печерський районний суд міста києва
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
25.04.2016 слідчий суддя Печерського районного суду м. Києва ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , за участю сторони кримінального провадження прокурора ОСОБА_3 , розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду в м. Києві провадження за клопотанням прокурора першого відділу процесуального керівництва досудовим розслідуванням і підтримання державного обвинувачення Генеральної прокуратури України ОСОБА_3 про тимчасовий доступ до документів з можливістю їх вилучення, -

В С Т А Н О В И В :
Прокурор першого відділу процесуального керівництва досудовим розслідуванням і підтримання державного обвинувачення Генеральної прокуратури України ОСОБА_3 звернувся до слідчого судді Печерського районного суду м. Києва з клопотанням про тимчасовий доступ до документів з можливістю їх вилучення.

В обґрунтування клопотання, посилаючись на положення ст. ст. 161, 162 КПК України, зазначив, що Генеральною прокуратурою України здійснюється процесуальне керівництво у кримінальному провадженні № 0002536 від 18.11.2015 за фактом шахрайства стосовно ОСОБА_4 , за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 190 КК України.

Під час розслідування кримінального провадження встановлено, що 06.11.2015 невстановлені особи, діючи умисно за попередньою змовою групою осіб, під виглядом продажу квартири, шляхом шахрайства заволоділи у ОСОБА_4 грошовими коштами у сумі 1400000 грн. і 72350 доларів США, чим завдали потерпілому збитків в особливо великих розмірах.

Так, 10.12.2014 ОСОБА_5 як покупець та ОСОБА_6 як продавець уклали договір купівлі-продажу квартири АДРЕСА_1 за погодженою сторонами сумою 805000 грн. Даний договір купівлі-продажу зазначений квартири посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу ОСОБА_7 , як спеціальним суб`єктом, на якого покладаються функції державного реєстратора прав на нерухоме майно та зареєстровано в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно за № 5554 від 10.12.2014 право приватної власності на зазначену квартиру за ОСОБА_5 .

В подальшому 05.11.2015 о 16 год. 43 хв. приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу ОСОБА_7 було знято заборону на відчуження квартири АДРЕСА_1

06.11.2015 ОСОБА_4 як покупець та ОСОБА_5 як продавець уклали договір купівлі-продажу квартири АДРЕСА_1 . за погодженою сторонами сумою 1400000 грн. Крім того, ОСОБА_4 додатково сплатила на користь ОСОБА_5 72350 доларів США як оплата за послуги, зв`язані з укладенням даного договору. Приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу ОСОБА_8 , як спеціальним суб`єктом, на якого покладаються функції державного реєстратора прав на нерухоме майно, зареєстровано в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно за № 1403 від 06.11.2015 право власності на зазначену квартиру за ОСОБА_4 .

Допитана як потерпіла ОСОБА_4 показала, що вона згідно договору купівлі-продажу від 06.11.2015 придбала у ОСОБА_5 квартиру АДРЕСА_1 . Однак в подальшому маклер ОСОБА_9 під час телефонної розмови з її донькою ОСОБА_10 повідомила останню, що зазначена квартира є проблемною і двійником. Інформацію, що стосується квартири, ціни і порядку продажу ОСОБА_9 надавала ОСОБА_5 , а їй в свою чергу ОСОБА_11 , його помічник ОСОБА_12 та колишній чоловік ОСОБА_13 ОСОБА_14 .

Встановлено, що інвентаризаційні справи на квартири АДРЕСА_2 і АДРЕСА_1 перебувають у володінні ІНФОРМАЦІЯ_1 на об`єкти нерухомого майна, за адресою: АДРЕСА_3 .

В інший спосіб, інакше як отримати тимчасовий доступ до вказаних документів, а саме оригіналів матеріалів інвентаризаційних справ квартир АДРЕСА_2 і АДРЕСА_1 неможливо встановити осіб, які можуть бути причетні до вчинення кримінального правопорушення, осіб, яким можуть бути відомі обставини вчинення вказаного кримінального правопорушення, та встановити інші обставин, які мають суттєве значення для кримінального провадження.

Заслухавши пояснення прокурора, який підтримав клопотання, вивчивши клопотання та долучені до нього матеріали кримінального провадження, приходжу до наступного висновку.

У відповідності до положень ч. 1 ст. 160 КПК України, сторони кримінального провадження мають право звернутися до слідчого судді під час досудового розслідування із клопотанням про тимчасовий доступ до речей і документів, в якому мають обґрунтувати можливість використання як доказів відомостей, що містяться в речах і документах, та неможливість іншим способом довести обставини, які передбачається довести за допомогою цих речей і документів.

У відповідності до положень ч. 2 ст. 93 КПК України, сторона обвинувачення здійснює збирання доказів шляхом проведення слідчих ( розшукових ) дій та негласних слідчих ( розшукових) дій, витребування та отримання від органів державної влади, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, службових та фізичних осіб речей, копій, документів, відомостей, висновків експертів, висновків ревізій, актів, перевірок, проведення інших процесуальних дій, передбачених цим Кодексом.

Системний аналіз положень ч. 1 ст. 86, частин 2 та 3 ст. 93 КПК України,ч. 1 ст. 160 КПК України, вказує на те, що застосування стороною кримінального провадження такого способу збирання доказів як вилучення речей чи документів (ч. 7 ст. 163 КПК України) під час отримання доступу до речей і документів може здійснюватися у випадках, якщо: 1) особа, у володінні якої знаходяться речі або документи, не бажає добровільно передати їх стороні кримінального провадження або є підстави вважати, що вона не здійснить таку передачу добровільно після отримання відповідного запиту чи намагатиметься змінити або знищити відповідні речі або документи; 2) речі та документи згідно зі ст. 162 КПК України містять охоронювану законом таємницю і таке вилучення необхідне для досягнення мети застосування цього заходу забезпечення. В інших випадках сторона кримінального провадження може витребувати та отримати речі або документи за умови їх добровільного надання володільцем без застосування процедури, передбаченої главою 15 КПК України.

Документи, до яких орган досудового розслідування просить надати доступ з можливістю їх вилучення, не є охоронюваною законом таємницею в розумінні положень ст. 162 КПК України, а відтак прокурор не позбавлений можливості самостійно звернутися до ІНФОРМАЦІЯ_1 на об`єкти нерухомого майна з запитом про надання відповідних документів, і лише у випадку відмови в доступі до них, звернутися до слідчого судді з клопотанням в порядку ст. 160 КПК України, що не звільняє його від обов`язку довести обставини, з якими закон пов`язує можливість тимчасового доступу до речей і документів в порядку збирання доказів.

Оскільки орган досудового розслідування в порядку ст. 93 КПК України не звертався до ІНФОРМАЦІЯ_2 та реєстрації права на об`єкти нерухомого майна з клопотанням про витребування відповідних документів, слідчий суддя приходить до висновку, що вирішення даного питання в порядку тимчасового доступу є передчасним, а відтак відмовляє в задоволенні клопотання.

Керуючись ст. ст. 107, 160, 162, 163, 164, 166, 309, 376, 562 КПК України, слідчий суддя,-

У Х В А Л И В :
В задоволенні прокурора першого відділу процесуального керівництва досудовим розслідуванням і підтримання державного обвинувачення Генеральної прокуратури України ОСОБА_3 про тимчасовий доступ до документів з можливістю їх вилучення, відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1