В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

29.11.2012 Білоцерківський міськрайонний суд в складі:

головуючий суддя Бобкова Н. В. ,

при секретарі Тарасенко А. В.,

за участю прокурора - Корнєвої І.В.

представника потерпілого - ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду кримінальну справу за обвинуваченням

СЛУЖАВОГО ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця ІНФОРМАЦІЯ_2, українця, гр. України, ІНФОРМАЦІЯ_3, військовозобовязаного, одруженого, має на утриманні двох малолітніх дітей ІНФОРМАЦІЯ_4 та ІНФОРМАЦІЯ_5, тимчасово не працюючого, раніше не судимого, зареєстрованого за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_6, проживаючого за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_7 - 56а, кв.204,-

в скоєнні злочину, передбаченого ст.122 ч.1 КК України, -

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_3 спричинив ОСОБА_4 умисне середньої тяжкості тілесне ушкодження, тобто умисне ушкодження, яке не є небезпечним для життя і не потягло за собою наслідків, передбачених у ст. 121 КК України, але таке, що спричинило тривалий розлад здоровя,

Злочин скоєно за наступних обставин.

26.07.2012 р. близько 2 год. ОСОБА_3, перебуваючи напроти металевих ролетів магазинів №18 та №19 ринку «Нептун» на 83 км автодороги Київ ОСОБА_5, що знаходиться в адміністративних межах Піщанської сільської ради, на ґрунті раптово виниклих неприязних відносин, з метою заподіяння ОСОБА_4 середньої тяжкості тілесних ушкоджень, передбачаючи суспільно-небезпечні наслідки своїх дій та обхвативши ОСОБА_4 за шию, підняв його над собою та, прийнявши руки, відпустив його на асфальтовану поверхню дороги, в результаті падіння ОСОБА_4 впав на ліву сторону та отримав ушкодження у вигляді черезвертлюгового перелому лівої стегнової кістки, який згідно висновку судово-медичної експертизи №314/д від 23.10.2012 р. відноситься до категорії тілесних ушкоджень середньої тяжкості, так як для повного зрощення переломів необхідно тривалий строк більше ніж 3 тижні.

Допитаний в судовому засіданні підсудний ОСОБА_3 вину у скоєнні інкримінованого слідством злочину визнав повністю і ствердив обставини його скоєння, зазначені в обвинуваченні. Вказав при цьому, що дійсно протягом року працював біля ринку «ГТВ» на 84 км автодороги Київ ОСОБА_5, і 26.07.2012 р. близько 1 год. знаходився біля ролету, в якому продають чай та каву, де до нього підійшов наглядно знайомий ОСОБА_4, з яким виникла словесна перепалка. Він, усвідомлюючи протиправність своїх дій та наслідки, які можуть настати в результаті його дій, обхватив ОСОБА_4 лівою рукою за шию, а правою рукою з під низу тулуба підняв його над собою, а потім відпустив руки. В результаті ОСОБА_4 впав з висоти його росту, близько 180-190 см на асфальтну поверхню землі. Сам відразу пішов до свого робочого місця, не запитуючи його про стан здоровя, знаючи при цьому, що поряд знаходилися люди, які бачили дану подію та у випадку чого можуть йому допомогти. Відходячи від даного місця, він бачив, що ОСОБА_4 піднімається із землі та намагається іти. Пройшовши декілька метрів, він сів на асфальт. Наступного дня від когось із продавців даного ринку дізнався, що під час падіння ОСОБА_4 поламав собі ногу.

У скоєному чистосердечно розкаюється, просить суворо не карати.

Визнаючи себе повністю винним у скоєнні вказаних дій та заявлений і уточнений потерпілим цивільний позов про відшкодування матеріальних збитків та моральної шкоди, а також позов прокурора Білоцерківського району про відшкодування витрат на стаціонарне лікування потерпілого у повному обсязі, ОСОБА_3 просив суд в силу ст.299 ч.3 КПК України не досліджувати докази стосовно фактичних обставин справи, які не оспорюються, при цьому права та наслідки вказаної відмови йому детально роз"яснено.

З врахуванням наведеного суд визнав недоцільним дослідження доказів стосовно фактичних обставин справи, які не оспорюються.

Таким чином суд рахує, що вина ОСОБА_3 у скоєнні злочину доведена повністю і його дії органами досудового слідства вірно кваліфіковані за ст.122 ч.1 КК України, оскільки він спричинив ОСОБА_4 умисне середньої тяжкості тілесне ушкодження, тобто умисне ушкодження, яке не є небезпечним для життя і не потягло за собою наслідків, передбачених у ст. 121 КК України, але таке, що спричинило тривалий розлад здоровя.

Обираючи покарання підсудному, суд враховує характер та ступінь суспільної небезпеки скоєного злочину, особу підсудного, обставини справи.

ОСОБА_3 раніше не судимий і вперше притягується до кримінальної відповідальності, чистосердечно розкаюється у вчиненому, має на утриманні двох малолітніх дітей, як особа за місцем проживання характеризується позитивно - наведені обставини розцінюються судом як пом"якшуючі відповідальність.

Обтяжуючих відповідальність обставин по справі судом не встановлено.

Потерпілий ОСОБА_4 просив суд не позбавляти ОСОБА_3 волі, призначивши покарання та звільнивши від його відбуття, з випробуванням.

З врахуванням наведених обставин суд вважає, що виправлення та перевиховання ОСОБА_3 можливе без ізоляції від суспільства і рахує доцільним призначити покарання, передбачене санкцією ст. 122 ч.1 КК України та звільнити від відбування покарання, з випробуванням.

Цивільний позов по справі, заявлений потерпілим ОСОБА_4 про відшкодування матеріальних збитків - 15644грн. та моральної шкоди - 15000 грн. підлягає задоволенню в повному обсязі та відшкодуванню на його користь з підсудного ОСОБА_3

Цивільний позов по справі, заявлений прокурором Білоцерківського району про відшкодування з ОСОБА_5 витрат на стаціонарне лікування потерпілого ОСОБА_4 в сумі 524 грн. 94 коп. на користь Білоцерківського міського фінансового правління, також підлягає задоволенню в повному обсязі.

Речові докази та судові витрати по справі відсутні.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.323,324 Кримінально-процесуального кодексу України, суд,-

З А С У Д И В :

ОСОБА_3 визнати винним у скоєнні злочину, передбаченого ст.122 ч.1 КК України і призначити покарання - 2/два/ роки позбавлення волі.

На підставі ст.75,76 КК України звільнити ОСОБА_3 від відбування призначеного судом покарання, якщо він протягом іспитового строку - 2/два/ роки не вчинить нового злочину та виконає покладені на нього обов"язки: не виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу кримінально-виконавчої інспекції, повідомляти кримінально-виконавчу інспекцію системи про зміну місця проживання.

Контроль за поведінкою засудженого ОСОБА_3 покласти на відділ виконання покарань Білоцерківського МВВС - за місцем проживання засудженого.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_4 в рахунок відшкодування матеріальних збитків - 15644 грн. 14 коп. та моральної шкоди - 15000 грн., а всього - 30644 (тридцять тисяч шістсот сорок чотири) грн. 14 коп.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь Білоцерківського міського фінансового правління 524 (пятсот двадцять чотири) грн. 94 коп.

Запобіжний захід засудженому до вступу вироку в законну силу залишити попередній - підписку про невиїзд з постійного місця проживання.

Вирок може бути оскаржений до апеляційного суду Київської області через Білоцерківський міськрайсуду всіма учасниками процесу протягом 15 діб після проголошення.

Суддя: Н. В. Бобкова