Справа№621/952/16-к
Пр.№1-кс/621/107/16
УХВАЛА
Іменем України
12 травня 2016 року м. Зміїв

Слідчий суддя Зміївського районного суду Харківської області ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання - ОСОБА_2 , з участю прокурора ОСОБА_3 , керівника ТОВ «Молочний світ» - ОСОБА_4 , розглянувши клопотання слідчого Зміївського відділення Чугуївського ВП ГУНП в Харківській області лейтенанта поліції ОСОБА_5 , погодженого з прокурором Зміївського відділу Чугуївської місцевої прокуратури Харківської області ОСОБА_6 , про арешт тимчасово вилученого майна у кримінальному провадженні № 0000545 від 08 травня 2016 року,
в с т а н о в и в:
Слідчий Зміївського відділення Чугуївського ВП ГУ НП в Харківській області ОСОБА_5 , розглянувши матеріали досудового розслідування, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000545 від 08 травня 2016 року, звернувся з клопотанням про накладення арешту на тимчасово вилучене майно, а саме: автомобіль, марки ЗИЛ 44110, реєстраційний номер НОМЕР_1 із причепом цементовоз моделі ТЦ13, реєстраційний номер НОМЕР_2 , з залишками речовини відходів за ознаками від молочного виробництва.
В обґрунтування клопотання зазначив, що 07 травня 2016 року до Зміївського ВП Чугуївського ВП ГУ НП в Харківській області надійшло повідомлення від ОСОБА_7 , про те, що він став свідком незаконних дій з боку водія автомобіля, марки «ЗИЛ» із причепом у вигляді цистерни, який здійснював злиття відходів молочного виробництва у непридатний для використання колектор, розташований поруч із очисними спорудами по вул. Блюхера в м. Зміїв Харківської області, чим забруднює навколишнє середовище.
Зважаючи на вищевикладене, за вказаною адресою, 07.05.2016 року, було проведено огляд місця події де виявлено та тимчасово вилучено автомобіль марки «ЗИЛ» 44110, реєстраційний номер НОМЕР_1 , з причепом цементовозом моделі ТЦ13, реєстраційний номер НОМЕР_2 , з якого здійснювалось злиття відходів, за ознаками від молочного виробництва, через обладнану зливну систему до колодязю колектору, розташованому поруч з очисними спорудами, що візуально перебуває у непридатному для функціонування стані. При цьому, оглядом встановлено ряд ознак можливого забруднення навколишнього середовища.
Допитаний у якості свідка водій автомобіля ОСОБА_8 вказав, що він є працівником ТОВ «Молочний світ», 07.05.2016 року за наказом керівництва, на службовому автомобілі, здійснив вивіз відходів молочного виробництва до території очисних споруд м. Зміїв Харківської області.
Допитані у якості свідків місцеві мешканці, показали про те, що на протязі тривалого часу із території очисних споруд, які перебувають в непридатному для використання стані, поширюється неприємний запах нечистот.
Зважаючи на те, що тимчасово вилучений транспортний засіб є знаряддям вчинення злочину, доказом у кримінальному провадженні, з метою його збереження, є підстави для накладення арешту.
Прокурор ОСОБА_3 , у судовому засіданні підтримав клопотання слідчого з підстав, викладених у ньому, вказуючи, що тимчасово вилучене майно має значення для досудового розслідування.
ОСОБА_4 у судовому засіданні заперечував проти задоволення клопотання, вказуючи, що вилучений автомобіль дійсно перебуває у користуванні підприємства, використовується для здійснення господарської діяльності. Дії підприємства щодо вивезення відходів молочного виробництва є правомірними, оскільки відповідають умовам договору №02/01 від 04 січня 2016 року, укладеного з КП "Зміївський ремонтний енергомеханічний завод".
Слідчий суддя, вислухавши думку сторін кримінального провадження, дослідивши письмові докази, подані на обгрунтування клопотання, дійшов наступного.
З витягу з кримінального провадження № 0000545 від 08 травня 2016 року за ч. 1 ст. 239 КК України, вбачається, що 07 квітня 2016 року водій невстановленого автомобіля зливає відходи в непрацюючий колектор на очисних спорудах м. Зміїв. (а.п. 1)
На підтвердження доводів клопотання слідчим поліції надано копію рапорту ст. інспектора чергового Зміївського відділення Чугуївського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Харківській області, копію протоколу огляду місця події від 07 травня 2016 року, копію письмових пояснень свідків, договір №02/01 від 04 січня 2016 року. (а.п. 2-18)
У відповідності до ч. 1 ст. 170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.
Згідно до ч. ч. 2, 3 ст. 170 КПК України, арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди. У випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.
Частиною 2 ст. 173 КПК України регламентовано, що при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: 1) правову підставу для арешту майна; 2)можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу); 3) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (якщо арешт майна накладається у випадках, передбачених пунктами 3, 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); 3-1 ) можливість спеціальної конфіскації майна (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 2 частини другої статті 170 цього Кодексу); 4) розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); 5) розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; 6) наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.
Надаючи оцінку дослідженим в ході розгляду клопотання доказам, слідчий суддя дійшов висновку про відсутність умов, передбачених п. п. 1,2,5,6 ч. 2 ст. 173 КПК України, а відповідно й наявності беззаперечних обставин, що дають підстави для задоволення клопотання.
Так, слідчий на обгрунтування клопотання посилається на те, що вилучені речі мають важливе значення для розслідування кримінального провадження та є підстави вважати, що вони можуть бути приховані, пошкоджені чи знищені.
Однак, матеріали клопотання не містять жодних доказів, які б свідчили про те, що існує небезпека знищення доказів, а тому накладення арешту з метою забезпечення речових доказів не узгоджується з положенням п. 1 ч. 2 ст. 170 КПК України.
Крім того, слід звернути увагу, що матеріали клопотання не містять достатніх даних, які вказують на наявність факту забруднення земель внаслідок незаконних дій підприємства ТОВ «Молочний світ». Більш того, посилання щодо непридатності колектору очисних спору ґрунтується на припущенні органів досудового розслідування.
Зокрема, відповідно до договору №02/01 від 04 січня 2016 року, саме КП «Зміївський ремонтний енергомеханічний завод» надає ТОВ "Молочний світ" послуги з приймання та очищення стічних вод в обсягах, згідно договору.
Таким чином, доводи клопотання не підтверджені доказами, з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття процесуального рішення, зокрема й про арешт майна.
У відповідності до ч. 2 ст. 167 КПК України, тимчасово вилученим може бути майно у вигляді речей, документів, грошей тощо, щодо яких є достатні підстави вважати, що вони: 1) підшукані, виготовлені, пристосовані чи використані як засоби чи знаряддя вчинення кримінального правопорушення та (або) зберегли на собі його сліди; 2) призначалися (використовувалися) для схиляння особи до вчинення кримінального правопорушення, фінансування та/або матеріального забезпечення кримінального правопорушення або винагороди за його вчинення; 3) є предметом кримінального правопорушення, у тому числі пов`язаного з їх незаконним обігом; 4) одержані внаслідок вчинення кримінального правопорушення та/або є доходами від них, а також майно, в яке їх було повністю або частково перетворено.
На думку слідчого судді, тимчасово вилучене майно, а саме автомобіль, марки ЗИЛ 44110, із причепом цементовоз моделі ТЦ13, не відповідає критерія, визначеним ст. 167 КПК України.
Виходячи з вищенаведеного, слідчий суддя не вбачає підстав для задоволення клопотання про арешт майна з огляду на зміст ч. 1 ст. 173 КПК України, та звертає увагу на розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження та можливі негативні наслідки арешту майна для провадження господарської діяльності ТОВ «Молочний світ».
Згідно до ч. 3 ст. 173 КПК України, відмова у задоволенні або часткове задоволення клопотання про арешт майна тягне за собою негайне повернення особі відповідно всього або частини тимчасово вилученого майна.
На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 170 173 КПК України, слідчий суддя,
п о с т а н о в и в:
У задоволенні клопотання слідчого Зміївського відділення Чугуївського ВП ГУНП в Харківській області лейтенанта поліції ОСОБА_5 , погодженого з прокурором Зміївського відділу Чугуївської місцевої прокуратури Харківської області ОСОБА_6 , про арешт тимчасово вилученого майна у кримінальному провадженні № 0000545 від 08 травня 2016 року - відмовити.
Ухвала слідчого судді може бути оскаржена безпосередньо до апеляційного суду Харківської області на протязі п`яти днів з дня її проголошення.
Слідчий суддя: