Провадження №1-кп/485/105/16
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
30 вересня 2016 року Снігурівський районний суд Миколаївської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

секретаря судового засідання - ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

за участі прокурора - ОСОБА_4 ,

потерпілого - ОСОБА_5 ,

законного представника потерпілого - ОСОБА_6 ,

обвинуваченого ОСОБА_7 ,

захисника - ОСОБА_8 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Снігурівка кримінальне провадження № 0000379 відносно

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та мешканця АДРЕСА_1 , громадянина України, з професійно-технічною освітою, неодруженого, утриманців не має, невійськовозобов"язаного, не працевлаштованого, раніше не судимого,

за ч.1 ст.187 КК України,

ВСТАНОВИВ:

Обвинувачений ОСОБА_7 17 липня 2016 року близько 17 год. 30 хв., перебуваючи у стані алкогольного сп"яніння, прийшов до подвір"я домоволодіння ОСОБА_9 , розташованого за адресою: АДРЕСА_1 .

Перебуваючи на подвір"ї вказаного домоволодіння, ОСОБА_7 , підійшов до двох малолітніх осіб ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , які в цей час на городі вказаного домоволодіння будували шалаш. В ході розмови, між ОСОБА_7 з однієї сторони та вказаними малолітніми особами, з іншої сторони, виник конфлікт з приводу, начебто, насміхання ОСОБА_5 та ОСОБА_10 над ОСОБА_7 . З метою помсти за нанесену образу, ОСОБА_7 взяв до рук сокиру із дерев"яною рукояткою. У цей час у нього виник умисел на заволодіння майном потерпілого ОСОБА_5 , на реалізацію якого він почав наносити сокирою удари по грунту в місце, розташоване біля ніг потерпілого ОСОБА_5 з одночасними погрозами нанесення тілесних ушкоджень у вигляді відрубання його нижньої кінцівки та висловлюючи вимогу негайно передати йому грошові кошти та мобільний телефон марки "Nokia", модель С 6303, у який було встановлено карту пам"яті об"ємом 2 гБ.

Малолітній потерпілий ОСОБА_5 , усвідомлюючи небезпечність наслідків, які йому загрожують та сприймаючи реально погрози ОСОБА_7 на свою адресу, не маючи при собі грошових коштів, віддав ОСОБА_7 свій мобільний телефон вищевказаної марки. В подальшому, отримавши від потерпілого мобільний телефон, ОСОБА_7 поклав його у кишеню своїх шортів. У цей час до місця події підійшла матір малолітнього ОСОБА_10 та змусила ОСОБА_7 залишити територію її домоволодіння.

З викраденим мобільним телефоном ОСОБА_7 покинув місце події та розпорядився ним на власний розсуд, чим спричинив потерпілому ОСОБА_5 матеріальний збиток на суму 270 грн.

Своїми вище вказаними діями ОСОБА_7 вчинив злочин, передбачений ч.1 ст.187 КК України, тобто напад з метою заволодіння чужим майном з погрозою застосування насильства, небезпечного для життя чи здоров"я особи, яка зазнала нападу.

Обвинувачений ОСОБА_7 вину у вчиненні злочину визнав повністю. Суду показав, що у липні 2016 року вживав спиртне, коли йшов додому побачив потерпілого з товаришами, які гралися на подвір"ї сусіднього будинку ОСОБА_11 . Він підійшов поспілкуватися. В ході бесіди йому здалося, що потерпілий з нього насміхається. Він взяв топор, що лежав поблизу, щоб припинити насмішки. При цьому, він почав наносити удари по землі неподалік потерпілого та погрожувати, що відрубає ногу й що потерпілий має віддати йому свій мобільний телефон. Коли ОСОБА_5 віддав телефон він ще декілька разів наніс удари по землі топором. Потім вийшла матір ОСОБА_12 й спровадила його з двору. Після цього, пішов додому спати. Через деякий час приїхали працівники поліції з приводу заволодіння телефоном. Телефон потерпілому повернув.

Крім показань обвинуваченого ОСОБА_13 на підтвердження встановлених обставин суд приймає наступні належні та допустимі докази:

Показання малолітнього потерпілого ОСОБА_5 про те, що обвинуваченого знає як односельчанина, з ним не спілкувався та не товаришував. В той день він з братами ОСОБА_11 гралися у них у дворі, будували шалаш. Коли до них підійшов ОСОБА_13 у стані алкогольного сп"яніння. Вони спілкувалися. Після чого, ОСОБА_13 взяв сокиру та почав погрожувати йому відрубати ногу, якщо не віддасть телефон, при цьому стукав сокирою об землю неподалік нього. Він злякався, що ОСОБА_13 може дійсно реалізувати свою погрозу, а тому телефон віддав. Потім вийшла мати ОСОБА_14 та вигнала ОСОБА_13 за двір. Через деякий час він пішов до сестри та розповів їй про те, що сталося, просив допомогти повернути телефон. Потім повідомив бабусю. Після цього, сестра викликала працівників поліції.

Показання свідка ОСОБА_15 про те, що потерпілий її двоюрідний брат. Того дня він прийшов до неї після 18 год. був засмучений та повідомив, що ОСОБА_13 забрав у нього телефон при цьому погрожував сокирою. Вона повідомила бабусю, а потім викликала працівників поліції.

Показання свідка ОСОБА_6 про те, що потерпілий її внук. В той день він пішов гуляти, а коли повернувся був засмучений. Потім внук розповів, що ОСОБА_13 забрав у нього телефон і казав, що відрубає ногу. Телефон їм повернуто.

Крім того, вина обвинуваченого підтверджується наступними письмовими доказами:

заявою ОСОБА_6 від 17 липня 2016 року на ім"я начальника Снігурівського ВП про притягнення до кримінальної відповідальності ОСОБА_13 , який заволодів мобільним телефоном її внука (а.с.61), за якою внесено відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань про вчинення кримінального правопорушення та розпочато досудове розслідування за ст.187 ч.1 КК України (а.с.60);

протоколом огляду місця події від 17 липня 2016 року, яким є територія домоволодіння АДРЕСА_1 , де саме обвинуваченим було здійснено розбійний напад (а.с.62-65);

заявою ОСОБА_6 про добровільну видачу мобільного телефону марки "Нокія" НОМЕР_1 (а.с.66), який оглянуто за протоколом від 18 липня 2016 року та вилучено до Снігурівського ВП (а.с.67-68);

висновком товарознавчої експертизи від 21 липня 2016 року, згідно якого вартість мобільного телефону на день вчинення злочину могла становити 200 грн., нової карти пам"яті об"ємом 2 гБ - 70 грн. (а.с.72-84);

заявою ОСОБА_9 від 26 серпня 2016 року про добровільну видачу сокири, якою ОСОБА_13 погрожував відрубати ногу потерпілому (а.с.85) та протоколом її огляду, де встановлено, що сокира металева із дерев"яною ручкою, довжина леза 19 см., довжина рукоятки 14 см., ширина леза 0,1 см. (а.с.86-89).

Таким чином, обвинувачення ОСОБА_7 знайшли своє підтвердження у ході судового розгляду сукупністю вказаних доказів. Дії обвинуваченого за ч.1 ст.187 КК України кваліфіковані вірно.

При цьому, суд враховує, що погроза застосування насильства при розбої має місце тоді, коли винна особа висловлює її в будь-якій формі (словами, жестами, демонстрацією зброї тощо), бажає, щоб у потерпілого склалося враження, що якщо він протидіятиме нападаючому або не виконає його вимог, ця погроза буде негайно реалізована, і потерпілий ОСОБА_5 реально сприйняв таку погрозу.

Вивченням особи обвинуваченого встановлено, що він за місцем проживання характеризується позитивно, має постійне місце проживання, неодружений, утриманців не має, не працевлаштований, на обліку у лікаря нарколога не перебуває, перебуває на обліку у лікаря психіатра з діагнозом легка розумова відсталість, раніше не судимий, осудний.

Обставинами, що обтяжують покарання є вчинення злочину у стані алкогольного сп"яніння й щодо малолітньої особи.

Обставиною, що пом"якшує покарання є щире каяття та активне сприяння розкриттю злочину.

При призначенні покарання у відповідності до вимог ст.65 КК України, суд враховує характер і ступінь тяжкості вчиненого злочину, вчинено умисний тяжкий злочин, вказані дані про особу обвинуваченого, позитивну характеристику, його вік-18 років, першу судимість, та приходить висновку, що необхідне та достатнє для виправлення та перевиховання обвинуваченого, а також для попередження вчинення ним нових злочинів буде покарання у вигляді позбавлення волі мінімальної межі санкції інкримінованої статті із застосуванням ст.75, 76 КК України.

Запобіжний захід обвинуваченому ОСОБА_7 у виді особистого зобов"язання, який діє до 10 жовтня 2016 року, слід залишити до набрання вироком суду законної сили, враховуючи особу винного та тяжкість вчиненого злочину.

Питання про речові докази суд вирішує на підставі ст.100 КПК України.

На підставі ст.124 КПК України суд стягує з обвинуваченого судові витрати за проведення судової товарознавчої експертизи у розмірі 1760,80 грн., які підтверджені довідкою НДЕКЦ у Миколаївській області (а.с.71).

Керуючись ст.ст.368, 370, 374 КПК України, суд,-

УХВАЛИВ:

ОСОБА_7 визнати винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст.187 КК України і призначити покарання у виді трьох років позбавлення волі.

На підставі ст.75 КК України звільнити ОСОБА_7 від відбування призначеного покарання з випробуванням, якщо він протягом іспитового строку на один рік рік не вчинить нового злочину й виконає обов"язки згідно ст.76 КК України: не виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу кримінально-виконавчої інспекції та повідомляти кримінально-виконавчу інспекцію про зміну місця проживання,а також періодично з`являтись на реєстрацію у кримінально-виконавчу інспекцію.

Стягнути з ОСОБА_7 на користь держави 1760 грн. 80 коп. витрат на залучення експерта.

Запобіжний захід ОСОБА_7 у вигляді особистого зобов"язання залишити до вступу вироку в законну силу.

Речові докази: мобільний телефон марки "Nokia", модель С 6303, із флеш-картою об"ємом 2 гБ, що переданий під зберігальну розписку потерпілому ОСОБА_5 - залишити йому ж, як власнику; кухонну сокиру із дерев"яною рукояткою, яку передано на зберігання до камери зберігання речових доказів Снігурівського ВП-повернути ОСОБА_9 , як власнику.

Вирок може бути оскаржений до апеляційного суду Миколаївської області через Снігурівський районний суд Миколаївської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення, засудженим у той самий строк з моменту вручення копії вироку.

Копію вироку після проголошення негайно вручити обвинуваченому та прокурору, учасники судового провадження мають право отримати копію вироку в суді.

Головуючий