Справа № 522/1669/16-к
Провадження № 1-«кс»/522/1656/16
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
18 лютого 2016 року м. Одеса
Слідчий суддя Приморського районного суду м. Одеси ОСОБА_1 ,
при секретарі - ОСОБА_2 ,
Відповідно до пункту 28 Порядку зберігання речових доказів стороною обвинувачення, їх реалізації, технологічної переробки, знищення, здійснення витрат, пов`язаних з їх зберіганням і пересиланням, схоронності тимчасово вилученого майна під час кримінального провадження, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 19 листопада 2012 р. № 1104, встановлено, що речові докази, що не містять слідів кримінального правопорушення, які через громіздкість або з інших причин, визначених у Кримінально-процесуальному кодексу України, не можуть зберігатися без зайвих труднощів в обладнаних приміщеннях або в інших місцях зберігання, визначених у пунктах 17-26 цього Порядку, передаються (крім випадків, коли такі речові докази повернуто власникові або передано йому на відповідальне зберігання) за письмовою згодою власника, а в разі її відсутності - за рішенням слідчого судді, суду. Умовою зберігання речових доказів повинно бути забезпечення збереження їх істотних ознак та властивостей. Сторона кримінального провадження, якій наданий речовий доказ або документ, зобов`язана зберігати їх у стані, придатному для використання у кримінальному провадженні.
Таким чином, зберігання вказаного майна мало здійснюватися виключно спеціалізованими підприємствами, які мають технологічні можливості забезпечення відповідних умов зберігання такого майна, з метою підтримання його технологічного стану. Таким підприємством є Державне підприємство « ІНФОРМАЦІЯ_2 ».
В інший спосіб, інакше як отримати тимчасовий доступ до відомостей щодо реалізації нафтопродуктів (речових доказів) та їх вилучення неможливо.
Згідно науково методичних рекомендацій з питань підготовки та призначення судових експертиз та експертних досліджень, які затверджені наказом Міністерства юстиції України від 08.10.1998 року № 53/5 ( у редакції наказу Міністерства України від 26.12.2010 року № 1950/5), для проведення почеркознавчих досліджень рукописних записів та підписів надаються саме оригінали документів.
Розглянувши клопотання слідчого, вивчивши надані до клопотання матеріали, вважаю необхідним у задоволенні клопотання відмовити з наступних підстав.
Згідно ст. 160 КПК України, в клопотанні про тимчасовий доступ до речей і документів крім іншого, зазначаються, правова кваліфікація кримінального правопорушення із зазначенням статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність, речі і документи, тимчасовий доступ до яких планується отримати, значення речей і документів для встановлення обставин у кримінальному провадженні, можливість використання як доказів відомостей, що містяться в речах і документах, та неможливість іншими способами довести обставини, які передбачається довести за допомогою цих речей і документів.
Згідно ст. 163 КПК України, слідчий суддя постановляє ухвалу про надання тимчасового доступу до речей і документів, якщо сторона кримінального провадження у своєму клопотанні доведе наявність достатніх підстав вважати, що ці речі, або документи:
1) перебувають, або можуть перебувати у володінні відповідної фізичної або юридичної особи;
2) самі по собі, або в сукупності з іншими речами і документами кримінального провадження, у зв`язку з яким подається клопотання, мають суттєве значення для встановлення важливих обставин у кримінальному провадженні;
3) не становлять собою або не включають речей і документів, які містять охоронювану законом таємницю.
Згідно ч. 5 ст. 132 КПК України, під час розгляду питання про застосування заходів забезпечення кримінального провадження сторони кримінального провадження повинні подати слідчому судді або суду докази обставин, на які вони посилаються.
Відповідно до ч. 4 ст. 163 КПК України, слідчий суддя, суд розглядає клопотання за участю сторони кримінального провадження, яка подала клопотання, та особи, у володінні якої знаходяться речі і документи, крім випадків, передбачених частиною другою цієї статті. Неприбуття за судовим викликом особи, у володінні якої знаходяться речі і документи, без поважних причин або неповідомлення нею про причини неприбуття не є перешкодою для розгляду клопотання.
Виходячи із положень ст. 22 КПК України, однією із загальних засад кримінального провадження визначено змагальність сторін, яка передбачає самостійне обстоювання стороною обвинувачення і стороною захисту їхніх правових позицій, а суд лише створює необхідні умови для реалізації сторонами їхніх процесуальних прав та виконання процесуальних обов`язків.
Тобто, саме сторона обвинувачення зобов`язана забезпечити особисту явку та подання доказів.
Однак, а ні слідчий який звернувся до суду з клопотанням, а ні прокурор яким погоджено клопотання в судове засідання не з`явились.
Таким чином, неявка без поважної причини сторони кримінального провадження, якою подане клопотання про тимчасовий доступ до речей і документів, свідчить про фактичне невиконання обов`язку довести обставини, передбачені ч. 5 ст. 163 КПК України, що позбавляє можливості повно та всебічно з`ясувати сукупність обставин, необхідних для вирішення питання про надання тимчасового доступу до речей і документів, які містять охоронювану законом таємницю, що також є підставою для відмови у задоволенні такого клопотання.
Зважаючи на вищенаведене, суд приходить до висновку, що слідчим не доведені достатні підстави, передбачені ст.163 КПК України, для надання тимчасового доступу до речей і документів, а тому зазначене клопотання задоволенню не підлягає.
Керуючись ст.ст. 22, 132, 159, 160, 162, 163, 164 КПК України, -
УХВАЛИВ:
Ухвала оскарженню не підлягає, а заперечення проти неї можуть бути подані під час підготовчого провадження в суді.

Слідчий суддя
16.02.2016