Справа № 446/149/16-к
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
11.02.2016 року Кам`янка-Бузький районний суд Львівської області
в складі головуючого - судді ОСОБА_1
секретаря судового засідання ОСОБА_2 ;
прокурора ОСОБА_3 ;
обвинуваченого ОСОБА_4 ;
представника потерпілого ОСОБА_5 ;
захисника ОСОБА_6
- ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Сілець, Кам`янка-Бузького району Львівської області, який зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , громадянина України, українця, працюючого майстром лісу дільниці № 4 Бабичівського лісництва ДП «Радехівське лісомисливське господарство», одруженого, з повною загальною середньою освітою, раніше не судимого;
- у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 367 КК України,
Таким чином, ОСОБА_4 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 367 КК України службова недбалість, тобто неналежне виконання службовою особою своїх службових обов`язків через несумлінне ставлення до них, що заподіяло істотної шкоди охоронюваним законом державним інтересам.
Під час судового провадження 10 лютого 2016 року між обвинуваченим ОСОБА_4 та представником потерпілого ДП «Радехівське лісомисливське господарство» ОСОБА_5 на підставі ст. ст. 468, 469, 471, 473, 476 КПК України було укладено угоду про примирення, за умовами якої обвинувачений ОСОБА_4 повністю визнав свою вину у вказаному в угоді діянні і зобов`язався беззастережно визнавати обвинувачення в обсязі підозри у судовому провадженні. Сторони погодились на призначення покарання ОСОБА_4 за ч. 1 ст. 367 КК України у виді штрафу у розмірі 250 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, без призначення згідно з ч. 2 ст. 69 КК України додаткового покарання у виді позбавлення права обіймати певні посади чи займатися певною діяльністю.
При цьому, ОСОБА_4 та ОСОБА_5 в угоді роз`яснено наслідки укладення та затвердження угоди, передбачені ст. 473 КПК України, та наслідки невиконання угоди.
Обвинувачений ОСОБА_4 в судовому засіданні свою вину в скоєнні інкримінованого йому злочину при обставинах, зазначених в обвинувальному акті, визнав в повному обсязі, щиро каявся.
Розглядаючи у відповідності до п. 1 ч. 3 ст. 314 КПК України питання про затвердження угоди про примирення, суд виходить з наступного.
Відповідно ст.468 КПК України в кримінальному провадженні може бути укладена угода про примирення між потерпілим та підозрюваним чи обвинуваченим.
Згідно ч. 1,3 ст.469 КПК України, угода про примирення може бути укладена за ініціативою потерпілого, підозрюваного або обвинуваченого. Угода про примирення між потерпілим та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості та у кримінальному провадженні у формі приватного обвинувачення.
Судом встановлено, що дії, які інкримінуються ОСОБА_4 , дійсно мали місце та були скоєні ним, тобто він обґрунтовано обвинувачується у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 367 КК України, який згідно ст.12 КК України є злочином невеликої тяжкості.
Судом встановлено, що обвинувачений ОСОБА_4 цілком розуміє положення ч. 5 ст. 474 КПК України, а представник потерпілого ОСОБА_5 цілком розуміє наслідки затвердження угоди, передбачені ст. 473 КПК України. Крім того, судом встановлено, що обвинувачений ОСОБА_4 також цілком розуміє наслідки невиконання угоди про примирення, передбачені ст. 476 КПК України.
Судом встановлено, що укладення угоди між обвинуваченим ОСОБА_4 та представником потерпілого ОСОБА_5 є добровільним, тобто не є наслідком застосування примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дії будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.
Судом встановлено, що умови укладеної угоди між ОСОБА_4 та ОСОБА_5 не суперечать вимогам Кримінального процесуального кодексу та Кримінального кодексу України, інтересам суспільства, не порушують прав, свобод та інтересів інших осіб, узгоджена міра покарання відповідає вимогам ст. 65 КК України, зокрема таке покарання визначено в межах, встановлених санкцією частини 1 статті 367 КК України, відповідно до положень Загальної частини КК України.
При цьому, суд вважає, що узгоджене сторонами покарання у виді штрафу у розмірі 250 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, без призначення додаткового покарання у виді позбавлення права обіймати певні посади чи займатися певною діяльністю, відповідає вимогам ч. 2 ст. 69 КК України, оскільки наявні дві обставини, що пом`якшують покарання - щире каяття та добровільне відшкодування завданого збитку.
Угода укладена на добровільних засадах, обвинувачений в змозі виконати взяті на себе зобов`язання та є винним у скоєнні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 367 КК України.
Відповідно до ч. 1 ст. 475 КПК України, якщо суд переконається, що угода може бути затверджена, він ухвалює вирок, яким затверджує угоду та призначає узгоджену сторонами міру покарання.
На підставі наведеного, суд вважає, що укладена угода між обвинуваченим ОСОБА_4 та представником потерпілого ДП «Радехівське лісомисливське господарство» ОСОБА_5 відповідає вимогам закону і не порушує законних прав та інтересів сторін та інших осіб, а також інтересів суспільства, а тому така угода може бути затверджена судом.
При призначенні покарання суд враховує ступінь тяжкості скоєного злочину, обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання, відомості про особу обвинуваченого.
Зокрема, що обвинувачений ОСОБА_4 раніше не судимий, за місцем проживання характеризується позитивно, на обліку у лікаря нарколога чи лікаря психіатра не перебуває.
Обставинами, яка пом`якшують покарання обвинуваченого ОСОБА_4 , відповідно до ст. 66 КК України, суд визнає щире каяття та добровільне відшкодування завданого збитку, що підтверджено квитанцією № 93 від 10.02.2016 р. про сплату ОСОБА_4 грошових коштів в сумі 4860 грн. за порушення законодавства про охорону навколишнього середовища.
Обставин, які обтяжують покарання обвинуваченого ОСОБА_4 , відповідно до ст. 67 КК України, судом не встановлено.
Таким чином, узгоджена міра покарання для обвинуваченого ОСОБА_4 за скоєння злочину, передбаченого ч. 1 ст. 367 КК України із застосуванням ч. 2 ст. 69 КК України у виді штрафу у розмірі 250 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, без позбавлення права обіймати певні посади чи займатися певною діяльністю, є достатньою для його виправлення та попередження скоєння нових злочинів, відповідає загальним засадам призначення покарання.
Заслухавши думку учасників судового розгляду, суд дійшов до висновку про можливість затвердження угоди про примирення укладеної між обвинуваченим ОСОБА_4 та представником потерпілого ДП «Радехівське лісомисливське господарство» ОСОБА_5 і призначення обвинуваченому узгодженої сторонами міри покарання.
Цивільний позов не заявлявся.
Запобіжний захід не обирався.
Відомості про речові докази відсутні.
Процесуальні витрати відсутні.
Керуючись ст.ст. 373, 374, 474, 475 КПК України суд, -
УХВАЛИВ:
Затвердити угоду про примирення укладену між обвинуваченим ОСОБА_4 та представником потерпілого ДП «Радехівське лісомисливське господарство» ОСОБА_5 від 10 лютого 2016 року у м. Кам`янка-Бузька.
ОСОБА_4 визнати винним у скоєнні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 367 КК України та призначити йому покарання із застосуванням ч. 2 ст. 69 КК України у виді штрафу у розмірі 250 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 4250 (чотири тисячі двісті п`ятдесят) гривень, без позбавлення права обіймати певні посади чи займатися певною діяльністю .
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції. Апеляційна скарга на вирок може бути подана до апеляційного суду Львівської області через Кам`янка-Бузький районний суд Львівської області протягом тридцяти днів з моменту його проголошення.
Суддя ОСОБА_1