Ухвала
іменем україни

10 травня 2016 року м. Київ

Колегія суддів судової палати у кримінальних справах
Вищого спеціалізованого суду України з розгляду
цивільних і кримінальних справ у складі:

головуючого ОСОБА_1 ,
суддів: при секретарі ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

розглянувши у судовому засіданні в режимі відеоконференції касаційну скаргу захисника засудженого ОСОБА_5 - ОСОБА_6 на вирок Ізюмського міськрайонного суду Харківської області від 03 грудня 2014 року та ухвалу Апеляційного суду Харківської області від 01 жовтня 2015 року у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000102, за обвинуваченням
ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, уродженця м. Миргород Полтавської області, який мешкає за адресою: АДРЕСА_1 , в силу ст. 89 КК такого, що не має судимості,
у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК,
за участю прокурора ОСОБА_7 ,
захисника ОСОБА_6 ,
засудженого ОСОБА_5 ,

в с т а н о в и л а:
За вироком суду першої інстанції, залишеним без зміни ухвалою апеляційного суду, ОСОБА_5 засуджено за ч. 1 ст. 115 КК до покарання у виді позбавлення волі на строк 10 років.
Стягнуто з ОСОБА_5 на користь ОСОБА_8 1 500 грн у рахунок відшкодування матеріальної шкоди.
Вирішено питання щодо судових витрат та речових доказів у кримінальному провадженні.
У касаційній скарзі захисник ОСОБА_6 просить судові рішення скасувати і призначити новий розгляд у суді першої інстанції у зв`язку з неправильним застосуванням закону України про кримінальну відповідальність та істотними порушеннями кримінального процесуального закону. Вважає, що обвинувачення ОСОБА_5 ґрунтується на недопустимих доказах, які отримані з порушенням порядку збирання та закріплення доказів, а саме: неправильно оформлених речових доказах вилучених в ході огляду місця події та висновках експертиз складених із порушенням наказу МОЗ. Зазначає про істотне порушення прав та свобод людини в суді першої інстанції у зв`язку з позбавленням сторони захисту права на перехресний допит свідків. Вказує, що ОСОБА_5 не мав наміру вбивати потерпілу у зв`язку з чим його дії підлягають кваліфікації за ст. 122 КК.
На касаційну скаргу захисника ОСОБА_6 від прокурора Ізюмської місцевої прокуратури ОСОБА_9 надійшло заперечення, в якому він просить відмовити у задоволенні касаційної скарги захисника.
Згідно з вироком суду, 24 січня 2014 року близько 16.00 год ОСОБА_5 , перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння, на грунті раптово виниклих неприязних відносин з колишньою дружиною ОСОБА_10 , з метою умисного заподіяння смерті останній, завдав їй чисельних ударів обухом сокири по різних частинах тіла, чим спричинив тілесні ушкодження різного ступеня тяжкості, у тому числі, тяжкі тілесні ушкодження у вигляді перелому хребтового стовбуру на рівні 8-9 грудних хребтів, з повним розривом спинного мозку та зв`язочного апарату хребта.
Госпіталізована до реанімаційного відділення потерпіла ОСОБА_10 померла від отриманих тілесних ушкоджень.
Заслухавши доповідь судді, пояснення захисника та засудженого на підтримку касаційної скарги, думку прокурора, який заперечував проти задоволення касаційної скарги, перевіривши матеріали кримінального провадження та обговоривши наведені у скарзі доводи, колегія суддів дійшла висновку, що касаційна скарга підлягає задоволенню виходячи з наступного.
Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 438 КПК підставами для скасування або зміни судових рішень при розгляді справи в суді касаційної інстанції є істотне порушення вимог кримінального процесуального закону.
Відповідно до положень п. 5 ч. 2 ст. 87 КПК суд зобов`язаний визнати істотним порушенням прав людини і основоположних свобод, зокрема порушення права на перехресний допит.
Як встановлено у ч. 1 ст. 412 КПК істотними порушеннями вимог кримінального процесуального закону є такі порушення вимог цього Кодексу, які перешкодили чи могли перешкодити суду ухвалити законне та обґрунтоване судове рішення. А згідно п. 7 ч. 2 наведеної статті, судове рішення у будь-якому разі підлягає скасуванню, якщо у матеріалах провадження відсутній технічний носій інформації, на якому зафіксовано судове провадження в суді першої інстанції.
При цьому, як визначено у ч. 4 ст. 107 КПК фіксуванняза допомогою технічних засобів кримінального провадження в суді під час судового провадження є обов`язковим.
Однак, наведених вимог закону під час розгляду кримінального провадження щодо ОСОБА_5 дотримано не було.
Як убачається із звукозаписів судового засідання зафіксованого на оригінальному примірнику технічного носія інформації, який зберігається при матеріалах, а також його копії надісланої за запитом з Ізюмського міськрайонного суду Харківської області, запис судового провадження від 15 жовтня 2014 року в частині допиту свідків ОСОБА_11 , ОСОБА_12 та ОСОБА_13 не придатний до прослуховування.
Згідно журналу судового засідання вказані свідки були допитані в цей день, однак непевне стверджувати про забезпечення стороні захисту права на перехресний допит цих свідків, на порушенні якого у касаційній скарзі наголошує захисник, не виявляється можливим.
Оскільки, під час розгляду кримінальних справ суд має суворо додержуватись закріпленого уст. 62 Конституції України, а також у положеннях п. 10 ч. 1 ст. 7 КПК та ст. 17 КПК принципупрезумпції невинуватості, згідно якого усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь, колегія суддів вважає за необхідне визнати виявлені обставини істотними порушеннями прав людини і основоположних свобод та вимог кримінального процесуального закону.
За таких обставин,оскаржувані судові рішення підлягають скасуванню із призначенням нового розгляду у суді першої інстанції, за результатами якого суду необхідноухвалити законне та обґрунтоване судове рішення з дотриманням усіх вимог кримінальногопроцесуального закону.
Керуючись статтями 433, 434, 436 КПК, колегія суддів
у х в а л и л а:
Касаційну скаргу захисника ОСОБА_6 задовольнити.
Вирок Ізюмського міськрайонного суду Харківської області від 03 грудня 2014 року та ухвалу Апеляційного суду Харківської області від 01 жовтня 2015 року щодо ОСОБА_5 скасувати та призначити новий розгляд у суді першої інстанції.
Ухвала суду касаційної інстанції набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню не підлягає.
С у д д і:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3