Апеляційний суд Рівненської області
_______________________________________________________
У Х В А Л А
Іменем України
14 липня 2016 року м. Рівне

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду Рівненської області в складі:

Головуючого судді - ОСОБА_1 ,

суддів - ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

секретаря судового засідання - ОСОБА_4 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні, в режимі відео конференції, провадження за апеляційними скаргами засудженого ОСОБА_5 та його захисника адвоката ОСОБА_6 на ухвалу Рівненського районного суду Рівненської області від 16 травня 2016 року, якою у задоволенні клопотання ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та жителя м. Черкаси, засудженого 29.10.2003 року Апеляційним судом Черкаської області за п.п.1,4,6 ч. 2 ст.115, ч.4 ст. 187, ч.2 ст. 194, ч.2 ст. 15, ч.3 ст. 185, ч.1 ст. 122 КК України до довічного позбавлення волі з конфіскацією всього майна, про зарахування судом строку попереднього ув`язнення в строк відбуття покарання згідно ч. 5 ст. 72 КК України, відмовлено,
з участю:

прокурора - ОСОБА_7 ,

засудженого - ОСОБА_5 ,

захисника - ОСОБА_6 ,

ВСТАНОВИЛА :

Ухвалою Рівненського районного суду Рівненської області від 16.05.2016 року у задоволенні клопотання засудженого ОСОБА_5 про зарахування судом строку попереднього ув`язнення в строк відбуття покарання згідно ч. 5 ст. 72 КК України, відмовлено.
Суд першої інстанції постановлену ухвалу обґрунтовує тим, що положення ст. 72 КК України поширюються лише на осіб, яким призначено строковий вид покарання, відповідно довічне позбавлення волі до переліку таких покарань не відноситься і згідно ст. 51 КК України є окремим видом покарання.
Засуджений не погоджуючись з ухвалою, подав апеляційну скаргу, згідно якої просить її скасувати та зарахувати строк попереднього ув`язнення в строк відбуття покарання, оскільки ст. 72 КК України не містить виключення для такого виду покарання як довічне позбавлення волі.
У поданій апеляційній скарзі, захисник засудженого адвокат ОСОБА_6 вважає ухвалу постановлено без дотримання норм закону. Так зі змісту ч. 1 ст. 72 КК України вбачається, що правила складання покарань та зарахування строку попереднього ув`язнення розповсюджується на всі види покарання, в тому числі на довічне позбавлення волі, оскільки не встановлено ніяких виключень чи обмежень. Також відмова у зарахуванні строку попереднього ув`язнення суттєво впливає на права засудженого, гарантовані Положенням про порядок здійснення помилування, затвердженого Указом Президента України від 21 квітня 2015 року № 223/2015. Враховуючи викладене, захисник просить скасувати ухвалу та постановити нову, якою задовольнити клопотання засудженого про зарахування строку попереднього ув`язнення за період з 12 лютого 2002 року по 06 квітня 2004 року з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.
Заслухавши доповідача по справі, засудженого та його захисника, які вимоги поданих апеляційних скарг підтримали, думку прокурора, який заперечував проти задоволення апеляційних скарг, вважаючи ухвалу суду законною і обґрунтованою, перевіривши матеріали справи, обговоривши доводи апеляційних скарг, судова колегія вважає, що апеляційні скарги не підлягають задоволенню з таких підстав.
Так, з матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_5 засуджений за вироком Апеляційного суду Черкаської області від 29 жовтня 2003 року, за вчинення злочинів, передбачених п.п.1,4,6 ч.2 ст. 115 , ч.4 ст. 187, ч.2 ст.194, ч.2 ст.15, ч.3 ст.185, ч.1 ст. 122 КК України на підставі ст. 70 КК України йому призначено остаточне покарання у виді довічного позбавлення волі з конфіскацією всього особистого майна.
У даному кримінальному провадженню по якому ухвалений вирок, ОСОБА_5 був попередньо ув`язнений з 12 лютого 2002 року та ухвалою ВСУ від 06 квітня 2004 року касаційну скаргу засудженого ОСОБА_8 залишено без задоволення, а вирок Апеляційного суду Черкаської області від 29 жовтня 2003 року щодо нього без змін, отже вирок набрав законної сили 06 квітня 2004 року.
Згідно з ч.5 ст. 72 КК України, зарахування судом строку попереднього ув`язнення у разі засудження до позбавлення волі в межах того самого кримінального провадження, у межах якого до особи було застосовано попереднє ув`язнення, провадиться з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.
Суд першої інстанції дійшов вірного висновку, про те, що диспозиція ч. 5 ст. 72 КК України вказує на строковий вимір покарання, яке підлягає перерахунку, а тому положення цієї статті до покарання у виді довічного позбавлення волі не застосовується, оскільки воно не має строкового виміру, тобто не має певного строку покарання.
Крім того, п.п. 11, 12 ст. 51 КК України передбачено окремі види покарання: позбавлення волі на певний строк, і окремо довічне позбавлення волі.
За таких обставин, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що положення ч.5 ст. 72 КК України щодо зарахування строку попереднього ув`язнення у строк відбування покарання не поширюється на осіб засуджених до довічного позбавлення волі, зокрема і до засудженого ОСОБА_5 .
Мотиви апеляційної скарги засудженого ОСОБА_5 та захисника про порушення засудженого прав передбачених Конституцією України, а також права на помилування, колегія суддів вважає необґрунтованим, оскільки відмова у задоволенні клопотання про зарахування строку його попереднього ув`язнення в термін відбуття покарання у виді довічного позбавлення волі ніяким чином не впливає на його права і обов`язки, як громадянина та особи, що засуджена до покарання у виді довічного позбавлення волі, що встановлюється законодавством України та гарантується Конституцією України.

За таких обставин, колегія суддів вважає, що підстави для скасування оскаржуваної ухвали Рівненського районного суду Рівненської області від 16 травня 2016 року відсутні, остання є законною й ґрунтується на чинних нормах кримінального процесуального законодавства України, а тому апеляційні скарги засудженого ОСОБА_5 та його захисника ОСОБА_6 є безпідставними.

На підставі наведеного, керуючись ст.ст. 405, 407, 419, 537, 539 КПК України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:
Ухвалу Рівненського районного суду Рівненської області від 16 травня 2016 року відносно засудженого ОСОБА_5 залишити без змін, а апеляційні скарги засудженого ОСОБА_5 та його захисника адвоката ОСОБА_6 - без задоволення.

Ухвала Апеляційного суду Рівненської області набирає законної сили з моменту її проголошення.

На ухвалу може бути подана учасниками судового розгляду касаційна скарга протягом трьох місяців з дня її проголошення судом апеляційної інстанції безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ, а засудженим, який утримується під вартою, в той же строк з дня вручення йому копії судового рішення.

С у д д і :

___________ ____________ _____________

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3