Провадження № 1-кс/201/6589/2016
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
22 вересня 2016 року Жовтневий районний суд

м. Дніпропетровська

у складі: головуючого - слідчого судді ОСОБА_1 ,
за участі секретаря судового засідання - ОСОБА_2 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Дніпрі скаргу ОСОБА_3 на бездіяльність прокуратури Дніпропетровської області щодо невнесення відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань за заявою від 16 лютого 2015 року, а також нерозгляду у визначений строк поданих ним скарги та клопотання від 16 лютого 2015 року, -

ВСТАНОВИВ:
ОСОБА_3 звернувся до суду із відповідною скаргою, в якій оскаржує бездіяльність прокуратури Дніпропетровської області щодо невнесення відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань за заявою від 16 лютого 2015 року та просить зобов`язати прокуратуру Дніпропетровської області внести відповідні відомості про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань за вказаною заявою. Також скаржник у поданій до суду скарзі посилається на те, що одночасно із заявою про вчинення кримінального правопорушення ним до прокуратури Дніпропетровської області подавалися 16 лютого 2015 року скарга та клопотання, однак вони посадовими особами прокуратури Дніпропетровської області не розглянуті і його не повідомлено про результати їх розгляду, у зв`язку із чим скаржник просив поновити йому процесуальний строк на подання скарги на указану бездіяльність прокуратури Дніпропетровської області.
Скаржник неодноразово викликався у судове засідання через адміністрацію місця попереднього ув`язнення, оскільки скарга була направлена до суду саме із Дніпропетровської установи виконання покарань № 4. Однак останній доставлений не був, при цьому указаною установою було повідомлено слідчого суддю про те, що ОСОБА_3 на момент виклику до суду вибув до ВК-94 (с. Шахтне Синельниківського району Дніпропетровської області). Судом з огляду на ці обставини вжито заходів для проведення судового засідання в режимі дистанційного провадження, проте провести відеконференцію з ОСОБА_3 в умовах колонії також не надалось можливим, у зв`язку із чим слідчим суддею було прийнято рішення про тимчасове переведення останнього із Синельниківської виправної колонії № 94 до ДУВП УДПС в Дніпропетровській області № 4 для подальшого його доставлення до Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська. Скаржника було доставлено у судове засідання 20 вересня 2016 року, ним було заявлено про виклик у судове засідання прокурора та адвоката ОСОБА_4 , у зв`язку із чим розгляд скарги відкладено на 22 вересня 2016 року. ОСОБА_3 у це судове засідання доставлений з невідомих для суду причин не був, адвокат у судове засідання не прибув, у зв`язку із чим, враховуючи строки розгляду справи та зважаючи на наявність у матеріалах справи доказів на підтвердження правової позиції скаржника та отриманої судом відповіді на запит про направлення скерованих скаржником процесуальних документів, слідчий суддя вважає за необхідне розглянути дану скаргу без участі скаржника з метою прийняття процесуального рішення у ній в розумні строки.

Прокурор у жодне із призначених судових засідань із розгляду скарги у цій справі не з`явився, про дату, час та місце судового засідання був повідомлений належним чином, що відповідно до ч. 3 ст. 306 КПК України не є перешкодою для розгляду скарги.
При цьому слідчим суддею враховано, що відповідно до постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 17.10.2014 № 11 «Про деякі питання дотримання розумних строків розгляду судами цивільних, кримінальних і справ про адміністративні правопорушення» строки, встановлені Кримінальним процесуальним кодексом України, є обов`язковими для судів та учасників судових процесів, оскільки визначають тривалість кожної стадії процесу або час, протягом якого має бути вчинено процесуальну дію (наприклад, строк оскарження судового рішення, строк подачі зауважень щодо журналу судового засідання). Зазначене є завданням цивільного судочинства та кримінального провадження (стаття 1 ЦПК, стаття 2 КПК). Розумним, зокрема, вважається строк, що є об`єктивно необхідним для виконання процесуальних дій, прийняття процесуальних рішень та розгляду і вирішення справи з метою забезпечення своєчасного (без невиправданих зволікань) судового захисту.

Зважаючи на ці обставини, слідчим суддею з урахуванням принципу диспозитивності, закріпленого у ст. 26 КПК України, відповідно до якого сторони кримінального провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та у спосіб, передбачених КПК України, визнано можливим розгляд скарги у відсутність прокурора.

Відповідно до ч. 1 ст. 107 КПК України фіксація судового процесу за допомогою технічного засобу не здійснювалася.
Дослідивши матеріали скарги, суд дійшов до наступного правового висновку з таких підстав.
Як зазначено в скарзі та це підтверджується матеріалами справи, ОСОБА_3 на адресу прокуратури Дніпропетровської області було направлено заяву від 16 лютого 2015 року про вчинення посадовими особами Кіровського РВ ДМУ ГУ МВС України в Дніпропетровській області ОСОБА_5 та ОСОБА_6 кримінального правопорушення, передбаченого ст. 365, 366 КК України. Крім того, цього ж дня ОСОБА_3 направлено на адресу прокуратури Дніпропетровської області скаргу, в якій просив прокурора ознайомити його з матеріалами кримінального провадження за його заявою та клопотання, в якому просив провести досудове розслідування. Скаржник указує на те, що відповідні процесуальні документи були направлені ним через адміністрацію місця попереднього ув`язнення та їм присвоєно вих. № П-34, П-35, П-36. Такі доводи скаржника судом перевірені та зазначене підтверджується відповіддю Дніпропетровського УВП (№4) від 21 вересня 2016 року №3/5-19101 на запит суду, відповідно до якої згідно з журналом обліку закритих пакетів № 5-5нт дійсно значиться в зареєстрованих та відправлених звернення ОСОБА_3 до прокуратури Дніпропетровської області від 16 лютого 2015 року за № П-34, П-35, П-36, П-37, закритий пакет було направлено через «Укрпошту» 16 лютого 2015 року.
Однак на теперішній час відповідні відомості про вчинене кримінальне правопорушення не було внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань, досудове розслідування не розпочато, скаржника не повідомлено про результати розгляду поданих ним заяв та інших документів.
Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 303 КПК України на досудовому провадженні можуть бути оскаржені такі рішення, дії чи бездіяльність слідчого або прокурора: бездіяльність слідчого, прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення, у неповерненні тимчасово вилученого майна згідно з вимогами статті 169 цього Кодексу, а також у нездійсненні інших процесуальних дій, які він зобов`язаний вчинити у визначений цим Кодексом строк.

Відповідно до ст. 2 КПК України завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Частиною 1 ст. 28 КПК України встановлено, що під час кримінального провадження кожна процесуальна дія або процесуальне рішення повинні бути виконані або прийняті в розумні строки. Розумними вважаються строки, що є об`єктивно необхідними для виконання процесуальних дій та прийняття процесуальних рішень. Розумні строки не можуть перевищувати передбачені цим Кодексом строки виконання окремих процесуальних дій або прийняття окремих процесуальних рішень.

Відповідно до ст. 91 КПК України у кримінальному провадженні підлягають доказуванню: 1) подія кримінального правопорушення (час, місце, спосіб та інші обставини вчинення кримінального правопорушення); 2) винуватість обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, форма вини, мотив і мета вчинення кримінального правопорушення; 3) вид і розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, а також розмір процесуальних витрат; 4) обставини, які впливають на ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, характеризують особу обвинуваченого, обтяжують чи пом`якшують покарання, які виключають кримінальну відповідальність або є підставою закриття кримінального провадження; 5) обставини, що є підставою для звільнення від кримінальної відповідальності або покарання.

Відповідно до ч. 1 ст. 214 КПК України слідчий, прокурор невідкладно, але не пізніше 24 годин після подання заяви, повідомлення про вчинення кримінального правопорушення або після самостійного виявлення ним з будь-якого джерела обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, зобов`язаний внести відповідні відомості до ЄРДР.

Слідчий суддя вважає за необхідне послатися на приписи ст. 22 КПК України, якою визначено, що кримінальне провадження здійснюється на основі змагальності, що передбачає самостійне обстоювання стороною обвинувачення і стороною захисту їхніх правових позицій, прав, свобод і законних інтересів засобами, передбаченими цим Кодексом. Сторони кримінального провадження мають рівні права на збирання та подання до суду речей, документів, інших доказів, клопотань, скарг, а також на реалізацію інших процесуальних прав, передбачених цим Кодексом.
З огляду на ці положення законодавства слід зазначити, що прокурор жодного разу у судові засідання не з`явився, доводів указаних у скарзі не спростував та не надав жодних належних доказів розгляду поданих ОСОБА_3 заяви про вчинення кримінального правопорушення, скарги та клопотання.

У рішенні «А.Н. проти України» (A.N. v. Ukraine) від 29 січня 2015 року, заява № 13837/09, яке набуло статусу остаточного 29 квітня 2015 року, Європейський суд з прав людини встановив, що згідно з процесуальним аспектом статті 3 Конвенції національні органи влади не провели ефективне розслідування за скаргами заявника і не забезпечили вжиття необхідних заходів для збору доказів у справі. Зазначені недоліки становили порушення процесуального аспекту цього положення Конвенції. Суд вказав на те, що, що коли особа висуває небезпідставну скаргу на представників держави, то це вимагає проведення ефективного офіційного розслідування. Для того, щоб таке розслідування вважалось «ефективним» воно повинно призвести до встановлення фактів справи та до встановлення і покарання винних осіб. Це не є обов`язком досягнення результату, але є обов`язком вжиття заходів. Державні органи повинні вживати усіх розумних і доступних їм заходів для забезпечення збирання доказів, що стосуються події, включаючи серед іншого покази свідків, висновки судових експертиз та ін. Будь-який недолік розслідування, який підриває його здатність до встановлення винних осіб, створюватиме небезпеку недотримання цього стандарту, а вимога щодо оперативності та розумної швидкості є безумовною у цьому контексті (рішення у справах «Міхєєв проти Росії» (Mikheyev v. Russia), заява № 77617/01, п. 107 et seq., від 26 січня 2006 року, та «Ассенов та інші проти Болгарії» (Assenov and Others v. Bulgaria), від 28 жовтня 1998 року, п. 102 et seq., Reports of Judgments and Decisions 1998-VIII).

Частиною 2 ст. 307 КПК України встановлено, що ухвала слідчого судді за результатами розгляду скарги на рішення, дії чи бездіяльність під час досудового розслідування може бути про: 1) скасування рішення слідчого чи прокурора; 2) зобов`язання припинити дію; 3) зобов`язання вчинити певну дію; 4) відмову у задоволенні скарги.

Ураховуючи вищевикладене, суд вважає за необхідне скаргу ОСОБА_3 на бездіяльність прокуратури Дніпропетровської області щодо невнесення відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань за заявою від 16 лютого 2015 року задовольнити, оскільки прокурором в ході розгляду скарги не надано доказів розгляду і вирішення в порядку ст. 214 КПК України заяви ОСОБА_3 , а також вирішення та надання заявнику обґрунтованої інформації за результатами розгляду поданих ним скарги та клопотання від 16 лютого 2015 року.

Крім того, зважаючи на подане скаржником клопотання про поновлення йому процесуального строку на подання скарги, яке слідчий суддя визнає обґрунтованим, таке клопотання підлягає задоволенню, а відповідний строк поновленню.

На підставі вищевикладеного та керуючись ст. 303, 304, 306, 307 КПК України, -

УХВАЛИВ:
Поновити ОСОБА_7 строк на подання скарги на бездіяльність прокуратури Дніпропетровської області щодо невнесення відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань за заявою від 16 лютого 2015 року, а також нерозгляду у визначений строк поданих ним скарги та клопотання від 16 лютого 2015 року.
Скаргу задовольнити.
Зобов`язати уповноважену особу прокуратури Дніпропетровської області розглянути заяву ОСОБА_3 про кримінальне правопорушення від 16 лютого 2015 року у порядку, визначеному ст. 214 КПК України, повідомивши його в установленому порядку про розгляд заяви про кримінальне правопорушення, розглянути та повідомити про результати розгляду клопотання та скарги від 16 лютого 2015 року, які подані ним через Дніпропетровську установу виконання покарань № 4 16 лютого 2015 року за № П-34, П-35, П-36.
Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1