У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
26 жовтня 2015 року Дніпровський районний суд м. Києва у складі:

головуючого судді: ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2
за участю сторін кримінального провадження:
прокурора ОСОБА_3
потерпілого ОСОБА_4
представника цивільного позивача ОСОБА_5
захисника ОСОБА_6
обвинувачених ОСОБА_7 , ОСОБА_8

розглянувши в залі суду у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції клопотання прокурора про продовження строку тримання під вартою обвинувачених:
ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Нововолинськ, Волинської обл.. українця, громадянина України, з середньою освітою, не одруженого, зареєстрованого в АДРЕСА_1 , проживаючого в АДРЕСА_2 , раніше не судимого,
у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 121, ч. 2 ст. 125 КК України,
ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця м.Добряка, Пермської обл., Російської Федерації, росіянина, громадянина України, з вищою освітою, не одруженого, інваліда ІІІ групи, зареєстрованого в АДРЕСА_1 , проживаючого в АДРЕСА_2 , раніше не судимого,
у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 121, ч. 2 ст. 125 КК України,
в с т а н о в и в:
В провадженні Дніпровського районного суду м. Києва перебуває кримінальне провадження за обвинуваченням ОСОБА_8 та ОСОБА_7 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 121, ч. 2 ст. 125 КК України.
Під час судового засідання прокурор заявив клопотання про продовження відносно обвинувачених ОСОБА_7 та ОСОБА_8 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо кожного окремо, посилаючись на те, що існують ризики, передбачені ст.177 КПК України, оскільки останні можуть ухилятися від суду, впливати на представника потерпілого, потерпілого та свідків.
Потерпілий ОСОБА_4 та представник цивільного позивача ОСОБА_5 підтримали клопотання прокурора.
Захисник ОСОБА_6 заперечував проти продовження обвинуваченим ОСОБА_8 , ОСОБА_7 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою кожному окремо та просив змінити на домашній арешт.

Обвинувачені ОСОБА_7 та ОСОБА_8 просили змінити їм запобіжний захід на домашній арешт.

При вирішенні клопотання про продовження обвинуваченим ОСОБА_7 та ОСОБА_8 міри запобіжного заходу кожному окремо, суд виходив з наступного.

Згідно ч.3 ст. 331 КПК України незалежно від наявності клопотань суд зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою до спливу двомісячного строку, зокрема з дня застосування до обвинуваченого судом запобіжного заходу у виді тримання під вартою. За наслідками розгляду питання суд своєю вмотивованою ухвалою скасовує, змінює запобіжний захід у вигляді тримання під вартою або продовжує його дію на строк, що не може перевищувати двох місяців. Копія ухвали вручається обвинуваченому, прокурору та направляється уповноваженій службовій особі місця ув`язнення.

При вирішенні клопотання прокурора про продовження обвинуваченим строку тримання під вартою, судом враховуються положення ст.178 КПК України, згідно з якими суд, на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів, зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, зокрема вік обвинувачених, сімейний та матеріальний стан, рід занять, тяжкість злочину, в якому обвинувачуються ОСОБА_7 та ОСОБА_8 та те, що тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом.
Частинами 3 та 5 ст. 132 КПК України передбачено, що під час розгляду питання про застосування/продовження заходів забезпечення кримінального провадження (п. 9 ч. 2 ст.131 КПК України), сторони кримінального провадження повинні подати суду докази обставин, на які вони посилаються.
В свою чергу, суд вважає, що обраний відносно обвинувачених ОСОБА_7 та ОСОБА_8 щодо кожного окремо запобіжний захід з урахуванням його тривалості не виходить за межі розумного строку, відповідає характеру та тяжкості діяння, яке їм інкримінується, враховуючи, що загальні положення щодо розумних строків у таких випадках викладено у правовій позиції Європейського суду з прав людини в рішенні у справі «Харченко проти України», згідно з якою «розумність строку тримання під вартою не може оцінюватися абстрактно. Вона має оцінюватися в кожному окремому випадку залежно від особливостей конкретної справи, причин, про які йдеться у рішеннях національних судів, переконливості аргументів заявника, викладених у його клопотанні про звільнення. Продовження тримання під вартою може бути виправдано тільки за наявності конкретного суспільного інтересу, який, незважаючи на презумпцію невинуватості, превалює над принципом поваги до свободи особистості» (п. 79 рішення Європейського суду з прав людини у справі «Харченко проти України» від 10 лютого 2011 року).

Водночас, відповідно до практики Європейського Суду з прав людини, вагомою підставою для вирішення питання про необхідність попереднього ув`язнення особи є ризик перешкоджання встановленню істини у справі та переховування цієї особи від правосуддя. При цьому зазначено, що небезпека перешкоджання встановленню істини у справі та переховування особи від правосуддя може вимірюватися суворістю можливого покарання в сукупності з наявністю даних про матеріальний, соціальний стан особи, її зв`язками з державою, у якій його переслідують та міжнародними контактами.

Окрім наявної обгрунтованої підозри, застосований запобіжний захід відповідає характеру та тяжкості вчиненого, а встановлені ризики є дійсними та триваючими, і вони виключають, на даний час, можливість зміни міри запобіжного заходу обвинуваченим ОСОБА_7 та ОСОБА_8 кожному окремо на більш м`який.
Будь-яких інших обставин, які б свідчили про те, що даний захід забезпечення кримінального провадження не виправдовує такий ступінь втручання у права і свободи обвинувачених, судом, на даному етапі, не встановлено та сторонами не доведено, тож суд вважає, що обраний щодо обвинувачених ОСОБА_7 та ОСОБА_8 запобіжний захід у виді тримання під вартою кожному окремо слід продовжити ще на 60 днів

З урахуванням наведеного та керуючись ст.331 КПК України, суд, -

У Х В А Л И В:
Продовжити застосування запобіжного заходу відносно обвинуваченого ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , обвинуваченому у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст.121, ч. 2 ст. 125 КК України, запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на 60 днів, тобто до 24 грудня 2015 року включно.
Продовжити застосування запобіжного заходу відносно обвинуваченого ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , обвинуваченому у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 121, ч. 2 ст. 125 КК України, запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на 60 днів, тобто до 24 грудня 2015 року включно.
Копію ухвали вручити обвинуваченим, захиснику, прокурору та направити начальнику Київського СІЗО Державної пенітенціарної служби України в м. Києві та Київській області.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий суддя: