Справа № 204/1460/16-к
Провадження № 1-кп/204/190/16
КРАСНОГВАРДІЙСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД м. ДНІПРОПЕТРОВСЬКА
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
16 березня 2016 року Красногвардійський районний суд м.Дніпропетровська у складі:
головуючого судді: ОСОБА_1
при секретарі: ОСОБА_2
за участю: прокурора ОСОБА_3
обвинуваченого ОСОБА_4
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Дніпропетровську матеріали кримінального провадження, внесеного до Єдиного Реєстру досудових розслідувань за №0000007 від 02 січня 2016 року, відносно
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Дніпродзержинська, українця, громадянина України, який має середню освіту, не працюючого, неодруженого, раніше судимого:
-15.09.1999 Дніпровським районним судом м.Дніпродзержинська Дніпропетровської області за ч.2 ст.229-6, ч.3 ст.206, ст.42 КК УРСР до 3 років 6 місяців позбавлення волі, 19.10.1999 вирок суду змінено Дніпропетровським обласним судом, ОСОБА_4 вважати засудженим за ч.1 ст.229-6, ч.3 ст.206, ст.42 КК УРСР до 3 років 3місяців позбавлення волі, звільненого 05.12.2000 за постановою Солонянського районного суду Дніпропетровської області від 30.11.2000 умовно-достроково на невідбутий строк покарання 1 рік 1 день;
-13.09.2002 Заводським районним судом м.Дніпродзержинська Дніпропетровської області за ч.3 ст.186, ч.1 ст.185 КК України на підставі ст.70 остаточно призначено покарання 5 років позбавлення волі, звільнений 23.01.2006 за постановою Солонянського районного суду Дніпропетровської області від 16.01.2006 умовно-достроково на невідбутий строк покарання 6 місяців 17 днів;
-06.03.2007 Дніпровським районним судом м.Дніпродзержинська Дніпропетровської області за ч.2 ст.186 КК України до 4 років позбавлення волі, звільнений від відбування покарання 14.12.2010 по відбуттю строку покарання;
-09.02.2012 Жовтневим районним судом м.Дніпропетровська за ч.1 ст.121, ч.2,3 ст.185, ч.2 ст.186, ч.1 ст.187, ч.1 ст.309 КК України на підставі ч.1 ст.70КК України остаточно призначено покарання 5 років позбавлення волі, звільнений 06.04.2015 на підставі ухвали П`ятихатського районного суду Дніпропетровської області від 27.03.2015 умовно-достроково на невідбутий строк покарання 1 рік 6 місяців 26 днів,
який зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,
у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.186 КК України, -

ВСТАНОВИВ:
02.01.2016 близько 05-57 години, ОСОБА_4 , знаходячись біля будинку № 42 по вулиці Звивистій в м.Дніпропетровську, побачив раніше йому незнайому потерпілу ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , яка рухалась по вказаній вулиці, утримуючи в руці сумку, в якій знаходилось належне їй майно. В цей час у ОСОБА_4 раптово виник злочинний умисел, спрямований на повторне, відкрите викрадення чужого майна, що належить потерпілій ОСОБА_5 , яке він визначив як об`єкт свого злочинного посягання.
Далі ОСОБА_4 , продовжуючи реалізовувати свій злочинний умисел, знаходячись у вказаному місці та у вказаний час, діючи умисно, повторно, з корисливих мотивів та особистої зацікавленості, наблизився до потерпілої ОСОБА_6 ззаду, наніс чотири удари своєю ногою по нозі потерпілої, чим спричинив їй фізичний біль, тобто застосував стосовно потерпілої насильство, яке не є небезпечним для життя і здоров`я, та вирвав своєю рукою жіночу сумку, яка знаходилась в руці потерпілої ОСОБА_5 , при цьому, заволодівши майном, що належить потерпілій ОСОБА_5 , а саме: жіночою сумкою, яка для потерпілої матеріальної цінності не представляє, грошовими коштами в сумі 100 гривень.
Після чого ОСОБА_4 з місця вчинення кримінального правопорушення зник, маючи реальну можливість розпорядитись відкрито викраденим майном, що належить потерпілій ОСОБА_5 , як власним, чим заподіяв потерпілій ОСОБА_5 матеріальну шкоду на суму 100 гривень.
Продовжуючи свою злочинну діяльність. ОСОБА_4 03.01.2016 близько 16-50 години, знаходячись в приміщенні КЗ «Дніпропетровське клінічне об`єднання швидкої медичної допомоги» ДОР» за адресою: м.Дніпропетровськ, вул.Свердлова, буд.65, побачив раніше йому незнайому потерпілу ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , яка утримувала в руці сумку, в якій знаходилось належне потерпілій майно. В цей час у ОСОБА_4 раптово виник злочинний умисел, спрямований на повторне, відкрите викрадення чужого майна, що належить потерпілій ОСОБА_7 , яке він визначив як об`єкт свого злочинного посягання.
Далі ОСОБА_4 , продовжуючи реалізовувати свій злочинний умисел, знаходячись у вказаному місці та у вказаний час, діючи умисно, повторно, з корисливих мотивів та особистої зацікавленості, наблизився до потерпілої ОСОБА_7 ззаду, наніс їй один удар в область голови, внаслідок чого потерпіла втратила рівновагу та впала на сходи, після чого ОСОБА_4 , не зупиняючись на досягнутому, наніс потерпілій ще два удари в область голови, тим самим, застосувавши насильство, яке не є небезпечним для життя і здоров`я, та вирвав своєю рукою жіночу сумку, яка знаходилась в руці потерпілої, при цьому, заволодівши майном, що належить потерпілій ОСОБА_7 , а саме: жіночою сумкою, яка для потерпілої матеріальної цінності не представляє, грошовими коштами в сумі 7000 гривень.
Після чого ОСОБА_4 з місця вчинення кримінального правопорушення зник, маючи реальну можливість розпорядитись відкрито викраденим майном, що належить потерпілій ОСОБА_7 , як власним, чим заподіяв потерпілій ОСОБА_7 матеріальну шкоду на суму 7000 гривень.
Продовжуючи свою злочинну діяльність, ОСОБА_4 17.01.2016 близько 17-30 години, знаходячись біля будинку № 20/22 по вул. Канатній в м.Дніпропетровську, побачив раніше йому незнайомого потерпілого ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , який рухався по вказаній вулиці, утримуючи в лівій руці мобільний телефон «Nokia Lumia 520». В цей час у ОСОБА_4 раптово виник злочинний умисел, спрямований на повторне, відкрите викрадення чужого майна, що належить потерпілому ОСОБА_8 , яке він визначив як об`єкт свого злочинного посягання.
Далі ОСОБА_4 , продовжуючи реалізовувати свій злочинний умисел, знаходячись у вказаному місці та у вказаний час, діючи умисно, повторно, з корисливих мотивів та особистої зацікавленості, наблизився до потерпілого ОСОБА_8 ззаду, наніс йому один удар рукою, стиснутою в кулак, в область лівого плеча, тим самим, застосувавши насильство, яке не є небезпечним для життя і здоров`я, та вирвав своєю рукою мобільний телефон «Nokia Lumia 520», який знаходився в руці потерпілого, при цьому, заволодівши майном, що належить потерпілому ОСОБА_8 , а саме мобільним телефоном «Nokia Lumia 520», вартість якого складає 982 гривні.
Після чого ОСОБА_4 з місця вчинення кримінального правопорушення зник, маючи реальну можливість розпорядитись відкрито викраденим майном, що належить потерпілому ОСОБА_8 , як власним, чим заподіяв потерпілому ОСОБА_8 матеріальну шкоду на суму 982 гривні.
Продовжуючи свою злочинну діяльність, ОСОБА_4 25.01.2016 близько 20-00 години, знаходячись біля будинку №20 по вул.Щепкіна в м.Дніпропетровську, побачив раніше йому незнайому потерпілу ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , яка утримувала в руці сумку, в якій знаходилось належне потерпілій майно. В цей час у ОСОБА_4 раптово виник злочинний умисел, спрямований на повторне, відкрите викрадення чужого майна, що належить потерпілій ОСОБА_9 , яке він визначив як об`єкт свого злочинного посягання.

Далі ОСОБА_4 , продовжуючи реалізовувати свій злочинний умисел, знаходячись у вказаному місці та у вказаний час, діючи умисно, повторно, з корисливих мотивів та особистої зацікавленості, наблизився до потерпілої ОСОБА_9 та почав тягнути належну їй сумку, яка знаходилась в правій руці потерпілої, після чого ОСОБА_9 , не втримавши рівновагу, впала на землю спиною, утримуючи в руках сумку. ОСОБА_4 , не зупиняючись на досягнутому, наніс потерпілій три удари ногою в область грудної клітини, тим самим застосувавши насильство, яке не є небезпечним для життя і здоров`я, та вирвав своєю рукою жіночу сумку, яка знаходилась в руці потерпілої, при цьому, заволодівши майном, що належить потерпілій ОСОБА_9 , а саме: жіночою сумкою, яка для потерпілої матеріальної цінності не представляє, мобільним телефоном марки «LG», в якому знаходилась сім-карта мобільного оператора «Life» НОМЕР_1 , які для потерпілої матеріальної цінності не представляють, планшетом ASUS FONEPAD 7 модель К00Е (ME373CG), вартість якого складає 1739,40 гривень.

Після чого ОСОБА_4 з місця вчинення кримінального правопорушення зник, маючи реальну можливість розпорядитись відкрито викраденим майном, що належить потерпілій ОСОБА_9 , як власним, чим заподіяв потерпілій ОСОБА_9 матеріальну шкоду на суму 1739,40 гривень.
Продовжуючи свою злочинну діяльність, ОСОБА_4 09.02.2016 близько 07-05 години, знаходячись біля будинку №30 по вулиці Тісній в м.Дніпропетровську, побачив раніше йому незнайому потерпілу ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , яка рухалась по вказаній вулиці, утримуючи в руці сумку, в якій знаходилось належне їй майно. В цей час у ОСОБА_4 раптово виник злочинний умисел, спрямований на повторне, відкрите викрадення чужого майна, що належить потерпілій ОСОБА_10 , яке він визначив як предмет свого злочинного посягання.
Далі ОСОБА_4 , продовжуючи реалізовувати свій злочинний умисел, знаходячись за вищевказаною адресою у вищевказаний час, наблизився до потерпілої ОСОБА_10 ззаду та, діючи умисно, відкрито, повторно, з корисливого мотиву та особистої зацікавленості, вирвав своєю рукою жіночу сумку, яка знаходилась в руці потерпілої, тим самим, заволодівши майном, що належить потерпілій ОСОБА_10 , а саме: жіночою сумкою, вартість якої складає 741,06 гривень, гаманцем, вартість якого складає 214,15 гривень, грошовими коштами в сумі 364,00 гривні, рукавицями, вартість яких складає 105,40 гривень, а всього на загальну суму 1424,61 гривень.
Після чого ОСОБА_4 з місця вчинення кримінального правопорушення зник, маючи реальну можливість розпорядитись відкрито викраденим майном, що належить потерпілій ОСОБА_10 , як власним, чим заподіяв потерпілій ОСОБА_10 матеріальну шкоду на загальну суму 1424,61 гривень.
В судовому засіданні обвинувачений свою вину у вчиненні кримінального правопорушення за всіма епізодами визнав повністю, підтвердив всі фактичні обставини, викладені в обвинувальному акті, просив суд суворо не карати.
Від потерпілої ОСОБА_5 надійшла заява, в якій вона просить суд слухати провадження у її відсутності, зазначає, що не має матеріальних та моральних претензій до обвинуваченого, просить призначити покарання на розсуд суду.
Від потерпілої ОСОБА_7 надійшла заява, в якій вона просить суд слухати провадження у її відсутності, зазначає, що не має матеріальних та моральних претензій до обвинуваченого, просить призначити покарання на розсуд суду.
Від потерпілого ОСОБА_8 надійшла заява, в якій він просить суд слухати провадження у його відсутності, зазначає, що не має матеріальних та моральних претензій до обвинуваченого, просить призначити покарання на розсуд суду.
Від потерпілої ОСОБА_9 надійшла заява, в якій вона просить суд слухати провадження у її відсутності, просить призначити покарання на розсуд суду, фактичні обставини кримінального провадження не оспорює, має намір подати цивільний позов в порядку цивільного судочинства після ухвалення судом вироку.
Від потерпілої ОСОБА_10 надійшла заява, в якій вона просить суд слухати провадження у її відсутності, зазначає, що не має матеріальних та моральних претензій до обвинуваченого, просить призначити покарання на розсуд суду.
У відповідності до ч.3 ст.349 КПК України, суд має право, якщо проти цього не заперечують учасники судового провадження, визнати недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються. В судовому засіданні встановлено, що викладені фактичні обставини справи ніким не оспорюються, обвинувачений та інші учасники судового розгляду правильно розуміють зміст цих фактичних обставин і у суду немає сумнівів у добровільності їх позиції, тому суд визнав недоцільним дослідження інших доказів відносно фактичних обставин справи, які ніким не оспорюються.
Таким чином, суд вважає доведеним, що ОСОБА_4 своїми навмисними діями, які виразилися відкритому викрадення чужого майна (грабежі), поєднаному з насильством, яке не є небезпечним для життя та здоров`я потерпілого, вчиненому повторно, вчинив злочин, передбачений ч.2 ст.186 КК України.
При призначенні обвинуваченому покарання, суд враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного, обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання, обставини справи, позицію потерпілих, які просили призначити покарання на розсуд суду.
Так обвинувачений ОСОБА_4 вчинив тяжкий злочин.
ОСОБА_4 раніше судимий за вчинення умисних корисливих злочинів проти власності, на обліку у лікаря-психіатра та лікаря-нарколога не перебуває, не працює.
Обставинами, що пом`якшують покарання обвинуваченому, суд визнає щире каяття особи та активне сприяння розкриттю злочину.
Обставиною, яка обтяжує покарання, є рецидив злочину.
На підставі викладеного, суд вважає необхідним призначити ОСОБА_4 покарання в межах санкції частини статті у вигляді позбавлення волі. Саме таке покарання буде повністю відповідати ступеню тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, даних про особу обвинуваченого, встановленим судом обставинам, що пом`якшують та обтяжують покарання останнього.
З матеріалів справи (зокрема, з дослідженого судом копії вироку та довідки щодо судимості) вбачається, що 09.02.2012 Жовтневим районним судом м.Дніпропетровська ОСОБА_4 було засуджено за ч.1 ст.121, ч.ч.2,3 ст.185, ч.2 ст.186, ч.1 ст.187, ч.1 ст.309 КК України, на підставі ч.1 ст.70 КК України остаточно призначено покарання 5 років позбавлення волі, та звільнено 06.04.2015 на підставі ухвали П`ятихатського районного суду Дніпропетровської області від 27.03.2015 умовно-достроково на невідбутий строк покарання 1 рік 6 місяців 26 днів.
Оскільки новий злочин за зазначеним кримінальним провадженням обвинуваченим, до якого було застосоване умовно-дострокове звільнення від відбування покарання, вчинено протягом невідбутої частини покарання, суд на підставі ст. 71 КК України до призначеного покарання ОСОБА_4 частково приєднує невідбуте покарання, призначене за вироком Жовтневого районного суду м.Дніпропетровська від 09.02.2012.
24 грудня 2015 року набув чинності Закон України «Про внесення зміни до Кримінального кодексу України щодо удосконалення порядку зарахування судом строку попереднього ув`язнення у строк покарання» №838-У111 від 26 листопада 2015 року.
Відповідно до ч.5 ст.72 КК України, зарахування судом строку попереднього ув`язнення у разі засудження до позбавлення волі в межах того самого кримінального провадження, у межах якого до особи було застосовано попереднє ув`язнення, провадиться з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.
При цьому, у строк попереднього ув`язнення за КПК України включається, зокрема, строк затримання особи без ухвали слідчого судді, суду; затримання особи на підставі ухвали слідчого судді, суду; тримання особи під вартою як запобіжний захід, обраний суддею, судом на стадії досудового розслідування або під час судового розгляду кримінального провадження. При цьому, строк попереднього ув`язнення за правилами, визначеними у ч.5 ст.72 КК України, зараховується при призначенні покарання за наслідками судового розгляду, якщо особа була попередньо ув`язнена.
Відповідно до протоколу затримання від 09.02.2016, ОСОБА_4 було затримано 09.02.2016.
Відповідно до ухвали Красногвардійського районного суду м.Дніпропетровська від 10.02.2016, щодо ОСОБА_4 обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, строк тримання під вартою рахувати з 15-30 год 09.02.2016.
Виходячи з викладеного, суд вважає необхідним зарахувати ОСОБА_4 у строк покарання строк попереднього ув`язнення з 09.02.2016 до дня ухвалення цього вироку із розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.
Згідно довідки Дніпропетровського Науково-дослідного експертно-криміналістичного центру, витрати на проведення судово-товарознавчої експертизи в кримінальному провадженні складають 245,52 грн. та підлягають стягненню з ОСОБА_4 на користь держави.
Згідно акту №1075-16 Дніпропетровського науково-дослідного інституту судових експертиз МЮ України, витрати на проведення судової товарознавчої експертизи складають 123,00 грн. та підлягають стягненню з ОСОБА_4 на користь держави.
Речові докази, долучені до матеріалів кримінального провадження постановами від 10.02.2016 та 24.02.2016, а саме: купюра номіналом 100 гривень ЕВ6606339, купюра номіналом 50 грн. ЕХ3216244, купюра номіналом 200 грн. ЄФ5792903, купюра номіналом 10 грн. КГ1400543, купюра номіналом 2 грн. СВ1406884, купюра номіналом 2 грн. РА9272446, пенсійне посвідчення на ім`я ОСОБА_10 (яке у відповідності до розписки про відповідальне зберігання передане ОСОБА_10 ), картку магазину «EVA», дисконтну картку «Всеукраїнська аптечна мережа», картка «Аптека низьких цін», передані на зберігання до камери схову речових доказів при Красногвардійському ВП ДВП ГУНП в Дніпропетровській області повернути ОСОБА_10 за належністю.
Речові докази, долучені до матеріалів кримінального провадження постановою від 24.02.2016, а саме: сумка чорного кольору, гаманець чорного кольору, рукавиці коричневого кольору, передані на зберігання до камери схову речових доказів при Красногвардійському ВП ДВП ГУНП в Дніпропетровській області повернути ОСОБА_10 за належністю.
Запобіжний захід до набрання вироком законної сили залишити без змін у вигляді тримання під вартою.
На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 349, 371, 374, ч.6 ст.376 КПК України, суд -
УХВАЛИВ:
ОСОБА_4 визнати винним у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.186 КК України і призначити йому покарання у вигляді 4 (чотирьох) років 6 (шести) місяців позбавлення волі.
На підставі ч.1 ст.71 КК України за сукупністю вироків до призначеного покарання частково приєднати невідбуте покарання за вироком Жовтневого районного суду м.Дніпропетровська від 09.02.2012 та остаточно ОСОБА_4 призначити покарання у вигляді 4 (чотирьох) років 7 (семи) місяців позбавлення волі.
Строк відбуття покарання ОСОБА_4 рахувати з 09.02.2016.
На підставі ч. 5 ст. 72 КК України, термін попереднього ув`язнення ОСОБА_4 в межах даного кримінального провадження з 09.02.2016 по 16.03.2016 включно, зарахувати у строк відбування покарання з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.
Запобіжний захід до набрання вироком законної сили залишити без змін у вигляді тримання під вартою.
Згідно довідки Дніпропетровського Науково-дослідного експертно-криміналістичного центру, витрати на проведення судово-товарознавчої експертизи в кримінальному провадженні складають 245,52 грн. та підлягають стягненню з ОСОБА_4 на користь держави.
Згідно акту №1075-16 Дніпропетровського науково-дослідного інституту судових експертиз МЮ України, витрати на проведення судової товарознавчої експертизи складають 123,00 грн. та підлягають стягненню з ОСОБА_4 на користь держави.
Речові докази, долучені до матеріалів кримінального провадження постановами від 10.02.2016 та 24.02.2016, а саме: купюра номіналом 100 гривень ЕВ6606339, купюра номіналом 50 грн. ЕХ3216244, купюра номіналом 200 грн. ЄФ5792903, купюра номіналом 10 грн. КГ1400543, купюра номіналом 2 грн. СВ1406884, купюра номіналом 2 грн. РА9272446, пенсійне посвідчення на ім`я ОСОБА_10 (яке у відповідності до розписки про відповідальне зберігання передане ОСОБА_10 ), картку магазину «EVA», дисконтну картку «Всеукраїнська аптечна мережа», картка «Аптека низьких цін», передані на зберігання до камери схову речових доказів при Красногвардійському ВП ДВП ГУНП в Дніпропетровській області повернути ОСОБА_10 за належністю.
Речові докази, долучені до матеріалів кримінального провадження постановою від 24.02.2016, а саме: сумка чорного кольору, гаманець чорного кольору, рукавиці коричневого кольору, передані на зберігання до камери схову речових доказів при Красногвардійському ВП ДВП ГУНП в Дніпропетровській області повернути ОСОБА_10 за належністю.
Вирок може бути оскаржений обвинуваченим, прокурором, потерпілими до Апеляційного суду Дніпропетровської області через Красногвардійський районний суд м.Дніпропетровська протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Копію вироку після його проголошення негайно вручити обвинуваченому та прокурору.
Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.
Суддя: ОСОБА_1