку колегії суддів, дійшов до неправильних висновків про необхідність задоволення подання інспектора КВІ.

Так,мотивами прийнятого рішення стало те, що 05.05.2015 р., 03.08.2015 р., 07.09.2015 року , 02.11.2015 року ОСОБА_7 без поважних причин не з`явився на реєстрацію до КВІ.

Проте, як слідує із матеріалів провадження та особової справи ОСОБА_7 не з`явився на реєстрацію через хворобу, про що він повідомив у своїх поясненнях.
Як повідомив сам засуджений, він хворіє на туберкульоз і перебуває на диспансерному обліку в Сутисківській АЗПСМ з 10.06.2008 року, що підтвержджується листом Головного лікаря КЗ «Тиврівський РЦПМСДЛ» №1505 від 18.11.2015 року. (а.с. №63).

Крім того , при апеляційнму розгляді справи засуджений пояснив , що в дні коли йому потрібно було з`являтись на реєстрацію до КВІ він тяжко хворів і знаходився вдома і фізично не міг поїхати до смт.Тиврів до КВІ , телефона у нього не має. Вказані доводи апелянта в судовому засіданні ніким не спростовані. Медичних документів не має оскільки в селі відсутній лікар-фтизіатр. В даний час у нього на руках направлення на лікування до обласного противотуберкульозного диспансеру .

Щодо неприбуття на реєстрацію 03.08.2015 року ОСОБА_7 пояснив, що в період з 2.08.2015 року по 05.08.2015 року він супроводжував до м.Краматорська гуманітарну допомогу від жителів смт Сутиски для українських бійців АТО, що підтверджує довідка (а.с. №102).

Разом з цим, слід зазначити, що твердження інспектора КВІ у поданні про те, що ОСОБА_7 посередньо характеризується спростовуються довідками-характеристиками. наявними в матеріалах справи (а,с.№№42, 54);а відповідно до довідки ДІМ Гніванського МВМ Тиврівського РВ УМВС ОСОБА_7 взагалі позитивно характеризується (а.с. № 59).

Також не враховано судом і те. що до адміністративної чи кримінальної відповідальності за час відбуття іспитового строку ОСОБА_7 не притягувався.

Наведені та враховані апеляційним судом в сукупності передумови вчиненого та факти свідчать про відсутність обставин, які б вказували на умисне та систематичне небажання ОСОБА_7 стати на шлях виправлення, що визнано і є обов`язковою умовою застосування ч.2 ст. 166 КВК України.
Відповідно до вимог ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод,на суд покладається обов`язок - здійснювати неупереджений розгляд та ухвалювати обґрунтовані рішення.
Відповідно до цієї ж статті Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, на суд покладається обов`язок сприяти максимальному забезпеченню процесуальних прав учасників кримінального провадження.
Враховуючи викладене, колегія суддів приходить до висновку про обґрунтованість апеляційної скарги ОСОБА_7 ,та безпідставність доводів подання інспектора Тиврівського РВ КВІ УДПтС України у Вінницькій області.

На підставі викладеного, керуючись.ст.ст.405, 407, 419 КПК України, суд
постановив:
апеляційну скаргу засудженого ОСОБА_7 на ухвалу Тиврівського районного суду Вінницької області від 04.03.2016 року - задовольнити.
Ухвалу Тиврівського районного суду Вінницької області від 04.03.2016 року, якою задоволено подання інспектора Тиврівського РВ КВІ УДПтС України у Вінницькій області про скасування звільнення ОСОБА_7 від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком та направлення його для відбування покарання, призначеного вироком Тиврівського районного суду Вінницької області від 20.02.2015 року - скасувати.
В задоволенні подання інспектора Тиврівського РВ КВІ УДПтС України у Вінницькій області про скасування звільнення ОСОБА_7 від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком та направлення його для відбування покарання, призначеного вироком Тиврівського районного суду Вінницької області від 20.02.2015 року - відмовити.
На судове рішення може бути подано касаційну скаргу протягом трьох місяців з дня проголошення до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ.
Згідно ч.4 ст.532 КПК України судове рішення суду апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту проголошення.

с у д д і :

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4