У х в а л а

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Колегія суддів Судової палати у кримінальних справах

Верховного Суду України у складі:

головуючого ОСОБА_5,
суддів ОСОБА_6 і ОСОБА_7

розглянувши в судовому засіданні у м. Києві 30 червня 2016 року заяву ОСОБА_4 про перегляд Верховним Судом України ухвали Апеляційного суду Івано-Франківської області від 27 квітня 2015 року та ухвали Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 10 березня 2016 року,

в с т а н о в и л а:

Ухвалою Апеляційного суду Івано-Франківської області від 27 квітня 2015 року залишено без задоволення апеляційну скаргу ОСОБА_4, а ухвалу слідчого судді Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 16 квітня 2015 року про відмову у задоволенні скарги ОСОБА_4 на постанову слідчого СВ Івано-Франківського МВ УМВС України в Івано-Франківській області від 31.12.2014 року про закриття кримінального провадження № 0000288, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за частиною першою статті 190, частиною першою статті 358 КК, - без змін.

Вищий спеціалізований суд України з розгляду цивільних і кримінальних справ ухвалою від 10 березня 2016 року відмовив у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою ОСОБА_4 на ухвалу слідчого судді Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 16 квітня 2015 року та ухвалу Апеляційного суду Івано-Франківської області від 27 квітня 2015 року.

У заяві ОСОБА_4, не погоджуючись з цими судовими рішеннями, порушує перед Верховним Судом України питання про їх перегляд і скасування з підстави їх постановлення з істотним порушенням статті 6 Конвенції Про захист прав людини і основоположних свобод та вимог кримінального процесуального і цивільного процесуального законів України, хоча підставою для перегляду оскаржуваних судових рішень зазначає неоднакове застосування судом касаційної інстанції одних і тих самих норм кримінального закону щодо подібних суспільно небезпечних діянь, що потягло ухвалення різних за змістом судових рішень.

Заслухавши доповідача, вивчивши заяву та долучені до неї копії судових рішень, колегія суддів вважає, що передбачені законом підстави для відкриття провадження відсутні.

28 березня 2015 року набрав законної сили Закон України від 12 лютого 2015 року № 192-VIII «Про забезпечення права на справедливий суд», яким внесені зміни у Кримінальний процесуальний кодекс України (далі - КПК), згідно з якими порядок розгляду заяв про перегляд судових рішень Верховним Судом України регламентується главою 33 КПК.

Згідно зі статтею 444 КПК Верховний Суд України переглядає судові рішення у кримінальних справах виключно з підстав і в порядку, встановлених цим Кодексом.

Перелік підстав для перегляду судових рішень Верховним Судом України встановлений статтею 445 КПК, він є вичерпним і розширеному тлумаченню не підлягає.

Відповідно до частини першої статті 446 КПК Верховний Суд України здійснює перегляд судових рішень з підстав, передбачених статтею 445 КПК, після їх перегляду в касаційному порядку.

Як видно зі змісту оскаржуваної ОСОБА_4 ухвали касаційного суду від 10 березня 2016 року, приймаючи рішення про відмову у відкритті касаційного провадження за його касаційною скаргою на ухвалу слідчого судді Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 16 квітня 2015 року та ухвалу Апеляційного суду Івано-Франківської області від 27 квітня 2015 року, суд касаційної інстанції керувався положеннями частини четвертої статті 424 КПК, відповідно до вимог якої ухвала слідчого судді після її перегляду в апеляційному порядку, а також ухвала суду апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги на таку ухвалу оскарженню в касаційному порядку не підлягають.

Пунктом 1 частини другої статті 428 КПК встановлено, що суд касаційної інстанції постановляє ухвалу про відмову у відкритті касаційного провадження, якщо касаційна скарга подана на судове рішення, яке не підлягає оскарженню в касаційному порядку.

Оскільки ОСОБА_4 подав касаційну скаргу на судові рішення, які не підлягали оскарженню в касаційному порядку, суд касаційної інстанції, відповідно до пункту 1 частини другої статті 428 КПК, ухвалою від 10 березня 2016 року відмовив йому у відкритті касаційного провадження.

Отже, касаційний перегляд оскаржуваних ОСОБА_4 судових рішень не проводився, а тому вони не можуть бути предметом перегляду Верховним Судом України.

Крім того, стверджуючи про істотні порушення вимог кримінального процесуального закону, допущені апеляційним та касаційним судами при розгляді його скарг на ухвалу слідчого судді Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 16 квітня 2015 року, заявник не надає для порівняння жодного рішення суду касаційної інстанції, якими було б розглянуто по суті касаційну скаргу на ухвалу, постановлену саме слідчим суддею у порядку здійснення судового контролю за дотриманням прав, свобод, та законних інтересів осіб у кримінальному провадженні.

Надані ним рішеннях касаційного суду від 22.04.2014року, 16.06.2014року, 4.03.2014року, 8.10.2010року, 26.11.2008 року не можна визнати порівнюваними, оскільки жодне з них не свідчить про правомірність перегляду касаційним судом ухвал слідчого судді, а вони були ухвалені за наслідками касаційного розгляду іншої категорії кримінальних проваджень - вироків суду першої інстанції після їх перегляду в апеляційному порядку, що відповідає вимогам частини першої статті 424 КПК.

Більш того, останні два із зазначених рішень ухвалені за результатами розгляду цивільних справ за цивільно-процесуальною процедурою, що не свідчить про неоднакове застосування судом касаційної інстанції однієї і тієї самої норми права, передбаченої Кримінальним процесуальним кодексом України.

Про те, що рішення слідчого судді та постановлена щодо нього ухвала апеляційного суду не є предметом перегляду Верховним Судом України, зазначено і в ухвалі колегії суддів Судової палати у кримінальних справах Верховного Суду України від 10 листопада 2015 року, якою було відмовлено ОСОБА_4 у допуску справи до провадження за його заявою про перегляд Верховним Судом України ухвали Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 4 серпня 2015 року.

Тому подану ОСОБА_4 заяву не можна визнати обгрунтованою і такою, що підлягає допуску до розгляду Верховним Судом України.

З огляду на викладене, колегія суддів Судової палати у кримінальних справах Верховного Суду України не вбачає підстав для допуску справи за заявою ОСОБА_4 до провадження Верховного Суду України.

Керуючись статтями 444, 445, 446, 451 КПК, колегія суддів

у х в а л и л а:

відмовити у допуску до провадження справи за заявою ОСОБА_4 про перегляд Верховним Судом України ухвали Апеляційного суду Івано-Франківської області від 27 квітня 2015 року та ухвали Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 10 березня 2016 року.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді:

ОСОБА_5 ОСОБА_6 ОСОБА_7