Справа № 369/1950/16-к
Провадження № 1-кп/369/184/16
В И Р О К
іменем України
04.03.2016 року м. Київ
Києво-Святошинський районний суд Київської області в складі:

головуючої судді ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2

за участю прокурора ОСОБА_3

потерпілої ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000172 від 19.01.2016 року за обвинуваченням
ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Біла Церква Київської області, українця, громадянина України, який має неповну загальну середню освіту, не працюючого, неодруженого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,
-у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України, -
встановив:
ОСОБА_5 01.01.2016 року близько 14 години, маючи умисел на таємне викрадення чужого майна та повернення його на свою користь, перебуваючи в квартирі АДРЕСА_2 , з дозволу власниці квартири ОСОБА_4 , шляхом вільного доступу, скориставшись відсутністю власниці квартири та інших сторонніх осіб, умисно з корисливих мотивів шляхом вільного доступу таємно викрав майно, що належить ОСОБА_4 , а саме: 25 (двадцять п`ять) доларів США, що станом на 01.01.2016 року, згідно офіційного курсу валют НБУ становило 600 (шістсот) грн.; 50 (п`ятдесят) євро, що станом на 01.01.2016 року, згідно офіційного курсу валют НБУ становило 1311 (одну тисячу триста одинадцять) грн.; 100 (сто) гривень; золоту каблучку 585 проби, вагою 1,25 г., та золоті сережки 585 проби, вагою 1,95 грам, вартістю, згідно висновку спеціаліста від 16.02.2016 року, 1251 (одна тисяча двісті п`ятдесят одна) грн. та 1135 (одна тисяча сто тридцять п`ять) грн. відповідно, чим спричинив потерпілій ОСОБА_4 , матеріальних збитків на суму 4397 (чотири тисячі триста дев`яносто сім) грн. З викраденим майном ОСОБА_5 з місця вчинення злочину зник та розпорядився ним на власний розсуд.

За таких обставин суд вважає доведеним, що обвинувачений ОСОБА_5 своїми умисними діями вчинив таємне викрадення чужого майна (крадіжку), а тому кваліфікує його дії за ч. 1 ст. 185 КК України.

26.02.2016 року між обвинуваченим ОСОБА_5 та потерпілою ОСОБА_4 було укладено угоду про примирення відповідно до вимог ст. 471 КПК України, згідно якої обвинувачений ОСОБА_5 та потерпіла ОСОБА_4 дійшли згоди щодо правової кваліфікації дій обвинуваченого ОСОБА_5 за ч. 1 ст. 185 КК України, істотних для даного кримінального провадження обставин, а також покарання, яке повинен понести ОСОБА_5 , а саме: за ч. 1 ст. 185 КК України у виді 1 (одного) року позбавлення волі, зі звільненням на підставі ст. 75 КК України від відбуття покарання з випробуванням з іспитовим строком 1 рік.

Розглядаючи питання про затвердження угоди про примирення між обвинуваченим ОСОБА_5 та потерпілою ОСОБА_4 , суд виходить з наступного.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 468 КПК України у кримінальному провадженні може бути укладена угода про примирення між потерпілим та підозрюваним або обвинуваченим.

Згідно ч. 3 ст. 469 КПК України угода про примирення між потерпілим та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості та у кримінальному провадженні у формі приватного обвинувачення.

В судовому засіданні судом встановлено, що ОСОБА_5 обґрунтовано обвинувачується у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України, який згідно ст. 12 КК України, є злочином середньої тяжкості.

При цьому судом з`ясовано, що обвинувачений ОСОБА_5 цілком розуміє права, визначені п. 1 ч. 5 ст. 474 КПК України, наслідки укладення та затвердження даної угоди, передбачені п. 1 ч. 1 ст. 473 КПК України, характер обвинувачення, вид покарання, а також інші заходи, які будуть застосовані до нього у разі затвердження угоди судом.

Потерпіла ОСОБА_4 також розуміє наслідки укладення та затвердження даної угоди, визначені п. 2 ч. 1 ст. 473 КПК України.

Суд переконався, що укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дій будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.

Також судом встановлено, що умови даної угоди відповідають вимогам Кримінального процесуального Кодексу України та Кримінального Кодексу України.

Враховуючи наведене, суд приходить до висновку про затвердження угоди про примирення між обвинуваченим ОСОБА_5 та потерпілою ОСОБА_4 і призначення обвинуваченому узгодженої сторонами міри покарання.

Процесуальні витрати у кримінальному провадженні відсутні. Долю речових доказів суд вирішує на підставі ч. 9 ст. 100 КПК України. Цивільний позов у справі не заявлявся. Заходи забезпечення кримінального провадження, а також запобіжний захід відносно ОСОБА_5 не застосувались.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 373, 374, 475 КПК України, суд -

засудив:
Затвердити угоду від 26.02.2016 року про примирення між обвинуваченим ОСОБА_5 та потерпілою ОСОБА_4 .

ОСОБА_5 визнати винним у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України, та призначити йому узгоджене сторонами покаранням за вказаною статтею у виді 1 (одного) року позбавлення волі.

На підставі ст. 75 КК України звільнити обвинуваченого ОСОБА_5 від відбування призначеного покарання, якщо він протягом 1 (одного) року іспитового строку не вчинить нового злочину і виконає покладені на нього обов`язки, передбачені ст. 76 КК України: не виїжджати за межі України на постійне місце проживання без дозволу кримінально-виконавчої інспекції та повідомляти кримінально-виконавчу інспекцію про зміну місця проживання, роботи або навчання.

Вирок може бути оскаржений з підстав, передбачених ст. 394 КПК України, до Апеляційного суду Київської області через Києво-Святошинський районний суд Київської області протягом 30 (тридцяти) діб з часу його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку на подачу апеляційної скарги за відсутності такої скарги, а при оскарженні вироку після постановлення ухвали Апеляційним судом Київської області.

Суддя ОСОБА_1