Справа № 333/1160/16-к
Номер провадження 1-кп/333/243/16
В И Р О К
Іменем України
м. Запоріжжя 21 червня 2016 р.

Комунарський районний суд м. Запоріжжя в складі: головуючий суддя ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , за участю прокурора ОСОБА_3 , потерпілого ОСОБА_4 , захисника ОСОБА_5 , обвинуваченого ОСОБА_6 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду кримінальне провадження №0000020, внесене в ЕРДР 25 січня 2016 р., про обвинувачення

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Херсона, громадянина України, одруженого, має на утриманні неповнолітню дитину, приватного підприємця, мешкає за адресою: АДРЕСА_1 , не судимого,

у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ст. 189 ч.1 КК України,

в с т а н о в и в :
Суд визнав доведеним, що обвинувачений ОСОБА_6 вчинив кримінальне правопорушення при наступних обставинах.

25 січня 2016 р. ОСОБА_6 та ОСОБА_7 , який був обізнаним про те, що ОСОБА_6 є громадським активістом, діяльність якого направлена на викриття протиправних дій співробітників правоохоронних органів, домовились, що в разі зупинення працівниками поліції автомобіля під керуванням ОСОБА_7 , останній здійснить дії, направлені на передачу грошових коштів працівникам поліції за не притягнення його до адміністративної відповідальності та фіксуватиме дії співробітників поліції шляхом негласного здійснення відеозйомки, а в подальшому передасть ОСОБА_6 зроблений відеозапис.

ОСОБА_7 , будучи впевненим у законності зазначених дій, отримавши від ОСОБА_6 відеореєстратор NERO4, який знаходився у сумці таким чином, щоб його не було видно, з метою введення в оману працівників поліції щодо наявності у нього стану алкогольного сп`яніння, змочив корінець своєї куртки спиртовмісною речовиною та, керуючи автомобілем Volkswagen Passat з реєстраційним номером НОМЕР_1 Республіки Литви, вирушив в напрямку вул. Чапаєва в м. Запоріжжі.

В цей час поліцейські Ленінського ВП ГУНП в Запорізькій області ОСОБА_4 , ОСОБА_8 та поліцейський роти ДПС ГУНП в Запорізькій області ОСОБА_9 на службовому автомобілі ВАЗ 21099 реєстраційний номер НОМЕР_2 , знаходячись біля будинку №190 по вул. Чапаєва в м. Запоріжжя, здійснювали контроль за дотриманням учасниками дорожнього руху правил, норм і стандартів, діючих у сфері безпеки дорожнього руху.

Приблизно о 9 год. 50 хв. поліцейський ОСОБА_8 зупинив вказаний вище автомобіль Volkswagen Passat, яким керував ОСОБА_7 . Під час розмови ОСОБА_8 з ОСОБА_7 , останній, ввівши в оману поліцейського щодо знаходження у стані алкогольного сп`яніння, перебуваючи на передньому пасажирському сидінні службового автомобілю ВАЗ 21099, здійснював негласно, без відома зазначених поліцейських, фіксацію дій співробітників поліції. При цьому ОСОБА_7 повідомив ОСОБА_8 про намір передати йому грошові кошти у сумі 100 Євро за не притягнення його до адміністративної відповідальності та поклав під пасажирське сидіння указані грошові кошти. Залишивши службовий автомобіль поліцейських, ОСОБА_7 направився до свого автомобіля Volkswagen Passat, де передав відеореєстратор NERO4 з відзнятим відеозаписом ОСОБА_6 .

Після перегляду вказаного відеозапису, у обвинуваченого ОСОБА_6 виник умисел на незаконне заволодіння грошовими коштами поліцейських ОСОБА_4 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 шляхом висунення їм протиправної вимоги передати йому грошові кошти, погрожуючи у разі невиконання його протиправної вимоги розповсюдити вищевказаний відеозапис у мережі Інтернет. Про свій злочинний намір заволодіти грошовими коштами поліцейських обвинувачений ОСОБА_6 . ОСОБА_7 не повідомив.

25 січня 2016 р. приблизно о 10 год. 06 хв. ОСОБА_6 , реалізуючи свій злочинний намір, підійшов до поліцейських ОСОБА_4 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , котрі знаходилися напроти буд. АДРЕСА_2 , та повідомив про наявність у нього відеозапису, на якому зафіксовані дії поліцейських, які, на думку ОСОБА_6 , мають ознаки протиправних.

Перебуваючи в зазначеному вище службовому автомобілі, ОСОБА_6 продемонстрував ОСОБА_4 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 зазначений вище відеозапис, а потім, діючи умисно, з корисливих мотивів, висунув їм протиправну вимогу передати йому грошові кошти у розмірі 6 000 доларів США, що згідно з офіційним курсом Національного банку України станом на 25 січня 2016 р. складало 148 752 грн. 98 коп. При цьому, ОСОБА_6 погрожував поліцейським розголосити відомості, які ті бажали зберегти в таємниці, шляхом розповсюдження у мережі Інтернет відеозапису, на якому зафіксовані дії цих поліцейських.

ОСОБА_4 , ОСОБА_9 , ОСОБА_8 , будучи достовірно обізнаними з діяльністю ОСОБА_6 як громадського активіста і викладеними ним раніше відеозаписами в мережі Інтернет, що ганьблять працівників правоохоронних органів, реально сприйняли погрози обвинуваченого, який, у разі відмови виконати його незаконну вимогу щодо передачі грошових коштів, міг розголосити відомості, які поліцейські бажали зберегти в таємниці, усвідомлюючи при цьому настання негативних для них наслідків у разі розголошення таких відомостей.

25 січня 2016 р. приблизно о 20 год. 30 хв. потерпілий ОСОБА_4 , перебуваючи разом із ОСОБА_9 , ОСОБА_8 та ОСОБА_6 в автомобілі ВАЗ 21099, реєстраційний номер НОМЕР_3 , біля магазину «АТБ», розташованому по вул. Перемоги, 115-б в м. Запоріжжі, передав обвинуваченому ОСОБА_6 , а той, реалізуючи свій злочинний намір, направлений на заволодіння чужим майном, отримав частину раніше оголошеної ним суми грошових коштів в розмірі 1 500 доларів США, що за офіційним курсом Національного банку України станом на 25 січня 2016 р. складало 37 188 грн. 24 коп., пообіцявши не розповсюджувати вказані відомості в мережі Інтернет. В результаті протиправних дій обвинуваченого ОСОБА_6 потерпілому ОСОБА_4 спричинено майнову шкоду у розмірі 37 188 грн. 24 коп.

Своїми умисними діями ОСОБА_6 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ст.189 ч.1 КК України, як вимога переда чі чужого майна з погрозою розголошення відомостей, які потерпілий бажає зберегти в таємниці, тобто вимагання.

Обвинувачений ОСОБА_6 свою винуватість у вчинені вказаного злочину не визнав, суду пояснив, що є журналістом «Дорожнього контролю», займається фіксуванням протиправних дій співробітників правоохоронних органів. 24 січня 2016 р. він приїхав до знайомого в м. Запоріжжя. Вранці 25 січня 2016 р. йому зателефонував ОСОБА_7 , розповів, що їздить на автомобілі з іноземними номерами, його часто зупиняють працівники ДАІ. Разом із знайомим він приїхав до ОСОБА_7 , вони вирішили зафіксувати порушення з боку працівників поліції на відеокамеру, щоб показати громадськості. З цією метою він дав ОСОБА_7 відеореєстратор, той поклав його у сумку. ОСОБА_7 на автомобілі Volkswagen з литовськими реєстраційними номерами поїхав по вул. Чапаєва в м. Запоріжжі, де несли службу три поліцейських.
Приблизно через 20 хв. ОСОБА_7 повернувся, сказав, що його зупинили працівники ДАІ, він запропонував їм гроші, щоб не бути притягнутим до адміністративної відповідальності, ті погодились, він передав їм 100 Євро, після чого його відпустили. Тоді він ( ОСОБА_6 ) взяв відеозапис та пішов до працівників ДАІ. Він сказав їм, що вони тільки що отримали від водія неправомірну вигоду в сумі 100 Євро. Працівники поліції заперечували це, тоді він запропонував подивитись відзняте відео. Вони сіли в службовий автомобіль поліції, де він показав поліцейським відео. На ньому видно, як ОСОБА_7 поклав під сидіння автомобілю гроші. Працівники поліції сторопіли, хтось з них запропонував розібратися. Поліцейський ОСОБА_4 жестом вказав під сидіння, де він ( ОСОБА_6 ) знайшов 100 Євро, які залишив поліцейським ОСОБА_7 . Вони почали розмову, в процесі якої він чекав від поліцейських пропозиції дати йому грошей. Гроші його не цікавили, він хотів відзняти матеріал як працівники поліції намагаються викупити компрометуючий їх відеоматеріал. В процесі розмови ОСОБА_4 жестами показав йому, що вони готові дати 6 000 доларів. Він не погодився, вів далі розмову з поліцейськими. Потім йому запропонували вийти з машини, щоб поспілкуватись між собою. Він вийшов з машини, працівники поліції залишись в авто. Через деякий час вони покликали його, він сів в автомобіль, де вони продовжили розмову, говорили про суму коштів, які поліцейські готові йому передати, щоб він не публікував відео в Інтернеті. Вони домовились, що того ж дня зателефонують, щоб передати частину грошей. Гроші він не мав наміру брати, хотів лише зняти, як поліцейські викупляють відеоматеріал. Після закінчення розмови працівники поліції поїхали, він пішов в машину ОСОБА_7 .
Через деякий час йому зателефонував начальник ДАІ м. Запоріжжя ОСОБА_10 , спитав, чи дійсно він відзняв матеріал, як поліцейські беруть гроші. Він підтвердив цей факт і сказав, що розмістить цей матеріал в Інтернеті. Потім йому зателефонував ОСОБА_4 , спитав, чи в силі домовленість між ними. Він підтвердив це, ОСОБА_4 попросив зустрітись. На зустрічі ОСОБА_4 сказав, що увечері вони віддадуть йому частини суми 2 000 доларів, а решту завтра. Вони домовились про зустріч увечері на вул. Перемоги поблизу магазину АТБ.
Він приїхав на зустріч автомобілем Volkswagen, котрим керував ОСОБА_7 , який здійснював відеофіксацію зустрічі з поліцейськими. Увечері на зустріч прийшли всі троє працівників поліції. Спочатку вони розмовляли на вулиці, на стоянці магазину АТБ, а потім сіли в службовий автомобіль поліцейських. Зустріч він фіксував на свій мобільний телефон, який при затриманні розбили працівники СБУ. Коли вони учетвером сиділи в автомобілі, ОСОБА_4 намагався щось дати йому в руку, однак він нічого не брав.
Після розмови з поліцейськими він вийшов з машини на стоянку біля АТБ, де його затримали працівники СБУ. Вони повалили його на землю, вдарили головою об асфальт. Він на короткий час втратив свідомість, коли отямився, працівники СБУ його підняли. Вони запропонували добровільно видати все, що при ньому знаходиться. Він засунув руку в кармани брюк, де нащупав пакунок, достав його. Це виявились гроші в доларах США, які йому підкинули працівники СБУ, коли він лежав на землі без тями. Після цього його затримали.
Висновок суду про винуватість ОСОБА_6 у вчинені вказаного кримінального правопорушення ґрунтується наступними доказами, дослідженими в судовому засіданні.
Потерпілий ОСОБА_4 суду пояснив, що він працював поліцейським Ленінського ВП ГУНП в Запорізькій області; з обвинуваченим ОСОБА_6 особисто не знайомий, але обізнаний про його діяльність з інформації, розміщеної в мережі Інтернет.
25 січня 2016 р. він разом з працівниками поліції ОСОБА_9 , ОСОБА_8 ніс службу по вул. Чапаєва в м. Запоріжжі. Приблизно о 10 год. ранку поліцейський ОСОБА_8 зупинив автомобіль Volkswagen з іноземним реєстраційним номером, почав розмовляти з водієм. Оскільки водій ( ОСОБА_7 ) мав ознаки алкогольного сп`яніння, ОСОБА_8 запросив його до службового автомобіля, щоб перевірити на стан сп`яніння за допомогою пристрою. Деякий час ОСОБА_8 та ОСОБА_7 спілкувались в службовому автомобілі, потім ОСОБА_7 вийшов з автомобілю, сів до свого авто і поїхав. ОСОБА_8 продовжував нести службу разом з ними.
Через деякий час до них під`їхав ОСОБА_6 , повідомив, що у нього є відео, де вони отримують хабара, запропонував проглянути його. Вони втрьох та ОСОБА_6 сіли в службовий автомобіль. За допомогою ноутбука ОСОБА_6 показав їм частину відео, де ОСОБА_8 розмовляє з ОСОБА_7 з приводу його затримання за підозрою у керуванні автомобілем в стані алкогольного сп`яніння. Закінчивши перегляд відео, ОСОБА_6 сказав, щоб повернули отримані гроші. Він сидів на передньому пасажирському сидінні автомобілю, завів руку під сидіння, щось дістав та поклав у карман.
Далі ОСОБА_6 сказав, щоб це відео не публікувати в Інтернеті, з них 6 000 євро, з кожного по 2 000. Хтось з них відповів, що це велика сума, таких грошей нема. ОСОБА_6 наполягав саме на цій сумі, говорив, що навіть 5,5 його не влаштує; запропонував передати йому гроші частками: того ж дня половину, а решту наступного дня. Побоюючись, що ОСОБА_6 опублікує відео в Інтернеті, що може негативно вплинути на їх подальшу службу, вони погодились передати йому грошові кошти. Домовившись про зустріч того ж дня та обмінявшись номерами телефонів, вони розійшлись. Цю розмову в автомобілі ОСОБА_9 записав на свою відеокамеру, потім віддав запис йому.
Вони поїхали в офіс ДАІ, доповіли про те, що сталося, їх безпосередньому керівникові ОСОБА_11 , телефоном повідомили про це начальника ДАІ ОСОБА_10 . Їм рекомендували звернутись із заявою в правоохоронні органи. Потім він зателефонував ОСОБА_6 , домовився про зустріч. Вони утрьох зустрілись с ОСОБА_6 , який наполягав на передачі йому грошей в сумі 6 000 євро. Вони намагались зменшити цю суму, але ОСОБА_6 заперечував; домовились зустрітись увечері та передати йому половину цієї суми.
Після цього вони поїхали в прокуратуру області, де заявили про вимагання ОСОБА_6 грошей. Разом зі слідчим прокуратури вони поїхали в управління СБУ, де працівники склали відповідні документи, помітили гроші в сумі 1 500 доларів США купюрами по 100 доларів, які є його особистими грошима, передали йому для передачі ОСОБА_6 , надали апаратуру для спостереження. Після цього він зателефонував ОСОБА_6 , домовились про зустріч на вул. Перемоги, біла магазину АТБ.
Приїхавши до цього міста, вони зустрілись з ОСОБА_6 , розмовляли з ним на вулиці, а потім той запропонував сісти в автомобіль. Знаходячись в автомобілі на задньому сидінні, він передав ОСОБА_6 , який також сидів на задньому сидінні, з рук в руки 1 500 доларів США, помічені працівниками СБУ. ОСОБА_6 взяв гроші у руку та поклав у ліву кишеню спортивних брюк, пообіцявши знищити відео. Після цього ОСОБА_6 вийшов з автомобілю та був затриманий працівниками СБУ.
Свідок ОСОБА_8 в судовому засіданні пояснив, що вранці 25 січня 2016 р. він разом з поліцейськими ОСОБА_4 та ОСОБА_9 несли службу по вул. Чапаєва в м. Запоріжжі.
Приблизно о 10 год. він зупинив автомобіль Volkswagen з іноземним реєстраційним номером, водій якого назвався ОСОБА_12 . Оскільки з автомобілю відчувався запах алкоголю, він запропонував водію вийти, а потім пройти до службового автомобілю, щоб перевірити його стан за допомогою спеціального пристрою. ОСОБА_7 сказав, що вживав спиртні напої вранці, спитав, як можна це питання владнати. Він розповів ОСОБА_7 про відповідальність за керування автомобілем в стані алкогольного сп`яніння, про розміри штрафу, встановленого за це правопорушення. Із розмови з ОСОБА_7 він переконався, що той не перебував у стані сп`яніння, й тому відпустив його.
Він вийшов з автомобілю і продовжував нести службу. Через деякий час до них під`їхав той же автомобіль Volkswagen, з якого вийшов ОСОБА_6 . Він повідомив, що у нього є відео, де вони отримують хабара, запропонував проглянути його. Вони втрьох та ОСОБА_6 сіли в службовий автомобіль. ОСОБА_6 продемонстрував їм частину відео, де він ( ОСОБА_8 ) спілкується з ОСОБА_7 . Коментуючи відео, ОСОБА_6 сказав, що ОСОБА_7 поклав під сидіння 100 Євро. Він завів руку під сидіння, щось дістав та поклав у карман. Після цього ОСОБА_6 сказав, щоб це відео не публікувати в Інтернеті, з них 6 000 євро, з кожного по 2 000. ОСОБА_4 відповів, що таких грошей у них нема. Між ними відбулась розмова, яку ОСОБА_9 непомітно записав на відеокамеру. Вони домовились с ОСОБА_6 про зустріч того ж дня, обмінялись номерами телефонів, та розійшлись. Вони поїхали в офіс ДАІ, доповіли керівництву про те, що сталося. Їм порекомендували звернутись із заявою в правоохоронні органи.
Потім ОСОБА_4 зателефонував ОСОБА_6 , вони знову з ним зустрілись. ОСОБА_6 наполягав на передачі йому грошей в сумі 6 000 євро; вони намагались зменшити цю суму; ОСОБА_6 не поступався. Вони домовились зустрітись увечері та передати йому половину суми.
Потім вони поїхали в прокуратуру області, де заявили про вимагання ОСОБА_6 грошей, написали пояснення. Разом зі слідчим прокуратури вони поїхали в управління СБУ, де працівники склали відповідні документи, помітили гроші в сумі 1 500 доларів США купюрами по 100 доларів, передали ОСОБА_4 для передачі ОСОБА_6 , надали апаратуру для спостереження.
Після цього ОСОБА_4 зателефонував ОСОБА_6 , домовились про зустріч. Приїхавши на місто зустрічі біля магазину АТБ по вул. Перемоги, вони зустрілись з ОСОБА_6 , розмовляли з ним на вулиці, а потім сіли в автомобіль. Знаходячись в автомобілі ОСОБА_4 передав ОСОБА_6 рукостисканням гроші, помічені працівниками СБУ. Коли ОСОБА_6 вийшов з автомобілю, був затриманий працівниками СБУ.
Свідок ОСОБА_9 в судовому засіданні дав аналогічні пояснення, а також заявив, що під час перегляду в службовому автомобілі відеоролика спілкування ОСОБА_8 з ОСОБА_7 , він непомітно включив свою особисту відеокамеру, зафіксувавши розмову з ОСОБА_6 . Запис цього відео він віддав ОСОБА_4 .
Наведені пояснення потерпілого ОСОБА_4 , свідків ОСОБА_9 , ОСОБА_8 об`єктивно підтверджені змістом відтворених в судовому засіданні відеофайлів з флеш-карт реєстратора, встановленого в службовому автомобілі, а також відеокамери ОСОБА_9 , наданих потерпілим ОСОБА_4 в процесі досудового розслідування. (а.с. 137-139 т.1)
Зі змісту відеофайлу з флеш-карти реєстратора, встановленого в службовому автомобілі поліцейських, вбачається, що ОСОБА_4 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 несуть службу біля будинку №190 по вул. Чапаєва в м. Запоріжжя, поруч з ними знаходиться службовий автомобіль ВАЗ 21099 реєстраційний номер НОМЕР_2 . Приблизно о 10 год. один з поліцейських зупинив автомобіль Volkswagen Passat, з якого вийшов чоловік; між поліцейським та водієм триває розмова, вони сідають в службовий автомобіль; через деякий час вони виходять з автомобілю. О 10 год. 06 хв. до поліцейських підійшов чоловік, потім він уходить, повертається з ноутбуком; всі сідають в службовий автомобіль.
Файл з флеш-карти відеокамери ОСОБА_9 містить запис розмови між ОСОБА_4 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 та ОСОБА_6 в службовому автомобілі. Зі змісту цієї розмови вбачається, що саме ОСОБА_6 встановив та вимагає від поліцейських грошові кошти: «…если у вас есть часть, допустим, вы ее дадите, а часть потом, когда соберете, через час, пару, три часа, к вечеру… я сразу обозначил, чтобы не было просто лишних вопросов… даже если речь будет о 5,5, то нет смысла… если в течение часа мы получим половину, а остальные завтра утром, то я думаю это нормально…», запевняє, що раніш вже мав аналогічні ситуації: «…не в первый раз в такой ситуации…, потом пацаны говорили, что зачем через руководство, теперь тому дай, тому дай…поэтому я так и предложил…», надає своїй вимозі категоричний, ультимативний характер: «…подумайте, мне нужен только да или нет… у меня есть два сценария другого быть не может…», зазначає негативні наслідки у разі розповсюдження інформації: «…это не проблема, это расходы, а проблемы если не найти денег… не понимаю вас…», висловлює розчарування тим, що поліцейські на початку розмови не сприймають пропозицію: «…что вы можете на начальном этапе?... о чем мы разговариваем?.. чего вы молчите?... вы бы меня хоть уже послали…»
Оцінюючи вказаний доказ на предмет його допустимості, суд приймає до уваги, що відповідно до Рішення Конституційного Суду України від 20 жовтня 2011 р. у справі № 1-31/2001 за конституційним поданням Служби безпеки України щодо офіційного тлумачення положення частини третьої статті 62 Конституції України , при оцінюванні на предмет допустимості як доказів у кримінальній справі фактичних даних, що містять інформацію про скоєння злочину чи підготовку до нього та подані в порядку, передбаченому частиною другою статті 66 Кодексу, необхідно враховувати ініціативний або ситуативний (випадковий) характер дій фізичних або юридичних осіб, їх мету та цілеспрямованість при фіксуванні зазначених даних.

Враховуючи, що дії працівника поліції ОСОБА_9 , який зняв на відеокамеру зазначену розмову поліцейських з ОСОБА_6 , носили ситуативний (випадковий) характер, суд визначає цю відеозапис як допустимий доказ.

Допитаний в судовому засіданні свідок ОСОБА_11 пояснив, що працював інспектором з організації роботи ДАІ м. Запоріжжя. 25 січня 2016 р. приблизно о 10 год. 30 хв. йому зателефонував поліцейський ОСОБА_9 , повідомив, що під час несення служби до них підійшов обвинувачений ОСОБА_6 , який сказав, що має компрометуючий відеозапис, вимагав 6 000 євро, щоб не розповсюджувати запис в Інтернеті. Він викликав поліцейських в офіс ДАІ, де вони підтвердили сказане. Про це він повідомив телефоном начальнику ДАІ м. Запоріжжя ОСОБА_10 , той приїхав на роботу, викликав до себе ОСОБА_8 , ОСОБА_4 , ОСОБА_9 .
Свідок ОСОБА_10 суду пояснив, що працював начальником ДАІ м. Запоріжжя. 25 січня 2016 р. приблизно о 10 год. 30 хв. йому зателефонував ОСОБА_11 , повідомив, що виникли проблеми з активістами «Дорожнього контролю». Він зателефонував ОСОБА_6 , з яким був знайомий, спитав, що сталося. ОСОБА_6 відповів, що зняли відеоролик, як працівники ДАІ беруть хабара. Він запросив ОСОБА_6 до себе в кабінет, але той відмовився. Він приїхав на роботу, де вже знаходились поліцейські ОСОБА_4 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , провів з ними розмову, доручив здійснити перевірку. Увечері йому зателефонували з роботи, повідомили, що ОСОБА_6 затримали працівники СБУ за вимагання грошей.
Проведеним під час досудового розслідування обшуком автомобілю Volkswagen Passat з реєстраційним номером НОМЕР_1 , яким керував ОСОБА_7 , встановлено та вилучено відеореєстратор марки «Hero4» з картою пам`яті марки «Pretec». (а.с. 126-130 т.1)
Наявність підстав для проведення цього обшуку встановлена ухвалою слідчого судді Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 26 січня 2016 р. (а.с. 124-125 т.1)
Протоколом огляду вилученої під час обшуку карти пам`яті встановлена наявність на ній відеофайлу (а.с. 131-134 т.1), який відтворено в судовому засіданні. За змістом відтвореного відео вбачається, що обвинувачений ОСОБА_6 , знаходячись в автомобілі, кладе до сумки відеореєстратор та передає ОСОБА_7 ; автомобіль під керуванням ОСОБА_7 зупиняє поліцейський ОСОБА_8 , між ними сталась розмова, в процесі якої ОСОБА_7 визнає, що вживав спиртні напої; вони сідають в службовий автомобіль; ОСОБА_8 роз`яснює, яка відповідальність передбачена за керування автомобілем в стані алкогольного сп`яніння; ОСОБА_7 пропонує 100 євро; ОСОБА_8 каже, куди покласти гроші, «під сидіння»; ОСОБА_7 щось кладе під сидіння.
Допитати в судовому засіданні свідка ОСОБА_7 , не надалось можливим в зв`язку з тим, що він є громадянином іншої країни та 29 січня 2016 р. виїхав за межі України. (а.с. 111 т.1 )
Згідно протоколів за результатами проведення негласних слідчих дій спостереження за особою, проведених на підставі ухвали слідчого судді Апеляційного суду Запорізької області від 25 січня 2016 р., приблизно о 20 год. 15 хв. 25 січня 2016 р. на парковку біля магазину АТБ по вул. Перемоги, 115 Б м. Запоріжжя, під`їхав автомобіль ВАЗ-21099, з якого вийшли ОСОБА_4 та ОСОБА_8 ; о 20 год. 25 хв. туди ж під`їхав автомобіль Volkswagen Passat, з якого вийшов ОСОБА_6 та підійшов до ОСОБА_4 та ОСОБА_8 ; між ними протягом 3 хв. тривала розмова; ОСОБА_6 пішов до автомобілю Volkswagen Passat, потім повернувся, разом з ОСОБА_4 та ОСОБА_8 сів в автомобіль ВАЗ-21099; о 20 год. 43 хв. ОСОБА_6 залишив цей автомобіль. (а.с. 140-142 т.1)
Згідно протоколів за результатами проведення негласних слідчих дій аудіо-, відеоконтролю особи, проведених на підставі ухвали слідчого судді Апеляційного суду Запорізької області від 25 січня 2016 р., приблизно о 20 год. 27 хв. 25 січня 2016 р. між ОСОБА_4 , ОСОБА_8 , ОСОБА_6 розпочалась розмова, за змістом якої обвинувачений ОСОБА_6 переконує поліцейських в тому, що він гарантує не розповсюджувати відеозапис; ОСОБА_4 говорить, що у них півтори доларами, а розмова йшла про 6 Євро, на що ОСОБА_6 заявляє, що доларами й потрібно, за 6 доларів, про євро він не казав, пропонує сісти в автомобіль. Знаходячись в автомобілі, ОСОБА_4 , ОСОБА_8 , ОСОБА_6 продовжують розмову, зміст якої зводиться до гарантування нерозповсюдження ОСОБА_6 відеозапису. (а.с. 143-164 т.1)
Протоколом огляду від 25 січня 2016 р. працівниками Управління СБУ в Запорізькій області на підставі постанови слідчого від 25 січня 2016 р. оглянуто, оброблено спеціальним препаратом і передано ОСОБА_4 грошові кошти в сумі 1 500 доларів США купюрами по 100 доларів, номери яких зазначені в протоколі. (а.с. 165-171 т.1)
Протоколом огляду від 30 січня 2016 р. слідчим здійснено огляд відеозапису камери зовнішнього спостереження магазину АТБ, розташованого по вул. Перемоги, 115 Б в м. Запоріжжі (а.с. 172-173 т.1), який відтворено в судовому засіданні. За змістом відтвореного відео вбачається, що 25 січня 2016 р. о 21 год. 41 хв. 24 сек. співробітниками Управління СБУ в Запорізькій області здійснено захоплення ОСОБА_6 , якого покладено на землю обличчям донизу; у період з 21.43.43 до 21.43.51 у відеозапису відсутній запис тривалістю 8 сек.; о 21 год. 44 хв. 10 сек. ОСОБА_6 дають можливість піднятись на ноги.
Згідно протоколу обшуку від 25 січня 2016 р. обвинувачений ОСОБА_6 після затримання на пропозицію співробітників Управління СБУ в Запорізькій області дістав з лівого карману своїх спортивних брюк грошові кошти в сумі 1 500 доларів США купюрами по 100 доларів, номери яких співпадають з номерами купюр, зазначених в протоколі огляду від 25 січня 2016 р. Цим же протоколом проведено змиви з рук ОСОБА_6 (а.с. 174-179 т.1)
Згідно висновку судово-хімічної експертизи на грошових купюрах на суму 1 500 доларів США (вилучених у ОСОБА_6 ) встановлено присутність спеціальної хімічної речовини люмінофору, що люмінесціює зелено-жовтим кольором; на двох фрагментах марлі білого кольору, якими проводились змиви з обох рук ОСОБА_6 , встановлено присутність спеціальної хімічної речовини люмінофору, що люмінесціює зелено-жовтим кольором; перелічені вище виявлені спеціальні хімічні речовини-люмінофори на наданих грошових коштах та змивах з рук ОСОБА_6 мають загальну родову належність з наданим зразком спецзасобу та могли складати раніше єдину масу. (а.с. 196-202 т.1)
Протоколом огляду оптичного диску, отриманого слідчим на підставі ухвали слідчого судді від 25 лютого 2016 р. від територіального відділу ПрАТ «Київстар», та доданої до нього таблиці встановлено, що 25 січня 2016 р. ОСОБА_4 неодноразово телефонував ОСОБА_6 , починаючи з 12 год. 33 хв. до 20 год. 27 хв. (а.с. 209-211 т.1), чим підтверджуються пояснення потерпілого ОСОБА_4 щодо домовленостей з обвинуваченим про зустрічі.
Постановою слідчого прокуратури Запорізької області від 31 березня 2016 р. кримінальне провадження за фактом передачі ОСОБА_7 грошових коштів в сумі 100 євро співробітникам поліції закрито за відсутністю складу кримінального правопорушення, передбаченого ст. 368 ч.1 КК України. (а.с. 242-246 т.1)
Постановою слідчого прокуратури Запорізької області від 15 квітня 2016 р. кримінальне провадження за фактом перевищення своїх службових обов`язків співробітниками Управління СБУ в Запорізькій області в ході проведення 25 січня 2016 р. затримання ОСОБА_6 закрито за відсутністю складу кримінального правопорушення, передбаченого ст. 365 ч.2 КК України. (а.с. 247-251 т.1)
Сукупність наведених та досліджених в судовому засіданні доказів не залишає у суду сумнівів про винуватість ОСОБА_6 у вимаганні, тобто вимозі передачі чужого майна з погрозою розголошення відомостей, які потерпілий бажає зберегти в таємниці, та правильності кваліфікації його дій за ст. 189 ч.1 КК України.

Пояснення обвинуваченого про те, що він не мав умислу на одержання грошових коштів від поліцейських, а його метою була відеофіксація порушень з боку працівників поліції для показу громадськості, намагання працівників поліції викупити компрометуючий їх відеоматеріал, cel не приймає до уваги, оскільки вони спростовуються послідовними показаннями потерпілого ОСОБА_4 , свідків ОСОБА_9 , ОСОБА_8 , які об`єктивно підтверджуються сукупністю наведених вище доказів, які узгоджуються між собою та з поясненнями потерпілого, вказаних свідків.

Заперечення захисника про те, що у ОСОБА_6 не було прямого умислу отримати чуже майно з погрозою розголошення відомостей, які потерпілий бажає зберегти в таємниці, не заслуговують на увагу з огляду на наступне.

Диспозицією ст. 189 ч.1 КК України передбачена відповідальність, зокрема, за вимогу передачі чужого майна з погрозою розголошення відомостей, які потерпілий бажає зберегти в таємниці.

З об`єктивної сторони вимагання характеризується двома взаємопов`язаними діями: пред`явленням майнової вимоги та, зокрема, погрозою розголошення відомостей, які потерпілий бажає зберегти в таємниці. Вимагання вважається закінченим з моменту пред`явлення вимоги, поєднаної із вказаною погрозою, незалежно від досягнення винною особою поставленої мети.

Суб`єктивна сторона вимагання характеризується прямим умислом, наявністю корисливого мотиву, мета вказаного злочину - незаконне одержання чужого майна.

В судовому засіданні на підставі аналізу приведених вище доказів достеменно встановлено наявність у ОСОБА_6 корисливого мотиву та зазначеної вище мети, що підтверджуються встановленими в судовому засіданні фактичними обставинами. Зокрема, про це свідчать: створення ОСОБА_6 штучної ситуації, під час якої у поліцейських мала з`явитись уява про те, що ОСОБА_7 перебуває у стані алкогольного сп`яніння; використання створеної ситуації для фіксації сумнівних дій поліцейських; демонстрація поліцейським зафільмованих їх сумнівних дій, хоча для досягнення задекларованої ОСОБА_6 мети (відеофіксація порушень з боку працівників поліції для показу громадськості) потреби в цьому не було; висунення вимоги передачі грошових коштів з погрозою розголошення вказаних вище відомостей. З метою реалізації свого корисливого мотиву, ОСОБА_6 продемонстрував поліцейським відеозапис їх дій та, розуміючи, що поліцейські не бажають, щоб цей запис був оприлюднений, висунув їм протиправну вимогу передати йому грошові кошти, погрожуючи у разі відмови розповсюдити запис в мережі Інтернет. Подальші дії ОСОБА_6 ввечері того ж дня, направлені на отримання грошових коштів, лише підтверджують корисливий мотив дій обвинуваченого та сам факт вимагання грошових коштів.

Вказаний висновок суду в судовому засіданні підтверджено поясненнями потерпілого ОСОБА_4 , свідків ОСОБА_9 , ОСОБА_8 , змістом відеозапису розмови ОСОБА_6 із зазначеними поліцейськими в службовому автомобілі; подальшими діями ОСОБА_6 щодо отримання грошових коштів, які зафіксовані належними та допустимими доказами, наданими працівниками Управління СБУ в Запорізькій області.

Заперечення захисника про те, що метою ОСОБА_6 було відзняти матеріал як працівники поліції намагаються викупити компрометуючий їх відеоматеріал, щоб він не був розповсюджений, судом не приймаються до уваги, оскільки спростовуються фактичними обставинами, встановленими в судовому засіданні. Зокрема? судом встановлено, що ОСОБА_7 по завданню ОСОБА_6 зняв матеріал, який компрометує поліцейських, ОСОБА_6 продемонстрував їм цей матеріал, поліцейські відгукнулись на його пропозицію передати грошові кошти задля нерозповсюдження цього матеріалу. Вказане свідчить, начебто про досягнення ОСОБА_6 своєї мети, однак він на цьому не зупинився, а вчинив дії, направлені на реальне отримання грошових коштів від поліцейських.

Також суд не приймає до уваги ствердження захисника про те, що того ж дня у розмові з начальником ДАІ м. Запоріжжя ОСОБА_10 . ОСОБА_6 розповів, що його підлеглі отримали хабара, у нього є відеозапис, що звільнення працівників з роботи не врятує їх; і це, начебто, свідчить лише про намагання обвинуваченого відзняти вказаний матеріал, та вказую на відсутність у ОСОБА_6 умислу на отримання грошей від поліцейських. Вказане спростовується тим фактом, що обвинувачений спочатку не бажав доведення інформації про сумнівні дії поліцейських до їх керівництва: «… У меня есть два сценария, другого быть не может. Я почему сразу сказал, что без руководства, честно говоря, сложно, но не первый раз. Когда было через руководство, то были случаи, что потом пацаны говорили, что зачем через руководство, теперь тому дай, тому дай, все бумажки. Поэтому я так и предложил. Может, будет лучше через руководство? Я знаю, что они заинтересованы. Скажите, как лучше сделать, поднять хай с прессой или без. Не понимаю вас. Давайте сделаем так, если через час не срастается, то пойдем через руководство...» (зі змісту розмови в службовому автомобілі вранці); а коли поліцейські доповіли про інцидент керівництву, докоряю їм: «…зачем вы поперлись к ОСОБА_13 … забылось бы все… ОСОБА_13 и не знал, что я в Запорожье…» (зі змісту розмови в автомобілі ввечері), оскільки це рушить його плани щодо отримання від поліцейських грошових коштів. При цьому саме ОСОБА_10 зателефонував ОСОБА_6 , а не навпаки, хоча раніше ОСОБА_6 звертався до ОСОБА_10 з подібними питаннями.

Ствердження захисника про те, що наявність у поліцейських стягнень та реформа правоохоронних органів могли вплинули на їх рішення запропонувати ОСОБА_6 гроші задля запобігання проблемам на службі через розповсюдження відео про отриманнями ними хабара, не приймаються судом до уваги, оскільки воно носить характер припущення, а вказані обставини підтверджують висновок суду про те, що поліцейські бажали зберегти в таємниці відомості, отримані ОСОБА_6 за допомогою ОСОБА_7 .

Також не заслуговує на увагу ствердження захисника про те, що ввечері того ж дня ОСОБА_6 грошові кошти від ОСОБА_4 в автомобілі не отримував, що гроші йому ймовірно підкинули працівники СБУ, оскільки вказане спростовується послідовними поясненнями потерпілого ОСОБА_4 про те, що знаходячись в автомобілі на задньому сидінні, він передав ОСОБА_6 , який також сидів на задньому сидінні, з рук в руки 1 500 доларів США, помічені працівниками СБУ. ОСОБА_6 взяв гроші у руку та поклав у ліву кишеню спортивних брюк, пообіцявши знищити відео. Згідно протоколу обшуку від 25 січня 2016 р. саме з лівої кишені спортивних брюк ОСОБА_6 після затримання дістав гроші в сумі 1 500 доларів США купюрами по 100 доларів, номери яких співпадають з номерами купюр, зазначених в протоколі огляду від 25 січня 2016 р., вручених потерпілому. При цьому згідно висновку судово-хімічної експертизи на цих грошових купюрах, а також на змивах з рук обвинуваченого встановлена присутність спеціальної хімічної речовини люмінофору, яка маю загальну родову належність з наданим зразком спецзасобу, що свідчить про те, що у ОСОБА_6 вилучено самі ті грошові кошти, які вручені ОСОБА_4 і передані ним обвинуваченому.

Пояснення ОСОБА_6 про те, що вказані грошові кошти йому ймовірно підкинули працівники СБУ, коли ввечері 25 січня 2016 р. затримали біля магазину АТБ, поклали на землю обличчям донизу, вдарили головою об асфальт, він тимчасово знепритомнів, і в цей час йому підкинули гроші, суд не приймає до уваги з огляду на наступне.

Згідно виписки з журналу лікарні швидкої допомоги м. Запоріжжя від 26 січня 2016 р., ОСОБА_6 дійсно звертався за допомогою в медичну установу, йому встановлено діагноз: забій м`яких тканей обличчя, однак зі слів самого ж ОСОБА_6 в лікарні «сознание не терял». (а.с. 52-53 т.1)

Пояснення ОСОБА_6 , про те, що зазначене підтверджується відсутністю запису на вилученому з магазину АТБ носії пам`яті в період з 21.43.43 до 21.43.51 тривалістю 8 сек., не приймаються до уваги, оскільки суд вважає, що таке можливе з технічних причин

Ствердження ОСОБА_6 про те, що вказані грошові кошти йому підкинули працівники СБУ під час затримання, є лише його припущенням та жодним доказом не підтверджено. Натомість, в кінці розмови, яка відбулась ввечері в автомобілі між поліцейськими та ОСОБА_6 , саме ОСОБА_6 сказав: «Давайте», на запитання ОСОБА_8 : «Деньги отдал?», ОСОБА_6 відповів: «Да», ОСОБА_4 підтвердив: «Деньги я отдал, да».

Аналізуючи викладене, суд приходить до переконання про доведеність вини обвинуваченого у вимаганні грошових коштів при викладених обставинах.

Призначаючи обвинуваченому покарання, суд враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного, не знаходячи обставин, які пом`якшують або обтяжують покарання.
Суд приймає до уваги, що ОСОБА_6 раніше не судимий, вчинив злочин середньої тяжкості, є приватним підприємцем, за місцем проживання характеризується позитивно.

Аналізуючи викладене, суд приходить до переконання про можливість виправлення обвинуваченого без відбування покарання у виді обмеження волі, передбаченого санкцією ст. 189 ч.1 КК України, що у відповідності зі ст. 75 КК України є підставою для його звільнення від відбування такого покарання з іспитовим строком.
Долю речових доказів суд вирішує відповідно до ст. 100 ч.9 КПК України.
У відповідності зі ст. 124 ч.2 КПК України з обвинуваченого на користь держави необхідно стягнути витрати на залучення експерта в сумі 660 грн. 30 коп.

На підставі викладеного, керуючись ст. 369-371, 373-374, 395 КПК України, суд
З а с у д и в :
Обвинуваченого ОСОБА_6 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 189 ч.1 КК України, і призначити покарання у виді 3 (трьох) років обмеження волі.

На підставі ст. 75, 76 КК України ОСОБА_6 звільнити від відбування покарання з випробуванням, встановивши іспитовий строк тривалістю 1 (один) рік, поклавши на нього обов`язки не виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу кримінально-виконавчої інспекції; повідомляти кримінально-виконавчу інспекцію про зміну місця проживання; періодично з`являтися для реєстрації в кримінально-виконавчій інспекції.
Речові докази:

-відеореєстратор марки «Hero4»; карта пам`яті марки «Pretek»; три аркуші паперу А4 з відбитками круглої печатки UAB «Orelsa»; довіреність № 565850 підприємства ЗАО «Orelsa» на автомобіль марки VW Passat HAZ 275 на ім`я ОСОБА_14 ; довіреність № 565851 підприємства ЗАО «Orelsa» на автомобіль марки VW Passat HAZ 275 на ім`я ОСОБА_15 ; відеореєстратор марки «SJCAM»; карта пам`яті марки «Adata»; дві купюри номіналом по 50 євро з номерами Р6, Х4; два документи зеленого кольору з написом «Tuvlita» на автомобіль марки VW Passat HAZ 275; флеш-програвач марки «Samsung»; WiFi роутер марки Sprint; мобільний телефон марки Iphone 6 чорного кольору, IMEI НОМЕР_4 ; зарядний пристрій GoPro, реєстраційний талон зеленого кольору на автомобіль VW Passat HAZ 275 серії НОМЕР_5 повернути за належністю ОСОБА_7 ;

-грошові кошти в сумі 1 500 (одна тисяча п`ятсот) доларів США 15 купюр номіналом 100 доларів США наступних серій та номерів: KF22406680, HB72490284, KL76530575, LL45837801, LL06957522, FB 41911198, LH 05975376, LG46864844, LB82671880, HB53697825, KL19246632, LB87796371, HL96198910 D, KI04687473 A, HB21279666 Q, які знаходяться на зберіганні в ДОФ АКБ «Укрсоцбанк», повернути за належністю ОСОБА_4 ;

-полімерний пакет-файл з наявними змивами з-рук ОСОБА_6 та контрольними зразками після набрання вироком законної сили знищити;

-флеш-карта Transcend 8GB microSD HC, флеш-карта Adata 32GB microSD HC, CD-диск за результатами проведення негласних слідчих дій, CD-диск відеозапису з камери зовнішнього спостереження магазину АТБ, CD-диск з відеозаписом обшуку - зберігати в матеріалах кримінального провадження.

Стягнути з обвинуваченого ОСОБА_6 на користь держави витрати на залучення експерта в сумі 660 грн. 30 коп.

Вирок може бути оскаржений до Апеляційного суду Запорізької області через Комунарський районний суд м. Запоріжжя протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Суддя ОСОБА_1