Провадження №1-кп/485/34/16
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
09 червня 2016 року м.Снігурівка

Снігурівський районний суд Миколаївської області

у складі: головуючого судді ОСОБА_1 ,

учасники кримінального провадження:

сторона обвинувачення - прокурор відділу прокуратури Миколаївської області ОСОБА_2 ,

сторона захисту:обвинувачена ОСОБА_3 , захисник ОСОБА_4 ,

секретар судового засідання - ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 11 липня 2014 року за №0000008, за обвинуваченням

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки м.Полтава, українки, громадянки України, з вищою медичною освітою, неодруженої, утриманців не маючої, працюючої на посаді начальника сектору охорони здоров`я УДПтС України в Миколаївській області, спеціальне звання "капітан внутрішньої служби", мешканки АДРЕСА_1 , раніше не судимої,

у вчиненні кримінального правопорушення за ч.1 ст.28, ч.1 ст.366 КК України,
В С Т А Н О В И В:
Згідно обвинувального акту ОСОБА_3 обвинувачується у вчиненні злочину у сфері службової діяльності за таких обставин. Згідно з наказом №54 о/с від 19 грудня 2011 року по особовому складу Управління державної пенітенціарної служби (далі УДПтС) України в Миколаївській області ОСОБА_3 призначено на посаду начальника сектору охорони здоров`я УДПтС України в Миколаївській області. Наказами по УДПтС України в Миколаївській області №6 о/с від 01 лютого 2013 року і №53/ос-15 від 21 квітня 2015 року їй присвоєні чергові спеціальні звання "старший лейтенант внутрішньої служби" та "капітан внутрішньої служби".

Відповідно до посадової інструкції начальника сектору охорони здоров`я УДПтС України в Миколаївській області від 17 липня 2012 року і нормативно встановлених вимог ОСОБА_3 була наділена повноваженнями і на неї було покладено відповідальність за: - організацію роботи сектору охорони здоров`я і виконання покладених на сектор завдань та функцій, вдосконалення форм і методів роботи, її ефективність, забезпечення дотримання дисципліни, правил внутрішнього розпорядку; - підготовку пропозицій кадровому апарату управління щодо призначення, переміщення, звільнення з посади працівників підрозділів; - визначення обов`язків працівників і встановлення міри відповідальності за доручену роботу; - здійснення заходів щодо забезпечення працівників сектору інформацією, нормативною та службовою документацією, іншими матеріалами, потрібними для виконання ними службових обов`язків; - підготовку наказів, розпоряджень, інструктивних, інформаційних і методичних документів з питань діяльності медичної служби; - організацію надання медичної допомоги в підпорядкованих закладах охорони здоров`я, здійснення контролю та аналізу діяльності цих підрозділів, розроблення заходів до удосконалення їх роботи, проведення аналізу стану здоров`я осіб, які утримуються в установах області, здійсненню залежно нього заходи щодо попередження та зниження захворюваності, інвалідності та смертності; - розроблення і здійснення заходів до підвищення ефективності використання наявних матеріалів, кадрових і фінансових ресурсів, витрачених на медичне обслуговування; - розроблення і здійснення заходів до зміцнення матеріально-технічної бази закладів охорони здоров`я установ області, забезпечення лікувально-діагностичним обладнанням, медикаментами тощо; - керування роботою спеціальної лікарської комісії; - керування роботою комісії з атестації середнього медичного персоналу; - контроль за діяльністю лікарсько-трудової комісії.

На посаді начальника сектору охорони здоров`я УДПтС України в Миколаївській області ОСОБА_3 мала право інспектувати або доручати інспектування органів та підрозділів управління області, працівників сектору з питань охорони здоров`я, залучати працівників закладів охорони здоров`я установ до перевірок, вносити пропозиції щодо структури та штатної чисельності сектору, про призначення, переміщення та звільнення з посад працівників сектору, керівників та працівників закладів охорони здоров`я, про встановлення та зміну працівникам сектору посадових окладів, брати участь у роботі нарад, де розглядаються питання діяльності медичних частин установ, відвідувати в установленому порядку всі об`єкти установ з метою санітарно-гігієнічного протиепідемічного контролю, вимагати від посадових осіб ті відомості та документи, які потрібні для здійснення контролю за санітарним станом установ, давати вказівки для усунення виявлених порушень санітарно-гігієнічних норм та правил, забороняти використовувати для харчування продукти, що визнані медичним персоналом не придатними до вживання, усувати від роботи осіб, які є бактеріоносіями.

Відповідно до ч.1 ст.2 Закону України "Про державний захист працівників суду і правоохоронних органів" органи і установи виконання покарань відносяться до правоохоронних органів.

Таким чином, обіймаючи посаду начальника сектору охорони здоров`я УДПтС України в Миколаївській області, маючи спеціальне звання "капітан внутрішньої служби", ОСОБА_3 є службовою особою правоохоронного органу.

Відповідно до пунктів 10, 12, 14 ст.18 Закону України "Про державну кримінально - виконавчу службу України", посадові та службові особи органів і установ виконання покарань зобов`язані запобігати вчиненню злочинів та дисциплінарних проступків в органах і установах виконання покарань, виявляти, припиняти, розкривати злочини, вчинені в установах виконання покарань, виявляти причини та умови, що сприяють вчиненню злочинів і порушень режиму в установах виконання покарань, вживати в межах своїх повноважень заходів до їх усунення.

Під час прийому на роботу ОСОБА_3 була попереджена під особистий підпис відповідними пам`ятками-попередженнями про кримінальну відповідальність за вчинення службових злочинів, недопущення проявів корупції у відповідності до закону України "Про засади запобігання і протидії корупції".

В УДПтС України в Миколаївській області на підставі наказу його начальника №99 від 17 липня 2012 року діє спеціальна лікарська комісія (далі СЛК), яка є спеціальним органом у складі лікарів-спеціалістів та утворена з метою проведення експертизи засуджених, які захворіли в місцях позбавлення волі, а також осіб, які захворіли до засудження, і їх хвороби внаслідок прогресування набули характеру, зазначеного в Переліку захворювань, які є підставою для подання в суди матеріалів про звільнення засуджених від подальшого відбування покарання, затвердженому спільним наказом Державного департаменту з питань виконання покарання та Міністерства охорони здоров`я України від 18 січня 2000 року №3/6 "Про затвердження нормативно-правових актів з питань медико-санітарного забезпечення осіб, які утримуються в слідчих ізоляторах та установах виконання покарань Державного департаменту України з питань виконання покарань" та зареєстрованому Міністерством юстиції України за №143/4364 від 09 червня 2000 року (далі Перелік захворювань).
Спеціальна лікарська комісія утворена у складі:

- голова комісії - начальник сектору охорони здоров`я УДПтС в Миколаївській області ОСОБА_3 ;

- заступник голови комісії - начальник туберкульозної лікарні Снігурівської ВК №5 ОСОБА_6 ;

- член комісії - начальник відділення-лікар-фтизіатр туберкульозного відділення туберкульозної лікарні Снігурівської ВК №5 ОСОБА_7 ;

- член комісії - начальник відділення-лікар-фтизіатр туберкульозного відділення туберкульозної лікарні Снігурівської ВК №5 ОСОБА_5 ;

- член комісії - начальник рентгенологічного кабінету, лікар-рентгенолог туберкульозної лікарні Снігурівської ВК №5 ОСОБА_8 .

Діяльність СЛК і порядок надання в суди матеріалів про звільнення особи від подальшого відбування покарань за хворобою, регламентовано Порядком медико-санітарного забезпечення осіб, які утримуються в слідчих ізоляторах та установах виконання покарань Державного департаменту України з питань виконання покарань (далі Порядок), затвердженим наказом Державного департаменту з питань виконання покарання та Міністерства охорони здоров`я України від 18 січня 2000 року №3/6, та положенням про спеціальну лікарську комісію, затвердженим наказом начальника УДПтСУ в Миколаївській області №99 від 17 липня 2012 року.

Згідно з п.10.4 Порядку і розділу II положення про СЛК, засідання СЛК проводиться після обов`язкового лікування і ретельного обстеження хворого у стаціонарних умовах туберкульозної лікарні Снігурівської ВК №5, на засіданні СЛК здійснюється огляд хворого, розглядаються матеріали його медичного обстеження та вивчається медична документація.

За наслідками засідання СЛК згідно з п.10.7 Порядку і Додатку №26 до нього, розділу II положення про СЛК і Додатку №1 до нього з урахуванням результатів проведеного лікування та остаточного діагнозу, комісія після медичного огляду засудженого складає висновок про медичний огляд засудженого щодо наявності захворювання, визначеного Переліком захворювань.

Вказаний висновок є офіційним документом, який видається державним правоохоронним органом у законодавчо встановленому порядку з дотриманням обов`язкових процедур, що цьому передують, визначеної форми і містить передбачені законом реквізити, а зафіксовані висновком події та інформація підтверджують факти, які здатні спричинити наслідки правового характеру.

Упродовж 2013-2014 років ОСОБА_3 як начальником сектору охорони здоров`я УДПтСУ в Миколаївській області і головою СЛК щоквартально затверджувалися графіки засідань спеціальної лікарської комісії УДПтСУ в Миколаївській області. Згідно з указаними графіками у липні 2013 року засідання СЛК були призначені на 03.07.2013, 10.07.2013, 17.07.2013, 24.07.2013, 31.07.2013, у січні 2014 року - на 08.01.2014, 15.01.2014, 22.01.2014, 20.01.2014, у лютому 2014 року - на 05.02.2014, 12.02.2014, 19.02.2014, 26.02.2014.

Незважаючи на обов`язок неухильно дотримуватись зазначених норм, ОСОБА_3 , маючи відповідну фахову підготовку і тривалий досвід роботи в органах Державної кримінально-виконавчої служби України, діючи у порушення вимог вищевказаних нормативно-правових актів та своїх службових обов`язків, будучи службовою особою правоохоронного органу, виконуючи організаційно-розпорядчі повноваження, діючи всупереч інтересам служби, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, умисно, скоїла службове підроблення за наступних обставин.

28 лютого 2013 року для відбуття покарання до Снігурівської ВК №5 прибув ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , засуджений 22 вересня 2010 року Южноукраїнським міськсудом Миколаївської області за ч.2 ст.185, ч.2 ст.289, ст.70 КК України до 5 років позбавлення волі.

У цей же день з підозрою на туберкульоз ОСОБА_9 для встановлення остаточного діагнозу і надання медичної допомоги було поміщено до спеціалізованої туберкульозної лікарні Снігурівської ВК №5.

В результаті медичного обстеження, з урахуванням отриманих лабораторних даних, а саме: мікроскопія мазка, посів мокротиння, мікроскопія плевральної рідини, посів плевральної рідини, 06 березня 2013 року ОСОБА_9 було виставлено остаточний діагноз: "Вперше діагностований туберкульоз (06.03.2013) легень, деструкція +, МБТ +, мазок + культура +, резистентність до стрептоміцину та рифампицину, гіст 0, категорія 1, когорта 1 (2013 рік). Тубінтоксикаційний синдром, дихальна недостатність III ст., хронічний гастрит, виразкова хвороба шлунку", про що було зроблено запис у графі "діагноз основний" на титульному листі медичної карти №18/13 стаціонарного хворого ОСОБА_9 .

Зазначений діагноз було вказано і у висновку ЛTK від 06 березня 2013 року, який приєднаний до медичної карти №18/13 стаціонарного хворого ОСОБА_9 .

Разом з тим, завдяки тривалому стаціонарному лікуванню у спеціалізованій туберкульозній лікарні Снігурівської ВК №5 (з березня по липень 2013 року включно) досягнуто позитивної динаміки протікання захворювання у ОСОБА_9 . Його стан характеризувався затуханням туберкульозу і відсутністю процесу, визначеного як прогресуючий туберкульоз з дихальною недостатністю III ст., про що свідчили дані медичної карти - результати аналізів та медичні огляди.

Попри це ОСОБА_3 , ознайомившись з медичною картою №18/13 стаціонарного хворого ОСОБА_9 , пересвідчившись у тривалому з позитивним ефектом лікуванні останнього та у тому, що стан захворювання ОСОБА_9 згідно із Переліком захворювань не є підставою для подання до суду матеріалів про звільнення засудженого від подальшого відбування покарання, діючи умисно, всупереч інтересам служби, з метою дострокового звільнення ОСОБА_9 від ув`язнення за станом здоров`я, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, діючи у групі осіб з іншим членом СЛК ОСОБА_6 , 23 липня 2013 року у невстановленому досудовим розслідуванням місці, власноручно підписала від свого імені чотири примірники висновку спеціальної лікарської комісії про медичне обстеження засудженого ОСОБА_9 щодо наявності у нього захворювання, визначеного Переліком захворювань, а у четвертому примірнику висновку ОСОБА_3 власноручно навпроти свого прізвища виконала рукописний запис - "згодна".

У якості діагнозу у висновку було зазначено "Прогресуючий інфільтративний туберкульоз легень, фаза розпаду та обсіменіння, МБТ+, Тубінтоксикаційний синдром. Дихальна недостатність III ст. Хронічний гастрит. Виразкова хвороба шлунку", який не відповідав дійсності, оскільки за результатами аналізів і медичного обстеження стан ОСОБА_9 свідчив про позитивну динаміку лікування, затухання туберкульозу і відсутність процесу, визначеного як прогресуючий туберкульоз з дихальною недостатністю III ст., проте згідно з п.1.2 Переліку захворювань саме це було необхідною підставою для подання матеріалів до місцевого суду на звільнення від відбування покарання.

Підписавши висновок спеціальної лікарської комісії, який за формою і реквізитами відповідав законодавчо встановленим вимогам, ОСОБА_3 внесла до нього неправдиву інформацію про діагноз ОСОБА_9 .

Крім того, підписавши висновок спеціальної лікарської комісії, ОСОБА_3 засвідчила складання неправдивого документа, оформленням якого підтверджено подію, а саме засідання СЛК, що фактично не відбувалося, оскільки 23 липня 2013 року ОСОБА_3 . Снігурівську ВК №5 не відвідувала, засідання СЛК не скликала, під її головуванням воно не проводилося. Станом на 23 липня 2013 року члени СЛК ОСОБА_5 і ОСОБА_7 перебували у плановій відпустці, а не на службі, а ще один член СЛК ОСОБА_8 заперечила факт проведення комісії та свій підпис у її висновку щодо ОСОБА_9 .

Вказаний висновок СЛК про медичне обстеження засудженого ОСОБА_9 з недостовірною інформацією як про факт проведення комісії, так і про діагноз захворювання останнього видано начальнику Снігурівської ВК №5, яким його разом з поданням про звільнення ОСОБА_9 23 липня 2013 року скеровано до Снігурівського районного суду Миколаївської області для розгляду по суті.

Ухвалою вказаного суду від 25 липня 2013 року з урахуванням висновку СЛК на підставі ст.84 КК України, ст.109 ВТК України, ст.ст.537, 539 КПК України ОСОБА_9 звільнено від подальшого відбування покарання на невідбутий строк один рік одинадцять місяців п`ять днів, у зв`язку з тяжким захворюванням до його одужання.

Після вступу 02 серпня 2013 року вказаної ухвали в закону силу її для виконання направлено до Снігурівської ВК №5 і у той же день ОСОБА_9 фактично звільнено від подальшого відбування покарання.

Таким чином, своїми умисними протиправними діями ОСОБА_3 , діючи у групі осіб з іншим членом СЛК ОСОБА_6 внесла до офіційного документу завідомо неправдиві відомості і видала завідомо неправдивий офіційний документ іншій особі для використання.

17 січня 2014 року для відбуття покарання до Снігурівської ВК №5 прибув ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , засуджений 11 січня 2012 року Корабельним районним судом м.Миколаєва за ч.3 ст.185 КК України до 3 років позбавлення волі.

У цей же день з підозрою на туберкульоз ОСОБА_10 було поміщено для встановлення остаточного діагнозу і надання медичної допомоги до приймального відділення туберкульозного відділення спеціалізованої туберкульозної лікарні Снігурівської ВК №5.

В результаті медичного обстеження ОСОБА_10 , з урахуванням отриманих лабораторних даних, а саме: мікроскопія мазка, посів мокротиння, мікроскопія плевральної рідини, посів плевральної рідини, 24 січня 2014 року ОСОБА_10 було виставлено остаточний діагноз: "Вперше діагностований туберкульоз (24.01.2014) легень інфільтративний, деструкція -, МБТ -, мазок -, культура в роботі, гістологія 0, категорія 1 когорта 1 (2014), дихальна недостатність III ст., легенево-серцева недостатність III ст., тубінтоксикація, не госпітальна двостороння пневмонія, хронічний вірусний гепатит С, хронічний пієлонефрит стадія загострення, анемія, посттромбофлебитичний синдром ніжних кінцівок", про що було зроблено запис у медичній карті №15/14 стаціонарного хворого ОСОБА_10 .

Зазначений діагноз був вказаний і у висновку ЛТК від 24 січня 2014 року, який приєднаний до медичної карти №15/14 стаціонарного хворого ОСОБА_10

ОСОБА_3 , ознайомившись з медичною картою №15/14 стаціонарного хворого ОСОБА_10 і його дійсним діагнозом, пересвідчившись у тому, що виявлене в ОСОБА_10 захворювання, згідно із Переліком захворювань не є підставою для подання до суду матеріалів про звільнення засудженого від подальшого відбування покарання, діючи умисно, всупереч інтересам служби, з метою дострокового звільнення ОСОБА_10 від ув`язнення за станом здоров`я, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, діючи у групі осіб з іншими членами спеціальної лікарської комісії УДПтСУ в Миколаївській області ОСОБА_7 , ОСОБА_5 та ОСОБА_11 , 03 лютого 2014 року у невстановленому досудовим розслідуванням місці, власноручно підписала від свого імені чотири примірники висновку спеціальної лікарської комісії про медичне обстеження засудженого ОСОБА_10 про наявність у нього захворювання, визначеного Переліком захворювань, а у четвертому примірнику висновку ОСОБА_3 власноручно навпроти свого прізвища виконала рукописний запис - "згодна".

У якості діагнозу у висновку було зазначено "Прогресуючий інфільтративний туберкульоз легень, фаза розпаду та обсіменіння, МБТ+. Легенево - серцева недостатність III ст. ДН III ст. Негоспітальна двостороння пневмонія. Хронічний вірусний гепатит С. Хронічний пієлонефрит, стадія загострення. Анемія легкого ступеню", що в частині "фаза розпаду та обсіменіння, МБТ+. Легенево - серцева недостатність III ст." не відповідало дійсності, проте згідно з п.1.2 Переліку захворювань було необхідною підставою для подання матеріалів до місцевого суду на звільнення від відбування покарання.

Підписавши висновок спеціальної лікарської, який за формою і реквізитами відповідав законодавчо встановленим вимогам, ОСОБА_3 внесла до нього неправдиву інформацію про діагноз ОСОБА_10 .

Крім того, підписавши висновок спеціальної лікарської комісії, ОСОБА_3 засвідчила складання неправдивого документа, оформленням якого підтверджено подію, а саме засідання СЛК, що фактично не відбувалося, оскільки 03 лютого 2014 року ОСОБА_3 . Снігурівську ВК №5 не відвідувала, засідання СЛК не скликала, під її головуванням воно не проводилося. Член СЛК ОСОБА_8 заперечила факт проведення комісії та свій підпис у її висновку щодо ОСОБА_10 .

Висновок спеціальної лікарської комісії про медичне обстеження засудженого ОСОБА_10 з недостовірною інформацією як про факт проведення комісії, так і про діагноз захворювання останнього видано начальнику Снігурівської ВК №5, яким його разом з поданням про звільнення ОСОБА_10 04 лютого 2014 року скеровав до Снігурівського районного суду Миколаївської області для розгляду по суті.

Ухвалою вказаного суду від 10 лютого 2014 року ОСОБА_10 на підставі ст.84 КК України, ст.109 ВТК України, ст.ст.537, 539 КПК України звільнено від подальшого відбування покарання на невідбутий строк вісім місяців двадцять чотири дні, у зв`язку з тяжким захворюванням до його одужання.

Після вступу 18 лютого 2014 року вказаної ухвали в закону силу її для виконання направлено до Снігурівської ВК №5 і у той же день ОСОБА_10 фактично звільнено від подальшого відбування покарання.

Таким чином, своїми умисними протиправними діями ОСОБА_3 , діючи у групі осіб з іншими членами СЛК ОСОБА_7 , ОСОБА_5 і ОСОБА_11 , внесла до офіційного документу завідомо неправдиві відомості і видала завідомо неправдивий офіційний документ іншій особі для використання.

04 лютого 2014 року для відбуття покарання до Снігурівської ВК №5 прибув ОСОБА_12 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , засуджений 26 січня 2011 року Іванівським районним судом Херсонської області за ч.2 ст.307 КК України до 5 років позбавлення волі.

У цей же день з підозрою на туберкульоз ОСОБА_12 було поміщено для надання медичної допомоги і встановлення остаточного діагнозу до приймального відділення спеціалізованої туберкульозної лікарні Снігурівської ВК №5.

В результаті медичного обстеження ОСОБА_12 , з урахуванням отриманих лабораторних даних, а саме: мікроскопія мазка, посів мокротиння, мікроскопія плевральної рідини, посів плевральної рідини, 06 лютого 2014 року ОСОБА_12 був виставлений остаточний діагноз: "Вперше діагностований туберкульоз (06.02.2014), лівобічний ексудативний плеврит, деструкція -, мікобактерія туберкульоза (МБТ -), мазок -, культура в роботі, гістологія 0, категорія 3 когорта 1 (2014) Генотип -", про що було зроблено запис у медичній карті №35/14 стаціонарного хворого ОСОБА_12 .

Зазначений діагноз був вказаний і у висновку ЛТК від 06 лютого 2014 року, який приєднано до медичної карти №35/14 стаціонарного хворого ОСОБА_12

ОСОБА_13 , ознайомившись з медичною картою №35/14 стаціонарного хворого ОСОБА_12 і його дійсним діагнозом, пересвідчившись у тому, що виявлене у ОСОБА_12 захворювання, згідно із Переліком захворювань не є підставою для подання до суду матеріалів про звільнення засудженого від подальшого відбування покарання, діючи умисно, всупереч інтересам служби, з метою дострокового звільнення ОСОБА_12 від ув`язнення за станом здоров`я, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, діючи у групі осіб з іншими членами СЛК ОСОБА_6 , ОСОБА_7 та ОСОБА_5 , 12 лютого 2014 року в умовах спеціалізованої туберкульозної лікарні Снігурівської ВК №5, розташованої за адресою: Миколаївська область Снігурівський район село Центральне, вул. Суворова,1, власноручно підписала від свого імені чотири примірники висновку спеціальної лікарської комісії про медичне обстеження засудженого ОСОБА_12 щодо наявності у нього захворювання, визначеного Переліком захворювань, а у четвертому примірнику висновку ОСОБА_3 власноручно навпроти свого прізвища виконала рукописний запис - "згодна".

У якості діагнозу у висновку було зазначено "Прогресуючий інфільтративний туберкульоз легень, фаза розпаду та обсіменіння, МБТ+, лівосторонній ексудативний плеврит, легенево-серцева недостатність III ст., ДН III ст. Хронічний токсичний гепатит мінімального ступеню активності. Енцефалопатія змішаного ґенезу (пост травматична, алкогольна). Алкогольна міокардіопатія. Симптоматична гепотензія", що в частині "прогресуючий інфільтративний туберкульоз легень, фаза розпаду та обсіменіння, МБТ +" не відповідало дійсності, проте згідно з п.1.2 Переліку захворювань було необхідною підставою для подання матеріалів до місцевого суду на звільнення від відбування покарання.

Підписавши висновок спеціальної лікарської, який за формою і реквізитами відповідав законодавчо встановленим вимогам, ОСОБА_3 внесла до нього неправдиву інформацію про діагноз ОСОБА_12

12 лютого 2014 року висновок спеціальної лікарської комісії про медичне обстеження засудженого ОСОБА_12 з недостовірною інформацією про діагноз захворювання останнього видано начальнику Снігурівської ВК №5, яким його разом з поданням про звільнення ОСОБА_12 12 лютого 2014 року скеровано до Снігурівського районного суду Миколаївської області для розгляду по суті.

Ухвалою вказаного суду від 21 лютого 2014 року, з врахуванням висновку спеціальної лікарської комісії, ОСОБА_12 на підставі ст.84 КК України, ст.109 ВТК України, ст.ст.537, 539 КПК України було звільнено від подальшого відбування покарання на невідбутий строк один рік вісім місяців чотири дні, у зв`язку з тяжким захворюванням до його одужання.

Після вступу 03 березня 2014 року вказаної ухвали в закону силу її для виконання направлено до Снігурівської ВК №5 і у той же день ОСОБА_12 фактично звільнено від подальшого відбування покарання.

Своїми умисними протиправними діями ОСОБА_3 , діючи у групі осіб з іншими членами спеціальної лікарської комісії УДПтСУ в Миколаївській області ОСОБА_6 , ОСОБА_7 і ОСОБА_5 внесла до офіційного документу завідомо неправдиві відомості і видала завідомо неправдивий офіційний документ іншій особі для використання.

Дії обвинуваченої ОСОБА_3 кваліфіковані за ч.1 ст.28, ч.1 ст.366 КК України, як внесення до офіційних документів завідомо неправдивих відомостей та видача службовою особою завідомо неправдивих офіційних документів, вчинене групою осіб без попередньої змови.

У ході судового розгляду кримінального провадження ОСОБА_3 вину у вчиненні злочину не визнала. Суду показала, що з 2011 року обіймає посаду начальника сектору охорони здоров"я УДПтС України в Миколаївскьій області та є службовою особою. До її повноважень входить керування у якості голови роботою спеціальної лікарської комісії, створеної наказом начальника УДПтС України в Миколаївскій області. По положенню про спеціальну лікарську комісію вона несе персональну відповідальність за повноту інформації, що викладена у висновку комісії, якою аргументується встановлений діагноз, відповідність внесеного діагнозу до визначених у Переліку захворювань, які є підставою подання до суду матеріалів про звільнення засуджених від подальшого відбування покарання, затвердженого спільним наказом ДДУ ПВП та МОЗ України від 18 січня 2000 року №3/6. Відповідальність за обґрунтованість та відповідність встановленого діагнозу до наведеного у Переліку захворювань покладена на начальника лікарні як заступника голови комісії та голови лікарсько-трудової комісії, його заступника з медичних питань та лікарів-членів комісії. Ствердила, що за виявлення тяжко хворих засуджених, проводила їх огляд і пересвідчувалася у тяжкості стану та підпсувала діагноз, визначений лікарями фтизіатрами, оскільки не є спеціалістом у зазначеній області медицини. Вказані ними діагнози відповідали діагнозам, зазначеним у Переліку захворювань. Висновок комісії надавався до відділу внутрішньої безпеки для подальшої перевірки та засвідчення. Про те, що до висновків стосовно засуджених ОСОБА_9 , ОСОБА_10 та ОСОБА_12 було внесено діагноз, який не відповідав стану захворювання, їй ніхто з членів комісії не повідомляв. При цьому, заперечила результати експертного дослідження при проведенні комісійних судово-медичних експертиз за їх необґрунтованості та некатегоричності висновків.

В силу ст.2 КК України підставою кримінальної відповідальності є вчинення особою суспільно небезпечного діяння, яке містить склад злочину, передбаченого цим кодексом. Особа вважається невинною у скоєнні злочину і не може бути піддана кримінальному покаранню, доки її вину не буде доведено в законному порядку і встановлено обвинувальним вироком суду.

Стаття 11 КК України зазначає, що злочином є передбачене цим Кодексом суспільно небезпечне винне діяння (дія або бездіяльність), вчинене суб`єктом злочину.

З наведеного слідує, що суд може постановити обвинувальний вирок тільки тоді, коли в діях підсудного вироком встановлений передбачений кримінальним законом склад злочину. В інших випадках, коли в діях підсудного немає всіх необхідних елементів складу того або іншого злочину за об`єктом, об`єктивною стороною, суб`єктом і суб`єктивною стороною, суд зобов`язаний постановити виправдувальний вирок.

При судовому розгляді прокурор довів наявність складу злочину в частині предмету службового підроблення, об"єктивної сторони та суб"єкту суспільно небезпечного діяння та не довів наявності прямого умислу в діях обвинуваченої (суб"єктивна сторона).

Так, згідно Наказу №54 о/с від 19 грудня 2011 року по особовому складу УДПтС України в Миколаївській області ОСОБА_3 була призначена на посаду начальника сектору охорони здоров`я УДПтС України в Миколаївській області.

Відповідно посадовій інструкції начальника сектору охорони здоров`я УДПтС України в Миколаївській області від 17 липня 2012 року, вона організовує роботу сектору охорони здоров`я і несе персональну відповідальність за виконання покладених на сектор завдань та функцій, вдосконалення форм і методів роботи, її ефективність, забезпечення дотримання дисципліни, правил внутрішнього розпорядку; здійснює підготовку наказів, розпоряджень, інструктивних, інформаційних і методичних документів з питань діяльності медичної служби, організацію надання медичної допомоги в підпорядкованих закладах охорони здоров`я, контроль та аналіз діяльності цих підрозділів, розроблення заходів до удосконалення їх роботи, проведення аналізу стану здоров`я осіб, які утримуються в установах області, заходи щодо попередження та зниження захворюваності, інвалідності та смертності; керує роботою спеціальної лікарської комісії; має право інспектувати або доручати інспектування органів та підрозділів управління області, працівників сектору з питань охорони здоров`я, залучати працівників закладів охорони здоров`я установ до перевірок, вносити пропозиції щодо структури та штатної чисельності сектору, про призначення, переміщення та звільнення з посад працівників сектору, керівників та працівників закладів охорони здоров`я, про встановлення та зміну працівникам сектору посадових окладів, брати участь у роботі нарад, де розглядаються питання діяльності медичних частин установ, відвідувати в установленому порядку всі об`єкти установ з метою санітарно-гігієнічного протиепідемічного контролю, вимагати від посадових осіб ті відомості та документи, які потрібні для здійснення контролю за санітарним станом установ, давати вказівки для усунення виявлених порушень санітарно-гігієнічних норм та правил.

Вказане підтверджує, що на час вчинення інкримінованих діянь ОСОБА_3 являлася службовою особою, що здіснювала функції представника влади.

За Наказом №99 УДПтС від 17 липня 2012 року "Про затвердження Положення про спеціальну лікарську комісію УДПтС України в Миколаївській області та її склад" ОСОБА_3 була призначена головою спеціальної лікарської комісії. До складу комісії ввійшли як заступник голови комісії - начальник туберкульозної лікарні Снігурівської ВК №5 - ОСОБА_6 , членами комісії: лікарі-фтизіатри туберкульозної лікарні Снігурівської ВК №5 - ОСОБА_7 , ОСОБА_5 , начальник рентгенологічного кабінету ОСОБА_8 , у разі відсутності одного з членів комісії лікар-терапевт ОСОБА_11 .

Як визначено п.2 р.І "Положення про спеціальну лікарську комісію УДПтС України в Миколаївській області", затвердженого Наказом №99 УДПтС від 17 липня 2012 року, комісія - це спеціальний орган у складі лікарів-спеціалістів, яка створюється з метою проведення експертизи засуджених, які захворіли в місцях позбавлення волі, а також осіб, які захворіли до засудження і їх хвороби внаслідок прогресування набули характеру, зазначеного в Переліку захворювань, які є підставою для подання в суди матеріалів про звільнення засуджених від подальшого відбування покарання, затвердженого спільним наказом Державного департаменту України з питань виконання покарань та Міністерства охорони здоров"я України від 18 січня 2000 року №3/6. По п.п.1,5 р.ІІ комісія приймає висновок про медичне обстеження засудженого за формою додатку №1, який додається до матеріалів подання в суд для вирішення питання про звільнення засудженого від подальшого відбування покарання за тяжкою хворобою.

З наведеного слідує, що висновок спеціальної лікарської комісії є офіційним документом, який містить інформацію про діагноз захворювання засудженого, що зафіксована у письмовій формі, передбаченій нормативним актом, на матеріальному носії - папері з метою її зберігання, використання, складений службовою особою від імені державного органу на посвідчення факту, що породжує наслідки правового характеру.

З матеріалів судових проваджень встановлено, що 24 липня 2013 року до Снігурівського районного суду Миколаївської області звернулася адміністрація Снігурівської ВК №5 з поданням про звільнення ОСОБА_9 , захворівшого у місцях позбавлення волі на тяжке захворювання. До подання додано висновок спеціальної лікарської комісії, датований 23 липня 2013 року із зазначенням діагнозу захворювання, який згідно з п.1.2 Переліку захворювань (чинного на час розгляду), є підставою представлення засудженого до звільнення від подальшого відбування покарання. Ухвалою цього суду від 25 липня 2013 року засудженого звільнено від відбування покарання по хворобі, на підставі ст.84 КК України, у вигляді позбавлення волі, терміном на 1 рік 11 місяців 5 днів до його одужання (номер провадження 1-в/485/230/13).

Як слідує з подання про звільнення особи, захворівшої у місцях позбавлення волі (номер провадження 1-в/485/35/14), 04 лютого 2014 року до Снігурівського районного суду Миколаївської області звернулася адміністрація Снігурівської ВК №5 і просила суд звільнити від відбування покарання у вигляді позбавлення волі засудженого ОСОБА_10 . Складовою подання був висновок спеціальної лікарської комісії від 03 лютого 2014 року про діагноз захворювання: прогресуючий інфільтративний туберкульоз легень, фаза розпаду та обсеменіння, МБТ+, легенево-серцева недостатність ІІІ ст., що згідно з п.2.1 Переліку захворювань, є підставою представлення засудженого до звільнення від подальшого відбування покарання. Ухвалою Снігурівського районного суду Миколаївської області від 10 лютого 2014 року ОСОБА_10 звільнено від відбування покарання по хворобі, на підставі ст.84 КК України, у вигляді позбавлення волі, терміном на 8 місяців 24 дні до його одужання.

Поданням про звільнення особи, захворівшої у місцях позбавлення волі, від 12 лютого 2014 року до Снігурівського районного суду Миколаївської області адміністрацією Снігурівської ВК №5 було заявлено питання про звільнення від відбування покарання засудженого ОСОБА_12 , який по доданому висновку спеціальної лікарської комісії мав захворювання на туберкульоз, що визначено п.1.2 Переліку захворювань, як підстави звільнення засудженого від подальшого відбування покарання. Ухвалою Снігурівського районного суду Миколаївської області від 21 лютого 2014 року особу звільнено від відбування покарання по хворобі, на підставі ст.84 КК України, у вигляді позбавлення волі, терміном на 1 рік 8 місяців 4 дні до його одужання (номер провадження 1-в/485/48/14).

До висновків спеціальної лікарської комісії про результати медичного обстеження, до розділу 5 "діагнози захворювань" стосовно засуджених ОСОБА_9 від 23 липня 2013 року, ОСОБА_10 03 лютого 2014 року та ОСОБА_12 10 лютого 2014 року було внесено завідомо неправдиві відомості про діагноз захворювання в частині: прогресуючий інфільтративний туберкульоз легень з проявами легенево-серцевої недостатності ІІІ ст., який входив до Переліку захворювань, які є підставою для подання в суди матеріалів про звільнення засуджених від дальшого відбування покарання, затверджено Наказом Державного департаменту України з питань виконання покарань та Міністерства охорони здоров`я України 18.01.2000 року № 3/6 (Перелік втратив чинність на підставі Наказу Міністерства юстиції №1348/5/572 від 15.08.2014.

З медичної карти стаціонарного хворого ОСОБА_9 №18/13, заведеній у Снігурівській ВК №5, встановлено, що при виписці після звільнення хворого від відбування покарання за хворобою зазначено діагноз заключний клінічний: вперше діагностований туберкульоз легень дисемінований (06.03.13). Об`єктивний статус хворого, зафіксований у щоденникових записах історії хвороби з 21.03.2013 року по 14.07.2013 року спростовує тяжкий стан хворого. У запису від 13.06.2013 року вказано, що на ренгенограмі відмічається позитивна динаміка.

По медичній карті №15/14 щодо ОСОБА_10 при виписці з тих самих підстав винесено заключним клінічним діагнозом ВДТБ (24.01.14) легень (інфільтративний), МБТ-. Цей діагноз відповідний встановленому листком лікувально-трудової комісії СВК №5 24 січня 2014 року.

Засудженому ОСОБА_12 , як слідує із запису на титульному аркуші медичної карти №35/14, виставлено при виписці 03 березня 2014 року на підставі скарг, анамнезу, клінічних, лабораторних і рентгенологічних даних діагноз заключний клінічний: ВДТБ (06.02.2014), лівобічний ексудативний плеврит невпізнаної етіології, Дестр -, МБТ -, Культура в роботі, гістологія 0, Категорія 3, Когорта 1. Вказаний діагноз стверджено попередньо 06.02.2014 року листком ЛТК СВК №5.

З показань лікарів протитуберкульозної лікарні Снігурівської ВК №5 ОСОБА_5 , ОСОБА_11 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 суд встановив, що діагнози вказаним засудженим, винесені у висновки лікарсько-трудової та спеціальної лікарської комісії за вказівки ОСОБА_6 було умисно "наближено" до діагнозу за Переліком захворювань, що дають право на звільнення від відбування покарання, у зв"язку з тим, що стан хворих був важким, але підстав для звільнення їх по хворобі не було. Відмінний, дійсний діагноз захворювання винесено у гр.10 титульного аркушу медичної картки стаціонарного хворого. Це діагноз заключний клінічний основний, що зазначається при виписці хворого після звільнення його від відбування покарання судом.

Згідно висновків комісійних судово-медичних експертиз №154-К і №156-К від 25 лютого 2015 року, №115-К від 19 жовтня 2015 року, стверджено про недоведеність діагнозу: прогресуючий інфільтративний туберкульоз легень, фаза розпаду та обсіменіння, МТБ+, легенево-серцева недостатність ІІІ ст., дихальна недостатність ІІІ ст., рентгенографічними дослідженнями легенів та клініко-лабораторними обстеженнями за матеріалами медичних карт стаціонарних хворих ОСОБА_9 , ОСОБА_10 і ОСОБА_12 . На підтвердження висновків експертизи суду дали показання експерти ОСОБА_14 , ОСОБА_15 .

З висновку експерта №206-КЕ/2015/пп від 23 червня 2015 року слідує, що даними медичної карти ОСОБА_9 важкість стану хворого не підтверджується клінічним обстеженням, об`єктивним станом, зафіксованим у щоденникових записах, результатами інструментальних та лабораторних методів дослідження.

Допитані свідками головний позаштатний ренгенолог обласного управління охорони здоров"я ОСОБА_16 , обласний спеціаліст по фтизіатрії ОСОБА_17 , заступник головного лікаря по медичній частині Миколаївського обласного протитуберкульозного диспансера ОСОБА_18 показали, що діагнози щодо засуджених ОСОБА_9 , ОСОБА_10 та ОСОБА_12 подані у висновках лікарсько-трудової та спеціальної лікарської комісій не відповідали медичним даним і є штучно ускладненими.

Суб"єктивна сторона службового підроблення характеризується тільки прямим умислом. При цьому, службова особа завідомо усвідомлює неправдивий характер тих відомостей, які вносяться нею до офіційних документів.

У обвинувальному акті стверджується, що ОСОБА_3 діяла з прямим умислом, оскільки перед підписанням висновку спеціальної лікарської комісії ознайомлювалася з медичними картами хворих засуджених, пересвідчувалася, що їх дійсні діагнози не підпадають під Перелік захворювань по Наказу №3/6, вчиняла дію всупереч інтересам служби, з метою дострокового звільнення цих осіб від ув"язнення, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно небезпечні наслідки і бажаючи їх настання. У той же час, зазначено, що засідання спеціальної лікарської комісії не проводилися. У дні, якими датовані висновки - 23 липня 2013 року, 03 лютого 2014 року ОСОБА_3 . Снігурівську ВК №5 не відвідувала, засідання СЛК не скликала, під її головуванням воно не проводилося. І лише 12 лютого 2014 року підписала висновок по ОСОБА_12 у умовах туберкульозної лікарні Снігурівської ВК №5.

Процедура представлення в суд матеріалів про звільнення від подальшого відбування покарання засуджених, які захворіли на тяжку хворобу чітко прописана Положенням про спеціальну лікарську комісію УДпС України в Миколаївській області і передбачає огляд хворого та розгляд матеріалів його медичного обстеження комісією після обов"язкового лікування і ретельного обстеження в умовах стаціонару з попереднім розглядом лікарсько-трудовою комісією, яка встановлює остаточний діагноз. У разі виявлення особи, яка підлягає звільненню за станом здоров"я, матеріали щодо звільнення погоджуються начальником лікарні з оперативним відділом установи. Висновок СЛК складає лікуючий лікар. Після цього проводиться засідання спеціальної лікарської комісії, на якому проводиться остаточний медичний огляд засудженого та вивчається медична документація. Засудженого на СЛК представляє лікуючий лікар. Комісія висновки приймає колегіально, шляхом голосування, з урахуванням більшості голосів. Головуючий комісії висновок оголошує засудженому, який був оглянутий, про що в історії хвороби робиться відмітка, скріплена підписом оглянутого та затверджена начальником установи. Висновок комісії надається до відділу внутрішньої безпеки УДпС України в Миколаївській області. У п.10 р.ІІ цього Положення визначено персональну відповідальність ОСОБА_3 як начальника сектору охорони здоров"я управління і голови СЛК - за повноту медичної інформації, викладеної у висновку спеціальної лікарської комісії, якою аргументується встановлений діагноз, відповідність винесеного діагнозу до визначених у Переліку захворювань, які є підставою для подання в суди матеріалів про звільнення засуджених від подальшого відбування покарання, затвердженого спільним наказом ДДУ ПВП та МОЗ України від 18.01.2000 року №3/6. Персональну відповідальність за обґрунтованість діагнозу і відповідність його стану захворювання засудженого несуть заступник голови комісії, він же начальник лікарні та лікарі-члени комісії.

З показань ОСОБА_5 , який працює начальником відділення лікарні Снігурівської ВК №5 і був лікуючим лікарем по ОСОБА_9 та ОСОБА_10 , суд встановив, що на дату ухвалення висновку СЛК по ОСОБА_9 він перебував у відпустці, що підтверджується наданими суду наказом по особовому складу. Підпис у висновку комісії про хворобу засудженого від його імені було підроблено. Стосовно засуджених ОСОБА_10 і ОСОБА_12 ствердив, що засідання СЛК не проводилося. До нього приходив фельдшер ОСОБА_19 , повідомляв, що за вказівкою начальника лікарні ОСОБА_6 виготовив висновки обох комісій, в яких зазначив діагноз хвороби, що підпадає під відповідний Перелік, які потрібно підписати. Свідок, усвідомлюючи, що хвороба, на яку страждали вказані засуджені не підпадала під Перелік, будучи членом обох комісій і лікуючим лікарем, преставлені висновки підписав. Свої дії пояснив підпорядкованістю начальнику лікарні і на запобігання показника смертності у колонії, бо стан засуджених був дійсно тяжким.

Свідок ОСОБА_11 - лікар-терапевт лікарні Снігурівської ВК №5 підтвердила, що у якості запасного члена ЛТК та СЛК висновки відносно засудженого ОСОБА_10 підписала на робочому місці на прохання начальника лікарні ОСОБА_6 , усно зазначивши, що підтверджує лише терапевтичний діагноз, бо на іншому вона не розуміється.

Допитана у якості свідка лікар-ренгенолог ОСОБА_8 вказала, що ренгологічні дослідження не підтверджували остаточний діагноз захворювання, винесений для представлення матеріалів у суд на вирішення питання звільнення засуджених від відбування покарання за тяжким захворюванням. Але, про проведення СЛК, членом якої вона є, їй ніхто не повідомляв, з висновками ЛТК та СЛК не ознайомлював і підписи в них вона не ставила.

Лікар-фтизіатр лікарні Снігурівської ВК №5 ОСОБА_7 з приводу висновку СЛК щодо ОСОБА_9 повідомила, що по 23.07.2013 року перебувала у відпустці і таке підтверджується наданим наказом на відпустку. Вона не брала участі у засіданні СЛК та не підписувала її висновок. Діагноз у висновку СЛК щодо ОСОБА_10 безпідставно ускладнений. Засідання СЛК не проводилося, вона підписала на робочому місці принесений їй кимось з працівників готовий висновок, бо за смертність у колонії могли бути "неприємності". Такі ж самі обставини були і щодо підписання нею висновку СЛК по ОСОБА_12 , щодо якого вона була лікуючим лікарем. У нього був туберкульозний плеврит. Тому у висновку СЛК був зазначений стандартний діагноз, який необхідний для звільнення і він відрізнявся від правильного, який сформульовано в історії хвороби 06.02.2014 року.

За допиту свідком ОСОБА_19 показав, що працює в якості фельдшера спеціалізованої протитуберкульозної лікарні Снігурівської ВК №5. За усною вказівкою на той час безпосереднього керівника начальника лікарні ОСОБА_6 , самостійно виготовляв на бланках по заготованим шаблонам у комп"ютері висновки лікарсько-трудової та спеціальної лікарської комісії УДПтС України в Миколаївській області по засудженим ОСОБА_9 , ОСОБА_10 та ОСОБА_12 . Діагнози захворювань у висновку також зазначав за вказівкою ОСОБА_6 так, щоб вони підпадали під пункти Переліку. Також за його вказівкою підробив підписи у висновках за членів комісії ОСОБА_7 , ОСОБА_5 та ОСОБА_8 .

Свідки ОСОБА_5 , ОСОБА_11 , ОСОБА_8 , ОСОБА_7 та ОСОБА_19 категорично ствердили, що засідання лікарсько-трудової та спеціальної лікарської комісії не проводилися. ОСОБА_3 у ВК №5 з метою проведення СЛК не приїздила, медична документація їй на ознайомлення не надавалася і про стан захворювання лікуючими лікарями не доповідалося. Жоден з вказаних осіб не повідомляв ОСОБА_3 про невідповідність вказаного у висновку СЛК діагнозу захворювання.

З досліджених судом медичних карток стаціонарних хворих №18/13 на засудженого ОСОБА_9 , №15/14, заповненої на ім"я ОСОБА_10 та №35/14 стосовно ОСОБА_12 вбачається, що рішення лікарсько-трудової комісії спеціалізованої туберкульозної лікарні Снігурівської ВК №5 та спеціальної лікарської комісії УДпС України у Миколаївській області не датовані. По ОСОБА_9 і ОСОБА_12 вимога п.1 р.ІІ Положення про спеціальну лікарську комісію про оголошення висновку комісії, головою комісії засудженому з відміткою в історії хвороби рішення не оголошувалося, підписом оглянутого не скріплювалося та начальником установи не затверджувалося. На бланку рішення комісії по ОСОБА_10 є запис про ознайомлення, але ким це рішення було доведено не зазначено.

Висновками експерта №1169 від 18 вересня 2015 року і №1480 від 30 жовтня 2015 року підтверджено, що у висновку СЛК по ОСОБА_10 і ОСОБА_12 , ОСОБА_9 рукописний текст "згодна" на зворотній стороні другого листа висновку спеціальної лікарської комісії про медичний огляд засудженого ОСОБА_10 від імені ОСОБА_8 , а також підпис за неї виконаний іншою особою. Рукописний напис "згоден" від імені ОСОБА_5 виконано не ОСОБА_5 , а іншою особою.

За висновком №1500 від 03 листопада 2015 року рукописні записи "згодна" і підпис від імені ОСОБА_8 у висновку спеціальної лікарської комісії про медичний огляд ОСОБА_10 , ОСОБА_12 та ОСОБА_9 виконаний ОСОБА_19 . Ним же вчинено рукописний напис "згоден" від імені ОСОБА_5 .

Суд не приймає показань ОСОБА_3 та свідка ОСОБА_6 в тій частині, що засідання СЛК проводилися у встановленому порядку у присутності її членів, як такі що не відповідають встановленим обставинам справи, мають на меті приховати недбалість при виконанні посадових обов"язків і є формою захисту від пред"явленого обвинувачення. При цьому, бере до уваги показання ОСОБА_3 про те, що вона неспроможна була самостійно визначити діагноз у хворого на туберкульоз за невідповідністю спеціалізації. Ця обставина підтверджується інформацією щодо освіти. Обвинувачена закінчила медичний інститут, лікувальна справа, однак пройшла первинну спеціалізацію по дерматовенерології, має І кваліфікаційну категорію лікаря-дерматовенеролога.

За таких обставин, суд вважає, що твердження про вчинення ОСОБА_3 кримінального правопорушення з прямим умислом не доведено представленими доказами і посилання на ознайомлення її з матеріалами медичних карток особисто та пересвідчення у неправильності вказаних діагнозів, вчинення діяння з мотиву сособистої зацікавленості у звільненні засуджених від відбування покарання, може бути розцінене як припущення.

В діях ОСОБА_3 вбачаються ознаки службової недбалості. При цьому, суд виходить з положень ст.337 КПК України про проведення судового розгляду лише стосовно особи, якій висунуте обвинувачення, і лише в межах висунутого обвинувачення відповідно до обвинувального акту, крім випадків, передбачених цією статтею. З метою ухвалення справедливого судового рішення та захисту прав людини і її основоположних свобод суд має право вийти за межі висунутого обвинувачення, зазначеного в обвинувальному акті, лише в частині зміни правової кваліфікації кримінального правопорушення, якщо це покращує становище особи, стосовно якої здійснюється кримінальне провадження.

Відповідно до Конституції України, з урахуванням практики Євро, "Шабельник проти України", 2009 року, "Жуковський проти України", 2012 року, вимог ст.ст.7,17 КПК України про загальні засади кримінального провадження і положень про презумцію невинуватості та забезпечення доведеності вини, ніхто не забов"язаний доводити свою невинуватість у вчиненні кримінального правопорушення і має бути виправданим, якщо сторона обвинувачення не доведе винуватість особи поза розумним сумнівом. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на користь такої особи. В разі, якщо не доведено, що в діях обвинуваченого є склад злочину, ухвалюється виправдувальний вирок.

Згідно ч.3 ст.373 КПК України та п.19 постанови ПВСУ "Про застосування Конституції України при здійсненні правосуддя" №9 від 01.11.1996 року, визнання особи винуватою у вчиненні злочину може мати місце лише за умови доведеності її вини. Обвинувальний вирок не може ґрунтуватися на припущеннях і ухвалюється лише за умови доведення у ході судового розгляду винуватості особи у вчиненні кримінального правопорушення.

За нормою п.3 ч.1 ст.373 КПК України виправдувальний вирок ухвалюється у разі, якщо не доведено, що в діянні обвинуваченого є склад кримінального правопорушення.

У зв"язку з цим суд вважає за необхідне виправдати підсудну у скоєнні злочину, передбаченого ч.1 ст.28, ч.1 ст.366 КК України, за недоведеності в її діянні складу кримінального правопорушення.

В порядку та на підставі ст.ст.87,89 КПК України суд залишає без задоволення клопотання захисника про визнання доказів, наданих стороною обвинувачення, недопустимими за невстановлення їх отримання внаслідок істотного порушення прав людини і її основоположних свобод.

Питання щодо речових доказів, перелік яких визначено у постановах слідчого від 21 жовтня та 04 листопада 2015 року, суд вирішує в порядку п.7 ч.9 ст.100 КПК України.

Витрати, пов"язані із залученням експерта, згідно ч.2 ст.124 КПК України, суд відносить за рахунок держави.

Керуючись ст.ст.368, 370, 374 КПК України, суд,-

У Х В А Л И В:
ОСОБА_3 по обвинуваченню у вчиненні кримінального правопорушення за ч.1 ст.28, ч.1 ст.366 КК України виправдати за недоведеністю в її діях складу кримінального правопорушення.

Судові витрати, пов"язані із залученням експерта, прийняти на рахунок держави.

Речові докази залишити в матеріалах кримінального провадження протягом усього часу їх зберігання.

Апеляційна скарга на вирок суду може бути подана на ім`я апеляційного суду Миколаївської області через Снігурівський районний суд Миколаївської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Копію вироку після проголошення негайно вручити обвинуваченій і прокурору. Інші учасники судового провадження мають право отримати копію вироку в суді.

Суддя