Справа № 296/4037/16-к
У Х В А Л А
Іменем України

20 травня 2016 року Корольовський районний суд м. Житомира в складі:

головуючого судді: ОСОБА_1 ,

суддів: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

за участю секретаря: ОСОБА_4 ,

прокурора: ОСОБА_5 ,

захисника: ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі суду в. м. Житомирі матеріали кримінального провадження №00009 по обвинуваченню ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , українця, громадянина України, уродженця с. Кошарища Коростишівського району Житомирської області, освіта середня-спеціальна, не працюючий, не одружений, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , без постійного місця проживання, раніше судимий,

у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених п.п. 4, 6 ч.2 ст.115, ч.4ст. 187 КК України,

ВСТАНОВИВ:

В провадженні Корольовського районного суду м. Житомира знаходиться кримінальне провадження відносно ОСОБА_7 по обвинуваченню у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених п.п. 4, 6 ч.2 ст.115, ч.4 ст. 187 КК України.

Обвинуваченому ОСОБА_7 обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, строк дії якого закінчується 24 травня 2016 року, однак судове провадження по даній справі не закінчено.

В підготовчому судовому засіданні прокурор вказав про необхідність продовжити міру запобіжного заходу тримання під вартою обвинуваченого на два місяці.

В судовому засіданні захисник щодо вирішення питання доцільності продовження строку тримання під вартою поклався на розсуд суду.

В судовому засіданні обвинувачений проти продовження строку тримання під вартою не заперечував.

Заслухавши думку учасників судового провадження, суд приходить до наступного висновку.

Згідно ч. 3 ст. 331 КПК України, незалежно від наявності клопотань суд зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою до спливу двохмісячного строку з дня надходження до суду обвинувального акту чи з дня застосування судом до обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. За наслідками розгляду питання суд своєю вмотивованою ухвалою скасовує, змінює запобіжний захід у вигляді триманні під вартою або продовжує його дію на строк, що не може перевищувати двох місяців.

Вирішуючи питання про продовження строку тримання під вартою обвинуваченого до двох місяців, суд приходить до висновку, що обвинувачений ОСОБА_7 обвинувачується у вчиненні тяжкого та особливо тяжкого злочинів, за вчинення яких передбачено покарання у виді позбавлення волі понад 10 років, стан здоров`я обвинуваченого не перешкоджає перебуванню у місці попереднього ув`язнення, розмір заподіяної шкоди, характер злочинів, в яких обвинувачується ОСОБА_7 , також враховується, що на даний час не допитані обвинувачений, потерпілі та свідки, що дає підстави вважати, що по справі існують обґрунтовані ризики щодо негативної поведінки обвинуваченого у суспільстві, його можливість вплинути на встановлення істини по справі та в подальшому перешкодити виконанню процесуальних рішень по справі, тому обраний обвинуваченому запобіжний захід у вигляді тримання під вартою необхідно продовжити, оскільки будь-яких даних про зменшення чи відсутність ризику передбаченого ст. 177 КПК України, для застосування стосовно обвинуваченого більш м`якого запобіжного заходу ніж тримання під вартою в судовому засіданні не встановлено.

Застосовуючи такий вид запобіжного заходу, суд виходить з необхідності уникнення ризиків, визначених ст. 177 КПК України щодо можливості обвинуваченого перешкоджати кримінальному провадженню, із ступеня тяжкості інкримінованих злочинів, а також приймає до уваги ту обставину, що підстави, за яких судом було обрано обвинуваченому запобіжний захід у виді взяття під варту, не відпали, докази в судовому засіданні не перевірені в повному обсязі.

З огляду на викладене, суд дійшов висновку, що прокурором доведено наявність обставин, передбачених ст. 177 КПК України, які виправдовують подальше тримання обвинуваченого ОСОБА_7 під вартою строком до двох місяців.

За сукупності наведених обставин, суд вважає за не доцільне змінювати раніше обраний стосовно ОСОБА_7 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, оскільки відсутні підстави вважати, що інші (менш суворі) запобіжні заходи, можуть на даному етапі забезпечити виконання обвинуваченим ОСОБА_7 процесуальних обов`язків, що випливають з ч. 5 ст. 194 КПК України, зокрема, прибувати за кожною вимогою до суду та його належну поведінку.

Таким чином, виходячи з положень ст.ст. 177, 178, 183, 194 КПК України, ст.ст. 5,6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод» та враховуючи матеріали справи, які свідчать, що інші запобіжні заходи не забезпечать належною поведінки обвинуваченого під час розгляду справи, суд приходить до висновку, що обвинуваченому ОСОБА_7 необхідно продовжити строк тримання під вартою на 60 днів.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 177, 314-316, 331 КПК України, суд,

ПОСТАНОВИВ:

Продовжити дію запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою в СІЗО Житомирської УВП №8 відносно обвинуваченого ОСОБА_7 , у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених п.п. 4, 6 ч.2 ст.115, ч.4 ст. 187КК України, строком на 60 днів, а саме до 21 липня 2016 року (включно).

Копію ухвали направити учасникам судового провадження та СІЗО Житомирської УВП №8.

Ухвала суду є остаточною, оскарженню в апеляційному порядку не підлягає.

Головуючий суддя ОСОБА_1

Судді: ОСОБА_2

ОСОБА_3