АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХЕРСОНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження №11-кп/791/1071/16 Головуючий у 1 інстанції: ОСОБА_1
Категорія: ст. 185 ч.3 КК України Доповідач: ОСОБА_2
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

29 листопада 2016 року м. Херсон
Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ апеляційного суду Херсонської області в складі :
головуючого судді ОСОБА_2
суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4
при секретарі ОСОБА_5
з участю прокурора ОСОБА_6
обвинуваченого ОСОБА_7
потерпілого ОСОБА_8

розглянула у відкритому судовому засіданні у залі суду в м. Херсоні апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_7 на вирок Херсонського міського суду Херсонської області від 19 вересня 2016 року, ухвалений у кримінальному провадженні № 0005447 відносно ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Херсона, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , в силу ст. 89 КК України раніше не судимого,
обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 185 КК України;
в с т а н о в и л а :
Цим вироком ОСОБА_7 визнано винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 185 КК України та призначено покарання у виді 3 років позбавлення волі.
Запобіжний захід ОСОБА_7 не застосовувався.
Початок строку відбування покарання ОСОБА_7 обчислювати з дня затримання після набрання вироком законної сили.
Стягнено з ОСОБА_7 на користь ФОП ОСОБА_8 в рахунок відшкодування завданої майнової шкоди 40950,50 грн.
Вирішено питання щодо судових витрат.
Відповідно до вироку ОСОБА_7 , будучи найманим працівником ФОП ОСОБА_8 , 17.09.2015 року близько 22.00 годин, переслідуючи прямий умисел на протиправне заволодіння чужим майном, з корисливих мотивів, знаходячись в приміщенні гаражу № НОМЕР_1 гаражного кооперативу «Октан», розташованому по пров. Кар`єрний в с. Степанівка м. Херсона, шляхом вільного доступу з сейфу, який знаходився в підвальному приміщенні (роздягальні) вказаного гаражу, таємно викрав грошові кошти в розмірі 28000 грн. та 500 доларів США, чим завдав ФОП ОСОБА_8 майнову шкоду на зазначену суму.
В апеляційній скарзі обвинувачений ОСОБА_7 вважає вирок суду в частині призначеного покарання незаконним через невідповідність призначеного судом покарання ступеню тяжкості кримінального правопорушення та особі обвинуваченого. Вважає, що при обранні виду та розміру покарання суд необґрунтовано врахував факт «засудження обвинуваченого за вчинення подібного злочину (замах на вчинення крадіжки), судимість за який на даний час погашена і не має юридичного значення, проте характеризує його особу» та не визнав в якості пом`якшуючої обставини наявність на утриманні обвинуваченого малолітньої дитини. Просить вирок суду змінити, виключивши з мотивувальної частини вироку посилання на погашену судимість, та призначити покарання на підставі ст. 75 КК України з іспитовим строком 1 рік.
Інші учаснику процесу апеляційних скарг не подавали.
Заслухавши суддю доповідача, думку прокурора який просив залишити апеляцію без задоволення, а вирок суду без змін, обвинувачуваного, який підтримав свою апеляційну скаргу з підстав в ній зазначених, потерпілий заперечував проти задоволення апеляційної скарги, в дебатах сторони підтримали попередні позиції, в останньому слові обвинувачуваний просив пом`якшити йому покарання, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до наступного.
У зв`язку з тим, що ОСОБА_7 в судовому засіданні повністю визнав свою вину по пред`явленому обвинуваченню та дав правдиві покази, ні він, ні інші учасники судового розгляду справи не були проти визнання судом недоцільним дослідження всіх доказів відносно фактичних обставин справи, які ніким не оспорювалися, суд розглянув справу відповідно до ст.349 ч.3 КПК України.
Дії ОСОБА_7 судом першої інстанції за ч.3 ст. 185 КК України кваліфіковані правильно.
Відповідно до ст. 65 КК України особі, яка вчинила злочин, має бути призначено покарання необхідне й достатнє для її виправлення і попередження нових злочинів. Виходячи з указаної мети й принципів справедливості, співмірності та індивідуалізації, покарання повинно бути адекватним характеру вчинених дій, їх небезпечності та даним про особу винного, які підлягають обов`язковому врахуванню. Під час вибору покарання мають значення обставини, які його пом`якшують та обтяжують, відповідно до положень статей 66 та 67 КК України.
Судова колегія погоджується з доводами апеляції обвинувачуваного в частині того, що він визнав вину у скоєному злочині, щиро покаявся, як це вбачається з матеріалів кримінального провадження. Крім того суд при призначенні покарання врахував наявність на утриманні обвинуваченного малолітньої дитини, тому його доводи в цій частині є необґрунтованими.
Однак враховуючи, що ОСОБА_7 спричинені збитки протягом тривалого часу не відшкодував, та не намагався їх відшкодувати, суд обрав йому найнижчу межу покарання передбачену санкцією ч.3 ст. 185 КК України, яке колегія суддів вважає необхідним і достатнім для його виправлення та попередження вчинення нових злочинів і таким, що відповідає вимогам ст. 50 та ст. 65 КК України.
Істотних порушень вимог кримінального - процесуального закону, які були б підставами для зміни або скасування судового рішення не встановлено.
З огляду на наведене, підстав для пом`якшення покарання судова колегія не вбачає.
Керуючись ст. 404,407,418,419 КПК України, судова колегія, -
п о с т а н о в и л а:

Апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_7 залишити без задоволення, а вирок Херсонського міського суду Херсонської області від 19 вересня 2016 року щодо нього без змін.
Учасники судового провадження мають право отримати в суді апеляційної інстанції копію ухвали.
Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення і може бути оскаржена в касаційному порядку протягом трьох місяців з дня її проголошення шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ, а засудженим в той же строк з дня отримання копії ухвали.
Судді: (підписи)
З оригіналом згідно: суддя ОСОБА_2