"05" травня 2016 р. Справа № 363/788/16-к
ВИРОК
Іменем України
05 травня 2016 року Вишгородським районним судом Київської області в складі:

головуючого судді - ОСОБА_1 ,

за участю секретаря - ОСОБА_2 ,

прокурора - ОСОБА_3 ,

потерпілого ОСОБА_4 ,

обвинуваченого ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Вишгороді кримінальне провадження № 0001458 за обвинуваченням

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Нова Синява Старосинявського району Хмельницької області, громадянина України, не одруженого, працюючого водієм автотранспортних засобів відділу інфраструктури Броварської ОДПІ ГУ ДФС у Київської області, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого,
у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України,
встановив:
04.11.2015 року приблизно о 23-00 год., ОСОБА_5 керував технічно справним автомобілем марки VOLKSWAGEN JETTA, д.н.з. НОМЕР_1 , та здійснював рух по проїзній частині вулиці Дніпровської з боку вулиці Набережної у бік проспекту Івана Мазепи, що знаходяться у місті Вишгороді Київської області.

На шляху прямування, проїжджаючи ділянку дороги в районі будинку № 2 по вулиці Дніпровській в місті Вишгород, водій ОСОБА_5 , діючи необережно, проявляючи злочинну самовпевненість, діючи в порушення вимог п.10.1. ПДР України і дорожньої розмітки п. 1.1. розділу 34 ПДР України, які регламентують: п. 10.1. - перед початком руху, перестроюванням та будь-якою зміною напрямку руху водій повинен переконатися, що це буде безпечним і не створить перешкод або небезпеки іншим учасникам руху; розділ 34 ПДР України - Дорожня розмітка п. 1. Горизонтальна розмітка п. 1.1. - (вузька суцільна лінія) - поділяє транспортні потоки протилежних напрямків і позначає межі смуг руху на дорогах; позначає межі ділянок проїзної частини, на які в`їзд заборонено; позначає межі місць для стоянки транспортних засобів, майданчиків для паркування і край проїзної частини доріг, не віднесених за умовами руху до автомагістралей. Лінію 1.1 перетинати забороняється.

При цьому ОСОБА_5 маючи об`єктивну можливість спостерігати за дорожньою обстановкою і рухом транспортних засобів у зустрічному напрямку, перед початком виконання маневру правого повороту на територію, що призначена для паркування транспортних засобів, яка знаходилась праворуч відносно напрямку руху автомобіля марки VOLKSWAGEN JETTA, реєстраційний номер НОМЕР_1 , не переконався в тому, що смуга зустрічного руху, на яку він мав намір виїхати, вільна від транспортних засобів, перед зміною напрямку руху, не переконався в тому, що це буде безпечним і не створить небезпеки або перешкод іншим учасникам руху, змінив напрямок руху вліво, перетнув осьову лінію дорожньої розмітки виїхав на зустрічну смугу руху та починаючи виконувати маневр правого повороту, скоїв зіткнення з автомобілем марки «GEELY СК», д.н.з. НОМЕР_2 , під керуванням ОСОБА_4 , що рухався в зустрічному напрямку по своїй смузі руху.

Внаслідок даної дорожньо-транспортної події водію автомобіля марки GEELY СК, д.н.з. НОМЕР_2 ОСОБА_4 , відповідно до висновку судово-медичної експертизи № 169/Д-2015 були спричинені тілесні ушкодження у вигляді: перелому правої вертлюгової западини зі зміщенням уламків та з вивихом голівки правої стегневої кістки, які відносяться до тілесних ушкоджень середнього ступеню тяжкості.

Крім того, згідно висновку автотехнічної експертизи № 2450/16-52 від 24.02.2015 року в даній дорожній обстановці, водій автомобіля марки VOLKSWAGEN JETTA ОСОБА_5 з технічної точки зору повинен був діяти у відповідності з вимогами дорожньої розмітки п. 1.1. розділу 34 ПДР України та п. 10.1 ПДР України.

Технічна можливість попередження даної дорожньо-транспортної події забезпечувалась в випадку дотримання ОСОБА_5 вимог п. 10.1. ПДР України, для невиконання яких, згідно наданих на дослідження матеріалів, у нього не було перешкод технічного характеру.

Враховуючи обставини даної пригоди, а саме виїзд автомобіля марки VOLKSWAGEN JETTA на смугу руху автомобіля марки GEELY СК, в даному випадку дії водія ОСОБА_5 з технічної точки зору не відповідали вимогам дорожньої розмітки п. 1.1. розділу 34 ПДР України та п. 10.1. ПДР України, і данні невідповідності знаходилися в причинному зв`язку з виникненням дорожньо-транспортної події.

Порушення водієм ОСОБА_5 , вимог п. 10.1. ПДР України і дорожньої розмітки п. 1.1. розділу 34 ПДР України, знаходяться в прямому причинному зв`язку з виникненням даної дорожньо-транспортної події та настанням суспільно-небезпечних наслідків у вигляді заподіяння тілесних ушкоджень середньої тяжкості потерпілому ОСОБА_4 .

Допитаний у судовому засіданні ОСОБА_5 свою винність у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України, визнав повністю, не оспорюючи час, місце, спосіб, вид, мотив і мету, форму вини та повністю підтвердив обставини вчиненого ним кримінального правопорушення. Зокрема пояснивши, що 04.11.2015 року близько 23-00год керуючи автомобілем VOLKSWAGEN JETTA рухаючись по проїзній частині по вулиці Дніпровської в напрямку Івана Мазепи в місті Вишгороді виїхавши на зустрічну смугу руху та починаючі виконувати маневр правого повороту, скоїв зіткнення з автомобілем марки GEELY СК під керуванням ОСОБА_4 , що рухався в зустрічному напрямку по своїй смузі руху. Зокрема, вказуючи при цьому, щиро розкаюється у вчиненому та просить суд суворо його не карати і не позбавляти права керування транспортними засобами, оскільки це є єдиний засіб для забезпечення свого існування.

Допитаний в судовому засіданні потерпілий пояснив, що дійсно дорожньо-транспортна подія сталося 04.11.2015 року приблизно о 23-00грн. по вулиці Дніпровська в місті Вишгород за участю автомобіля марки GEELY СК під його керуванням та автомобілем марки VOLKSWAGEN JETTA під керуванням ОСОБА_5 . Просив обвинуваченого не карати суворо і не позбавляти права керування транспортними засобами.

На підставі ч. 3 ст. 349 КПК України, за згодою учасників процесу, судом визнано недоцільним дослідження доказів, стосовно тих фактичних обставин провадження, які ніким з учасників процесу не оспорюються. При цьому судом з`ясовано, що обвинувачений та інші учасники правильно розуміють зміст цих обставин, сумніву у добровільності та істинності їх позицій немає.

При цьому розгляд провадження проводився відносно обвинуваченого в межах пред`явленого йому обвинувачення.

При встановлених обставинах, оцінюючи зібрані докази, суд вважає, що винуватість обвинуваченого у вчиненні вищезазначеного кримінального правопорушення в судовому засіданні доведена повністю і зібраних доказів достатньо для визнання його винним.

Таким чином, враховуючи викладене, суд вважає, що ОСОБА_5 своїми діями, які виразились у вчиненні порушення правил дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що спричинила середньої тяжкості тілесні ушкодження потерпілому, ОСОБА_4 , вчинив злочин, передбачений ч. 1 ст. 286 КК України.

Призначаючи покарання обвинуваченому, у відповідності зі ст. 65 КК України, суд враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винного та обставини, що пом`якшують покарання.

Обставинами, що пом`якшують покарання обвинуваченому, згідно ст. 66 КК України, суд визнає, щире каяття у вчиненому.

Обставин, що обтяжують покарання обвинуваченому, згідно ст. 67 КК України, судом не встановлено.

Крім цього, при обранні обвинуваченому міри покарання, судом враховується його відношення до вчиненого, матеріали, що його характеризують та стан здоров`я обвинуваченого.

При визначенні міри покарання ОСОБА_5 суд враховує, що обвинувачений за місцем роботи характеризується позитивно, на обліку у лікарів нарколога та психіатра не перебуває, вперше вчинив необережний невеликої тяжкості злочин, раніше не судимий.

На підставі викладеного, з метою попередження нових злочинів, виправлення ОСОБА_5 , з врахуванням вимог ст. 50 КК України, суд приходить до висновку про необхідність призначення покарання в межах санкції визначеної ч. 1 ст. 286 КК України, у виді штрафу.

Додаткове покарання в вигляді позбавлення права керування транспортним засобом суд не призначає, оскільки підсудний працює, а трудова діяльність пов`язана з використанням автомобіля і це є його єдиний засіб для забезпечення свого існування та родини.

Долю речових доказів вирішити відповідно до ст. 100 КПК України.

Процесуальні витрати по справі підлягають стягненню із обвинуваченого, відповідно до вимог ст. 124 КПК України.

Керуючись ст.ст. 370, 374, 377 КПК України, суд, -

засудив:
ОСОБА_5 визнати винним у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України та призначити йому покарання у виді штрафу в розмірі 200 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, тобто 3 400 (три тисяча чотириста) гривень без позбавленням права керувати транспортними засобами.

Речовий доказ:

- автомобіль марки VOLKSWAGEN JETTA д.н.з. НОМЕР_1 і GEELY CK д.н.з. НОМЕР_2 - залишити власникам;

- диск «DVD+R» марки «SV» з відеозаписом ДТП, що мала місце 04.11.2015 року залишити при матеріалах кримінального провадження № 001458.

Стягнути з ОСОБА_5 на користь держави процесуальні витрати на залучення експерта у розмірі 9 846,00 грн. (3 702,00грн.+3 840,00грн.+2 304,00грн.).

Вирок може бути оскаржено до Апеляційного суду Київської області через Вишгородський районний суд Київської області протягом тридцяти діб з моменту його проголошення, а обвинуваченим - з моменту отримання його копії.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Копія вироку негайно після його проголошення вручається прокурору та обвинуваченому.

Учасники судового провадження, які не були присутніми в судовому засіданні, копія судового рішення надсилається не пізніше наступного дня після ухвалення.

Суддя ОСОБА_1