Ухвала
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 жовтня 2016 року м. Київ

Вищий спеціалізований суд України
з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі колегії:

суддівОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
розглянувши в судовому засіданні касаційну скаргу засудженої ОСОБА_4 на вирок Лебединського районного суду Сумської області від 24 грудня 2015 року та ухвалу Апеляційного суду Сумської області від 14 червня 2016 року в кримінальному провадженні № 000074 за обвинуваченням
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки с. Малої Рибиці Краснопільського району Сумської області, мешканки АДРЕСА_1 ,
у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК,
у с т а н о в и в:
У касаційній скарзі засуджена просить скасувати судові рішення та закрити кримінальне провадження. Своє прохання мотивує тим, що, на її думку, суди допустили істотні порушення вимог кримінального процесуального закону стосовно допитів свідків. Крім того, ОСОБА_4 не погоджується з призначеним їй покаранням.
Із матеріалів провадження за скаргою вбачається, що за вироком Лебединського районного суду Сумської області від 24 грудня 2015 року ОСОБА_4 засуджено за ч. 1 ст. 125 КК до покарання у виді штрафу в розмірі 40 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 680 грн.
Ухвалено стягнути із засудженої на користь потерпілої ОСОБА_5 у рахунок відшкодування моральної шкоди 1000 грн.
Апеляційний суд залишив вирок місцевого суду залишено без змін.
За вироком суду ОСОБА_4 визнано винуватою в тому, що вона 15 вересня 2015 року близько 08.20 год. у під`їзді будинку АДРЕСА_2 під час лайки, яка переросла у бійку, умисно заподіяла потерпілій ОСОБА_5 легких тілесних ушкоджень.
Розглянувши доводи, наведені в касаційній скарзі, і перевіривши надані до скарги судові рішення, суд касаційної інстанції дійшов висновку, що у відкритті касаційного провадження слід відмовити з огляду на таке.
Відповідно до вимог п. 2 ч. 2 ст. 428 КПК суд касаційної інстанції постановляє ухвалу про відмову у відкритті касаційного провадження, якщо з касаційної скарги, наданих до неї судових рішень та інших документів убачається, що підстав для задоволення скарги немає.
Зі змісту оскаржуваних судових рішень випливає, що висновок про доведеність винуватості ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК, місцевий суд зробив на підставі показань потерпілої ОСОБА_5 , котра повідомила про обставини скоєння щодо неї кримінального правопорушення. Зокрема, потерпіла в судовому засіданні стверджувала, що саме ОСОБА_4 завдала їй кулаками ударів по верхніх частинах тіла, а потім схопила за шию та почала душити.
Показання потерпілої є послідовними й повністю узгоджуються з показаннями свідків ОСОБА_6 , ОСОБА_7 та експерта ОСОБА_8 , протоколами проведення слідчих експериментів від 04 листопада 2015 року, висновками судово-медичних експертиз від 04 листопада 2015 року № 262 та № 263, від 22 вересня 2016 року № 220, від 13 листопада 2015 року № 266, дослідженими й оціненими з дотриманням вимог кримінального процесуального законодавства.
Вважати, що потерпіла, свідки й експерт обмовили ОСОБА_4 , а матеріали провадження сфальсифіковано, підстав немає.
Оцінивши докази відповідно до вимог кримінального процесуального законодавства, суд першої інстанції правильно кваліфікував злочинні дії ОСОБА_4 за ч. 1 ст. 125 КК.
Також при призначенні ОСОБА_4 покарання суд урахував характер та ступінь тяжкості вчиненого злочину, дані про особу засудженої, яка вперше притягується до кримінальної відповідальності, її вік та стан здоров`я, а також відсутність обставин, що пом`якшують і обтяжують покарання. Врахувавши наведене, суд дійшов обґрунтованого висновку про призначення ОСОБА_4 покарання у виді штрафу, що відповідає вимогам ст. 65 КК.
Усі доводи засудженої на обґрунтування необхідності скасування вироку місцевого суду та закриття кримінального провадження за її апеляційною скаргою та скаргою сторони захисту ретельно перевірив апеляційний суд і для їх спростування у своїй ухвалі навів відповідні аргументи з дотриманням вимог ст. 419 КПК.
Жодних даних, які би свідчили про те, що у кримінальному провадженні щодо ОСОБА_4 було допущено неправильне застосування кримінального закону чи істотне порушення кримінального процесуального закону, що перешкодило чи могло перешкодити суду ухвалити законне та обґрунтоване рішення, не встановлено.
З огляду на викладене касаційна скарга засудженої не містить переконливих аргументів щодо необхідності перевірки матеріалів кримінального провадження, а зі змісту скарги та копій судових рішень убачається, що підстав для її задоволення немає. А тому у відкритті касаційного провадження слід відмовити згідно з п. 2 ч. 2 ст. 428 КПК.
Керуючись п. 2 ч. 2 ст. 428 КПК, п. 6 розділу ХІІ «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про судоустрій і статус суддів», суд
п о с т а н о в и в:
Відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою засудженої на вирок Лебединського районного суду Сумської області від 24 грудня 2015 року та ухвалу Апеляційного суду Сумської області від 14 червня 2016 року щодо ОСОБА_4 .

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення й оскарженню не підлягає.

Судді:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3