Комінтернівський районний суд м.Харкова
Номер провадження 1-кп/641/474/2016 Справа № 641/7347/16-к
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
13 вересня 2016 року Комінтернівський районний суд м. Харкова у складі:
головуючого судді - ОСОБА_1
за участю прокурора ОСОБА_2
потерпілого ОСОБА_3
обвинуваченого ОСОБА_4
секретаря ОСОБА_5
розглянувши у підготовчому судовому засіданні кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за N 0001733 від 03.08.2016 р., за обвинуваченням
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Харкова, громадянина України, з професійно-технічною освітою, не одруженого, не працюючого, інваліда третьої групи з захворюванням «пліксід», зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , в силу ст. 89 КК України раніше не судимого;
- у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 128 КК України, -
В С Т А Н О В И В:
ОСОБА_4 , 02 липня 2016 року, приблизно о 13 годині 10 хвилин, перебуваючи біля під`їзду № 8 будинку АДРЕСА_2 , на ґрунті раптово виниклих особистих неприязних відносин до ОСОБА_3 , зі злочинною недбалістю, не передбачаючи можливості настання суспільно-небезпечних наслідків своїх дій, хоча повинен був та міг їх передбачити, раптово наніс один удар кулаком лівої руки в область обличчя з правої сторони потерпілого, внаслідок чого ОСОБА_3 , втратив рівновагу та впав з висоти власного зросту на тверду поверхню. В результаті падіння ОСОБА_3 , згідно висновку судово-медичної експертизи № 4698-ая/16 від 18.08.2016 року, отримав наступні тілесні ушкодження: закриту тупу травму лівої гомілки у вигляді перелому внутрішньої кісточки без зміщення кісткових уламків; косий перелом зовнішньої кісточки зі зміщенням кісткових уламків; внутрішньо суглобовий перелом заднього краю дистального епіфізу великогомілкової кістки без зміщення кісткових уламків; переднього краю дистального епіфізу великогомілкової кістки зі зміщенням кісткових уламків донизу, що відноситься до ушкоджень середнього ступеня тяжкості.
Своїми умисними діями, ОСОБА_4 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ст. 128 КК України, а саме необережне середньої тяжкості тілесне ушкодження.
23 серпня 2016 року між потерпілим ОСОБА_3 та обвинуваченим ОСОБА_4 було укладено угоду про примирення.

Угода про примирення має положення про те, що сторони визнають правильність кваліфікації дій обвинуваченого за ст. 128 КК України та узгоджують вид і міру покарання, застосувавши до нього за ст. 128 КК України 1 рік обмеження волі. Також, узгоджено звільнення від відбування покарання з випробуванням за умови, що тривалість іспитового строку та обов`язки, які необхідно покласти на ОСОБА_4 у зв`язку із звільненням останнього від відбування покарання з випробуванням, згідно із вимогами ч.ч. 2, 3 ст. 75 КК України буде визначено судом відповідно до ч. 4 ст. 75,76 КК України.
Обвинувачений в повному обсязі визнає свою вину у вчиненні кримінального правопорушення за наведених обставин.
Потерпілий підтверджує, що не має будь-яких претензій матеріального чи морального характеру до обвинуваченого.
Сторони розуміють наслідки невиконання угоди про примирення, передбачені положеннями ст.476 КПК України. Умисне невиконання угоди є підставою для притягнення особи до відповідальності, встановленої законом.
В підготовчому судовому засіданні обвинувачений підтвердив добровільність укладення угоди про примирення між ним та потерпілим, просив її затвердити і призначити йому узгоджену міру покарання. Наслідки укладення та затвердження угоди про примирення йому зрозумілі.
Потерпілий ОСОБА_3 в підготовочму судовому засіданні просив затвердити угоду про примирення з обвинуваченим і призначити обвинуваченому узгоджену міру покарання, застосувавши до ОСОБА_4 за ст. 128 КК України 1 рік обмеження волі. Також, просив застосувати узгоджене звільнення від відбування покарання з випробуванням за умови, що тривалість іспитового строку та обов`язки, які необхідно покласти на ОСОБА_4 у зв`язку із звільненням останнього від відбування покарання з випробуванням, згідно із вимогами ч.ч. 2, 3 ст. 75 КК України, буде визначено судом відповідно до ч. 4 ст. 75,76 КК України. Вказав, що не має будь-яких претензій матеріального чи морального характеру до обвинуваченого.
Прокурор в підготовчому судовому засіданні просив затвердити угоду про примирення і призначити обвинуваченому узгоджену міру покарання застосувавши до нього за ст. 128 КК України 1 рік обмеження волі. Також, узгоджене звільнення від відбування покарання з випробуванням за умови, що тривалість іспитового строку та обов`язки, які необхідно покласти на ОСОБА_4 у зв`язку із звільненням останнього від відбування покарання з випробуванням, згідно із вимогами ч.ч. 2, 3 ст. 75 КК України, будуть визначені судом відповідно до ч. 4 ст. 75,76 КК України. Наслідки укладення та затвердження угоди про примирення йому зрозумілі.
Вивчивши матеріали кримінального провадження, заслухавши думку учасників судового провадження про можливість затвердження угоди, суд приходить до висновку, що угоду про примирення слід затвердити і призначити обвинуваченому узгоджену сторонами угоди міру покарання, виходячи з наступного.
Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 468, ст. 469 КПК України у кримінальному провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості та у кримінальному провадженні у формі приватного обвинувачення може бути укладена угода про примирення між потерпілим та обвинуваченим.

Кримінальне правопорушення, у вчиненні якого обвинувачений ОСОБА_4 визнав себе винуватим, відповідно до ст. 12 КК України відноситься до правопорушень невеликої тяжкості. Покарання, узгоджене сторонами угоди, відповідає санкції ст. 128 КК України.

Судом встановлено, що укладення угоди сторонами кримінального провадження є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дії будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.

При цьому, судом з`ясовано, що потерпілий та обвинувачений повністю усвідомлюють зміст укладеної угоди про примирення, характер обвинувачення, цілком розуміють свої права, визначені п. 1 ч. 5 ст. 474 КПК України, наслідки укладення та затвердження угоди, передбачені ч. 1 ст. 473 КПК України, а також наслідки невиконання угоди, передбачені ст. 476 КПК України.

Враховуючи викладене, оскільки умови угоди відповідають вимогам ст. 471 КПК України та інтересам суспільства, не порушують права, свободи чи інтереси сторін або інших осіб, суд, враховуючи заслухані доводи сторін кримінального провадження, дійшов до висновку про наявність правових підстав для затвердження угоди про примирення.

За таких обставин, суд вважає доведеним в судовому засіданні те, що ОСОБА_4 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ст. 128 КК України, а саме необережне середньої тяжкості тілесне ушкодження, за яким належить призначити ОСОБА_4 покарання, узгоджене сторонами угоди про примирення.

Судові витрати - відсутні.

Цивільний позов - не заявлено.
Речові докази - відсутні.

Міри запобіжного заходу до ОСОБА_4 не обирались.

Керуючись ст. ст. 373, 374, 468, 469, 475 КПК України суд, -

У Х В А Л И В :
Затвердити угоду від 23 серпня 2016 року про примирення, укладену між потерпілим ОСОБА_3 та обвинуваченим ОСОБА_4 .

ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 128 КК України та призначити узгоджене сторонами угоди про примирення покарання у вигляді 1 року обмеження волі.

На підставі ч. ч. 2, 3 ст. 75 КК України, ОСОБА_4 , звільнити від відбування призначеного покарання, якщо він протягом визначеного судом іспитового строку ОДИН рік, не вчинить нового злочину й виконає покладені на нього обов`язки, передбачені п. п. 2,3,4 ч. 1 ст. 76 КК України, а саме: не виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу кримінально-виконавчої інспекції; повідомляти органи кримінально-виконавчої системи щодо зміни місця проживання; періодично з`являтись для реєстрації в органи кримінально-виконавчої системи за місцем проживання в строки, встановлені цим органом.
Міри запобіжного заходу відносно ОСОБА_4 - не обирались.

Вирок може бути оскаржений до апеляційного суду Харківської області через Комінтернівський районний суд м. Харкова з підстав, передбачених ст. 394 КПК України, протягом 30 днів з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого КПК України, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги, судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Копію вироку, негайно, після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору. Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Суддя - ОСОБА_1