Апеляційний суд Кіровоградської області
№ провадження 11-кп/781/598/16 Головуючий у суді І-ї інстанції ОСОБА_1
Категорія 187 (86, 86-1, 142) Доповідач в колегії апеляційного суду ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
23.06.2016 року. Колегія суддів судової палати у кримінальних справах апеляційного суду Кіровоградської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,

суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

з участю секретаря ОСОБА_5 ,

прокурора ОСОБА_6 ,

захисника адвоката ОСОБА_7 ,

обвинуваченого ОСОБА_8 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Кіровограді апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_8 у кримінальному провадженні № 0003811 на вирок Ленінського районного суду м. Кіровограда від 30 грудня 2015 року, яким:

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Кіровограда, українця, громадянина України, не працюючого, не одруженого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого:
- 06.03.2000 року Кіровоградським обласним судом за п. «ж» ст. 93, ч.4 ст. 117, ч.2 ст. 140, ч.2 ст. 118, 42 КК України /в редакції 1960року/ на 14 років позбавлення волі з конфіскацією майна, звільнений на підставі постанови Богунського районного суду м. Житомира від 12.03.2011 року умовно достроково на 1 рік 03 місяці 27 днів;
- 15.09.2015 року Кіровським районним судом м. Кіровограда за ч. 2 ст. 15 ч. 2 ст. 185 КК України на 2 роки позбавлення волі;
- 22.09.2015 року Кіровським районним судом м. Кіровограда за ч. 1 ст. 191, ч. 4 ст. 70 КК України на 3 роки позбавлення волі з позбавленням права займати посади, пов`язані з повною матеріальною відповідальністю та займатися діяльністю пов`язаною з повною матеріальною відповідальністю строком на 2 роки,
визнано винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 187 КК України та призначено покарання у виді позбавлення волі строком на 8 ( вісім ) років з з конфіскацією всього майна, що належить йому на праві власності. На підставі ч. 4 ст.70 КК України шляхом поглинення покаранням призначеного за даним вироком покарання призначеного вироком Кіровського райсуду м. Кіровограда від 22.09.2015 року, остаточно призначено покарання у виді позбавлення волі строком на 8 ( вісім ) років, з конфіскацією всього майна, що належить йому на праві власності. Вироком також вироком вирішено питання щодо цивільного позову та судових витрат,

В С Т А Н О В И Л А:
Вироком суду ОСОБА_8 визнаний винуватим та засуджений за те, що 07 травня 2015 року приблизно о 21.40 год. зайшов до пункту розповсюдження лотерейних білетів ТОВ «Лакі Ленд», що розташований по вул. А. Тарковського, 68 в м. Кіровограді. Маючи умисел, направлений на напад з метою заволодіння чужим майном, діючи умисно та цілеспрямовано, з корисливих мотивів, переслідуючи мету власної наживи, дочекавшись коли касир ОСОБА_9 вийде в коридор вказаного приміщення, наніс їй удар металевою трубою в область голови, від якого потерпіла впала на підлогу. Після цього, ОСОБА_8 продовжив наносити удари по голові потерпілій, яка закривала її руками, чим спричинив ОСОБА_9 тілесні ушкодження, які згідно висновку експерта № 957 від 17.07.2015року відносяться до категорії легких тілесних ушкоджень, які викликали короткочасний розлад здоров`я. Після чого, закривши потерпілій ОСОБА_9 рот руками, почав вимагати від останньої ключі від приміщення каси пункту розповсюдження лотерейних білетів ТОВ «Лакі Лен», які потерпіла боячись за своє здоров`я та життя передала обвинуваченому. В подальшому ОСОБА_8 шляхом відкриття ключем замка дверей каси пункту розповсюдження лотерейних білетів ТОВ «Лакі Ленд» проник в середину, звідки відкрито викрав гроші, згідно акту інвентаризації від 07.05.2015року в сумі 1295,89 грн. та зв`язку ключів належних потерпілій ОСОБА_9 , які матеріальної цінності для потерпілої не мають.
Після цього, ОСОБА_8 з місця вчинення кримінального правопорушення зник, викраденим розпорядився на власний розсуд, чим спричинив ТОВ «Лакі Ленд» матеріальну шкоду на вищевказану суму.
В апеляційній скарзі обвинувачений ОСОБА_8 , не оспорюючи фактичні обставини справи та юридичну кваліфікацію дій, просить змінити вирок суду першої інстанції в частині призначеного покарання та призначити йому більш м`яке покарання посилаючись на те, що у вчиненому щиро розкаявся, протягом досудового слідства співпрацював зі слідством, після вчинення злочину на прохання потерпілої викликав їй швидку допомогу, що вважає підставами для застосування положень ст. 69 КК України.

Заслухавши доповідача, обвинуваченого ОСОБА_8 та його захисника адвоката ОСОБА_7 , які підтримали подану обвинуваченим апеляційну скаргу та просили її задовольнити, висновок прокурора, який заперечував проти задоволення апеляційної скарги, дослідивши матеріали кримінального провадження, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга обвинуваченого задоволенню не підлягає, з таких підстав.

Досудове розслідування у даному кримінальному провадженні проведено відповідно до вимог кримінального процесуального закону. Викладені у вироку суду висновки про винуватість ОСОБА_8 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 187 КК України, ґрунтуються на сукупності зібраних по справі доказів, досліджені судом першої інстанції під час судового розгляду справи, є взаємоузгодженими між собою, відповідають фактичним обставинам справи та ніким із сторін і учасників кримінального провадження не оскаржуються.

Відповідно до ч. 1 ст. 404 КПК України, суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Оскільки ніким із учасників судового процесу не оспорюється доведеність вини ОСОБА_8 та юридична кваліфікація його дій, колегія суддів не надає юридичної оцінки фактичним обставинам кримінального провадження, вважає вину обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення доведеною та правильною кваліфікацію його дій за ч. 3 ст. 187 КК України, як вчинення нападу з метою заволодіння чужим майном, поєднаний із насильством, небезпечним для життя та здоров`я особи, яка зазнала нападу ( розбій ), поєднаний з проникненням у інше приміщення.

Призначаючи покарання ОСОБА_8 , суд першої інстанції, відповідно до вимог ст. 65 КК України, врахував, що вчинене ним кримінальне правопорушення відноситься до категорії особливо тяжких злочинів. Як особа ОСОБА_8 раніше неодноразово судимий, злочин вчинив маючи не зняту та не погашену в установленому законом порядку судимість, на обліках у лікаря нарколога та лікаря психіатра не перебуває, не одружений, не працює.

Обставини, які пом`якшують покарання, суд визнав щире каяття та активне сприяння розкриттю злочину, а обставин, які обтяжують покарання, судом не встановлено.

З огляду на вказане, суд першої інстанції обґрунтовано дійшов висновку, що виправлення обвинуваченого можливе лише в умовах його ізоляції від суспільства і призначив ОСОБА_8 покарання у вигляді позбавлення волі, яке як вважає колегія суддів, є необхідне й достатнє для виправлення обвинуваченого та попередження вчинення нових кримінальних правопорушень.

Доводи ОСОБА_8 викладені в апеляційній скарзі, як підстави для призначення йому покарання із застосуванням положень ст. 69 КК України, задоволення не підлягають, оскільки при всіх обставинах, що відносяться до кримінального правопорушення та особи обвинуваченого, зокрема і на ті, на які посилається обвинувачений в своїй скарзі, міра покарання, визначена ОСОБА_8 судом, не підлягає пом`якшенню.
Так суд першої інстанції при призначені обвинуваченому покарання врахував, що він у вчиненому розкаявся, сприяв розкриттю злочину та з врахуванням положень ч.4 ст. 70 КК України призначив ОСОБА_10 майже мінімальне покарання, передбачене санкцією ч.3 ст. 187 КК України.
Отже суд призначив обвинуваченому покарання, дотримуючись принципу доцільності, врахувавши всі передумови, підстави і порядок призначення покарання, керуючись Кримінальним законом та що не суперечить роз`ясненнями Постанови Пленуму Верховного Суду України №7 від 24 жовтня 2003 року «Про практику призначення судами кримінального покарання».
Враховуючи зазначене самі по собі посилання обвинуваченого в апеляції на те, щопісля вчинення злочину на прохання потерпілої він викликав їй швидку допомогу, відповідно вимог кримінального процесуального закону та враховуючи ступіть тяжкості вчиненого обвинуваченим злочину, не є підставами для застосування положень ст. 69 КК України.

За вказаних обставин та враховуючи особу обвинуваченого ОСОБА_8 , на переконання колегії суддів, застосування стосовно нього ст. 69 КК України не відповідатиме загальній меті покарання, яка, згідно із положеннями ч. 2 ст. 50 КК України, полягає у виправленні засуджених, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженими, так і іншими особами.

Будь яких не перевірених судом першої інстанції обставин в апеляції не наведено, а тому колегія суддів вважає необхідним апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_8 залишити без задоволення, а вирок суду першої інстанції без змін.

Керуючись ст.ст. 376, 404-405, 407, 419 КПК України, ст. 72 КК України, колегія суддів

ПОСТАНОВИЛА:
Апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_8 залишити без задоволення, а вирок Ленінського районного суду Кіровоградської області від 30 грудня 2015 року щодо ОСОБА_8 , - без змін.

Зарахувати ОСОБА_8 в строк відбування покарання перебування під вартою з 16 липня 2015 року по 23 червня 2016 року з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.

Ухвала може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ, безпосередньо до суду касаційної інстанції, протягом трьох місяців з моменту її проголошення, а обвинуваченим в той самий строк з моменту отримання її копії.

Судді підписи
Згідно з оригіналом
Суддя апеляційного суду
Кіровоградської області ОСОБА_2