Провадження по справі 1-в/3321/16
У Х В А Л А
18 серпня 2016 року м. Одеса
Малиновський районний суд м. Одеси у складі:

головуючого судді - ОСОБА_1 ,

за участю секретаря - ОСОБА_2 ,

прокурора - ОСОБА_3 ,

засудженої - ОСОБА_4 ,

представника колонії - ОСОБА_5 ,

у відкритому судовому засіданні, проведеному в режимі відеоконференцзв`язку з установою виконання покарань, розглянувши клопотання засудженої ОСОБА_4 про застосування умовно-дострокового звільнення від відбування покарання у виді позбавлення волі,-

У С Т А Н О В И В :
ОСОБА_4 звернулася до суду з клопотанням про застосування до неї умовно-дострокового звільнення від покарання, призначеного вироком Тивірського районного суду Вінницької області від 14 січня 2014 року.

В судовому засіданні засуджена підтримала клопотання. Прокурор вважав клопотання таким, що підлягає задоволенню, оскільки ОСОБА_4 , на його думку, довела своє виправлення.

Суд, заслухавши доводи сторін, дослідивши матеріали справи, прийшов до наступного висновку.

ОСОБА_4 відбуває основне покарання у виді позбавлення волі строком 6 років за вироком Тивірського районного суду Вінницької області від 14 січня 2014 року, яким засуджена за ст. 307 ч. 2 КК України. Ухвалою Малиновського районного суду м. Одеси від 06.08.2014 року на підставі ст.. 6 Закону України «Про амністію у 2014 році» невідбуту частину покарання скорочено наполовину, що становить 2 роки 11 місяців 7 днів. Кінець строку покарання 26.03.2017 року.

Раніше ОСОБА_4 до кримінальної відповідальності не притягувалася.

Засуджена відбула 2/3 строку призначеного судом покарання, що дає підставу звернутися до суду з клопотанням про її умовно-дострокове звільнення від відбування покарання.

Як видно з наданого представником колонії витягу з протоколу № 14 засідання комісії Чорноморської виправної колонії управління ДПтСУ в Одеській області (№ 74) від 13.04.2016 року, адміністрацією колонії було вирішено не направляти матеріали до суду з приводу умовно-дострокового звільнення ОСОБА_4 , оскільки вона не довела свого виправлення.

Разом з цим, відповідно до характеристики, наданої Одеською виправною колонією (№ 74), ОСОБА_4 за час відбування покарання характеризується посередньо, до дисциплінарної відповідальності не притягувався, була працевлаштована у швейному цеху. У 2015 році закінчила Чорноморський навчальний центр (№ 74) та отримала спеціальність «Кравець». Бере участь у реалізації програми диференційного виховного впливу «Подолання алкогольної та наркотичної залежності».

З пояснень ОСОБА_4 в судовому засіданні видно, що на теперішній час вона залучається до праці відповідно до п. 5 ст. 118 КВК України.

Крім того у характеристиці зазначено, що ОСОБА_4 дотримується ввічливого ставлення до персоналу установи, на профілактичному обліку не перебуває, має охайний зовнішній вигляд, утримує у чистоті спальне місце і тумбочку, дбайливо ставиться до майна, дотримується правил пожежної безпеки, підтримує родинні стосунки з чоловіком та іншими членами сім`ї.

Будь-яких негативних рис особистості або поведінки ОСОБА_4 , які б свідчили про те, що вона не стала на шлях виправлення, в характеристиці засудженої не наведено і таких даних суду не надано. Також в розпорядженні суду немає відомостей, що ОСОБА_4 під час відбування покарання не дотримувалася інших встановлених норм і правил поведінки.

Згідно ч. 2 ст. 81 КК України умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосоване, якщо засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення.

Єдиною і достатньою підставою умовно-дострокового звільнення є досягнення однієї з цілей покарання виправлення засудженого, що підтверджується його сумлінною поведінкою і ставленням до праці.

Суд вважає, що наявні переконливі докази сумлінної поведінки засудженої ОСОБА_4 , яка не тільки не порушувала режиму відбування покарання, додержувалася загальноприйнятих норм і правил поведінки, а й сумлінно виконувала доручення адміністрації колонії при залученні її до праці, має добру поведінку в побуті, прагнула своєю діяльністю спокутувати вину за вчинений злочин. Сумлінне ставлення ОСОБА_4 до праці виражалось у свідомій участі в суспільно корисній праці, у виконанні покладений на неї завдань.

Таким чином, судом встановлено, що ОСОБА_4 розкаялася у скоєному злочині, своїм відношенням до праці і поведінкою в побуті під час відбування покарання довела своє виправлення, що є підставою для її звільнення від відбування призначеного судом покарання умовно-достроково.

Керуючись ст.ст. 537, 539 КПК України, ст.ст. 50, 65, 82 КК України, ст.ст. 6, 153 КВК України, суд,-

У Х В А Л И В :
Задовольнити клопотання засудженої ОСОБА_4 про застосування умовно-дострокового звільнення від відбування покарання.

Звільнити ОСОБА_4 від відбування основного покарання у виді позбавлення волі, призначеного за вироком Тиврівського районного суду Вінницької області від 14 січня 2014 року, умовно-достроково на 07 місяців 08 днів.

Ухвала може бути оскаржена до апеляційного суду Одеської області через суд першої інстанції протягом 7 днів з дня її оголошення.

Суддя ОСОБА_1