Справа № 456/4801/15-к Головуючий у 1 інстанції: ОСОБА_1
Провадження № 11-кп/783/943/16 Доповідач: ОСОБА_2

У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 вересня 2016 року колегія суддів судової палати у кримінальних справах апеляційного суду Львівської області в складі:

Головуючого судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

при секретарі ОСОБА_5 ,

з участю прокурора ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові справу за апеляційною скаргою прокурора Стрийської місцевої прокуратури Львівської області ОСОБА_7 на ухвалу Стрийського міськрайонного суду Львівської області від 14 червня 2016 року,

в с т а н о в и л а :

Цією ухвалою суду малолітню ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженку та жительку АДРЕСА_1 , українку, громадянку України, ученицю 5 класу НВК «Дашавський ЗНЗ І-ІІІ ст.», раніше не судиму,

звільнено від кримінальної відповідальності за скоєння кримінального правопорушення, пердбаченого ч. 1 ст. 185 КК України, та застосовано до неї примусові заходи виховного характеру у вигляді передачі під нагляд її матері ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , яка проживає АДРЕСА_1 , строком на один рік.

Вирішено питання з речовими доказами.

Приймаючи таке рішення, місцевий суд зазначив, що ОСОБА_8 , будучи неповнолітньою, скоїла суспільно - небезпечне діяння за таких обставин: 18 листопада 2015 року близько 13 години 20 хвилин знаходячись в роздягальні НВК «Дашавський ЗНЗ І-ІІІ ст.», що по вул. Шевченка,4, в смт. Дашава Стрийського району Львівської області, реалізовуючи свій злочинний умисел, спрямований на протиправне заволодіння чужим майном, з корисливих мотивів, шляхом вільного доступу, таємно викрала мобільний телефон марки «Fly DS 133», вартістю 400 гри., стартовий пакет оператора « Київстар», вартістю 20 три. та карту пам`яті micro SDHC на 4GB вартістю 80 грн., який належить ОСОБА_10 .

Однак, оскільки ОСОБА_8 не досягла віку, з якого може наставати кримінальна відповідальність, то суд прийшов до висновку про застосування до неї примусових заходів виховного характеру у вигляді передачі її під нагляд матері.

Разом з тим, місцевий суд також на підставі ст. 97 КК України звільнив ОСОБА_9 від кримінальної відповідальності за скоєння даного кримінального правопорушення.

Не погодившись з таким рішенням суду, прокурор Стрийської місцевої прокуратури Львівської області ОСОБА_7 , не оспорюючи фактичних обставин вчиненого суспільно-небезпечного діяння малолітньою ОСОБА_8 та правильності кваліфікації її дій за ч. 1 ст. 185 КК України, подала апеляційну скаргу, в якій вважає, що вказана ухвала суду в частині звільнення малолітньої від кримінальної відповідальності не відповідає вимогам матеріального та процесуального права, та є незаконною і такою, що підлягає скасуванню з підстав істотного порушення вимог кримінального процесуального закону та неправильного застосування закону України про кримінальну відповідальність. При цьому зазначає, що оскільки ОСОБА_8 на час вчинення зазначеного діяння не досягнула віку, з якого настає кримінальна відповідальність за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ст. 185 КК України, то відповідно до ст. 498 КПК України до неї можуть бути застосовані лише примусові міри виховного характеру. Та звільнення від кримінальної відповідальності за скоєне у даному випадку законом не передбачене.

Просить дану ухвалу суду змінити та виключити з резолютивної частини ухвали суду абзац, який викладений як звільнити малолітню ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженку та жительку АДРЕСА_1 , українку, громадянку України, ученицю 5 класу НВК «Дашавський ЗНЗ І-ІІІ ст.», раніше не судиму, від кримінальної відповідальності, передбаченої ч. 1 ст. 185 КК України, а в решті ухвалу залишити без змін.

Заслухавши доповідь судді, міркування прокурора про задоволення його апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга прокурора підлягає до задоволення, виходячи із наступного.

Так, як вбачається з матеріалів справи доведеність вини малолітньої ОСОБА_8 у скоєнні суспільно-небезпечного діяння, яке підпадає під ознаки злочину, передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України, при обставинах, викладених в ухвалі суду першої інстанції та правова кваліфікація її дій за ч. 1 ст. 185 КК України, як таємне викрадення чужого майна, відповідають матеріалам кримінального провадження, доведені в суді першої інстанції та не оспорюються учасниками процесу.

Відповідно до вимог ст. 498 КПК України підставами для застосування примусових заходів виховного характеру, передбачених законом України про кримінальну відповідальність, є вчинення особою, яка після досягнення одинадцятирічного віку і до досягнення віку, з якого може наставати кримінальна відповідальність, вчинила суспільно небезпечне діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність.

Згідно п. 2 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 2 від 15 травня 2006 року до особи, яка вчинила кримінальне правопорушення після досягнення одинадцятирічного віку, але не досягла віку, з якого може наставати кримінальна відповідальність, у будь-якому випадку згідно ст. 498 КПК України мають застосовуватися примусові заходи виховного характеру.

І як встановлено судом ОСОБА_8 народилася ІНФОРМАЦІЯ_3 і на час вчинення суспільно-небезпечного діяння, яке підпадає під ознаки злочину, передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України, тобто 11 листопада 2015 року, досягнула 11 років, проте не досягнула віку, з якого наступає кримінальна відповідальність, тобто не є суб`єктом злочину, а тому до неї застосовуються примусові заходи виховного характеру.

А тому, на думку колегії суддів, місцевий суд вірно та обґрунтовано застосував до ОСОБА_8 примусові заходи виховного характеру у вигляді передачі під нагляд її матері ОСОБА_9

Разом з тим, на переконання колегії суддів, суд першої інстанції в порушення вимог кримінального процесуального закону вийшов за межі клопотання прокурора та звільнив на підставі ст. 97 КК України малолітню ОСОБА_8 , яка не є суб`єктом злочину, від кримінальної відповідальності, хоча прокурором у клопотанні не ініціювалося питання про таке звільнення, та таке звільнення для осіб, які не є суб`єктом злочину, нормами КК України не передбачено.

Стаття ж 97 КК України передбачає звільнення неповнолітніх від кримінальної відповідальності із застосуванням примусових заходів виховного характеру за скоєння певного злочину, якщо його виправлення можливе без застосування покарання. Тобто норма цієї статті застосовується до неповнолітніх осіб, які є суб`єктами злочину, тобто досягли віку кримінальної відповідальності.

Застосування ж примусових заходів виховного характеру до неповнолітніх, які не досягли віку кримінальної відповідальності врегульовано параграфом другим глави 38 КПК України.

За таких обставин колегія суддів прийшла до висновку про те, що вирок суду в цій частині підлягає зміні. З резолютивної частини ухвали суду слід виключити абзац, який викладено як «звільнити малолітню ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженку та жительку АДРЕСА_1 , українку, громадянку України, ученицю 5 класу НВК «Дашавський ЗНЗ І-ІІІ ст.», раніше не судиму, від кримінальної відповідальності, передбаченої ч. 1 ст. 185 КК України», задоволивши тим самим апеляційну скаргу прокурора.

Керуючись ст. ст. 404, 405, 407, 418 та 419 КПК України, колегія суддів

у х в а л и л а :

Апеляційну скаргу прокурора Стрийської місцевої прокуратури Львівської області ОСОБА_7 задовольнити.

Ухвалу Стрийського міськрайонного суду Львівської області від 14 червня 2016 року

відносно ОСОБА_8 змінити.

Виключити з резолютивної частини ухвали абзац, який викладено як «звільнити малолітню ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженку та жительку АДРЕСА_1 , українку, громадянку України, ученицю 5 класу НВК «Дашавський ЗНЗ І-ІІІ ст.», раніше не судиму, від кримінальної відповідальності, передбаченої ч.1 ст. 185 КК України»

В решті ухвалу суду залишити без змін.

Ухвала може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом трьох місяців з моменту її проголошення.

Головуючий
Судді