АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ТЕРНОПІЛЬСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 607/1033/16-кГоловуючий у 1-й інстанції ОСОБА_1
Провадження № 11-кп/789/254/16 Доповідач - ОСОБА_2
Категорія - ч.2 ст.185 КК України
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

06 липня 2016 р. Колегія суддів судової палати в кримінальних справах апеляційного суду Тернопільської області в складі:

Головуючого - ОСОБА_2

Суддів - ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

з участю - прокурора ОСОБА_5

обвинуваченого ОСОБА_6

захисника ОСОБА_7

при секретарі ОСОБА_8

розглянула у відкритому судовому засіданні в в залі Апеляційного суду Тернопільської області 06 липня 2016 р. кримінальне провадження за апеляційною скаргою обвинуваченого ОСОБА_6 на вирок Тернопільського міськрайонного суду від 18 квітня 2016 р., яким

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Заздрість Теребовлянського району Тернопільської обл., проживаючого в АДРЕСА_1 , раніше неодноразово судимого, останній раз вироком Заліщицького районного суду Тернопільської області від 25 вересня 2012 року за ч.3 ст.185, ч.ч. 1,4 ст. 70 КК України на строк 4 роки 6 місяців позбавлення волі та звільнено ухвалою Маневицького районного суду Волинської області від 05 травня 2015 року умовно-достроково на невідбутий строк 1 рік 21 день,

засуджено за ч.2 ст.185 КК України та призначено покарання у виді 1 року позбавлення волі.

На підставі ст.71 КК України до призначеного судом покарання частково приєднано невідбуте покарання за вироком Заліщицького районного суду Тернопільської області від 25 вересня 2012 року у виді двох місяців позбавлення волі і остаточно призначено покарання за сукупністю вироків у виді позбавлення волі на строк 1 рік і 2 місяці.

В зміненій у судовому засіданні Апеляційного суду апеляційній скарзі-обвинувачений ОСОБА_6 просить відповідно до ч.5 ст.72 КК України зарахувати йому у строк відбування покарання строк попереднього увязнення за вироком Заліщицького районного суду Тернопільської обл. від 25 вересня 2012 року, згідно якого він певний період часу знаходився під вартою.

Так, згідно вироку суду 19 листопада 2015 року близько 01 год. 00 хв. ОСОБА_6 , перебуваючи на зупинці громадського транспорту Євроринок, що знаходиться по вул. Руська м. Тернополя, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння, переконавшись, що за ним ніхто не спостерігає та його дії не будуть помічені сторонніми особами, скориставшись тим, що потерпілий ОСОБА_9 перебуває у нетверезому стані, таємно, з корисливих мотивів викрав з зовнішньої кишені куртки ОСОБА_9 належний йому мобільний телефон торгової марки Nokia X-2-02 оранжевого кольору вартістю 600 грн. з сім-карткою оператора мобільного звязку ПрАТ Київстар № НОМЕР_1 вартістю 20 грн., на балансі якої були кошти в сумі 15 грн.

Із викраденим майном ОСОБА_6 з місця вчинення кримінального правопорушення втік, чим спричинив ОСОБА_9 матеріальну шкоду на загальну суму 635 грн.

Заслухавши доповідь судді, обвинуваченого ОСОБА_6 , який підтримав свою апеляційну скаргу і просить змінити вирок суду, зарахувати в строк відбування покарання термін перебування його під вартою за вироком Заліщицького районного суду від 25 вересня 2012 р., його захисника, який підтримав апеляційну скаргу свого підзахисного і просить її задовольнити, зарахувавши в строк відбування покарання строк перебування ОСОБА_6 під вартою за вироком Заліщицького районного суду від 25 вересня 2012 р. з урахуванням вимог Закону України Про внесення зміни до Кримінального кодексу України щодо удосконалення порядку зарахування судом строку попереднього увязнення у строк покарання від 26 листопада 2015 р. При цьому посилається на п.2 Прикінцевих положень цього Закону, де вказано, що цей Закон застосовується до всіх осіб, щодо яких на момент набрання чинності цим Законом набрав законної сили обвинувальний вирок, покарання за яким не відбуто повністю; прокурора, який заперечує проти скарги обвинуваченого і просить вирок суду залишити без змін, провівши судові дебати, заслухавши останнє слово обвинуваченого ОСОБА_6 , який просить задовольнити його апеляційну скаргу в повному обємі, перевіривши матеріали справи і обговоривши доводи апеляції, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга обвинуваченого до задоволення не підлягає.

Згідно статті 392 КПК України рішення суду першої інстанції перевіряється апеляційним судом з точки зору його законності і обґрунтованості, тобто відповідності нормам матеріального і процесуального закону фактичним обставинам справи, доказам, дослідженим у судовому засіданні.

Відповідно до вимог ст. 404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Висновки суду про доведеність винуватості ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.185 КК України, тобто крадіжки, вчиненої повторно, є обґрунтованими, відповідають фактичним обставинам справи і підтверджені наявними в матеріалах справи та наведеними у вироку доказами, дослідженими в судовому засіданні, яким дана належна оцінка і які у апеляційній скарзі обвинуваченого не оспорюються.

Призначене судом ОСОБА_6 покарання відповідає вимогам ст. 65 КК України, тяжкості вчиненого злочину та особі обвинуваченого, є справедливим, необхідним і достатнім для його виправлення, перевиховання та попередження нових злочинів, виходячи з наступного.

Так, обираючи ОСОБА_6 вид та міру покарання, суд першої інстанції відповідно до вимог ст.ст. 50, 65-67 КК України врахував ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винного, який вчинив кримінальне правопорушення під час умовно-дострокового звільнення, а також те, що обвинувачений шкоду потерпілому не відшкодував. Водночас судом враховані і помякшуючі вину обставини, до яких відніс щире каяття, активне сприяння розкриттю злочину та позицію потерпілого, який покладався на думку суду щодо призначення міри покарання обвинуваченому, тому місцевий суд, на думку колегії суддів, обґрунтовано прийшов до висновку, що виправлення обвинуваченого неможливо без ізоляції від суспільства, призначивши покарання за вчинене кримінальне правопорушення у виді позбавлення волі на строк, наближений до мінімального, яке відповідає вимогам ст. 65 КК України і за своїм видом є необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого.

Посилання у апеляційній скарзі апелянта на необхідність зарахування йому у строк відбування покарання строк попереднього увязнення та його захисника на увагу не заслуговують, оскільки по даному кримінальному провадженні запобіжний захід йому не обирався, а згідно ч. 5 ст.72 КК України строк попереднього увязнення у разі засудження до позбавлення волі зараховується судом в межах того самого кримінального провадження, у межах якого до особи було застосовано попереднє увязнення.

Істотних порушень кримінально-процесуального закону, які б тягли зміну або скасування вироку, колегія суддів не вбачає.

Враховуючи вищенаведене, колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу обвинуваченого слід залишити без задоволення, а вирок місцевого суду - без змін.

Керуючись ст.ст. 404, 407, 418, 419, 426 КПК, ч.5 ст.72 КК України, колегія суддів

УХВАЛИЛА:
Апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_6 залишити без задоволення, а вирок Тернопільського міськрайонного суду від 18 квітня 2016 р. відносно ОСОБА_6 за обвинуваченням його у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.185 КК України, - без змін.

Ухвала Апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення, на неї може бути подана касаційна скарга до Вищого спеціалізованого суду з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом трьох місяців з дня проголошення судового рішення судом апеляційної інстанції, а засудженим, який тримається під вартою, - в той самий строк з дня вручення йому копії судового рішення.

Головуючий - підпис

Судді - два підписи
З оригіналом згідно:
Суддя апеляційного суду Тернопільської області ОСОБА_2