20.10.2016 Єдиний унікальний номер 205/5830/16-к
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
20 жовтня 2016 року Ленінський районний суд м. Дніпропетровська

у складі: головуючого судді ОСОБА_1

за участю секретаря ОСОБА_2

прокурора ОСОБА_3 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Дніпрі кримінальне провадження за обвинуваченням:

- ОСОБА_4 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 в м. Дніпрі, громадянина України, маючого середню освіту, не одруженого, не працюючого, раніше судимого:

1)вироком Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 19 грудня 2011 року за ст. 185 ч. 3 КК України до 3 років позбавлення волі;

2)вироком Баглійського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 19 лютого 2015 року за ст.ст. 198, 71 КК України до 3 років 1 місяця позбавлення волі, звільненого 01 серпня 2015 року після відбуття строку покарання;

зареєстрованого в АДРЕСА_1 , проживаючого в АДРЕСА_2 , знаходився під домашнім арештом з 21 липня 2016 року по 19 вересня 2016 року, -

у вчиненні злочину, передбаченого ст. 185 ч. 3 КК України, -

В С Т А Н О В И В:
Обвинувачений ОСОБА_4 16 червня 2016 року, у невстановлений досудовим розслідуванням час, маючи умисел на таємне викрадення чужого майна, прибув до будинку АДРЕСА_3 ; реалізуючи свій злочинний умисел, через паркан перебрався на територію вказаного домоволодіння, звідки, діючи повторно, з корисливої зацікавленості, таємно викрав майно, належне потерпілому ОСОБА_5 , - алюмінієвий бідон об`ємом 40 л. вартістю 918, 17 грн. та алюмінієве корито розміром 80х80х50 вартістю 143, 50 грн., а всього на загальну суму 1061, 67 грн., після чого з викраденим з місця злочину зник.

У судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 винність свою визнав повністю та підтвердив, що таємно викрав вказані алюмінієві бідон та корито з території домоволодіння потерпілого.

Винність ОСОБА_4 у вчиненому злочині, поряд з його показаннями, підтверджується наступними доказами:

- протоколом прийняття заяви потерпілого ОСОБА_5 до правоохоронних органів про таємне викрадення належного йому майна (Т.1, а.с. 7), -

- протоколом огляду та вилучення від 16 червня 2016 року алюмінієвих бідону та корита (Т.1, а.с. 11), -

- протоколом огляду місця події від 01 липня 2016 року, яким зафіксовано територію домоволодіння АДРЕСА_3 (Т.1, а.с.15), -

- протоколом пред`явлення речей для впізнання від 01 липня 2016 року, в ході якого ОСОБА_5 впізнав належний йому алюмінієвий бідон (Т.1, а.с. 16-18), -

- протоколом пред`явлення речей для впізнання від 05 липня 2016 року, в ході якого ОСОБА_5 впізнав належне йому алюмінієве корито (Т.1, а.с. 20-22), -

- висновком судово-товарознавчої експертизи № 1617 від 18 липня 2016 року, яким встановлено ринкову вартість належних потерпілому алюмінієвого бідону у розмірі 918, 17 грн. та алюмінієвого корита у розмірі 143, 50 грн. (Т.1, а.с. 25-29), -

- довідкою УОІ УМВС України в Дніпропетровській області, якою підтверджено повторність вчинення злочину за наявністю у ОСОБА_4 судимостей за тотожні і однорідні протиправні дії (Т.1, а.с. 31-32), -

- протоколом проведення слідчого експерименту від 22 липня 2016 року, в ході якого ОСОБА_4 на місці вчинення злочину вказав спосіб та обставини таємного викрадення майна, належного потерпілому (Т.1, а.с. 51-52).

Аналізуючи докази, які зібрано у кримінальному провадженні, в їх сукупності, суд приходить до висновку про винність ОСОБА_4 у таємному викраденні чужого майна, вчиненому повторно; а його умисні дії кваліфікує за ст. 185 ч. 2 КК України.

Органом досудового розслідування дії ОСОБА_4 кваліфіковано за ст. 185 ч. 3 КК України, серед іншого, за ознакою «вчинення злочину з проникненням у сховище», але зазначена кваліфікація не знаходить свого об`єктивного підтвердження, оскільки територія домоволодіння загалом не є спеціальним місцем, призначеним для тимчасового або постійного зберігання матеріальних цінностей, та не підпадає під ознаки сховища, - що було би підставою для кваліфікації дій винної особи за ч. 3 ст. 185 КК України; а вказана ознака підлягає виключенню з пред`явленого обвинувачення.

Таким чином, суд кваліфікує дії ОСОБА_4 за ч. 2 ст. 185 КК України відповідно до встановленого обсягу фактично вчинених протиправних дій.

Обираючи вид та міру покарання обвинуваченому, суд враховує ступень суспільної небезпеки вчиненого ним злочину, який віднесений до категорії середньої тяжкості; його каяття та сприяння розкриттю злочину, - що є обставиною, яка пом`якшує покарання; а також дані, що характеризують його особу, а саме, що ОСОБА_4 посередньо характеризується, суспільно корисною працею не займався, раніше неодноразово судимий та схильний до продовження протиправної поведінки.

З огляду на це, покарання ОСОБА_4 , не максимальне, але й достатнє для його виправлення, має бути призначене у вигляді позбавлення волі.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 369-371, 373-374 КПК України, суд, -

П Р И С У Д И В:
ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні злочину, передбаченого ст. 185 ч. 2 КК України, та призначити йому покарання у вигляді трьох років позбавлення волі.

Початок строку покарання ОСОБА_4 обчислювати з моменту його затримання в порядку виконання вироку після набрання ним законної сили.

Речові докази у кримінальному провадженні алюмінієві бідон та корито, які знаходяться на зберіганні у потерпілого (Т.1, а.с. 13), - вважати йому повернутими.

Вирок може бути оскаржений в апеляційному порядку до судової палати у кримінальних справах Апеляційного суду Дніпропетровської області протягом тридцяти діб після проголошення.

Суддя: ОСОБА_1