УКРАЇНА
Апеляційний суд Житомирської області

Справа №296/2849/14-к Головуючий у 1-й інст. ОСОБА_1
Категорія ч.3 ст.185 КК України Доповідач ОСОБА_2

УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
13 липня 2016 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду Житомирської області в складі:
головуючого-судді. . . . . . . . . . . ОСОБА_2
суддів . . . . . . . . . . . . . . . ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
за участю секретаря судового засідання . . . . . ОСОБА_5
розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження за апеляційними скаргами прокурора у кримінальному провадженні, обвинувачених ОСОБА_6 , ОСОБА_7 та його захисника ОСОБА_8 на вирок Корольовського районного суду м. Житомира від 15 травня 2016 року щодо
ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Кослан Удорського району Республіки Комі Російської Федерації, українця, громадянина України, проживаючого за адресою в АДРЕСА_1 , раніше неодноразово судимого, останній раз:
- 26.03.2010 року Богунським районним судом м. Житомира за ч.3 ст. 185 КК України на 3 роки позбавлення волі з відстрочкою відбування покарання з випробуванням, з іспитовим строком на 2 роки 6 місяців;
- 22.06.2010 року Апеляційним судом Житомирської області покарання змінено на 3 роки обмеження волі,
обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 185 КК України,
ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця м. Житомира, українця, громадянина України, зареєстрованого та проживаючого в АДРЕСА_2 , раніше неодноразово судимого, востаннє: 10.04.2013 року Коростишівським районним судом Житомирської області за ч.2 ст. 185 КК України на 3 роки позбавлення волі ,
07.08.2013 року Богунським районним судом м. Житомира за ч.1 ст.122 КК України на 3 роки обмеження волі з відстрочкою виконання призначеного покарання з іспитовим строком на 2 роки,
обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 185 КК України,
ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , уродженця м. Житомира, українця, громадянина України зареєстрованого за адресою в АДРЕСА_3 , фактично проживаючого в АДРЕСА_4 , раніше неодноразово судимого, востаннє: 16.11.2007 року Червоноармійським районним судом Житомирської області за ч.2 ст. 186 КК
України на 4 роки 9 місяців позбавлення волі. Звільнений 29.02.2012р. з місць позбавлення волі по відбуттю покарання,
обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.5 ст. 185 КК України,
за участю прокурора . . . . . . ОСОБА_10
обвинувачених . . . ОСОБА_7 , ОСОБА_6 , ОСОБА_9 ,
захисників . . . . . . . ОСОБА_8 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12
в с т а н о в и л а :
В апеляційній скарзі прокурор просить вирок суду скасувати у зв`язку з неправильним застосування закону України про кримінальну відповідальність, оскільки дії обвинувачених кваліфіковано судом неправильно, а призначене покарання не відповідає тяжкості кримінальних правопорушень та особам обвинувачених. Просить ухвалити новий вирок, яким: ОСОБА_9 визнати винним у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.5 ст. 185 КК України і призначити йому покарання у виді 9 років позбавлення волі з конфіскацією всього належного йому майна.
Запобіжний захід ОСОБА_9 змінити з особистого зобов`язання на тримання під вартою, взявши його під варту в залі суду.
ОСОБА_6 визнати винним у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 5 ст. 185 КК України, і призначити йому покарання у виді 8 років позбавлення волі з конфіскацією всього належного йому майна.
На підставі ст.ст. 71, 72 КК України за сукупністю вироків шляхом часткового приєднання невідбутої частини покарання за попередніми вироками остаточно призначити ОСОБА_6 покарання у виді 9 років 6 місяців позбавлення волі з конфіскацією всього належного йому майна.
Запобіжний захід, до набрання вироком законної сили, залишити без
змін - тримання під вартою.
ОСОБА_7 визнати винним у вчиненні злочинів, передбачених ч. 5 ст. 185 КК України, і призначити йому покарання у виді 8 років позбавлення волі з конфіскацією всього належного йому майна.
Запобіжний захід, до набрання вироком законної сили, залишити без
змін - тримання під вартою.
Прокурор вважає, що суд безпідставно перекваліфікував дії обвинувачених та необґрунтовано виключив вчинення злочинів ними у складі організованої злочинної групи, яку створив ОСОБА_9 , та до якої входили ОСОБА_7 та ОСОБА_6 ..
Вважає, що обвинуваченням було доведено, що вчинення злочинів відбувалось саме у складі організованої групи, але суд не в повній мірі врахував такі обставини, як кількість епізодів злочинної діяльності, стійкість угруповання, об`єднаних спільними планами щодо вчинення корисливих злочинів, метою яких було заволодіння чужим майном, наявністю розподілом функцій між її учасниками, а також той факт, що припинення злочинної діяльності даної групи мало місце лише після затримання всіх її членів.
Також вважає, що судом не взято до уваги те, що злочини інкриміновані ОСОБА_9 , ОСОБА_7 та ОСОБА_6 вчиненні у складі трьох осіб, які відповідають вимогам суб`єкта злочину; між співучасниками групи, ураховуючи обставини кримінального провадження, існують досить стабільні відносини у зв`язку з підготовкою та вчиненням злочинів, що підтверджується дослідженими матеріалами провадження. З метою досягнення злочинної мети учасники групи об`єднанні єдиним планом, причому їхня діяльність спрямована на досягнення останнього. Основною метою злочинного плану було незаконне збагачення за рахунок чужого таємно викраденого майна з квартир мешканців багатоповерхових будинків міста Житомира. План діяльності організованої ОСОБА_9 злочинної групи був відомий усім учасникам і кожен учасник його усвідомлював. Також організована група характеризується такою ознакою, як розподіл функцій її учасників, як під час вчинення крадіжок, так і після їх вчинення, зокрема: ОСОБА_9 організував групу, керував підготовкою та вчиненням злочинів, а також був одним із виконавців діянь, що становлять об`єктивну сторону складу злочину, передбаченого ст.185 КК України; ОСОБА_7 та ОСОБА_6 - виконавці.
В апеляційній скарзі обвинувачений ОСОБА_7 просить призначити йому більш м`яке покарання, врахувати такі обставини, які пом`якшуть покарання, як щире каяття, сприяння слідству, а також, що він одружений та має на утриманні неповнолітню дитину.
Також обвинувачений ОСОБА_7 просить зарахувати йому в строк покарання строк попереднього ув`язнення та строк перебування в СІЗО №8 з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні відбуття покарання з 14.03.2014 року, а також просить зарахувати строк попереднього ув`язнення з 09.10.2013 року по 02.01.2014 року за попереднім вироком суду від 23.06.2014 року, яким його було засуджено за ч.3 ст.185 КК України на 3 роки позбавлення волі.
В апеляційній скарзі захисник ОСОБА_8 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_7 просить змінити вирок суду щодо ОСОБА_7 в частині призначеного покарання та призначити йому покарання за ч.3 ст.185 КК України у виді 3 років 8 місяців позбавлення волі з зарахуванням в строк відбутого покарання перебування під вартою у період з 09.10.2013 року по 02.01.2014 року та з 14.03.2014 року по день набрання вироком законної сили із застосуванням ст.72 КК України та звільнити ОСОБА_7 з-під варти в зв`язку з відбуттям покарання.
Посилається на незаконність та необґрунтованість вироку суду у зв`язку з істотним порушенням вимог кримінального процесуального закону та невідповідністю висновків суду фактичним обставинам кримінального провадження.
Так, зазначає, що ОСОБА_7 визнав вчинення ним крадіжки майна ОСОБА_13 06.08.2013 року з кв. АДРЕСА_5 , крадіжки майна ОСОБА_14 22.08.2013 року з кв.
АДРЕСА_6 , крадіжки майна 01.10.2013 року ОСОБА_15 та ОСОБА_16 з кв. АДРЕСА_7 , 05.10.2013 року крадіжки майна ОСОБА_17 з кв. АДРЕСА_8 , 09.10.2013 року крадіжки майна ОСОБА_18 з кв. АДРЕСА_9 , які він вчинив один та вчинення ним разом з ОСОБА_6 крадіжки майна ОСОБА_19 з кв. АДРЕСА_10 .
По епізодам викрадення майна ОСОБА_20 та ОСОБА_21 від 07.10.2013 року з кв. АДРЕСА_11 , а також від 02.08.2013 року майна ОСОБА_22 з кв. АДРЕСА_12 , то обвинувачений ОСОБА_7 вини не визнав, оскільки він їх не вчиняв, а доказів його причетності до подій не було здобуто.
Захисник вказує, що під час проведення слідчих експериментів не було письмово попереджено ОСОБА_7 щодо роз`яснень положень ст.18 КПК України в частині самообмови.
В апеляційній скарзі захисник зазначає, що в порушення вимог ч.4 ст.95 КПК України суд першої інстанції безпідставно послався на показання обвинуваченого ОСОБА_7 , які він дав на стадії досудового розслідування під час проведення слідчого експерименту від 10.02.2014 року без участі захисника і вважає, що вони не можуть бути використані як докази, які підтверджують вину обвинуваченого у вчиненні злочину.
Допитані під час судового розслідування поняті, свідки та потерпілі підтвердили, що адвокат ОСОБА_23 під час надання ОСОБА_7 пояснень не був присутнім, а зі змістом протоколу допиту вони не були ознайомлені. Також зазначає, що свідок ОСОБА_24 спростувала надані нею раніше свідчення та підтвердила, що не приймала участь 10.02.2014 року у слідчому експерименті. Вважає, що суд безпідставно визнав належним доказом зазначений протокол проведення слідчого експерименту за участю ОСОБА_7 від 10.02.2014 року.
Крім того, зазначає, що призначене ОСОБА_7 показання є надто суворим. Зазначає, що суд залишив поза увагою, що вчинення злочинів сталося внаслідок збігу важких особистих обставин, оскільки ОСОБА_7 залишився без роботи і тривалий час не міг працевлаштуватися, мав зобов`язання з оплати оренди житла, повернення боргу, а також молодий вік , щире каяття у вчиненому, сприяння судовому розслідуванню, визнання вини.
При призначенні покарання ОСОБА_7 суд першої інстанції взяв до уваги характеристику надану з місць позбавлення волі під час відбування попередніх покарань, замість отримання характеристики із СІЗО ЖУВП №8, де він перебуває під вартою як попередньо ув`язнений впродовж всього періоду судового розслідування.
Судом неправильно застосовано положення ст..72 КК України та не враховано протокол затримання ОСОБА_7 від 09.10.2013 року і в межах даного кримінального провадження він перебував під вартою до 02.01.2014 року включно. Просить врахувати, що вироком Богунського районного суду м. Житомира від 23.06.2014 року ОСОБА_7 засуджено на 3 роки 8 місяців позбавлення волі , який набув сили на підставі ухвали Апеляційного суду Житомирської області від 02.09.2014 року, в строк покарання було зараховано час перебування в ІТТ та СІЗО з 14.03.2014 року по 23.06.2014 року.
Вказує, що оскільки ОСОБА_7 перебував під вартою з 14.03.2014 року в межах іншого кримінального провадження, то він перебував під вартою і в межах даного кримінального провадження, хоча обраний запобіжний захід домашній арешт йому не змінювався.
В апеляційній скарзі обвинувачений ОСОБА_6 просить виправдати його по 5 епізодам кримінального провадження, а саме від 02.08.2013 року щодо ОСОБА_22 , від 06.08.2013 року щодо ОСОБА_13 , від 22.08.2013 року щодо ОСОБА_14 , 01.10.2013 року щодо ОСОБА_15 та ОСОБА_16 та від 07.10.2013 року щодо ОСОБА_20 та ОСОБА_21 у зв`язку з відсутністю доказів його вини та недоведеністю його винуватості по зазначених епізодах.
Також просить зарахувати йому строк попереднього ув`язнення із розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі відповідно до ст.72 КК України та звільнити його з під варти в залі суду обмежившись відбутим покаранням.
Обвинувачений ОСОБА_6 зазначає, що він визнав вину по трьом епізодам від 05.10.2013 року крадіжки майна ОСОБА_17 , від 09.10.2013 року крадіжки майна у ОСОБА_18 та від 09.10.2013 року крадіжки у ОСОБА_19 . Зазначає, що доказів вчинення ним крадіжок майна по іншим 5 епізодам не доведено. Пояснює, що визнання ним вини під час слідчого експерименту по факту викрадення майна потерпілих ОСОБА_22 та ОСОБА_14 , то він себе оговорив під тиском виниклих сімейних обставин, за дозвіл органів досудового слідства дати можливість попрощатись з померлим рідним братом. Також зазначає, що дана слідча дія була проведена з порушенням його права на захист, а саме без участі його адвоката, тому суд мав би визнати такий доказ недопустимим в силу ч.2 ст.87 та ч.1 ст.52 КПК України.
Крім того, посилається на показання ОСОБА_7 про те, що вказані 5 епізодів крадіжок він вчинив сам один.
Вироком Корольовського районного суду м. Житомира ОСОБА_9 визнано винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.185 КК України та призначено йому покарання у виді 5 років позбавлення волі.
Строк відбуття покарання обчислюється з 09 жовтня 2013 року.
У відповідності до ст. 72 КК України, зараховано ОСОБА_9 в строк відбуття покарання, строк попереднього ув`язнення, з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні відбуття покарання, з 09 жовтня 2013 року по 16 травня 2016 року.
Запобіжний захід ОСОБА_9 , до набрання вироком законної сили, змінено з тримання під вартою на особисте зобов`язання, звільнено його з-під варти в залі суду.
У зв`язку з зарахуванням в строк відбуття покарання попереднього ув`язнення, з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні відбуття покарання, призначене покарання ОСОБА_9 , за даним вироком вважається відбутим.
ОСОБА_6 визнано винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України та призначено йому покарання у виді 5 років позбавлення волі.
На підставі ст.71 КК України до обраної міри покарання частково приєднано 6 місяців позбавлення волі із призначених йому вироком Коростишівського районного суду Житомирської області від 10.04.2013 року, та за сукупністю вироків призначено йому до відбування 5 років 6 місяців позбавлення волі.
Вирок Богунського районного суду м. Житомира від 07.08.2013 року, згідно якого ОСОБА_6 засуджено за ч.1 ст. 122 КК України на 3 роки обмеження волі з іспитовим терміном на 2 роки постановлено виконувати самостійно.
У відповідності до ст. 72 КК України, зараховано ОСОБА_6 в строк покарання, строк попереднього ув`язнення, з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні відбуття покарання, в термін з 09 жовтня 2013 року по 16 травня 2016 року.
Запобіжний захід ОСОБА_6 , до набрання вироком законної сили, залишено у вигляді тримання під вартою.
Строк відбуття покарання обчислюється з 09 жовтня 2013 року.
ОСОБА_7 визнано винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.185 КК України та призначено йому покарання у виді 5 років позбавлення волі.
У відповідності до ст. 72 КК України, зараховано ОСОБА_7 в строк відбуття покарання строк попереднього ув`язнення, з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні відбуття покарання, в термін з 18 березня 2016 року по 16 травня 2016 року.
Запобіжний захід ОСОБА_7 , до набрання вироком законної сили, залишено у вигляді тримання під вартою.
Строк відбуття покарання обчислюється з 18 березня 2016 року.
Цивільні позови ОСОБА_14 та ОСОБА_13 до обвинувачених ОСОБА_9 , ОСОБА_6 та ОСОБА_7 задоволено частково та стягнуто з обвинувачених в солідарному порядку на користь ОСОБА_14 , матеріальну шкоду в сумі 77 600 грн. і моральну шкоду на суму 8000 грн. та на користь ОСОБА_13 матеріальну шкоду на суму 19 986 грн. і моральну шкоду в сумі 5000 грн..
Стягнуто з обвинувачених процесуальні витрати, за проведені на досудовому слідстві експертизи, з ОСОБА_9 - 689 грн.., ОСОБА_6 - 689 грн. 25 коп., ОСОБА_7 - 689 грн. 25 коп. на користь держави.

За обставин, встановлених судом першої інстанції та детально наведених у вироку, обвинувачені ОСОБА_9 , ОСОБА_6 та ОСОБА_7 за попередньою змовою між собою в період часу з серпня по 09 жовтня 2013 року, здійснювали таємне викрадення чужого майна з проникненням до житла потерпілих, за наступних обставин.
Так, 02 серпня 2013 року, в період з 10 до 12 години, перебуваючи в м. Житомирі ОСОБА_9 , разом з ОСОБА_6 та ОСОБА_7 , за попередньою змовою групою осіб, реалізовуючи свій корисливий злочинний умисел, направлений на таємне викраденні чужого майна, прибули до будинку АДРЕСА_13 . Підійшли до вхідних дверей квартири АДРЕСА_14 , що на дев`ятому поверсі вказаного будинку, оглянувши їх, переконались, що зможуть їх відчинити. Реалізуючи злочинний умисел, направлений на повторне таємне викрадення чужого майна, ОСОБА_9 , ОСОБА_7 та ОСОБА_6 , використовуючи раніше заготовлені знаряддя злочину, за допомогою розвідного ключа та викрутки, застосовуючи силу, зламали механізм замка вхідних дверей квартири АДРЕСА_14 , після чого проникли в житло і таємно викрали чуже майно, яке належить громадянину ОСОБА_22 , всього на загальну суму 4790 гривень, після чого утримуючи викрадене, з місця вчинення злочину втекли, розпорядившись викраденим на власний розсуд.
Злочинними діями ОСОБА_9 , ОСОБА_7 та ОСОБА_6 потерпілому ОСОБА_22 спричинено майнову шкоду на загальну суму 4790 грн.
Крім того, 06 серпня 2013 року, в період з 10 до 12 години, перебуваючи в м. Житомирі ОСОБА_9 , разом з ОСОБА_6 та ОСОБА_7 , за попередньою змов групою осіб, реалізовуючи свій корисливий злочинний умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна, прибули до будинку АДРЕСА_15 . Підійшли до вхідних дверей квартири АДРЕСА_14 вказаного будинку, оглянувши які, переконались, що зможуть їх відчинити. Реалізуючи злочинний умисел, направлений на повторне таємне викрадення чужого майна ОСОБА_9 , ОСОБА_7 та ОСОБА_6 , використовуючи раніше заготовлене знаряддя злочину, за допомогою розвідного ключа та викрутки, застосовуючи фізичну силу, зламали механізм замка вхідних дверей квартири АДРЕСА_14 , після чого проникли в житло та таємно викрали чуже майно, яке належить громадянину ОСОБА_13 , а саме: гроші в сумі 4000 грн. та 2000 доларів США, що згідно курсу національного банку України становить 15986 грн., всього на загальну суму 19 986 гривень, після чого утримуючи викрадене, з місця вчинення злочину втекли, розпорядившись викраденим на власний розсуд.
Злочинними діями ОСОБА_9 , ОСОБА_7 та ОСОБА_6 потерпілому ОСОБА_13 спричинено майнову шкоду на загальну суму 19 986 грн.
Крім того, 22 серпня 2013р., в період з 10 до 12 години, перебуваючи в м. Житомирі ОСОБА_9 , разом з ОСОБА_6 та ОСОБА_7 , за попередньою змовою групою осіб, реалізовуючи свій корисливий злочинний умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна, прибули до будинку АДРЕСА_16 . Підійшли до вхідних дверей квартири АДРЕСА_17 , вказаного будинку, оглянувши які, переконались, що зможуть їх відчинити. Реалізуючи злочинний умисел, направлений на повторне таємне викрадення чужого майна, ОСОБА_9 , ОСОБА_7 та ОСОБА_6 , використовуючи раніше заготовлене знаряддя злочину, за допомогою розвідного ключа та викрутки, застосовуючи фізичну силу, зламали механізм замка вхідних дверей квартири АДРЕСА_17 , після чого проникли в житло та таємно викрали чуже майно, яке належить громадянці ОСОБА_14 , всього на загальну суму 77 293 грн., після чого утримуючи викрадене з місця вчинення злочину втекли, розпорядившись викраденим на власний розсуд.
Злочинними діями ОСОБА_9 , ОСОБА_7 та ОСОБА_6 потерпілій ОСОБА_14 спричинено майнову шкоду на загальну суму 77 293 грн.
Крім того, 01 жовтня 2013року, у першій половині дня, в невстановлений слідством точний час, перебуваючи в м. Житомирі, ОСОБА_9 , разом з ОСОБА_6 та ОСОБА_7 , за попередньою змовою групою осіб, реалізовуючи свій корисливий злочинний умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна, прибули до будинку АДРЕСА_15 . Підійшли до вхідних дверей квартири АДРЕСА_18 , вказаного будинку, оглянувши які, переконались, що зможуть їх відчинити. Реалізуючи злочинний умисел, направлений на повторне таємне викрадення чужого майна, ОСОБА_9 , ОСОБА_7 та ОСОБА_6 , використовуючи раніше заготовлені знаряддя злочину, за допомогою розвідного ключа та викрутки, застосовуючи фізичну силу, зламали механізм замка вхідних дверей квартири АДРЕСА_18 , після чого проникли в житло та таємно викрали чуже майно, яке належить громадянину ОСОБА_15 , на загальну суму 30 800 гривень, а також чуже майно, яке належить ОСОБА_16 на загальну суму 1280 грн., після чого з місця вчинення злочину з викраденим майном втекли, розпорядившись викраденим на власний розсуд.
Злочинними діями ОСОБА_9 , ОСОБА_7 та ОСОБА_6 спричинено майнову шкоду потерпілому ОСОБА_16 на загальну суму 1280 грн. та потерпілому ОСОБА_15 на загальну суму 30 800 грн.
Крім того, 05 жовтня 2013 року, у першій половині дня, в невстановлений слідством точний час, перебуваючи в м. Житомирі, ОСОБА_9 , разом з ОСОБА_6 та ОСОБА_7 , за попередньою змовою групою осіб, реалізовуючи свій корисливий злочинний умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна, прибули до будинку АДРЕСА_19 . Підійшли до вхідних дверей квартири АДРЕСА_20 , вказаного будинку, оглянувши які, переконались, що зможуть їх відчинити. Реалізуючи злочинний умисел, направлений на повторне таємне викрадення чужого майна, ОСОБА_9 , ОСОБА_7 та ОСОБА_6 , використовуючи раніше заготовлені знаряддя злочину, за допомогою розвідного ключа та викрутки, застосовуючи фізичну силу, зламали механізм замка вхідних дверей квартири АДРЕСА_20 , після чого проникли в житло та таємно викрали чуже майно, яке належить громадянці ОСОБА_17 , на загальну суму 43 100 грн., після чого з місця скоєння злочину з викраденим майном втекли, розпорядившись викраденим на власний розсуд.
Злочинними діями ОСОБА_9 , ОСОБА_7 та ОСОБА_6 потерпілій ОСОБА_17 спричинено майнову шкоду на загальну суму 43 100 грн.
Крім того, 07 жовтня 2013 року, у першій половині дня, в невстановлений слідством точний час, перебуваючи в м. Житомирі, ОСОБА_9 , разом з ОСОБА_6 та ОСОБА_7 , за попередньою змовою групою осіб, реалізовуючи свій корисливий злочинний умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна, прибули до будинку АДРЕСА_21 . Підійшли до вхідних дверей квартири АДРЕСА_22 , вказаного будинку, оглянувши які, переконались, що зможуть їх відчинити. Реалізуючи злочинний умисел, направлений на повторне таємне викрадення чужого майна, ОСОБА_9 , ОСОБА_7 та ОСОБА_6 , використовуючи раніше заготовлені знаряддя злочину, за допомогою розвідного ключа та викрутки, застосовуючи фізичну силу, зламали механізм замка вхідних дверей квартири АДРЕСА_22 , після чого проникли в житло та таємно викрали чуже майно, яке належить громадянці ОСОБА_20 , на загальну суму 1610 грн. та чуже майно, яке належить ОСОБА_21 на загальну суму 850 грн., після чого, з місця вчинення злочину з викраденим майном втекли, розпорядившись викраденим на власний розсуд.
Злочинними діями ОСОБА_9 , ОСОБА_7 та ОСОБА_6 потерпілій ОСОБА_20 спричинено майнову шкоду на загальну суму 1610 грн. та потерпілій ОСОБА_25 спричинено майнову шкоду на загальну суму 850 грн..
Крім того, 09 жовтня 2013 року, о 10 годині 20 хвилин, перебуваючи в м. Житомирі, ОСОБА_9 , разом з ОСОБА_6 та ОСОБА_7 , за попередньою змовою групою осіб, реалізовуючи свій корисливий злочинний умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна, прибули до будинку АДРЕСА_23 . Підійшли до вхідних дверей квартири АДРЕСА_24 , вказаного будинку, оглянувши які, переконались, що зможуть їх відчинити. Реалізуючи злочинний умисел, направлений на повторне таємне викрадення чужого майна, ОСОБА_9 , ОСОБА_7 та ОСОБА_6 , використовуючи раніше заготовлені знаряддя злочину, за допомогою розвідного ключа та викрутки, застосовуючи фізичну силу, зламали механізм замка вхідних дверей квартири АДРЕСА_24 , після чого проникли в житло та таємно викрали чуже майно, яке належить громадянці ОСОБА_18 всього на загальну суму 680 грн., після чого з місця вчинення злочину втекли, розпорядившись викраденим на власний розсуд.
Злочинними діями ОСОБА_9 , ОСОБА_7 та ОСОБА_6 потерпілій ОСОБА_18 спричинено майнову шкоду на загальну суму 680 грн.
Крім того, 09 жовтня 2013 року, о 13 годині 55 хвилин, перебуваючи в м. Житомирі, ОСОБА_9 , разом з ОСОБА_6 та ОСОБА_7 , за попередньою змовою групою осіб, реалізовуючи свій корисливий злочинний умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна, прибули до будинку АДРЕСА_25 . Підійшли до вхідних дверей квартири АДРЕСА_26 , вказаного будинку, оглянувши які, переконались, що зможуть їх відчинити. Реалізуючи злочинний умисел, направлений на повторне таємне викрадення чужого майна, ОСОБА_9 , ОСОБА_7 та ОСОБА_6 , використовуючи раніше заготовлені знаряддя злочину, за допомогою розвідного ключа та викрутки, застосовуючи фізичну силу, зламали механізм замка вхідних дверей квартири АДРЕСА_26 , після чого проникли в житло та таємно викрали чуже майно, яке належить громадянці ОСОБА_19 , всього на загальну суму 33 010 грн. та утримуючи викрадене з місця вчинення злочину зникли.
Злочинними діями ОСОБА_9 , ОСОБА_7 та ОСОБА_6 потерпілій ОСОБА_26 спричинено майнову шкоду на загальну суму 33 010 грн.
Того ж дня о 15 год. 25 хв. на перехресті вулиць Хлібна-Київська, в м. Житомирі ОСОБА_9 , ОСОБА_6 та ОСОБА_7 були затримані працівниками міліції.
Заслухавши доповідь судді, прокурора, який підтримав свою апеляційну скаргу та частково апеляційну скаргу захисника ОСОБА_8 та заперечив проти задоволення інших апеляційних скарг, обвинувачених ОСОБА_6 , ОСОБА_9 , ОСОБА_7 , які заперечили проти апеляційної скарги прокурора та підтримали апеляційні скарги обвинувачених ОСОБА_7 , ОСОБА_6 зі змінами та захисника ОСОБА_8 , яка заперечила проти задоволення апеляційної скарги прокурора та підтримала інші апеляційні скарги, захисників ОСОБА_12 , ОСОБА_27 , які заперечили проти апеляційної скарги прокурора та підтримали інші апеляційні скарги, перевіривши вирок суду в межах ст.404 КПК України, колегія суддів дійшла висновку про таке.
Відповідно до ч.4 ст.107 КПК України фіксування за допомогою технічних засобів провадження в суді під час судового провадження є обов?язковим, а також під час судового засідання ведеться журнал судового засідання, в якому зазначаються відомості вказані у ч.1 ст.108 КПК України.
Згідно матеріалів кримінального провадження, які надійшли до апеляційного суду, судовий розгляд цього кримінального провадження зафіксований на технічних носіях інформації (дисках), які містять записи судових засідань.
З матеріалів кримінального провадження вбачається, що на технічному носії інформації (диску) містяться дані про журнал судового засідання, яке відбулося 23.07.2015 року, але відсутній аудіо запис зазначеного судового засідання (а. пр. 41-42 т. 8).
Зазначене порушення є істотним порушенням кримінального процесуального закону відповідно до п.7 ч.2 ст.412 КПК України, яке позбавляє можливості суд апеляційної інстанції перевірити встановлені судом першої інстанції обставини та доводи апеляційних скарг.
За таких обставин, відповідно до п.1 ч.1 ст.415 КПК України встановлені порушення дають підстави для скасування судового рішення та призначення нового розгляду кримінального провадження в суді першої інстанції.
Крім того, згідно п.2 ч.3 ст. 374 КПК України у мотивувальній частині вироку, в разі визнання особи винуватою, зазначаються формулювання обвинувачення, яке визнане судом доведеним, а також докази на підтвердження судом обставин, а також мотиви не врахування окремих доказів, мотиви зміни обвинувачення, підстави визнання частини обвинувачення необґрунтованою.
У вироку суду відсутній належний аналіз доказів. Суд досліджені докази частково перерахував у вироку, не давши оцінки, які саме фактичні дані вони підтверджують, та як співвідносяться між собою та чи є вони достатніми для прийняття відповідного судового рішення.
Відповідно до чинного КПК України суд повинен кожному доказу як сторони обвинувачення, так і сторони захисту дати належну оцінку у судовому рішенні.
Із журналів судового засідання та технічного запису судового провадження вбачається, що докази досудового розслідування у 6-ти томах були вибірково оголошені в судовому засіданні прокурором, згідно описів в цих томах, в якості доказів обвинувачення замість того, щоб приєднати до провадження лише ті документи, які є дійсно доказами, бо сторона, що оголошує надані нею докази доводить їх належність та допустимість.
Суд не дотримався цих принципів, а прийняв від прокурора 6 томів досудового розслідування кримінального провадження перед підготовчим судовим засіданням (а.пр.136 т.6), назвавши їх без будь-якого обґрунтування доказами і прокурор оголосив їх вибірково без постановлення рішення про приєднання їх до кримінального провадження, як докази.
Так, поза увагою суду 1-ї інстанції залишились показання свідків ОСОБА_28 , ОСОБА_29 , ОСОБА_30 , ОСОБА_31 , ОСОБА_32 , ОСОБА_33 , ОСОБА_34 , допитаних в судовому засіданні, а також не дана оцінка дослідженим у судовому засіданні письмовим доказам: в першому томі на а. пр. 66, 92,102-104,105,106-117,119,127,129,193, 232, 236, 239, 240; в другому томі на а. пр. 52-55, 118-119; в третьому томі на а. пр. 14, 16, 24, 26, 78, 80, 128, 132-136 , 141, 167, 181, 184, 190, 192, 197-198, 202-215, 218-220, 221-223; в четвертому томі на а. пр. 2-5, 6-24, 35.
За таких обставин, колегія суддів вважає, що суд дослідив докази з порушенням вимог ч.1 ст. 349, ст. 358 КПК України.
Вирок суду відповідно до вимог ч.4 ст.370 КПК України є невмотивованим.
При новому розгляді цього кримінального провадження необхідно врахувати зазначене в цій ухвалі, дослідити докази, дати їм належну оцінку в їх сукупності, та в залежності від встановленого прийняти рішення відповідно до вимог закону, перевіривши доводи апеляційних скарг більш ретельно, як прокурора так і обвинувачених, захисника.
Керуючись ст.ст.404, 407 КПК України, колегія суддів
п о с т а н о в и л а:
Апеляційні скарги прокурора, обвинувачених ОСОБА_6 , ОСОБА_7 та його захисника ОСОБА_8 задовольнити частково.
Вирок Корольовського районного суду м. Житомира від 15 травня 2016 року щодо ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_9 скасувати та призначити новий розгляд у суді 1-ї інстанції.
Запобіжний захід ОСОБА_6 , ОСОБА_7 продовжити тримання під вартою до 15 серпня 2016 року, а ОСОБА_9 залишити попереднім - особисте зобов?язання.
Ухвала апеляційного суду в касаційному порядку оскарженню не підлягає.

С у д д і: