21 червня 2016 року м. Київ
Вищийспеціалізований суд України з розгляду цивільних і кримінальних справ у складіколегії:
головуючого ОСОБА_1 ,
суддів: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
судового засідання ОСОБА_4 ,
за участю прокурора ОСОБА_5 ,
ОСОБА_6 ,
ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та жителя АДРЕСА_1 ,
у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК,
У касаційній скарзі представник цивільного відповідача СК «Глобус» VIG ОСОБА_7 , посилаючись на істотні порушення вимог кримінального процесуального закону, просить скасувати судові рішення в частині вирішення цивільного позову і призначити новий розгляд у суді першої інстанції. Стверджує, що відповідальними за шкоду, заподіяну дорожньо-транспортною пригодою, є обидва водії, а тому розмір страхового відшкодування повинен розраховуватися на двох осіб. Також зазначає, що не згоден із розміром моральної шкоди, стягненої на користь потерпілої ОСОБА_8 .
За вироком Суворовського районного суду м. Херсона від 30 липня 2015 року ОСОБА_6 визнано винуватим і засуджено за ч. 1 ст. 286 КК до покарання у виді штрафу в розмірі 200 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 3400 грн, без позбавлення права керувати транспортними засобами.
Стягнуто із ОСОБА_6 на користь ОСОБА_9 510 грн у рахунок відшкодування матеріальної шкоди.
З СК «Глобус» VIG стягнуто: на користь ОСОБА_8 5295,63 грн та 3000 грн у рахунок відшкодування матеріальної та моральної шкоди відповідно; на користь ОСОБА_9 24 180 грн у рахунок відшкодування матеріальної шкоди.
Вирішено питання щодо процесуальних витрат.
Ухвалою Апеляційного суду Херсонської області від 26 листопада 2015 року вирок суду першої інстанції залишено без зміни.
За вироком суду ОСОБА_6 визнано винуватим у тому, що він 17 лютого 2014 року близько 20.15 год. у м. Херсоні, керуючи автомобілем Mitsubishi Galant (державний номерний знак НОМЕР_1 ), рухаючись по Миколаївському шосе з боку пл. Ганнібала в бік пл. Перемоги, усупереч вимогам п. 12.3 Правил дорожнього руху допустив зіткнення з автомобілем ЗАЗ-110307-4 (державний номерний знак НОМЕР_2 ) під керуванням ОСОБА_9 . У результаті цієї дорожньо-транспортної пригоди пасажир вищевказаного автомобіля ОСОБА_8 отримала тілесні ушкодження середньої тяжкості.
Заслухавши доповідь судді, пояснення прокурора, який вважав, що касаційна скарга не підлягає задоволенню, перевіривши матеріали кримінального провадження, обговоривши наведені у скарзі доводи, колегія суддів дійшла висновку, що підстав для задоволення касаційної скарги немає з огляду на нижченаведене.
Частиною 1 ст. 128 КПК передбачено, що особа, якій у результаті кримінального правопорушення або іншого суспільно небезпечного діяння завдано матеріальної та/або моральної шкоди, має право під час кримінального провадження до початку судового розгляду пред`явити цивільний позов до підозрюваного, обвинуваченого або до фізичної чи юридичної особи, котра за законом несе цивільну відповідальність за шкоду, завдану діяннями підозрюваного, обвинуваченого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння.
Частиною 5 зазначеної норми процесуального закону також установлено, що цивільний позов у кримінальному провадженні розглядається судом за правилами, встановленими цим Кодексом. Якщо процесуальні відносини, що виникли у зв`язку з цивільним позовом, зазначеним Кодексом не врегульовано, до них застосовуються норми ЦПК України за умови, якщо вони не суперечать засадам кримінального судочинства.
Статтею 1194 ЦК встановлено, що особа, яка застрахувала свою відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов`язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди та страховою виплатою.
Як убачається з матеріалів кримінального провадження, цивільно-правову відповідальність ОСОБА_6 застраховано в СК «Глобус» VIG (поліс № АС/2924750). Відповідно до умов указаного полісу ліміт відповідальності на одного потерпілого становить: 100 000 грн за шкоду, заподіяну життю і здоров`ю, та 50 000 грн за шкоду, заподіяну майну.
За ст. 22 Закону України від 01 липня 2004 року № 1961-IV «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» (Закон) страховик при настанні страхового випадку відповідно до лімітів відповідальності відшкодовує в установленому порядку оцінену шкоду, заподіяну в результаті дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи.
Згідно з п. 12.1 цього Закону страхове відшкодування завжди зменшується на суму франшизи, розмір якої встановлюється при укладенні договору обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності.
Відповідно до акта розрахунку матеріальної шкоди № 462/14, заподіяної ушкодженням вищевказаного транспортного засобу ЗАЗ-110307-4, розмір матеріальної шкоди становить 24 180 грн.
Оскільки зазначена сума не перевищувала ліміту страховика в частині шкоди, заподіяної майну, суд першої інстанції обґрунтовано стягнув її з СК «Глобус» VIG.
Отже, немає підстав вважати, що місцевий суд порушив вимоги Закону при вирішенні питання про відшкодування матеріальної шкоди.
Разом із цим, частина 1 ст. 1167 ЦК визначає загальні підстави відшкодування моральної шкоди: моральна шкода, завдана фізичній особі неправомірними діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, котра її завдала, за наявності вини останньої в заподіянні такої шкоди.
Суд, зокрема, повинен з`ясувати, чим підтверджується факт заподіяння позивачеві моральних чи фізичних страждань або втрат немайнового характеру, за яких обставин чи в результаті яких дій (бездіяльності) їх заподіяно, в якій грошовій сумі чи в якій матеріальній формі позивач оцінює заподіяну йому шкоду і з чого він при цьому виходить, а також інші обставини, що мають значення для вирішення спору.
Розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди визначається залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних тощо), яких зазнав позивач, характеру немайнових втрат (їх тривалості, можливості відновлення тощо) та з урахуванням інших обставин. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності та справедливості.
Також слід зазначити, що відповідно до п. 9.3 ст. 9 Закону розмір страхової суми за шкоду, заподіяну життю і здоров`ю потерпілих, становить 100 000 грн на одного потерпілого. При цьому страховик відшкодовує не більше 5% ліміту, визначеного у вищевказаній нормі закону.
Тому, як видно з вироку районного суду, визначаючи розмір моральної шкоди, суд урахував тяжкість наслідків вчиненого злочину, моральні та фізичні страждання потерпілої, а також те, що ОСОБА_6 добровільно відшкодував потерпілій 10 000 грн. Ураховуючи наведене, керуючись засадами виваженості й розумності, суд дійшов обґрунтованого, справедливого та розумного висновку про необхідність стягнути з СК «Глобус» VIG на користь ОСОБА_8 3000 грн у рахунок відшкодування моральної шкоди.
Вирішення судом першої інстанції цивільного позову потерпілої про відшкодування моральної шкоди ґрунтується на вимогах ст. 128 КПК, Закону України від 01 липня 2004 року № 1961-IV «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», статей 1167, 1168 ЦК та роз`ясненнях, що містяться в пунктах 5, 9, 10, 17-1 постанови Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 року № 4 «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди».
Тому доводи представника цивільного відповідача є необґрунтованими.
Крім того, аналогічні доводи щодо незаконності вироку суду першої інстанції стосовно вирішення заявлених цивільних позовів цивільний відповідач наводив у своїй апеляційній скарзі, вони перевірялися судом апеляційної інстанції та були визнані безпідставними. Ухвалу цього суду належним чином мотивовано згідно з вимогами ст. 419 КПК.
Істотних порушень вимог кримінального процесуального закону, які би перешкодили чи могли перешкодити суду повно й усебічно розглянути провадження і постановити законне, обґрунтоване та справедливе рішення, у матеріалах провадження не встановлено.
З огляду на наведене касаційна скарга представника цивільного відповідача задоволенню не підлягає.
Керуючись статтями 433, 436 КПК, суд
Касаційну скаргу представника цивільного відповідача залишити без задоволення.
Ухвалу Апеляційного суду Херсонської області від 26 листопада 2015 року щодо ОСОБА_6 залишити без змін.
Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення й оскарженню не підлягає.

Судді:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3