Справа № 714/454/16-к
В И Р О К
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
"16" червня 2016 р. Герцаївський районний суд Чернівецької області в складі:

головуючого-судді ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2

з участю: прокурора ОСОБА_3 ,

захисника : ОСОБА_4 ,

потерпілого - ОСОБА_5 ,

обвинуваченого ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі суду м.Герца кримінальне провадження по обвинуваченню:

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та мешканця АДРЕСА_1 , громадянина України, з повною загальною середньою освітою, неодруженого, непрацюючого , раніше не судимого

в скоєнні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст. 289, ч.1 ст.185 КК України, -

в с т а н о в и в :
ОСОБА_6 25.04.2016 року біля 06 години, проходячи повз господарства ОСОБА_5 , що розташоване в с.Дяківці Герцаївського району Чернівецької області, помітивши на під`їзній дорозі вказаного господарства автомобіль марки ВАЗ 21011 державний реєстраційний номер НОМЕР_1 , який належить останньому, вирішив покататися на вказаному автомобілі. Маючи прямий умисел на незаконне заволодіння транспортним засобом ОСОБА_6 підійшов до нього, де реалізуючи свій злочинний умисел спрямований на заволодіння чужим майном для власних цілей, умисно, протиправно, таємно, шляхом вільного доступу, через не замкненні двері автомобіля сів за кермо та не заводячи вказаний автомобіль, знявши його з ручного гальма, з`їхав на ньому на центральну дорогу, де скориставшись наявністю в механізмі запалювання ключів, завів автомобіль та з`їхавши з центральної дороги поїхав на ньому по польовій дорозі в сторону с. Дяківці Герцаївського району Чернівецької області. В певний момент руху на автомобілі, ОСОБА_6 не впорався з керуванням та здійснив наїзд на купу перегною, яка була розташована на узбіччі вказаної дороги. Зрозумівши, що автомобіль застряг та він не може його зрушити з місця, ОСОБА_6 залишив автомобіль на вказаному місці та пішки пішов в сторону с. Тернавка Герцаївського району Чернівецької області. Своїми незаконними діями ОСОБА_6 спричинив ОСОБА_5 матеріальну шкоду у сумі 12000 гривень.
Вказані дії органом досудового розслідування кваліфіковані за ч.1 ст. 289 КК України - як незаконне заволодіння транспортним засобом.

Крім цього, 25.04.2016 біля 06 години ОСОБА_6 перебуваючи на польовій дорозі в автомобілі марки ВАЗ 21011 реєстраційний номер НОМЕР_1 , який належить ОСОБА_5 на ґрунті раптово виниклого умислу, спрямованого на незаконне збагачення, з корисливих мотивів, вирішив вчинити крадіжку майна наявного у вказаному автомобілі. Для реалізації свого злочинного умислу, ОСОБА_6 з метою таємного викрадення чужого майна, діючи умисно, усвідомлюючи, що майно належить іншій особі, впевнившись, що його дій ніхто не бачить, таємно викрав з вказаного автомобіля, планшет марки «Digma», який згідно довідки про вартість коштував 850 гривень, авто-магнітолу марки «Realtek» вартістю 1500 гривень, флеш-накопичувач марки «Transcendent» ємністю 8 ГБ вартістю 125 гривень, комплект гайкових ключів вартістю 60 гривень, електронасос автомобільний вартістю 200 гривень та металевий молоток вартістю 40 гривень, чим спричинив ОСОБА_5 матеріальних збитків на загальну суму 2775 гривень. Після чого ОСОБА_6 викрадене майно склав у валізу, забрав із собою та розпорядився викраденим майном на власний розсуд.

Вказані дії органом досудового розслідування кваліфіковані за ст. 185 ч.1 КК України - як таємне викрадення чужого майна.

19 травня 2016 року в даному кримінальному провадженні між потерпілим ОСОБА_5 та підозрюваним ОСОБА_6 в порядку, передбаченому ст.ст.468, 469 та 471 КПК України, укладено угоду про примирення.

Виходячи із змісту даної угоди, ОСОБА_6 під час досудового розслідування повністю визнав свою винуватість у зазначеному діянні і зобов`язався беззастережно визнати обвинувачення в обсязі підозри в судовому провадженні, а також відшкодував потерпілому заподіяну шкоду. Сторони угоди погодилися на призначення покарання підозрюваному ОСОБА_6 за ч.1 ст. 289 КК України із застосуванням ст. 69 КК України у виді штрафу в розмірі 5100грн. та за ч.1 ст.185 КК України у виді штрафу в розмірі 850 грн .На підставі ст. 70 КК України шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим остаточно визначено угодою покарання у виді штрафу в розмірі 5100 грн.

В угоді передбачені наслідки її укладення, затвердження та невиконання.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_6 визнав свою вину в скоєнні інкримінованих йому кримінальних правопорушень. Пояснив суду, що він розуміє права, надані йому законом, угоду він укладав добровільно і наслідки укладання та затвердження угоди для нього зрозумілі. Просив затвердити угоду.

Потерпілий ОСОБА_5 суду пояснив, що претензій будь-якого характеру до обвинуваченого не має, оскільки питання відшкодування шкоди добровільно вирішено , угоду уклав добровільно, наслідки укладання та затвердження угоди для нього зрозумілі. Просить затвердити зазначену угоду.

Також просив затвердити досягнуту угоду про примирення захисник ОСОБА_4 .

Прокурор в судовому засіданні, вважаючи, що при укладенні угоди про примирення дотримані вимоги КК України та КПК України, просить угоду про примирення затвердити і призначити обвинуваченому ОСОБА_6 узгоджену в угоді міру покарання.

Вирішуючи питання щодо наявності підстав для затвердження угод про примирення суд виходить з наступного.

Згідно п.1 ч.3 ст.314 КПК України, при прийнятті рішення у підготовчому судовому засіданні суд має право затвердити угоду.

Відповідно до правил ст.ст.468, 469 КПК України угода про примирення між потерпілим та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості та у кримінальному провадженні у формі приватного обвинувачення.

Судом встановлено, що угоду про примирення за своїм змістом та порядком укладення відповідає вимогам ст.ст.468-470,471 КПК України, відповідає Закону України про кримінальну відповідальність, в тому числі щодо правової кваліфікації кримінальних правопорушень та щодо узгодженої міри покарання, яка передбачена санкціями статті, наявність кількох обставин, що пом`якшують покарання та істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого злочину та підстави для застосування ст. 69 КК України . Також, що вчинені обвинуваченим кримінальні правопорушення відповідно до ст.12 КК України відноситься до правопорушень середньої ступені тяжкості .

Крім цього, обвинуваченому роз`яснено та ним усвідомлено, що наслідком укладення та затвердження угоди є його відмова від здійснення прав, передбачених п. 1 ч.4 ст.474 КПК України, а саме права на судовий розгляд, під час якого прокурор зобов`язаний довести кожну обставину щодо кримінального правопорушення, у вчиненні якого його обвинувачують, також усвідомлено, що наслідком укладення та затвердження угоди є обмеження його права оскарження вироку згідно з положеннями ст.ст. 394 та 424 цього Кодексу, а саме можливість оскарження вироку лише з підстав: призначення судом покарання, суворішого, ніж узгоджене сторонами угоди; ухвалення вироку без його згоди на призначення покарання; невиконання судом вимог, встановлених ч. ч. 5-7 ст. 474 цього Кодексу, в тому числі не роз`яснення йому наслідків укладення угоди. Наслідки невиконання угоди передбачені ст.476 КПК України обвинуваченому зрозумілі. Після таких роз`яснень обвинувачений ОСОБА_6 не заперечував проти затвердження угоди.

Потерпілому ОСОБА_5 в судовому засіданні роз`яснено та ним усвідомлено, що наслідком укладення та затвердження угоди є обмеження його права оскарження вироку згідно з положеннями статей 394 та 424 цього Кодексу, а саме можливість оскарження вироку лише з підстав: призначення судом покарання, менш суворого, ніж узгоджене сторонами угоди; ухвалення вироку без його згоди на призначення покарання; не роз`яснення йому наслідків укладення угоди; невиконання судом вимог, встановлених ч.6 чи 7 ст. 474 цього Кодексу, також усвідомлено, що наслідком укладення та затвердження угоди є позбавлення права вимагати в подальшому притягнення осіб до кримінальної відповідальності за відповідне кримінальне правопорушення. Наслідки невиконання угоди передбачені ст.476 КПК України йому зрозумілі. Після таких роз`яснень потерпілий не заперечував проти затвердження угоди.

Суд переконався, що укладення угоди є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дій будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді. Також в угоді відсутні підстави для відмови в її затвердженні, що передбачені ч.7 ст.474 КПК України, сторони та інші учасники процесу не заперечують проти затвердження угоди.

Міра покарання, яка узгоджена сторонами є достатньою для виправлення та перевиховання обвинуваченого, відповідає вимогам і загальним засадам призначення покарання.

Таким чином, за наслідками розгляду угоди в підготовчому судовому засіданні, суд, перевіривши відповідність угоди вимогам кримінального процесуального закону, врахувавши доводи сторін кримінального провадження, приходить до висновку про наявність правових підстав для прийняття рішення про затвердження угоди про примирення між сторонами кримінального провадження : потерпілим ОСОБА_5 та підозрюваним ОСОБА_6 , а також призначення останньому узгодженої сторонами міри покарання за вчинення кримінальних правопорушень і ухвалення обвинувального вироку.

Також з обвинуваченого слід стягнути судові витрати при проведенні судових експертиз в дохід держави , а речовий доказ по справі автомобілі повернути за належністю власнику.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст.ст.314, 315, 369, 370, 371, 373, 374, 376, 395, 468, 471, 473, 474, 475 КПК України суд, -

у х в а л и в :
Затвердити угоду про примирення від 19 травня 2016 року між потерпілим ОСОБА_5 та підозрюваним ОСОБА_6 у кримінальному провадженні за обвинуваченням ОСОБА_6 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст. 289, ч.1 ст.185 КК України.

ОСОБА_6 визнати винним у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст. 289, ч.1 ст.185 КК України та призначити йому, узгоджене сторонами угоди про примирення, покарання :

- за ч.1 ст. 289 КК України із застосуванням ст. 69 КК України у виді штрафу в розмірі 300(триста) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 5100 (п`ять тисяч сто)грн.

- за ч.1 ст. 185 КК України у виді штрафу в розмірі 50(п`ятдесят) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 850 (вісімсот п`ятдесят)грн.

На підставі ст. 70 КК України за сукупністю злочинів шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, остаточно призначити ОСОБА_6 покарання у виді шртафу в розмірі 300(триста) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 5100 (п`ять тисяч сто)грн..

Роз`яснити ОСОБА_6 , що умисне невиконання угоди є підставою для притягнення до відповідальності, встановленої законом.

Стягнути з ОСОБА_6 ІНФОРМАЦІЯ_2 , паспорт НОМЕР_2 , на користь держави (Герцаївський район, 21081100, , р/ НОМЕР_3 , банк ГУК Чернівецькій області, МФО 856135) витрати пов`язані з проведенням в кримінальному провадженні експертиз в розмірі 351грн.84 коп. та 175грн.92 коп., всього стягнувши з нього 527( п`ятсот двадцять сім ) грн.76 коп.

Речові докази по справі : автомобіль ВАЗ 21011 д.р.н. НОМЕР_1 ; валізу синього кольору , набор автомобільних ключів, автомобільний насос, авто-магнітолу марки «Realtek», планшет марки «Digma», флеш-накопичувач марки «Transcendent», які передані на збереженні потерпілому залишити йому за належністю.

На вирок може бути подано апеляцію до Апеляційного суду Чернівецької області через Герцаївський районний суд протягом тридцяти днів з дня його проголошення з підстав, передбачених ч.3 ст.394 КПК України, зокрема: обвинуваченим з підстав: призначення судом покарання, суворішого, ніж узгоджене сторонами угоди; ухвалення вироку без його згоди на призначення покарання; невиконання судом вимог, встановлених частинами п`ятою - сьомою статті 474 цього Кодексу, в тому числі не роз`яснення йому наслідків укладення угоди; потерпілим з підстав: призначення судом покарання, менш суворого, ніж узгоджене сторонами угоди; ухвалення вироку без його згоди на призначення покарання; не роз`яснення йому наслідків укладення угоди; невиконання судом вимог, встановлених частинами шостою та сьомою статті 474 цього Кодексу; прокурором виключно з підстав затвердження судом угоди у кримінальному провадженні, в якому згідно з частиною третьою статті 469 цього Кодексу угода не може бути укладена.

Суддя :