Справа № 749/1202/15-к Головуючий у І інстанції ОСОБА_1
Провадження № 11-кп/795/803/2016
Категорія - п. 2 ч.2 ст. 115 КК України Доповідач ОСОБА_2
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
21 листопада 2016 року колегія суддів судової палати у кримінальних справах апеляційного суду Чернігівської області в складі:

Головуючого-суддіОСОБА_2

суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

при секретарі ОСОБА_5 ,

з участю прокурора ОСОБА_6 ,

захисника адвоката ОСОБА_7 ,

обвинуваченого ОСОБА_8 ,

розглянувши у закритому судовому засіданні в порядку апеляційного розгляду кримінальне провадження, внесене в Єдиний реєстр досудових розслідувань 24 жовтня 2015 року за № 0000345 за апеляційними скаргами прокурора, що приймав участь в розгляді справи судом першої інстанції та обвинуваченого ОСОБА_8 на вирок Городнянського районного суду Чернігівської області від 06 червня 2016 року, щодо обвинуваченого

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , українця, громадянина України, уродженця с. Радвине Щорського району Чернігівської області, з середньою спеціальною освітою, не одруженого, не працюючого, раніше не судимого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживаючого по АДРЕСА_2

у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених п. 2 ч. 2 ст. 115, ч. 2 ст. 15 п. 2 ч.2 ст.115 КК України,

В С Т А Н О В И Л А:

Вироком колегії суддів Городнянського районного суду Чернігівської області від 06 червня 2016 року ОСОБА_8 визнано винним у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених п. 2 ч. 2 ст. 115, ч. 2 ст. 15 п. 2 ч.2 ст.115 КК України та призначено покарання за п. 2 ч. 2 ст. 115 КК України у виді 15 (п`ятнадцяти) років позбавлення волі; за ч. 2 ст. 15, п. 2 ч. 2 ст. 115 КК України у виді 10 (десяти) років позбавлення волі.

На підставі частини першої статті 70 КК України, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, остаточно призначено ОСОБА_8 остаточне покарання за сукупністю злочинів у виді 15 (п`ятнадцяти) років позбавлення волі.

Строк відбуття покарання ОСОБА_8 визначено обчислювати з моменту його затримання 24 жовтня 2015 року.

На підставі ч. 5 ст. 72 КК України зараховано ОСОБА_8 у строк покарання строк його попереднього ув`язнення з 24 жовтня 2015 року по 06 червня 2016 року ( включно ) з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.

Запобіжний захід ОСОБА_8 залишено попередній у виді тримання під вартою.

Стягнуто з ОСОБА_8 на користь Чернігівського обласного бюджету кошти в сумі 2178 грн. 61 коп. на лікування ОСОБА_9 .

Стягнуто з ОСОБА_8 на користь бюджету Щорського району кошти в сумі 172 грн. 15 коп. на лікування ОСОБА_9 .

Питання речових доказів вирішено в порядку статті 100 КПК України.

При розгляді кримінального провадження судом першої інстанції встановлено, що 23 жовтня 2015 року, близько 23 години 30 хвилин, ОСОБА_8 , знаходячись у дворі свого господарства по АДРЕСА_2 , перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, маючи злочинний намір, направлений на умисне протиправне заподіяння смерті своїй малолітній дитині ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , взяв останню за ногу та кілька разів вдарив її головою об ґанок будинку, в результаті чого згідно висновку судово-медичної експертизи № 124 від 03.12.2015 року ОСОБА_10 отримала тілесні ушкодження у вигляді численних саден та крововиливів голови, тулубу та верхніх кінцівок, а також оперізуючого перелому кісток склепіння черепу з забоєм головного мозку, що мав прямий причинно-наслідковий зв`язок зі смертю. Внаслідок внутрішньочерепної травми з переломом кісток склепіння черепу з забоєм головного мозку, що спричинили набряк набухання головного мозку, ОСОБА_10 померла на місці.

Крім того, ОСОБА_8 , 23 жовтня 2015 року, близько 00 годин 00 хвилин, знаходячись у дворі свого господарства по АДРЕСА_2 , перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, з метою умисного протиправного заподіяння смерті своїй малолітній дитині ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , наніс йому численні удари руками по різних ділянках тіла, спричинивши останньому згідно висновку судово-медичної експертизи № 96 від 16.11.2015 року тілесні ушкодження у вигляді саден та крововиливів обличчя, волосистої частини голови, тулуба та кінцівок, перелому лівої ключиці, закритої черепно-мозкової травми, забою головного мозку, підапоневротичної гематоми, перелому кісток склепіння черепа лівої тімяно-скроневої ділянки. Потім, ОСОБА_8 , розуміючи, що виконав усі дії, які вважав необхідними та достатніми для позбавлення життя малолітнього ОСОБА_9 , який перебував у непритомному стані, у холодну пору доби залишив його лежати роздягненим на землі у господарстві, а сам пішов спати до будинку, замкнувши двері зсередини. В силу випадкового збігу обставин не залежних від волі ОСОБА_8 , його малолітнього сина з тілесними ушкодженнями, непритомного та переохолодженого було вчасно виявлено та госпіталізовано до лікарні співробітниками поліції, в результаті чого смертельний наслідок не настав.

Своїми умисними діями ОСОБА_8 вчинив кримінальні правопорушення, передбачені п. 2 ч. 2 ст. 115 КК України, як вбивство, тобто умисне протиправне заподіяння смерті малолітній ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , а також за ч. 2 ст. 15, п. 2 ч. 2 ст. 115 КК України, як закінчений замах на вбивство, тобто умисне протиправне заподіяння смерті малолітньому ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_3 .

Не погодившись з вироком суду прокурор звернувся з апеляційною скаргою, в якій не оспорюючи фактичних обставин справи, кваліфікацію дій обвинуваченого, вважає, що вирок суду підлягає скасуванню у зв`язку з невідповідністю призначеного судом покарання ступеню тяжкості кримінального правопорушення та особі обвинуваченого внаслідок м`якості. Просить ухвалити новий вирок, яким ОСОБА_8 визнати винним за п. 2 ч. 2 ст. 115, ч. 2 ст. 15 п. 2 ч.2 ст.115 КК України та призначити покарання за ч. 2 ст. 15, п. 2 ч. 2 ст. 115 КК України у виді 10 (десяти) років позбавлення волі та за п. 2 ч. 2 ст. 115 КК України у виді довічного позбавлення волі. На підставі ч. 1 ст. 70 КК України, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, остаточно призначити покарання у виді довічного позбавлення волі. В решті вирок суду залишити без змін.

Доводи апеляційної скарги обґрунтовує тим, що призначене ОСОБА_8 покарання у виді 15 років позбавлення волі є явно несправедливим через м`якість, оскільки обвинувачений вчинив злочини, які відносяться до категорії особливо тяжких. При цьому, під час судового засідання обвинувачений свою вину у вчиненні особливо тяжких злочинів не визнав, не надав суду показань, щиро не розкаявся, ввесь час давав суперечливі показання, намагаючись завести суд в оману щоб уникнути кримінальної відповідальності, що свідчить про антисоціальну спрямованість його поведінки та зневажливе ставлення до кримінального закону та норм моралі, а також винятковий цинізм та жорстокість. Вважає, що судом не враховано спосіб заподіяння тілесних ушкоджень потерпілим. А також всебічно та належно не оцінено особу обвинуваченого і не взято до уваги ряд обставин, що його характеризують, а саме: за місцем проживання характеризується посередньо, ніде не працює та зловживає алкогольними напоями, що вказує про його суспільну небезпеку для суспільства.

Не погодившись з вироком суду першої інстанції обвинувачений ОСОБА_8 звернувся з апеляційною скаргою в якій фактично просить скасувати вирок Городнянського районного суду Чернігівської області від 06 червня 2016 року і закрити кримінальне провадження за відсутністю в його діях складу кримінального правопорушення. Вважає винною у вчиненні інкримінованих йому кримінальних правопорушень цивільну дружину, яка є матір`ю дітей та просить встановити всі обставини шляхом допиту свідків.

В своїх запереченнях на апеляційну скаргу прокурора, які обвинувачений іменує заявою, повністю не погоджується з доводами прокурора. Вважає не встановленим місце вчинення злочину та вказує на відсутність будь-яких його слідів пальців рук на місці злочину. Просить встановити істину по справі та прийняти законне рішення.

В запереченнях прокурора на апеляційну скаргу обвинуваченого вказано про її невідповідність вимогам ст. 396 КПК України. Крім того, з позиції прокурора, неодноразова зміна показань обвинуваченого та його апеляційна скарга по суті є способом уникнути відповідальності, проте його вина повністю доведена в ході судового розгляду та ухвалений законний, обґрунтований та вмотивований вирок стосовно фактичних обставин справи.

Заслухавши доповідача, позицію обвинуваченого та захисника, які підтримали апеляційну скаргу обвинуваченого, наполягали на відсутності доказів його вини, думку прокурора, який вважав вирок суду таким, що не відповідає ступеню тяжкості вчиненого та особі обвинуваченого, а тому просив задовольнити його скаргу, при цьому наголошував на відсутності підстав для задоволення апеляційної скарги обвинуваченого, перевіривши матеріали кримінального провадження та доводи апеляційних скарг, колегія суддів вважає, що усі апеляційні скарги не підлягають задоволенню з наступних підстав.

Винність ОСОБА_8 у повному обсязі знайшла своє підтвердження в засіданні суду першої інстанції, про що зазначено у вироку і з такими висновками погоджується колегія суддів апеляційного суду. Вона підтверджена низкою ретельно досліджених судом доказів, яким суд дав правильної правової оцінки.

Так, потерпіла ОСОБА_11 дала суду показання про обставини, що предували скоєнню кримінального правопорушення та після його вчинення. З її показань слідує, що 23.10.2016 року ОСОБА_12 та ОСОБА_8 повернулись додому з магазину десь о 18 годині. При цьому обидва вони перебували в стані алкогольного сп`яніння. ОСОБА_12 приніс 2 пляшки горілки ємністю по 0,5 літра кожна і сказав, що горілку придбано на іменини дочки ОСОБА_13 . Вона запропонувала йому забрати горілку до себе додому, але він сказав їй заховати її вдома. Одну пляшку вона встигла сховати у шафу, а другу пляшку ОСОБА_8 став вимагати в неї. Вона відговорювала співмешканця, але той пригрозив їй, що у разі відмови дати пляшку він її вб`є. З метою уникнення конфлікту кум попросив пригостити їх горілкою і вона налила їм з пляшки по 50 грамів горілки та сховала пляшку. Випивши, ОСОБА_8 ще покурив з кумом і той близько 19 години пішов додому. Повернувшись до будинку, ОСОБА_8 наказав їй дістати пляшку горілки, мотивуючи це тим, що йому треба вжити горілки через біль у зубі. Вона відмовила йому, тоді ОСОБА_8 притис її до холодильника і став душити повторюючи при цьому свою вимогу. Зі злості вона дістала начату пляшку горілки і віддала співмешканцю. ОСОБА_8 наказав їй дати йому поїсти і після того як вона налила йому борщу, то вигнав її до іншої кімнати. Вона була з дітьми в іншій кімнаті, а ОСОБА_8 самотужки випив пляшку горілки. Близько 21 години, ОСОБА_8 почав чіплятись до неї, тягати за волосся та бити руками з вимогою дати йому ще й другу пляшку горілки. Вона відмовила йому, тоді він став казати, що у хаті бомба, накривав її з дітьми ковдрою. Також він казав їй, що чаклун і вона загине з дітьми. У відповідь вона просила його заспокоїтись. При цьому зауважила, що ОСОБА_8 на той момент перебував у стані алкогольного сп`яніння, але його поведінка нічим не відрізнялась від такої ж його поведінки в інші рази, коли він також перебував у стані алкогольного сп`яніння. На її вмовляння заспокоїтись ОСОБА_8 не реагував, він схопив Діану за ногу та кинув на диван. Діти плакали і вона не могла їх заспокоїти. Після цього ОСОБА_8 за коси стягнув її з дивану та почав тягати по підлозі. Коли вона вирвалась, він взяв кочергу і розбив їй грубу, а потім ногами став бити по подушках. Потім він взяв ніж і притиснув її вагітну до стіни, водячи ножем біля її живота казав, що у даному випадку або ж вона не виживе або ж діти. Вона хотіла забрати дітей і залишити будинок, але він їй не дав цього зробити. Вона відштовхнула ОСОБА_14 і той впав на дитячу іграшку, це його розлютило і він погнався за нею з ножем, тікаючи вона вибігла з будинку босоніж та в одній футболці. При цьому вона погрожувала ОСОБА_14 , що заявить на нього до поліції, у відповідь він сказав, що не боїться і йому все рівно. З будинку вона вибігла десь о 23 годині і відразу ж побігла до сусідки тітки ОСОБА_15 . Від неї намагалась зателефонувати ОСОБА_16 , який опікується нею, але не додзвонилась йому. Тоді вона побігла до кума ОСОБА_12 і попросила його піти та заспокоїти ОСОБА_8 , але той відмовився. Повернувшись до свого господарства та зайшовши у двір, біля ґанку вона побачила доньку ОСОБА_13 яка лежала на землі роздягнена. Підбігши до доньки, вона взяла її на руки, але дитина була холодна і вона зрозуміла, що донька мертва. З видимих тілесних ушкоджень у ОСОБА_13 вона тоді побачила лише подряпаний ніс та розбиту губу. Також у доньки був пісок у носі та роті, який, як вона припускає, потрапив туди коли ОСОБА_8 кинув дитину на землю. Чому донька була роздягнена вона не знає, коли вибігала з будинку діти були одягнені. Припускає, що ОСОБА_8 їх роздягнув, маючи намір вкладати спати. Зайти до будинку вона не змогла, оскільки двері були зачинені з середини. Через вікно вона побачила, що ОСОБА_8 бігав з ножем по будинку, її син теж був у будинку і плакав. Вона стукала у двері та вікна, але двері ОСОБА_8 їй не відкрив. З метою врятувати сина вона вдруге побігла вже до сусіда ОСОБА_17 і звідти зателефонувала ОСОБА_16 і сказала, що ОСОБА_8 вбив доньку ОСОБА_13 . Вона дочекалась ОСОБА_16 , разом вони дочекались працівників поліції та направились до її господарства. Зайшовши у двір, вони побачили, що окрім ОСОБА_13 неподалік ґанку на землі лежав її син ОСОБА_18 . Син був без свідомості, але живий, він лежав на землі в одній лише футболці, яка була порвана. У сина з видимих тілесних ушкоджень вона виявила синці на голові, спині та за вухом. Працівники поліції вибили двері в будинок, які були замкнені зсередини. У будинку на ліжку спав ОСОБА_8 , дитячі речі та подушки були розкидані. Після цього викликали швидку, яка забрала її з сином до лікарні, а доньку ОСОБА_13 забрали до моргу. Заперечує факт того, що ОСОБА_13 могла сама виповзти на вулицю, а також заперечує факт того, що ОСОБА_18 міг відкрити замкнені двері і вийти на подвір`я. Коли вона залишала дітей з ОСОБА_8 вони були цілими та тілесних ушкоджень у них не було. Натомість повернувшись вона виявила доньку мертвою, сина побитого з синцями та непритомного. Вважає та цілком впевнена, що саме ОСОБА_8 вчинив таке з їх дітьми.

Свідок ОСОБА_12 показав в суді про події, що мали місце 23.10.2015 року в сім`ї ОСОБА_8 . А саме, десь о 17 годині 30 хвилин він пішов додому з дому ОСОБА_8 . Стверджує, що ОСОБА_8 тоді був тверезий, натомість він навпаки зранку вживав спиртне. Вдома він ліг спати, пізно ввечері 23.10.2015 року, близько 23 години 30 хвилин, до нього додому прибігла ОСОБА_11 в чужій одежі, а саме куртці та резинових тапках, і попросила у нього шкарпетки. При цьому у неї було розбите коліно. На питання що сталось, вона сказала, що ОСОБА_14 напився і бушує та попросила його сходити з нею до їх додому, але він відмовився. Він також спитав у неї де діти і коли дізнався, що вони вдома, сказав їй йти додому, що вона і зробила. Наступного дня він дізнався, що ОСОБА_11 у пологовому відділенні, ОСОБА_18 у реанімації, а ОСОБА_13 у морзі. Додатково зазначив, що випадків коли після спільного розпиття спиртних напоїв ОСОБА_8 нічого не пам`ятав не було. Щодо взаємовідносин між обвинуваченим та потерпілою, то підтверджує, що між ними виникали сварки, у стані алкогольного сп`яніння ОСОБА_8 піднімав на ОСОБА_11 руку та він чув як той погрожував вбити її. Часто сварки провокувала сама потерпіла, коли починала зачіпати п`яного ОСОБА_8 , ображала його нецензурними словами. Спровокувавши сварку, вона бігла до нього за допомогою, коли він приходив до них додому все було нормально. Тілесних ушкоджень на потерпілій він ніколи не бачив, хоча підтверджує, що бачив кілька разів як ОСОБА_8 тягав потерпілу за коси. Щодо дітей, то обвинувачений їх визнав як своїх та відносився до них нормально.

Свідок ОСОБА_16 показав, що 23.10.2015 року після 23 години йому зателефонував односелець ОСОБА_19 і сказав, що у нього вдома ОСОБА_11 плаче, кричить і каже, що її співмешканець вбив дитину. Він приїхав десь через 10-15 хвилин і потерпіла йому розповіла, що її співмешканець ОСОБА_8 під час сварки вигнав її з будинку і вона побігла до сусідки, а потім до кума. Щодо доньки ОСОБА_13 потерпіла сказала, що дитина лежить гола та мертва перед ґанком. Він викликав поліцію та чекав їх приїзду. Після приїзду працівників поліції вони всі разом зайшли до господарства ОСОБА_11 , присвітили ліхтариком і побачили хлопчика ОСОБА_18 , який лежав у дворі на землі та поворухнув головою. Він відразу взяв хлопчика на руки та відніс до себе в машину, туди ж посадили і потерпілу. Хлопчик був лише в одній футболці, він був дуже холодний, оскільки отримав переохолодження. Дівчинка ОСОБА_13 лежала оголена на землі десь за 2 метри від ґанку. На подвір`ї за ґанком на землі лежав розкиданий дитячий одяг, який, як сказала потерпіла, з будинку повикидав ОСОБА_8 .. Двері будинку були зачинені з середини, а тому працівники поліції їх вибили і виявили в будинку ОСОБА_8 , який спав. В будинку все було розкидано, був обірваний вимикач та у другій кімнаті не було світла. Після приїзду швидкої потерпілу з сином завели до будинку, хлопчик прийшов до свідомості, але в`яло на все реагував, був сильно переохолоджений та не відчував болі. Дитину з матір`ю швидкою відправили до лікарні. ОСОБА_8 не могли розбудити протягом 2 годин мабуть через його перебування в стані алкогольного сп`яніння. Щодо взаємовідносин між ОСОБА_8 та ОСОБА_11 вказав, що остання скаржилась йому на співмешканця, який приходив додому п`яний, бився та тягав її за волосся.

З показань свідків ОСОБА_20 , ОСОБА_17 , які не були безпосередніми очевидцями подій слідує, що сварки в сім`ї ОСОБА_8 виникали неодноразово на грунті розпиття останнім спиртних напоїв. Про події 23.10.2015 року ОСОБА_17 повідомив наступне. 23.10.2015 року о 23 годині 45 хвилин до нього додому прибігла ОСОБА_11 і попросила допомоги, сказавши, що ОСОБА_8 вбив її доньку ОСОБА_13 . Вона попросила сходити з нею додому, але він відмовився і сказав їй телефонувати до поліції. Свою поведінку пояснює тим, що вони йому вже набридли, оскільки ОСОБА_11 часто прибігала до нього додому і просила вгамувати співмешканця, він застосовував до нього силу, а потім вони мирились і він залишався винуватим. Саме через це він і не пішов разом з ОСОБА_11 .. Він зайшов до будинку, а ОСОБА_11 пішла з двору. Він сказав дружині зателефонувати ОСОБА_16 , який опікується цією сім`єю, а той сказав зателефонувати до поліції. Через деякий час йому зателефонували з поліції та попросили прийти до господарства ОСОБА_11 .. Зайшовши у двір до останньої, він побачив труп Діани прикритий ковдрою. Коли він зайшов до будинку, то побачив, що ОСОБА_8 спить на диванів, у будинку все було розкидано, валялась розбита пляшка горілки.

Свідки ОСОБА_21 та ОСОБА_22 були присутні в якості понятих при проведенні слідчого експерименту. Будь-яких зауважень з приводу застосування тиску співробітниками поліції до ОСОБА_8 суду не повідомили. При цьому ОСОБА_21 пояснив, що сам ОСОБА_8 розповідав, як ввечері він випивав вдома та у нього сталась сварка з ОСОБА_11 .. Останню він не бив і вона сама втекла з дому. Після цього він ще випив і вийшов на ґанок покурити. Коли курив, на ґанок вийшла донька ОСОБА_13 і плакала, він був випивши, його «перемкнуло» та він відштовхнув її і дитина вдарилась об стійку ґанку і впала, але він не звернув на це увагу. Щодо сина ОСОБА_18 , то обвинувачений сказав, що той пішов у двір і він його лише раз вдарив по сідницях.

На досудовому розслідуванні ретельно досліджено і в судовому засіданні перевірено механізм заподіяння тілесних ушкоджень малолітній ОСОБА_23 та причини її смерті, які детально описані у вироку. Як вбачається з матеріалів кримінальної справи і вироку, а також при допиті експерта в судовому засіданні, у дівчинки було виявлено велику кількість тілесних ушкоджень, в тому числі перелом кісток склепіння черепу, та ним було встановлено прямий причинний зв`язок між отриманими дитиною ушкодженнями та її смертю. Під час проведення експертизи встановлено, що основні тілесні ушкодження у вигляді перелому кісток склепіння черепу та лінійні ушкодження на спині дитини утворились від удару об дерев`яну стінку ґанку. На спині дитини були характерні сліди дощок ґанку, інших предметів, які б змогли зробити такі слідоутворення на місці події виявлено не було. На місці події ОСОБА_8 уточнив та сказав, що він взяв Діану за ногу та вдарив дитину об ґанок, так як йому не сподобалось, що дитина після того як він її викинув з хати повернулась і намагалась зайти до хати. Також експерт зазначив, що ОСОБА_8 перебував в стані алкогольного сп`яніння, але не тяжкого, він стояв на ногах, орієнтувався на місці і розумів, що каже і це він може засвідчити як людини яка тісно пов`язана з психіатрією. Він вважає, що смерть ОСОБА_13 настала не миттєво, а після отриманих ушкоджень тіло дитини ще жило (серце билось та були дихальні рухи). Для того щоб врятувати дитину потрібна була негайна стаціонарна допомога, але на рівні не районної лікарні, а обласної. Виключає можливість утворення у Діани тілесних ушкоджень від падіння з висоти власного зросту. Крім того, виявлені у дитини тілесні ушкодження мають різну локацію та утворились в один і той же день. При отриманні тілесних ушкоджень під час удару об ґанок дитина була звернута спиною і лівою частиною голови до травмуючої поверхні. При цьому для отримання таких тілесних ушкоджень мала бути застосована сила. Від одного удару виявлені у дитини тілесні ушкодження не могли утворитись і це суперечить твердженням обвинуваченого про те, що він вдарив дитину лише один раз і ненавмисно. У даному випадку мав місце комплекс ударів в кількості не менше 10. Підтвердив, що на місці ОСОБА_8 усвідомив, що він натворив, оскільки став плакати і казати, що ж він наробив.

Вина ОСОБА_8 також прямо підтверджена:

- висновком № 124 судово-медичної експертизи трупа дитини ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , відповідно до якого причиною смерті ОСОБА_10 є внутрішньочерепна травма з переломом кісток склепіння черепу ( оперізуючий перелом кісток склепіння черепу ) з забоєм головного мозку, що спричинили набряк набухання головного мозку. Характер трупних плям, трупного заклякання, трупного охолодження, дають можливість стверджувати, що смерть її настала ІНФОРМАЦІЯ_4 , близько 01.00.. При судово-медичній експертизі трупа ОСОБА_10 виявлені : численні садна та крововиливи голови, тулубу та верхніх кінцівок, утворені дією твердих тупих предметів, за механізмами ударів та тертя, мають ознаки ушкоджень легкого ступеню тяжкості, прямого причинно-наслідкового зв`язку зі смертю ОСОБА_10 не мають; оперізуючий перелом кісток склепіння черепу з забоєм головного мозку, утворений дією твердого тупого предмета, зліва-направо, ззаду-наперед, за механізмом удару, має ознаки ушкоджень тяжкого ступеню, за ознакою небезпеки для життя, має причинно-наслідковий зв`язок зі смертю ОСОБА_10 .. Інших ушкоджень не виявлено. Тілесні ушкодження, що мають прямий причинно-наслідковий зв`язок зі смертю ОСОБА_10 , відповідають можливості утворення за обставинах, викладених у постанові, а саме при ударі об дерев`яний кут ганку з відповідним обставинам центробіжним прискоренням. Тілесні ушкодження, що мають прямий причинно-наслідковий зв`язок зі смертю ОСОБА_10 , не відповідають можливості утворення від ударів кулаком/долонею. Тілесні ушкодження, виявлені при судово-медичній експертизі трупу ОСОБА_10 утворені від, не менше, сімнадцяти травмуючи дій (а.с.139-144, Том №1);

- лікарським свідоцтвом про смерть від 24.10.2015 року № 144 з якого вбачається, що ОСОБА_10 померла ІНФОРМАЦІЯ_4 , місце смерті : вдома на подвір`ї господарства по АДРЕСА_2 , причина смерті набряк набухання головного мозку, смерть настала внаслідок нападу з метою вбивства, причина смерті встановлена судово-медичним експертом ОСОБА_24 в ході розтину, хвороба, що призвела до смерті : набряк набухання головного мозку, забій головного мозку, внутрішньочерепна травма з переломом кісток склепіння черепу, напад з використанням тупого предмета з метою вбивства чи нанесення ушкоджень. За даними свідоцтва у графі «місце й обставини, при яких відбулась травма» зазначено вбив батько ( а.с. 145. Том №1);

- висновком № 96 судово-медичної експертизи ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , відповідно до якого у ОСОБА_9 наявні : численні садна та крововиливи обличчя, волосистої частини голови, тулуба та кінцівок, перелом лівої ключиці, закрита черепно-мозкова травма, забій головного мозку легкого ступеня, підапоневротична гематома, перелом кісток склепіння черепа лівої тім`яно-скроневої ділянки, утворені дією тупих твердих предметів, за механізмом ударів та тертя. Садна та крововиливи обличчя, волосистої частини голови, тулуба та кінцівок, відносяться до категорії тілесних ушкоджень легкого ступеня тяжкості. Перелом лівої ключиці відноситься до категорії тілесних ушкоджень середнього ступеня тяжкості, за ознакою тривалості розладу здоров`я. Закрита черепно-мозкова травма, забій головного мозку легкого ступеня, підапоневротична гематома, перелом кісток склепіння черепа лівої тім`яно-скроневої ділянки, відносяться до категорії тілесних ушкоджень тяжкого ступеня тяжкості за ознакою небезпеки для життя. Увесь комплекс вищеозначених ушкоджень відповідає можливості утворення 24.10.2015 року. Тілесні ушкодження, наявні у ОСОБА_9 , не відповідають можливості утворення внаслідок одноразового падіння на тверду виступаючу поверхню ( цегляні сходи ґанку ), або землю з висоти 0,5 м. без прискорення. Тілесні ушкодження, наявні у ОСОБА_9 , не відповідають можливості утворення внаслідок одноразового падіння та тверду виступаючу поверхню (цегляні сходи ґанку ), або землю з висоти 0,5 м. з прискоренням. Тілесні ушкодження, наявні у ОСОБА_9 , утворені дією тупих твердих предметів (у числі котрих можуть бути також кулак, долоня ), за механізмами ударів та тертя, загальною кількістю не менше десяти ( а.с. 147-151, Том №1);

При огляді місця події було встановлено, що перед будинком господарства по АДРЕСА_2 виявлено труп дитини дівчинки, без одягу. Оглядом також встановлено, що двері будинку замкнені зсередини. З дозволу господарки двері в будинок було вибито. Оглядом будинку в першій кімнаті виявлено на підлозі розкиданий дитячий одяг, в другій кімнаті виявлено на підлозі розкидані подушки, дитячий одяг, скло з люстри. На ліжку в кімнаті виявлено сплячого ОСОБА_8 ( а.с. 129-138 т. 1). Даний доказ, на думку колегії суддів, підтверджує правильність показань потерпілої ОСОБА_11 про те, що в будинку мав місце конфлікт з застосуванням фізичної сили з боку ОСОБА_8 .

Згідно протоколу від 24.10.2015 року проведення огляду трупа дитини, а саме ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , особу якої підтвердила мати ОСОБА_11 , встановлено, що труп дитини розташований у дворі господарства по АДРЕСА_2 на землі. Труп без одягу, тіло розташоване на спині, головою до хвіртки в паркані. Руки та ноги розкидані. На правій руці поперечні мілкі садна на долонній поверхні передпліччя. На лівому боці обличчя мається потовщення підшкірного шару діаметром близько 10 см.. Мається кров у роті та кірки крові навколо рота. Очі прикриті, радужки коричневі. Тіло охолоджено рівномірно, бліде, на тілі пісок ( а.с. 130- 138, Том №1).

З протоколу слідчого експерименту від 29 жовтня 2015 р. встановлено та самим обвинуваченим було зазначено на досудовому розслідуванні про те, що дитина дійсно вдарялася головою та падала з ганку не завдяки тому що не втримала рівновагу чи з допомогою дій сторонніх осіб, а саме від його дій, які на даний час ОСОБА_8 інтерпретує на власний розсуд, що на думку колегії суддів вказує про будь-яку можливість обвинуваченого спотворити дійсні обставини перебігу подій 23 жовтня 2015 року (а.с.154-157, Том №1).

В ході проведення даної слідчої дії, що зафіксовано на відеозаписі слідчого експерименту, який був переглянутий в судовому засіданні було встановлено, що ОСОБА_8 добровільно, без будь-якого тиску, в присутності захисника, самостійно в деталях розповів всі події того вечора, які він пам`ятає.

Також в матеріалах справи наявне порівняльне фото трупу ОСОБА_10 з вірогідним місцем контакту дитини, що призвело до смерті (а.с. 176, Том №1), що жодним чином не підтверджує показань обвинуваченого, які постійно певним чином змінюються, а навпаки підтверджує в сукупності з іншими доказами встановлені судом обставини кримінального правопорушення.

Наряду з цими доказами вина обвинуваченого ОСОБА_8 також підтверджується:

- висновком амбулаторної комісійної судово-психіатричної експертизи від 12.11.2015 року № 674 відповідно до якої у ОСОБА_8 мали місце клінічні ознаки легкої розумової відсталості з поведінковими порушеннями (F70.0 - за Міжнародною Класифікацією Хвороб 10-го перегляду), але він міг усвідомлювати свої дії та керувати ними на період часу до якого відноситься кримінальне правопорушення у вчиненні якого він підозрюється. У ОСОБА_8 на даний час мають місце клінічні ознаки легкої розумової відсталості з поведінковими порушеннями (F70.0 - за Міжнародною Класифікацією Хвороб 10-го перегляду), але він може правильно сприймати обставини, які мають значення для кримінального провадження, та давати по них правильні свідчення і примусові заходи медичного характеру йому не показані. У ОСОБА_8 не простежувалось клінічних ознак тимчасового розладу психічної діяльності, в тому числі і паталогічного сп`яніння, і він міг усвідомлювати свої дії та керувати ними на період часу до якого відноситься кримінальне правопорушення у вчиненні якого він підозрюється (а.с. 188-192, Том №1);

- висновком амбулаторної комісійної судово-психіатричної експертизи від 12.11.2015 року № 675 відповідно до якої у ОСОБА_8 на теперішній час не виявлено психічних та поведінкових розладів внаслідок вживання алкоголю з синдромом залежності у зв`язку з чим протиалкогольне лікування йому не показане ( а.с. 193-195, Том №1);

- висновком додаткової амбулаторної комісійної судово-психіатричної експертизи від 26.05.2016 року № 356 з описової частини якої вбачається, що в матеріалах кримінального провадження на час обстеження не простежуються будь-які судово-психіатричні дані, які б вказували на те, що у підекспертного в момент кримінального правопорушення, у вчиненні якого він обвинувачується, могли мати місце будь-які клінічні ознаки потьмарення свідомості. Поведінка підекспертного в момент кримінального правопорушення відповідала поведінці особи, яка перебувала в стані простого алкогольного сп`яніння, яке перебігало з підвищеною роздратованістю, конфліктністю та схильністю до агресивних вчинків. За висновками експертизи у ОСОБА_8 мали місце клінічні ознаки легкої розумової відсталості з поведінковими порушеннями (F70.0 - за Міжнародною Класифікацією Хвороб 10-го перегляду). Вищезазначений психічний розлад у підекспертного відноситься до іншого хворобливого розладу психіки. ОСОБА_8 за своїм психічним станом міг усвідомлювати свої дії та керувати ними на період часу до якого відносяться кримінальні правопорушення у вчиненні яких він обвинувачується. У ОСОБА_8 з народження та на даний час мають місце клінічні ознаки легкої розумової відсталості з поведінковими порушеннями (F70.0 - за Міжнародною Класифікацією Хвороб 10-го перегляду), але він може правильно сприймати обставини, які мають значення для кримінального провадження, та давати по них правильні свідчення і примусові заходи медичного характеру йому не показані. У ОСОБА_8 на теперішній час не виявлено психічних та поведінкових розладів внаслідок вживання алкоголю та інших психоактивних речовин з синдромом залежності. ОСОБА_8 за його психічним станом на теперішній час відповідне наркологічне лікування не показане ( а.с. 8-13, Том №2 ).

Таким чином, усі ці докази, які ретельно перевірені судом, повністю і детально між собою узгоджуються і викривають обвинуваченого в інкримінованих йому діях. Кваліфікація дій обвинуваченого за п. 2 ч. 2 ст. 115, ч. 2 ст. 15 п. 2 ч.2 ст.115 КК України є вірною.

Колегія суддів апеляційного суду вважає позицію обвинуваченого в тій частині, що він не пам`ятає подій злочину такою, що направлена на ухилення від відповідальності. Єдиною особою, яка могла скоїти злочини, був саме обвинувачений і ніхто інший, адже він залишився зі своїми дітьми в будинку сам, в п`яному розлюченому виді, за умов агресивної поведінки відносно потерпілої. Остання була відсутня в будинку незначний час, коли покинула його, діти були живі, повернувшись, побачила дітей з тілесними ушкодженнями.

Твердження обвинуваченого про втрату пам`яті спростовуються висновками судово-психіатричних експертиз. Таким чином, висновок органів досудового розслідування і суду про винуватість саме ОСОБА_8 є вірним.

В ході апеляційного розгляду сторони кримінального провадження не надали суду будь-яких підтверджень того, що усі або окремі докази в суді першої інстанції були досліджені неповно або з порушеннями і не наполягали на повторному їхньому дослідженні в апеляційному суді. Колегія суддів апеляційного суду погоджується з оцінкою доказів, зроблених місцевим судом і не переоцінює їх.

Щодо призначення покарання, то колегія суддів вважає, що місцевий суд призначив його у відповідності до ст. 65 КК України і не вбачає підстав для призначення більш суворого покарання. Так, в ході розгляду справи встановлено, що ОСОБА_8 раніше не судимий, до інших видів відповідальності не притягувався. Визнання чи невизнання вини є позицією обвинуваченого в кримінальному провадженні і не може враховуватись як обставина, що обтяжує покарання. Суд, призначаючи покарання, врахував і позицію потерпілої, яка просила не призначати обвинуваченому покарання у виді довічного позбавлення волі. Тому колегія суддів вважає, що призначення строкового покарання в максимальному розмірі є достатнім і необхідним для виправлення і перевиховання обвинуваченого.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 404, 407, 412, 418, 419 Кримінального процесуального кодексу України, колегія суддів,

У Х В А Л И Л А:
Апеляційні скарги прокурора, що приймав участь в розгляді справи судом першої інстанції та обвинуваченого ОСОБА_8 - залишити без задоволення.

Вирок Городнянського районного суду Чернігівської області від 06 червня 2016 року щодо ОСОБА_8 залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду вступає в законну силу негайно після її проголошення і може бути оскаржена протягом трьох місяців до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ, а засудженим під вартою в той же строк з моменту отримання її копії.

СУДДІ:

ОСОБА_3 ОСОБА_2 ОСОБА_4