Долинський районний суд Кіровоградської області
Справа № 388/387/16-к
УХВАЛА
Іменем України
28.07.2016 м. Долинська

Долинський районний суд Кіровоградської області

у складі: головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

розглянув у відкритому судовому засіданні, у приміщенні суду в м. Долинській кримінальне провадження за клопотанням про заняття судимості щодо: ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Ганно-Леонтовичеве Устинівського району Кіровоградської області, українця, громадянина України, проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,

ВСТАНОВИВ:

У квітні 2016 року ОСОБА_4 звернувся до суду із цим клопотанням посилаючись на те, що вироком Долинського районного суду Кіровоградської області від 24 липня 2002 року був засуджений за ч. 3 ст. 185 КК України до позбавлення волі на строк три роки. На підставі ст. 71 КК України до цього покарання частково приєднано невідбуту частину покарання за попереднім вироком Устинівського районного суду Кіровоградської області від 25 вересня 2001 року та остаточно призначено покарання у виді позбавлення волі на строк три роки та шість місяців з поміщенням до кримінально-виконавчої установи.

У серпні 2004 року ОСОБА_4 звільнений від відбування покарання за вироком Долинського районного суду Кіровоградської області від 24 липня 2002 року умовно-достроково, невідбутий строк один рік один місяць та двадцять чотири дні.

Вироком Конотопського міськрайонного суду Сумської області від 7 червня 2005 року ОСОБА_4 засуджено за ч. 3 ст. 185 КК України до позбавлення волі на строк п`ять років. 18 липня 2008 року звільнений від відбування цього покарання умовно-достроково, невідбутий строк один рік, шість місяців двадцять п`ять днів.

Вироком Дніпровського районного суду м. Києва від 17 листопада 2010 року ОСОБА_4 засуджено за ч. 2 ст. 185, ч. 3 ст. 357, ст. 70 КК України до арешту на строк п`ять місяців та двадцять сім днів.

17 листопада 2010 року ОСОБА_4 звільнений по відбуттю покарання за вироком Дніпровського районного суду м. Києва від 17 листопада 2010 року.

Вироком Конотопського міськрайонного суду Сумської області від 13 листопада 2013 року ОСОБА_4 засуджено за ч. 2 ст. 185 КК України до арешту на строк шість місяців. 13 травня 2014 року звільнений з місць позбавлення волі у зв`язку з відбуттям цього покарання.

ОСОБА_4 зазначає, що усвідомив свою вину у вчиненні злочинів, глибоко розкаявся, став на шлях виправлення, за місцем проживання характеризується позитивно, а тому вважає є підстави зняти з нього судимість за вироком Долинського районного суду Кіровоградської області від 24 липня 2002 року.

У судове засідання ОСОБА_4 не з`явився, був повідомлений про місце та час розгляду кримінального провадження неодноразово належним чином, про причини неявки не повідомив.

Прокурор ОСОБА_3 в судовому засіданні заперечував проти зняття судимості за відсутності для цього підстав.

Згідно ч. 4 ст. 539 КПК України неприбуття в судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про місце та час розгляду клопотання (подання), не перешкоджає проведенню судового розгляду, крім випадків, коли їх участь визнана судом обов`язковою або особа повідомила про поважні причини неприбуття.

Суд, заслухавши пояснення прокурора, дослідивши матеріали кримінального провадження, дійшов до такого висновку.

Згідно ст. 538 КПК України після відбуття покарання у виді позбавлення волі або обмеження волі суд, який ухвалив вирок, має право розглянути питання про зняття судимості з цієї особи за її клопотанням.

Частиною 1 ст. 88 КК України передбачено, що особа визнається такою, що має судимість, з дня набрання законної сили обвинувальним вироком і до погашення або зняття судимості.

Згідно п. п. 7, 8 ст. 89 КК України такими, що не мають судимості, визнаються: особи, засуджені до позбавлення волі або основного покарання у виді штрафу за злочин середньої тяжкості, якщо вони протягом трьох років з дня відбуття покарання (основного та додаткового) не вчинять нового злочину; особи, засуджені до позбавлення волі або основного покарання у виді штрафу за тяжкий злочин, якщо вони протягом шести років з дня відбуття покарання (основного та додаткового) не вчинять нового злочину.

Відповідно до ч. ч. 3, 4 ст. 12 КК України злочином середньої тяжкості є злочин, за який передбачене основне покарання у виді штрафу в розмірі не більше десяти тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або позбавлення волі на строк не більше п`яти років. Тяжким злочином є злочин, за який передбачене основне покарання у виді штрафу в розмірі не більше двадцяти п`яти тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або позбавлення волі на строк не більше десяти років.

За змістом ч. ч. 3, 5 ст. 90 КК України, якщо особу було достроково звільнено від відбування покарання, то строк погашення судимості обчислюється з дня дострокового звільнення її від відбування покарання (основного та додаткового). Якщо особа, що відбула покарання, до закінчення строку погашення судимості знову вчинить злочин, перебіг строку погашення судимості переривається і обчислюється заново. У цих випадках строки погашення судимості обчислюються окремо за кожний злочин після фактичного відбуття покарання (основного та додаткового) за останній злочин.

З огляду на вищезазначене правило, якщо особа після відбуття покарання до закінчення строку погашення судимості знову вчинить злочин, перебіг строку погашення судимості переривається й обчислюється заново.

Вироком Устинівського районного суду Кіровоградської області від 25 вересня 2001 року ОСОБА_4 засуджено за ч. 3 ст. 185 КК України до позбавлення волі на строк три роки. На підставі ст. 75 КК України ОСОБА_4 звільнено від відбування покарання з випробуванням протягом іспитового строку тривалістю один рік. Цим вироком вирішено питання про запобіжний захід, речові докази.

Вироком Долинського районного суду Кіровоградської області від 24 липня 2002 року, зокрема ОСОБА_4 засуджено за ч. 3 ст. 185 КК України до позбавлення волі на строк три роки. На підставі ст. 71 КК України частково приєднано покарання за вироком Устинівського районного суду Кіровоградської області від 25 вересня 2001 року та остаточно призначено покарання у виді позбавлення волі на строк три роки та шість місяців. Цим вироком вирішено питання про запобіжний захід, речові докази.

Саме судимість за злочин, передбачений ч. 3 ст. 185 КК України у вчиненні якого ОСОБА_4 визнано винним та засуджено вироком Долинського районного суду Кіровоградської області від 24 липня 2002 року, засуджений просить у цьому клопотанні зняти судимість. Злочин, передбачений ч. 3 ст. 185 КК України згідно положень ч. 4 ст. 12 КК України є тяжким злочином, а відтак особа вважається такою, що не має судимості за такий злочин після спливу шести років з дня відбуття покарання (основного та додаткового), при умові, що до закінчення цього строку не вчинить нового злочину.

Як убачається з матеріалів кримінального провадження (кримінальної справи), 6 серпня 2004 року ОСОБА_4 був звільнений від відбування покарання за вироком Долинського районного суду Кіровоградської області від 24 липня 2002 року умовно-достроково, невідбутий строк один рік один місяць та двадцять чотири дні. Тобто згідно положень ч. 3 ст. 90 КК України з цього дня розпочався строк погашення судимості за цим вироком.

Вироком Конотопського міськрайонного суду Сумської області від 7 червня 2005 року, зокрема ОСОБА_4 визнано винним у вчиненні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України та призначено покарання у виді позбавлення волі на строк чотири роки та шість місяців. Згідно ст. 71 КК України до цього покарання частково приєднано невідбуту частину покарання за вироком Долинського районного суду Кіровоградської області від 24 липня 2002 року та остаточно призначено покарання у виді позбавлення волі на строк п`ять років. Цим вироком вирішено питання про запобіжний захід, цивільні позови, судові витрати та речові докази.

18 липня 2008 року ОСОБА_4 був звільнений від відбування покарання за вироком Конотопського міськрайонного суду Сумської області від 7 червня 2005 року умовно-достроково.

Таким чином, до закінчення строку погашення судимості за злочин, передбачений ч. 3 ст. 185 КК України у вчиненні якого визнано винним та засуджено ОСОБА_4 вироком Долинського районного суду Кіровоградської області від 24 липня 2002 року, засуджений вчинив новий злочин, а відтак згідно положень ч. 5 ст. 90 КК України було перервано строк погашення судимості та цей строк знову розпочався заново, починаючи з 18 липня 2008 року, тобто з дня умовно-дострокового звільнення від відбування покарання за останнім вироком.

Вироком Дніпровського районного суду м. Києва від 17 листопада 2010 року, зокрема ОСОБА_4 визнано винним у вчиненні злочинів, передбачених ч. 2 ст. 185, ч. 3 ст. 357 КК України та призначено покарання за ч. 2 ст. 185 КК України у виді арешту на строк п`ять місяців двадцять сім днів, за ч. 3 ст. 357 КК України у виді арешту на строк два місяці. Згідно ч. 1 ст. 70 КК України шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим остаточно ОСОБА_4 призначено покарання у виді арешту на строк п`ять місяців та двадцять сім днів. Цим вироком ОСОБА_4 скасовано запобіжний захід у виді тримання під вартою та звільнено з-під варти у зв`язку з фактичним відбуваттям покарання за цим вироком.

З огляду на вищезазначене, до закінчення строку погашення судимості за злочин, передбачений ч. 3 ст. 185 КК України у вчиненні якого визнано винним та засуджено ОСОБА_4 вироком Долинського районного суду Кіровоградської області від 24 липня 2002 року, засуджений вчинив новий злочин, а відтак згідно положень ч. 5 ст. 90 КК України було перервано строк погашення судимості та цей строк знову розпочався заново, починаючи з 17 листопада 2010 року, тобто з дня відбуття покарання.

Вироком Конотопського міськрайонного суду Сумської області від 13 листопада 2013 року ОСОБА_4 визнано винним у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України та призначено покарання у виді арешту на строк шість місяців. Цим вироком вирішено питання про запобіжний захід, судові витрати.

13 травня 2014 року ОСОБА_4 звільнено з місць позбавлення волі у зв`язку із фактичним відбуттям покарання за вироком Конотопського міськрайонного суду Сумської області від 13 листопада 2013 року.

Таким чином, до закінчення строку погашення судимості за злочин, передбачений ч. 3 ст. 185 КК України у вчиненні якого визнано винним та засуджено ОСОБА_4 вироком Долинського районного суду Кіровоградської області від 24 липня 2002 року, засуджений вчинив новий злочин, а відтак згідно положень ч. 5 ст. 90 КК України було перервано строк погашення судимості та цей строк знову розпочався заново, починаючи з 13 травня 2014 року, тобто з дня відбуття покарання.

Згідно ч. 2 ст. 5 КК України закон про кримінальну відповідальність, що встановлює злочинність діяння, посилює кримінальну відповідальність або іншим чином погіршує становище особи, не має зворотної дії в часі.

За змістом ст. 91 КПК України (у редакції Закону України від 13.04.2012 р. N 4652-VI), якщо особа після відбуття покарання у виді обмеження волі або позбавлення волі зразковою поведінкою і сумлінним ставленням до праці довела своє виправлення, то суд може зняти з неї судимість до закінчення строків, зазначених у статті 89 цього Кодексу. Зняття судимості допускається лише після закінчення не менш як половини строку погашення судимості, зазначеного у статті 89 цього Кодексу. Порядок зняття судимості встановлюється Кримінальним процесуальним кодексом України.

Згідно положень п. 9 постанови Пленуму Верховного Суду України від 26 грудня 2003 року N 16 «Про практику застосування судами України законодавства про погашення і зняття судимості» зняття судимості є правом, а не обов`язком суду. Тому, якщо з урахуванням обставин справи суд дійде висновку, що особа не довела свого виправлення, він вправі відмовити у достроковому знятті судимості. Повторне клопотання може бути порушено не раніше ніж через рік з дня відмовлення.

Відповідно до характеристики Вирівської сільської ради Конотопського району Сумської області № 13 від 20 квітня 2016 року ОСОБА_4 періодично проживає без реєстрації у своєї матері за адресою: АДРЕСА_1 . Відгуки сусідів нейтральні. Не працює, періодично їздить на заробітки.

Згідно інформації Конотопського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Сумській області № 6136/61 від 21 квітня 2016 року ОСОБА_4 до адміністративної відповідальності не притягувався.

З огляду на вищезазначене, враховуючи той факт, що злочин, передбачений ч. 3 ст. 185 КК України у вчиненні якого ОСОБА_4 визнано винним вироком Долинського районного суду Кіровоградської області 24 липня 2002 року є тяжким, строк погашення судимості за цей злочин становить шість років з дня відбуття покарання, після засудження ОСОБА_4 цим вироком ним вчинювались нові злочини, а тому строк погашення судимості постійно переривався, останнє за часом покарання за вироком Конотопського міськрайонного суду Сумської області від 13 листопада 2013 року засудженим відбуте 13 травня 2014 року, тобто з дня відбуття цього покарання розпочався строк погашення судимості за вироком Долинського районного суду Кіровоградської області від 24 липня 2002 року, а тому тепер ОСОБА_4 є таким, що не відбув три роки, тобто половини строку погашення судимості за тяжкий злочин, передбачений ч. 3 ст. 185 КК України, що відповідно є підставою відмовити у клопотанні про зняття судимості.

Крім цього, ОСОБА_4 був п`ять разів засуджений за середньої тяжкості та тяжкі злочини, посередньо характеризується за місцем проживання, не працює, тобто сумлінним ставленням до праці не доводив своє виправлення, що також не дає підстав для задоволення надісланого клопотання.

За змістом ч. 6 ст. 539 КПК України у разі набрання законної сили ухвалою суду про відмову в задоволенні клопотання щодо зняття судимості розгляд повторного клопотання з цього ж питання може мати місце не раніше як через рік з дня винесення ухвали суду про відмову.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 369-372, 376, 538, 539 КПК України суд,

УХВАЛИВ:

Залишити без задоволення клопотання ОСОБА_4 про зняття судимості.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом семи днів з дня її проголошення до Апеляційного суду Кіровоградської області через Долинський районний суд Кіровоградської області.

Суддя ОСОБА_1