АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 11-сс/774/522/16 Справа № 200/6844/16-к Слідчий суддя - ОСОБА_1 Суддя-доповідач - ОСОБА_2
Категорія: ст. КПК України
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

18 травня 2016 року м. Дніпропетровськ

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ апеляційного суду Дніпропетровської області у складі:

судді доповідача ОСОБА_2 ,
суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
за участю:

секретарів судового засідання ОСОБА_5 , ОСОБА_6 ,
за участю:

прокурора ОСОБА_7 ,
представника ОСОБА_8 адвоката ОСОБА_9 ,
слідчої ОСОБА_10 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні, в залі апеляційного суду, апеляційну скаргу адвоката ОСОБА_9 , діючого в інтересах ОСОБА_8 , на ухвалу слідчого судді Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 15 квітня 2016 року, якою було накладено арешт на майно, (кримінальне провадження №0000171), -

ВСТАНОВИЛА:
Вказаною ухвалою було задоволено клопотання старшого слідчого з ОВС СУ ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_10 та накладено арешт на автомобіль «Mersedes-Benz S320 CDI» д.н. НОМЕР_1 , № кузова (шасі) НОМЕР_2 , свідоцтво НОМЕР_3 про реєстрацію транспортного засобу.

Мотивуючи своє рішення суд вказав, що вказаний автомобіль перереєстровано у незаконний спосіб з використанням фіктивних та підроблених документів та існує ризик, що в подальшому вказаний автомобіль може бути перереєстрований на іншу особу. Тому з метою запобігання можливостей приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження на вказане майно необхідно накласти арешт.

В апеляційній скарзі адвокат ОСОБА_9 :
зазначає, що Ячному про існування ухвали стало відомо лише 22 квітня 2016 року, коли останній звернувся до слідчої із заявою про повернення автомобіля по в рамках іншого кримінального провадження, при цьому зазначає, що йому не повідомлялось про розгляд клопотання, а постановлена ухвала не направлялась. Тому вважає, що строк на апеляційне оскарження ухвали не пропущений.

Вважає вказану ухвалу незаконною та необґрунтованою, що допущені неповнота судового розгляду, невідповідність висновків суду фактичним обставинам кримінального провадження, істотні порушення вимог КПК України, неправильне застосування Закону.

В обґрунтування своїх доводів зазначає, що ухвалу було постановлено без його участі та участі власника арештованого майна, чим на його думку, порушено права останнього, у зв`язку з чим, на його думку, суд був позбавлений можливості дослідити обставини, які мають суттєве значення для прийняття законного рішення.

Зазначає, що арештований автомобіль був наданий слідчій 25.02.2016 року по іншому кримінальному провадженню для проведення експертизи та знаходився у її володінні на час розгляду клопотання. Вважає, що слідчим в клопотанні належним чином не обґрунтовано мету та завдання накладення арешту на вказаний автомобіль, а слідчим суддею це було залишено без уваги.

Вказує на порушення, допущені при реєстрації, перереєстрації транспортного засобу - двійника арештованого автомобіля, не були враховані а ні слідчим при подачі клопотання, а ні слідчим суддею при розгляді провадження.

На його думку арештований транспортний засіб є оригіналом, та вказує що це підтверджується висновком експерта доданого до клопотання слідчого, а оскільки Ячний не має будь якого процесуального статусу, то вважає, що арешт на майно третьої особи накладено безпідставно. Вважає, що доводи клопотання щодо фіктивної перереєстрації вказаного автомобіля, не підтверджуються матеріалами провадження та є лише припущенням, що слідчим суддею також було залишено без уваги.

Також вважає, що слідчим допущенні суттєві порушення вимог КПК України, попередні ухвали слідчих суддів не виконано, посилається на різні номери кримінальних проваджень, що жодній особі не повідомлено про підозру та вказує, що арештований автомобіль не відповідає критеріям, визначеним ст. 98 КПК України, та не може бути речовим доказом у даному кримінальному провадженні. На його думку допущене невиправдане та неспівмірне обмеження права власності ОСОБА_8 , ОСОБА_11 у праві на розпорядження майном.

Просить ухвалу слідчого судді скасувати та постановити нову, якою відмовити в задоволенні клопотання слідчого про арешт майна, зобов`язати слідчу повернути вказаний транспортний засіб.

В запереченнях на апеляційну скаргу прокурор ОСОБА_7 вказує:
що 21.11.2015 року до територіального сервісного центру №8046 регіонального сервісного центру МВС в м. Києві звернулась з заявою ОСОБА_11 з заявою №76992032 щодо здійснення перереєстрації автомобіля «Mersedes-Benz S320 CDI», номер кузова (шасі) - НОМЕР_4 .

На підставі наданих документів, службовими особами територіального сервісного центру № 8046 регіонального сервісного центру МВС в м. Києві проведено аналітичний пошук по базі даних «НАІС ДДАІ» МВС України стосовно транспортного засобу, складено акт технічного огляду вказаного транспортного засобу. Після проведення вказаних дій посадовими особами 21.11.2015 року проведено перереєстрацію транспортного засобу на ОСОБА_11 .

Проте довідка рахунокААЕ№526942, яка є підставою, що підтверджує факт придбання транспортного засобу та надана гр. ОСОБА_11 до сервісного центру 21.11.2015 з метою реєстрації транспортного засобу, була видана ще 07.11.2015 року
Вважає, що ОСОБА_11 було порушено 10 денний термін визначений нормативним актом для здійснення реєстрації транспортного засобу, співробітниками сервісного центра, які наділені повноваженнями вжиття заходів реагування не вжили їх до останньої. Поновлення строків державної реєстрації не подовжувалося, що підтверджується вилученими документами у центр (тобто відсутність будь-яких документів що наданні ОСОБА_11 в обґрунтування пропущеного строку), а також посилається на суперечливі свідчення останньої під час допиту як свідка.
Далі вказує, що у вилучених документах у територіальному сервісному центрі № 8046, а саме у заяві №76992032 щодо здійснення перереєстрації автомобіля «Mersedes-Benz S320 CDI», номер кузова (шасі) - НОМЕР_4 , посадовою особою було зазначено, що державний знак НОМЕР_5 був зданий при перереєстрації транспортного засобу. Проте вказаний державний номер перебуває у органі досудового розслідування з моменту вилучення транспортного засобу на підставі обшуку. Таким чином акцентує увагу. що вищезазначений державний знак не міг бути зданий ОСОБА_11 ..

Також посилається, що відповідно до зазначеної заяви перереєстрація транспортного засобу здійснювалася без здачі оригіналу технічного паспорту на транспортний засіб у зв`язку з його втратою. На підтвердження цього ОСОБА_11 надано відповідну заяву, в якій зазначено, що нею особисто його втрачено.

Посилається, що аналізом вилучених документів встановлено, що довідку яку надано гр. ОСОБА_12 , про втрату свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_6 виданого на ім`я ОСОБА_11 , яка в подальшому була надана до сервісного центру 21.11.2015 року, насправді було видано ще раніше, а саме - 27.11.2015 року, що підтверджується її реєстраційним номером.

Таким чином вважає, що невстановлені слідством особи використали підроблені документи, та в порушення вимог постанови КМУ №1388 від 07.09.1998 «Про затвердження Порядку державної реєстрації (перереєстрації), зняття з обліку автомобілів, автобусів, а також самохідних машин, сконструйованих на шасі автомобілів, мотоциклів усіх типів, марок і моделей, причепів, напівпричепів, мотоколясок, інших прирівняних до них транспортних засобів та мопедів», а саме довідки про результати перевірки за зверненням гр. ОСОБА_13 та платіжного доручення, здійснили незаконну перереєстрацію автомобіля «Mersedes-Benz S320 CDI», номер кузова (шасі) - НОМЕР_4 , з використанням підроблених документів.

Вважає, що в разі зняття арешту на вказаний автомобіль, можлива перереєстрація його на третіх осіб.

Просить ухвалу слідчого судді залишити без змін, а апеляцію адвоката без задоволення.

Заслухавши суддю - доповідача, доводи прокурора ОСОБА_7 , який просив апеляційну скаргу залишити без задоволення, а ухвалу слідчого судді без змін, думку адвоката ОСОБА_9 , який просив скасувати оскаржувану ухвалу, постановити нову, якою відмовити слідчому в накладенні арешту, думку слідчої ОСОБА_10 , яка прохала не скасовувати ухвалу слідчого судді, мотивуючи її законністю, а також вказала, що в теперішній час проводяться по кримінальному провадженню відповідні слідчі дії, вивчивши та перевіривши надані матеріали, обговоривши доводи апеляційної скарги, заперечення на неї та думку осіб в судовому засіданні, колегія суддів дійшла до наступного.

Апеляційним переглядом встановлено, що в провадженні СУ ГУНП в Дніпропетровській області перебуває кримінальне провадження №0000171, внесене до ЄРДР від 09.03.2016 року за фактом незаконної перереєстрації автомобіля із використанням підроблених офіційних документів.

Старший слідчий з ОВС СУ ГУНП в Дніпропетровській області звернулась до суду з клопотанням про накладення арешту на автомобіль «Mersedes-Benz S320 CDI» д.н. НОМЕР_1 , № кузова (шасі) НОМЕР_2 , який 21.11.2015 року в територіальному сервісному центрі №8046 Регіонального сервісного центру МВС в м. Києві перереєстровано з ОСОБА_14 на нового власника ОСОБА_11 ..

Ухвалою слідчого судді Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 15 квітня 2016 року вказане клопотання було задоволено та накладене арешт на вказаний автомобіль та свідоцтво НОМЕР_3 про реєстрацію транспортного засобу.

Перевіркою матеріалів встановлено, що ухвала слідчого судді Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 15.04.2016 року була постановлена без виклику власника майна, про арешт якого клопотав слідчий. Про існування вказаної ухвали власнику стало відомо 22.04.2016 року, при зверненні із заявою про повернення транспортного засобу по іншому кримінальному провадженню за № 0000100 від 14.05.2015 року, за ст. 290 КК України, яке також знаходиться на досудовому розслідуванні у слідчого ОСОБА_10 , яка і зверталася із вказаним клопотанням про накладення арешту щодо іншого транспортного засобу «двійника», який був вилучений у громадянина ОСОБА_14 .

У зв`язку із тим, що в матеріалах, які були предметом розгляду слідчим суддею ОСОБА_1 відсутні відомості щодо направлення копії ухвали власнику майна, колегія суддів вважає, що строк на оскарження апелянтом пропущено не було.

Перевіркою наданих матеріалів встановлено, що кримінальне провадження № 0000100 було розпочато 14.05.2015 року за фактом вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ст. 258 -5 КК України, яке первісно охоплювало склад кримінального правопорушення щодо фінансування тероризму шляхом протиправної схеми реалізації транспортних засобів шляхом заміни номерів кузовів (шасі). Під час досудового розслідуванням 04.06.2015 року по кримінальному провадженню вилучено серед інших транспортний засіб марки «Mercedes-Benz S 320 CDI» з номером кузова (шасі) НОМЕР_4 , державний номерний знак НОМЕР_7 , який був зареєстрований на ім`я вказаного вище гр. ОСОБА_14 Під час проведеного обшуку також було вилучено свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_6 та державний номерний знак НОМЕР_5 та НОМЕР_7 . 03.07.2015 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань були внесені відомості за № 0000129 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого статтею 290 КК України.

10.07.2015 року відповідно до висновку експерта №70/09-132 було встановлено, що вказаний вище номер кузова (шасі) не є первинним, а був замаскований шляхом наклеювання на двосторонній скотч зробленої кустарним способом таблички з номером кузова (шасі) НОМЕР_4 . Первинний номер кузова (шасі) інший - НОМЕР_8 .

При цьому, вказаний транспортний засіб «двійник» був декілька разів незаконно перереєстровано спочатку з ОСОБА_15 , - на ОСОБА_16 , а потім з ОСОБА_17 на ОСОБА_14 ..

Далі 17.08.2015 року ухвалою слідчого судді Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська було накладено арешт на транспортний засіб «Mercedes-Benz S 320 CDI» з номером кузова (шасі) НОМЕР_4 , державний номерний знак НОМЕР_7 , який був вилучений у ОСОБА_14 .. Постановою процесуального керівника прокурора відділу нагляду за додержанням законів органами СБУ кримінальне провадження за № 0000129 було об`єднане із кримінальним провадженням у ЄРДР з № 0000100 від 14.05.2015 року за єдиним реєстраційним провадження із номером ЄРДР № 0000100, а кримінальне провадження щодо вчинення кримінального правопорушення за фактом фінансування тероризму, передбаченого частиною 2 статті 2585 КК України постановою від 02.10.2015 року закрито у зв`язку із відсутністю події кримінального правопорушення (п. 1 ч. 1 ст. 284 КПК України).

При цьому прокурором визначено підслідність кримінального правопорушення вчиненого за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого статтею 290 КК України, за Слідчим управлінням ГУНП в Дніпропетровській області і досудове слідство здійснюється з тих пір старшим слідчим ОСОБА_10 .

Відповідно до оскаржуваної в теперішній час ухвали слідчого судді Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська ОСОБА_1 накладення арешту вже здійснено в рамках іншого кримінального провадження в ЄРДР за № 0000171 від 09.03.2016 року за частиною 1 статті 358 КК України. Провадження в ЄРДР за № 0000171 від 09.03.2016 року за ч. 1 статті 358 КК України та провадження № 0000100 від 14.05.2015 року за ст. 290 КК України станом на момент вирішення вказаним слідчим суддею питання про накладення арешту об`єднанні ще не були.

Слідчий суддя ОСОБА_1 задовольняючи клопотання про накладення арешту вказав про те, що існує високий ризик того, що в подальшому цей автомобіль може бути перереєстрований на іншу особу. Тому, з метою запобігання можливості його переховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження вважає за можливе накласти арешт на майно Третьої особи - автомобіль марки «Mercedes-BenzS320 CDI», 2008 року випуску, номер кузова (шасі) - НОМЕР_9 , державний знак НОМЕР_1 , та свідоцтво про його реєстрацію.

При цьому слідчий суддя вказав, що майно, на яке слідчий просить накласти арешт, відповідає критеріям, визначеним ч. 2 ст. 167 КПК України, тобто є достатні підстави вважати, що воно підшукане, виготовлене, пристосоване чи використане як засіб чи знаряддя вчинення кримінального правопорушення, або зберегло на собі його сліди; призначалися (використовувалися) для схиляння особи до вчинення кримінального правопорушення, фінансування та/або матеріального забезпечення кримінального правопорушення або винагороди за його вчинення; - є предметом кримінального правопорушення, у тому числі пов`язаного з їх незаконним обігом; одержані внаслідок вчинення кримінального правопорушення або є доходами від них, а також майно, в яке їх було повністю або частково перетворено. Прийнявши до уваги наслідки арешту для інших осіб, зважаючи на розумність та спів розумність обмеження права власності, слідчий суддя прийшов до висновку про необхідність накладення арешту на майно, зазначеного слідчим в клопотанні.

Колегія суддів вважає вказану ухвалу слідчого судді законною, а прийняте рішення таким, що відповідає вимогам ст.ст. 170, 171 КПК України, адже відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України, - арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому кримінальним процесуальним Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існують достатні підстави вважати, що воно є предметом, засобом чи знаряддям вчинення злочину, доказом злочину, набуте злочинним шляхом, доходом від вчиненого злочину, отримане за рахунок доходів від вчиненого злочину або може бути конфісковане у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого чи юридичної особи, до якої може бути застосовано заходи кримінально-правового характеру, або може підлягати спеціальній конфіскації щодо третіх осіб, юридичної особи або для забезпечення цивільного позову. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.

Згідно з ч. 2 ст. 170 КПК України слідчий суддя або суд накладає арешт на майно, якщо є достатні підстави вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у ч. 2 статті 167 Кримінального процесуального кодексу.

Відповідно ч. 2 ст. 167 КПК України, тимчасово вилученим може бути майно у вигляді речей, документів, грошей тощо, щодо яких є достатні підстави вважати, що вони:

1) підшукані, виготовлені, пристосовані чи використані як засоби чи знаряддя вчинення кримінального правопорушення та (або) зберегли на собі його сліди;

2) призначалися (використовувалися) для схиляння особи до вчинення кримінального правопорушення, фінансування та/або матеріального забезпечення кримінального правопорушення або винагороди за його вчинення;

3) є предметом кримінального правопорушення, у тому числі пов`язаного з їх незаконним обігом;

4) одержані внаслідок вчинення кримінального правопорушення та/або є доходами від них, а також майно, в яке їх було повністю або частково перетворено.

Як видно з наявних матеріалів, під час розгляду клопотання слідчого, в судовому засіданні були досліджені матеріали провадження, з`ясовано думку прокурора та слідчого, досліджені матеріали, які стали предметом розгляду в суді.

У зв`язку з викладеним, колегія вважає необґрунтованими та неспроможними доводи апелянта, про необґрунтованість ухвали, а також про недоведеність необхідності накладення арешту та про те, що вилучений автомобіль не може бути використаний в якості доказу, а твердження апелянта про відсутність зв`язку із кримінальним правопорушенням вважає передчасними.

Доводи апелянта щодо необґрунтованості висновків слідчого судді про необхідність накладення арешту не можуть бути прийняті колегією суддів, оскільки в матеріалах провадження, зокрема, і в клопотанні слідчого обґрунтовано факт вчинення кримінального правопорушення і арештований автомобіль стосується предмету злочину. При цьому колегія суддів зазначає, що з`ясування всіх обставин вчинення правопорушення, а також інших обставин, які мають значення для кримінального провадження є завданням досудового розслідування, в той час як арешт майна за своєю суттю є заходом його забезпечення, який має на меті збереження речових доказів, забезпечення спеціальної конфіскації, конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру відносно третіх осіб, або відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення у разі заявлення цивільного позову у кримінальному провадженні, чи стягнення неправомірної вигоди, що визначено ч. 2 ст. 170 КПК України. На даному етапі кримінального провадження колегія суддів не може входити в оцінку доказів, остільки це є завданням подальших стадій кримінального провадження. В той же час, колегія суддів вважає за необхідне звернути увагу на доводи слідчого прокурора в апеляційному суді, які вказали про сумнівність заяви Дубравської про дату втрати свідоцтва про реєстрацію вказаного автомобіля, про розходження в датах сплати коштів по квитанціях після того, як вже було переоформлено автомобіль, та на інші неточності в документах, а також суперечливості в показах гр. ОСОБА_13 , що безумовно потребує ретельної перевірки в ході досудового розслідування, яке продовжується в теперішній час.
Колегія суддів вважає, що слідчий суддя вірно прийшов до висновку, що арештований автомобіль та свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу відповідають визначеним кримінальним процесуальним законом критеріям, адже вказаний автомобіль був перереєстрований із використанням фіктивних та підроблених документів та в подальшому цей автомобіль може бути перереєстрований на третіх осіб, що унеможливить належно провести досудове розслідування, може призвести до втрати предмету по кримінальному провадженню.

Також колегія суддів вважає правильно прийнятим рішення про арешт і свідоцтва про реєстрацію вказаного автомобіля, оскільки перереєстрація автомобіля може бути здійснена при його наявності.

Доводи апелянта щодо відсутності підозрюваних у кримінальному провадженні є слушними, проте колегія суддів наполягає на необхідності забезпечення мети кримінального провадження, зокрема встановлення усіх обставин кримінального правопорушення, необхідних для повного, всебічного досудового розслідування, для встановлення винних осіб, результатом якого може бути повідомлення обґрунтованої підозри, а також, для прийняття законного рішення по справі в подальшому. Тому рішення про арешт майна відповідає його меті, визначеній ст. 170 КПК України.

Також колегія суддів вважає за необхідне зазначити, що оцінка вилученого майна є завданням наступних стадій кримінального провадження, і цього не може бути здійснено під час даного апеляційного розгляду, а тому думка адвоката що відсутність в теперішній час цивільного позову унеможливлює накладення арешту на майно, - не ґрунтується на вимогах Закону та не відповідає завданням кримінального провадження.

Крім цього, колегія суддів перевіривши наявні матеріали звертає увагу на те, що слідчим суддею були об`єктивно перевірені всі обставини, вказані в клопотанні про необхідність арешту майна кримінального провадження та враховані під час постановлення ухвали, яка є вмотивованою та обґрунтованою.

Колегія суддів також вважає недоречними посилання апелянта на практику Європейського суду з прав людини, оскільки в наведеному адвокатом рішенні йде мова про визнання порушенням Конвенції про інші вилучення, які не мали жодного стосунку до даної справи, в той час як в даному випадку був вилучений автомобіль, документи на який були оформлені з порушенням встановленого порядку та способу. У зв`язку з чим, вказаний автомобіль та свідоцтво про реєстрацію не можуть бути повернуті до з`ясування всіх обставин правопорушення і саме для його збереження, запобігання його відчуження, зміни, перетворення, - накладення арешту було необхідним та правильним.

В зв`язку з цим, колегія суддів, не вбачає підстав для задоволення вказаної апеляції, а ухвалу слідчого судді вважає законною.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 404, 405, 407, 422 КПК України, колегія суддів, -

П О С Т А Н О В И Л А:
Апеляційну скаргу адвоката ОСОБА_9 , діючого в інтересах ОСОБА_8 , - залишити без задоволення.

Ухвалу слідчого судді Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 15 квітня 2016 року, якою було накладено арешт на майно, - автомобіль - марки «Mercedes-BenzS320 CDI», 2008 року випуску, номер кузова (шасі) - НОМЕР_9 , державний знак НОМЕР_1 . та свідоцтво про його реєстрацію, - залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4