Справа № 423/1598/15-к
Провадження № 11-кп/782/115/16
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
«06» травня 2016 року місто Сєвєродонецьк
Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду Луганської області у складі:
Головуючого судді : ОСОБА_1
суддів : ОСОБА_2 , ОСОБА_3
при секретарі : ОСОБА_4

за участю прокурора: ОСОБА_5
засудженого : ОСОБА_6
розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщені Апеляційного суду Луганської області апеляційну скаргу прокурора Рубіжанського відділу Сєвєродонецької місцевої прокурори Луганської області ОСОБА_7 на ухвалу Рубіжанського міського суду Луганської області від 30 березня 2016 року про відмову у задоволенні подання прокурора щодо вирішення питань, які виникають при виконанні вироку суду в порядку ст.ст.537, 539 КПК України, відносно засудженого ОСОБА_6 ,-

В с т а н о в и л а :
08 лютого 2016 року до Рубіжанського міського суду надійшло клопотання в.о.прокурора Попаснянського району ОСОБА_8 про вирішення питання, пов`язаного з виконанням вироку суду /в порядку ст.ст.537, 539 КПК України/ відносно засудженого ОСОБА_6 , в якому прокурор просив визначити строк фактично не відбутої засудженим ОСОБА_6 частини покарання за вироком Первомайського міського суду Луганської області від 10.12.2010 року; направити засудженого для відбування покарання у виді позбавлення волі на строк, визначений судом, як не відбутий за вищевказаним вироком; надати дозвіл органам внутрішніх справ на етапування ОСОБА_6 до Старобільського слідчого ізолятора УДПтС раїни в Луганській області; термін не відбутої частини покарання обчислювати з моменту виявлення останнього на території підконтрольній державній владі України, тобто з часу його звернення до Попаснянського РВ ГУМВС України в Луганській області.
Ухвалою Рубіжанського міського суду Луганської області від 30 березня 2016 року було відмовлено у задоволенні подання прокурора.

Мотивуючи своє рішення, суд першої інстанції зазначив наступне.
З подання прокурора вбачається, що вироком Первомайського міського суду Луганської області від 10.12.2010 року ОСОБА_6 було засуджено за ст.ст.307 ч.2, 309 ч.2 та 315 ч.2 КК України до покарання у вигляді позбавлення волі на строк 5 років 6 місяців.
Відповідно до зазначеного вироку, облік строку покарання засудженого ОСОБА_6 починається з 10.12.2010 року та закінчується 10.06.2016 року.
Згідно довідки про відбування покарання та пояснень ОСОБА_6 , останній відбував покарання у Краснолуцькій виправні колонії №19 (Луганська область, м. Красний Луч, с. Вахрушеве-2. вул. Миру, 20).
У зв`язку з проведенням на території Луганської області антитерористичної операції, м. Красний Луч, де розташована Краснолуцька виправна колонія №19, опинилася у межах тимчасово окупованої території України, яка контролюється представниками незаконних збройних формувань.
04.07.2015 року рішенням нелегітимного органу, Генеральної прокуратури так званої «ЛНР», який був створений у порядку не передбаченому діючим законодавством, в порушення ст.74 КК України, яка передбачає, що питання звільнення засуджених від покарання належить до компетенції суду, було видано документ про умовно - дострокове звільнення ОСОБА_6
04.07.2015 року керівництвом Краснолуцької виправної колонії № 19 на підставі вказаного рішення засудженого ОСОБА_6 було звільнено.
26.08.2015 року ОСОБА_6 звернувся до Попаснянського РВ ГУМВС України в Луганській області для постановки на облік, у зв`язку з його достроковим звільненням з виправної колонії.
Згідно з довідкою Управління інформаційно-аналітичного забезпечення в Луганській області МВС України серія ГУЛ № 1538670, ОСОБА_6 був засуджений 10.12.2010 року Первомайським міським судом Луганської області за ч.2 ст.307, ч.2 ст.309, ч.2 ст.315 та ст.71 КК України до 5 років 6 місяців позбавлення волі, початок терміну з 10.12.2010 року, відомостей про звільнення до МВС не надходило.
Відповідно до довідки про звільнення, рішенням нелегітимного органу, Генеральної прокуратури так званої «ЛНР», який був створений у порядку не передбаченому законодавством, в порушення ст.74 КК України, яка передбачає, що питання звільнення засуджених від покарання належить до компетенції суду, було видано документ про умовно-дострокове звільнення ОСОБА_6 04.07.2015 року керівництвом Краснолуцької виправної колонії №19 та на підставі вказаного рішення засудженого ОСОБА_6 було звільнено.
У відповідності до Розпорядження КМУ від 07.11.2014 року та Постанови ВРУ від 17.03.2015 року, у зв`язку з проведенням на території Луганської області антитерористичної операції, м.Красний Луч та м.Первомайськ Луганської області віднесені до населених пунктів, на території яких, органи державної влади тимчасово не здійснюють свої повноваження, а також до міст, які є тимчасово окупованими.
У відповідності з розпорядженням ВССУ від 02.09.2014 року «Про визначення територіальної підсудності справ», територіальна підсудність Первомайського міського суду Луганської області передана Рубіжанському міському суду Луганської області.
Законом України «Про здійснення правосуддя та кримінального провадження у зв`язку з проведенням антитерористичної операції» передбачено, що у разі неможливості передачі матеріалів справи відповідно до встановленої згідно з цим Законом підсудності вчинення необхідних процесуальних дій здійснюється за документами і матеріалами, поданими учасниками судового процесу, за умови, що такі документи і матеріали є достатніми для ухвалення відповідного судового рішення.
22 вересня 2014 року головою ДСА України було видано наказ № 124 «Про організаційні заходи щодо виконання положень ЗУ «Про здійснення правосуддя та кримінального провадження у зв`язку з проведенням АТО», згідно з яким, організаційне забезпечення передачі справ судів, що знаходяться в зоні проведення АТО, покладаються на керівника апарату суду, а в разі неможливості здійснення передачі таких справ, голова суду негайно інформує про це ДСА України. У разі отримання зазначеного повідомлення ДСА України звертається до керівника Антитерористичного центру при СБУ щодо вжиття заходів для забезпечення умов безпечної передачі відповідних судових справ.
Відповідно до повідомлення керівника апарату Первомайського міського суду, у зв`язку з тим, що м.Первомайськ знаходиться на тимчасово окупованій території, справи, які знаходяться в Первомайському міському суді, передати до Рубіжанського міського суду не має можливості. До теперішнього часу жодної справи з Первомайського міського суду до Рубіжанського міського суду не передано.
Рубіжанським міським судом до Вищого спеціалізовано суду надсилались листи щодо надання роз`яснень з окремих питань застосування КПК в умовах проведення АТО, на що була отримана відповідь, згідно до якої, з урахуванням ситуації, яка склалась на територіях Донецької та Луганської областей, для належного дотримання прав громадян при вирішенні питання про обрання, продовження або зміну запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, судді повинні дотримуватись положень Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, Конституції України, КПК та інших законів України, а також враховувати практику Європейського суду з прав людини..
Кримінальна справа відносно ОСОБА_6 знаходиться в Первомайському міському суді Луганської області та до теперішнього часу до Рубіжанського міського суду Луганської області не передана. В матеріалах подання в.о. прокурора Попаснянського району Луганської області щодо вирішення питань, що виникають при виконанні вироку суду, відсутня копія вироку Первомайського міського суду Луганської області від 10.12.2015 року, яким ОСОБА_6 було засуджено за ст.ст.307 ч.2, 309 ч.2, 315 ч.2 КК України до покарання у вигляді позбавлення волі строком на 5 років 6 місяців.
Рубіжанським міським судом Луганської області було направлено запит до КВІ Попаснянського району Луганської області щодо можливої передачі до Управління ДПТС в Луганській області з Луганського СІЗО або Краснолуцької ВК №19 матеріалів особової справи стосовно засудженого ОСОБА_6 . Проте, до теперішнього часу відповідь на запит до Рубіжанського міського суду Луганської області не надійшла, а прокурор в судовому засіданні не надав суду копію вироку Первомайського міського суду від 10.12.2010 року відносно засудженого ОСОБА_6 .
За таких обставин, як зазначено у оскаржуваному судовому рішенні, на теперішній час Рубіжанський міський суд Луганської області не має можливості отримати копію вироку стосовно ОСОБА_6 , а додані до подання матеріали є недостатніми для вирішення питання, пов`язаного з виконанням вироку та ухвалення судом рішення, оскільки вироком суду встановлюється обчислення строку покарання засудженому, а відсутність вироку позбавляє суд можливості зарахувати засудженому ОСОБА_6 строк попереднього ув`язнення в строк відбування покарання відповідно до Закону України «Про внесення змін до Кримінального кодексу України щодо удосконалення порядку зарахування судом строку попереднього ув`язнення у строк покарання» від 26.11.2015 року та визначити точний термін невідбутої частини покарання, визначеної вироком Первомайського міського суду.

Не погоджуючись з ухвалою суду першої інстанції, прокурором Рубіжанського відділу Сєвєродонецької місцевої прокурори Луганської області ОСОБА_7 подана апеляційна скарга, в якій він зазначає, що ухвала Рубіжанського міського суду Луганської області від 30 березня 2016 року підлягає скасуванню, у зв`язку з неповнотою судового розгляду.
В обґрунтування своїх доводів прокурор посилається на те, що суд залишив поза увагою доводи сторони обвинувачення про наявність вироку Первомайського міського суду від 10.12.2010 року відносно засудженого ОСОБА_6 в Єдиному державному реєстрі судових рішень.
Разом з тим, зазначається в апеляційній скарзі, судом нібито спрямовувався запит до КВІ Попаснянського району, проте згідно відповіді з Попаснянського РВ КВІ УДПтСУ в Луганській області такий запит з Рубіжанського міського суду стосовно ОСОБА_6 станом на 04.04.2016 року, не надходило.
Таким чином апелянт вважає, що судом не вжито необхідних заходів для перевірки факту наявності вироку Первомайського міського суду від 10.12.2010 року відносно засудженого ОСОБА_6 . Тому прокурор просить апеляційний суд скасувати ухвалу Рубіжанського міського суду Луганської області від 30 березня 2016 року та ухвалити рішення, яким визначити строк фактично невідбутої засудженим ОСОБА_6 частини покарання за вироком Первомайського міського суду від 10.12.2010 року; направити засудженого ОСОБА_6 для відбуття покарання у вигляді позбавлення волі на строк , визначений судом, як невідбутий за вироком Первомайського міського суду від 10.12.2010 року; надати дозвіл органам національної поліції на етапування ОСОБА_6 до слідчого ізолятора УДПтС України та строк невідбутої частини покарання ОСОБА_6 обчислювати з моменту виявлення останнього на території, підконтрольній державній владі України, тобто з часу його звернення до Попаснянського РВ ГУМВС України в Луганській області. Ухвалу для виконання направити до Рубіжанського ВП ГУНП України в Луганській області та УДПтС України в Луганській області.

Заслухавши суддю-доповідача, вислухавши пояснення прокурора, якій підтримав доводи апеляційної скарги у повному обсязі та наполягав на її задоволенні, вислухавши думку засудженого ОСОБА_6 , який заперечував проти задоволення апеляційної скарги, дослідивши матеріали судового розгляду та перевіривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів дійшла наступного висновку.

Положеннями ст.537 КПК України визначено перелік питаннь, які вирішуються судом під час виконання вироків.
Пункт 14 ч.1 ст.537 КПК України передбачає, що суд має право вирішувати інші питання, про всякого роду сумніви і протиріччя, що виникають при виконанні вироку.
Діючим законодавством, а саме статтями 86-88, 91, 93 КВК України, Інструкцією про порядок розподілу, направлення та переведення для відбування покарання осіб, засуджених до позбавлення волі, затвердженої Наказом Міністерства юстиції України від 08.02.2012 року №222/5, передбачений певний порядок виконання покарань у вигляді позбавлення волі, який регламентує порядок переведення засуджених до іншої виправної колонії за виняткових обставин.

Оскільки цей порядок визначений нормативно-правовими актами Міністерства юстиції України та виконується установами виконання покарань, колегія суддів вважає, що поставлене в поданні прокурора питання не відноситься до такого, яке може бути розглянуто відповідно до п.14 ст.537 КПК України, а тому суд першої інстанції дійшов правильного висновку про відмову у задоволенні клопотання прокурора.
Колегія суддів критично оцінює доводи прокурора щодо необхідності обчислювати строк невідбутої частини покарання ОСОБА_6 з моменту виявлення останнього на території, підконтрольній державній владі України, тобто з часу його звернення до Попаснянського РВ ГУМВС України у Луганській області, оскільки це спростовується показами самого засудженого ОСОБА_6 , з яких вбачається, що він після свого звільнення з колонії 04 липня 2015 році у той же день прибув до додому за адресою: АДРЕСА_1 , де проживає по теперішній час разом з батьком, а через два-три дні звернувся до Попаснянського райвідділу міліції. Тобто, саме з того часу засуджений ОСОБА_6 фактично перебуває на території, яка підконтрольна державній владі України, а не з дня його звернення до Попаснянського РВ ГУМВС України в Луганській області, як зазначає прокурор, 26.08.2015 року. За таких обставин колегія суддів вважає, що прокуратурою не проведено належної перевірки моменту появлення засудженого ОСОБА_6 на території, підконтрольній державній владі України.

При цьому, апеляційний суд обґрунтовує свої висновки, виходячи із положень ст.1 КПК України, яка передбачає, що Кримінальне процесуальне законодавство України складається з відповідних положень Конституції України, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, цього Кодексу та інших законів України.

Так, положеннями ст.9 Загальної Декларації прав людини від 10.12.1948р. та п.С) ч.1 ст.5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 01.11.1950р., ратифікованою Україною 17.97.1997р., передбачено, що ніхто не може зазнавати безпідставного арешту, затримання або вигнання.
Кожен має право на свободу та особисту недоторканість. Нікого не може бути позбавлено свободи, крім такого випадку і відповідно до процедури, встановленої законом, як-то: законний арешт або затримання особи, здійснене з метою допровадження її до компетентного судового органу за наявності обґрунтованої підозри у вчиненні нею правопорушення або якщо обґрунтовано вважається необхідним запобігти вчиненню нею правопорушення чи її втечи після його вчинення.
Наведені міжнародні правові норми закріплюють, що особа може бути затримана лише за наявності передбачених законом обставин та відповідно до встановленої процедури.

Оскільки в даному конкретному випадку прокурор у своєму поданні не навів та не надав суду відповідних доказів про те, що засуджений ОСОБА_6 обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення або це обумовлено необхідністю запобігти вчиненню засудженим правопорушення чи його втечи після вчинення правопорушення, тому, на думку колегії суддів, у суду першої інстанції не було правових підстав для надання органам внутрішніх справ дозволу на затримання засудженого ОСОБА_6 та направлення останнього до Старобільського слідчого ізолятора. Крім того, чинними нормами Кримінального процесуального законодавства України така процедура затримання судом особи при розгляді питань, пов`язаних з виконанням вироку суду, не передбачена.

Наведені в апеляційній скарзі доводи прокурора щодо неповноти судового розгляду колегія суддів вважає безпідставними, оскільки вони не спростовують висновків суду першої інстанції щодо відсутності підстав для відмови у задоволенні подання прокурора.
Враховуючи вищенаведена, колегія суддів вважає апеляційну скаргу прокурора такою, що не підлягає задоволенню, а ухвалу суду першої інстанції вважає законною та обгрунтованою.

Порушень матеріального чи процесуального права, які згідно зі ст.409 КПК України тягнуть за собою скасування чи зміну рішення суд першої інстанції, колегією суддів не встановлено. Подання розглянуто судом у відповідності до вимог статей 537, 539 цього Кодексу.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 404, 405, 407 та 418, 419 КПК України, колегія суддів, -

УХВАЛИЛА:
Апеляційну скаргу прокурора Рубіжанського відділу Сєвєродонецької місцевої прокурори Луганської області ОСОБА_7 - залишити без задоволення, а ухвалу Рубіжанського міського суду Луганської області від 30 березня 2016 року про відмову у задоволенні подання прокурора щодо вирішення питань, які виникають при виконанні вироку суду в порядку ст.ст.537, 539 КПК України, відносно засудженого ОСОБА_6 - залишити без змін.
СУДДІ:
________________ _____________ ______________
/ ОСОБА_3 / / ОСОБА_1 / / ОСОБА_2 /