Апеляційний суд Рівненської області
_______________________________________________________
У Х В А Л А
Іменем України
05 липня 2016 року м. Рівне

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду Рівненської області в складі:

головуючого-судді - ОСОБА_1 ,

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

з участю: секретаря ОСОБА_4 ,

прокурора ОСОБА_5

розглянула у відкритому судовому засіданні в м. Рівнеапеляційні скарги обвинуваченого ОСОБА_6 та його захисника ОСОБА_7 на ухвалу Володимирецького районного суду Рівненської області від 06 травня 2016 року, ?

ВСТАНОВИЛА:
Ухвалою Володимирецького районного суду Рівненської області від 06 травня 2016 року відмовлено у задоволенні клопотання обвинуваченого ОСОБА_6 та його захисника ОСОБА_7 про зарахування строку попереднього ув`язнення у строк покарання.
В поданих апеляційних скаргах обвинувачений ОСОБА_6 та його захисник ОСОБА_7 вказують, що на даний час тримання під вартою ОСОБА_6 є незаконним, оскільки вирок суду першої інстанції від 14 лютого 2014 року не набрав законної сили та припинив виконання з 24 березня 2016 року, у зв`язку з постановленням ВССУ ухвали про скасування ухвали Апеляційного суду Львівської області від 08 квітня 2015 року та призначенням нового розгляду в суді апеляційної інстанції зі стадії відкриття апеляційного провадження. Період з 24 березня 2016 року по 07 травня 2016 року повинен бути зарахований ОСОБА_6 з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі, як строк попереднього ув`язнення, відбутий останнім у межах кримінального провадження, який дорівнює фактично призначеному йому основному покаранню у 8 років та він підлягає негайному звільненню на підставі ч.5 ст. 72 КК України, оскільки станом на 07 травня 2016 року призначений строк покарання ним відбутий повністю. Просять скасувати ухвалу Володимирецького районного суду Рівненської області від 06 травня 2016 року. Зарахувати йому період з 24 березня 2016 року по 07 травня 2016 року в строк відбуття покарання відповідно до вимог ст. 72 КК України з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі. Негайно звільнити його з під варти у зв`язку з відсутністю правових підстав для подальшого його утримання під вартою.
В доповненнях до апеляційних скарг обвинувачений ОСОБА_6 та захисник ОСОБА_7 ставлять питання про зарахування в строк відбуття покарання на підставі ст. 72 КК України всього строку перебування під вартою, починаючи з часу фактичного затримання ОСОБА_6 , а саме з 14 листопада 2011 року до 24 березня 2016 року, який складає майже 10 років, тобто є таким, як повністю відбутий, виходячи з призначеного судом покарання у 8 років та негайного його звільнення з під варти у зв`язку з безпідставністю і незаконністю подальшого тримання під вартою. Крім того, зазначають, що кінець строку відбування максимально визначеного ч.3 ст. 190 КК України покарання у 8 років спливає 17 червня 2016 року у відповідністю з ухвалою Володимирецького районного суду Рівненської області від 28 січня 2016 року, якою зараховано ОСОБА_6 строк попереднього ув`язнення з часу фактичного затримання, тобто з 14 листопада 2011 року по день набрання вироком Сихівського районного суду м. Львова від 14 лютого 2014 року законної сили, а саме по 08 квітня 2015 року, як 3 роки 4 місяці 24 дні з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі, інший строк спливає як день в день.
Заслухавши суддю-доповідача, думку прокурора, який частково підтримав апеляційні скарги і просив скасувати ухвалу Володимирецького районного суду від 06 травня 2016 року та закрити провадження по справі, дослідивши матеріали кримінального провадження й доводи апеляційних скарг, колегія суддів вважає, що апеляційні скарги підлягають частковому задоволенню з таких підстав.

З матеріалів справи вбачається, що ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 24 березня 2016 року касаційні скарги ОСОБА_6 та його захисників ОСОБА_8 , ОСОБА_9 задоволено частково. Ухвалу Апеляційного суду Львівської області від 08 квітня 2015 року щодо ОСОБА_6 , якою вирок Сихівського районного суду м. Львів від 14 лютого 2014 року стосовно ОСОБА_6 за ч.1 ст. 119, ст.138, ч.2 ст.190, ч.3 ст.190, ч.4 ст.358 КК України змінено (вирок щодо ОСОБА_6 в частині його засудження за ч.4 ст.358 КК України скасовано, а кримінальне провадження в цій частині закрите у зв`язку із закінченням строків давності. Вказано вважати ОСОБА_6 засудженим за ч.1 ст. 119, ст.138, ч.2 ст.190, ч.3 ст.190 КК України із застосуванням ст. 70 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 8 років. В решті вирок залишено без зміни), ? скасовано і призначено новий розгляд в суді апеляційної інстанції зі стадії відкриття апеляційного провадження.

Згідно ч.2 прикінцевих положень Закону України від 26 листопада 2015 року № 838-VIII Про внесення змін до Кримінального кодексу України щодо удосконалення порядку зарахування судом строку попереднього ув`язнення у строк покарання, яким внесено зміни в ч. 5 ст. 72 КК України, цей Закон застосовується до всіх осіб, щодо яких на момент набрання чинності цим Законом набрав законної сили обвинувальний вирок, покарання за яким не відбуто повністю.

Відмовляючи у задоволенні клопотання ОСОБА_6 та його захисника ОСОБА_7 про зарахування строку попереднього ув`язнення з 24 березня 2016 року по 07 травня 2016 року у строк покаранняна підставі ч.5 ст. 72 КК України, суд першої інстанції свій висновок мотивував тим, що вирок Сихівського районного суду м. Львів від 14 лютого 2014 року стосовно ОСОБА_6 є таким, що не набрав законної сили, крім того, зазначивши, що з 24 березня 2016 року останній не перебував в жодній з установ попереднього ув`язнення, а продовжував утримуватись в Полицькій виправній колонії № 76, яка не є установою попереднього ув`язнення.

Однак місцевим судом було залишено поза увагою ухвалу Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 24 березня 2016 року та засади законності і аналогії кримінального процесуального закону щодо питань підсудності клопотань за ч.5 ст. 72 КК України.

Таким чином клопотання ОСОБА_6 та його захисника ОСОБА_7 про зарахування строку попереднього ув`язнення у строк покарання були розглянуті неналежним судом, оскільки в даному випадку це компетенція Апеляційного суду Львівської області, куди останнім і необхідно звертатись з аналогічними клопотаннями.
За наведеного ухвала суду першої інстанції не може залишатись чинною і підлягає скасуванню, а провадження за клопотаннями закриттю.

Керуючись ст. ст. 405, 407, 418, 419 КПК України, колегія суддів,-

У Х В А Л И Л А:
Апеляційні скарги обвинуваченого ОСОБА_6 та його захисника ОСОБА_7 задовольнити частково.

Ухвалу Володимирецького районного суду Рівненської області від 06 травня 2016 року про відмову у задоволенні клопотання ОСОБА_6 та його захисника ОСОБА_7 про зарахування строку попереднього ув`язнення у строк покарання скасувати, провадження по справі закрити.
Ухвала може бути оскаржена до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції протягом трьох місяців з дня проголошення судового рішення судом апеляційної інстанції.

С У Д Д І :

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3