Апеляційний суд Кіровоградської області
№ провадження 11-кп/781/106/16 Головуючий у суді І-ї інстанції ОСОБА_1
Категорія 125 (106) Доповідач в колегії апеляційного суду ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
18.02.2016 року. Колегія суддів судової палати у кримінальних справах Апеляційного суду Кіровоградської області у складі:

головуючого судді: ОСОБА_2 ,

суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

секретарі: ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Кіровограді кримінальне провадження № 0006303 за апеляційними скаргами обвинуваченої ОСОБА_6 та захисника-адвоката ОСОБА_7 в її інтересах, на вирок Кіровського районного суду м. Кіровограда від 12 листопада 2015 року, яким

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянку України, уродженку с Білореченське Лутугінського району Луганської області, що мешкає за адресою: АДРЕСА_1 , непрацюючу, з вищою освітою, незаміжню, раніше не судиму,

визнано винуватою та засуджено за ч. 1 ст. 125 КК України до покарання у виді штрафу у розмірі сорока неоподаткованих мінімумів доходів громадян - 680 гривень 00 копійок.

За участю сторін кримінального провадження:

прокурора: ОСОБА_8 ,

потерпілої: ОСОБА_9 ,

захисника-адвоката: ОСОБА_7 ,

обвинуваченої: ОСОБА_6 ,

ВСТАНОВИЛА:
Вироком суду ОСОБА_6 засуджено за те, що вона вчинила умисне легке тілесне ушкодження, тобто кримінальне правопорушення передбачене ч. 1 ст. 125 КК України, за наступних обставин.

09 липня 2015 року близько 21:00 год., знаходячись в кімнаті загального користування N 220 за адресою: м. Кіровоград, пр-т Університетський 14, в ході сварки, що раптово виникла на ґрунті особистих неприязних відносин з ОСОБА_9 , маючи умисел на спричинення останній тілесних ушкоджень, реалізуючи свій злочинний умисел, умисно схопила її рукою за праву руку, розвернула до себе, та схопивши її руками за шию, почала здавлювати її, після чого схопила останню рукою за волосся, внаслідок чого умисно заподіяла потерпілій ОСОБА_9 тілесні ушкодження у вигляді синців на правому плечі, правому передпліччі, лівому плечі, на шиї, крововиливу у лобній ділянці голови, які згідно висновку судово-медичної експертизи N 933 від 10.07.2015 р. відносяться до легких тілесних ушкоджень.

В апеляційних скаргах обвинувачена ОСОБА_6 та захисник-адвокат ОСОБА_7 в її інтересах, просять скасувати вирок суду першої інстанції стосовно ОСОБА_6 , винести ухвалу про закриття кримінального провадження відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 284 КК України за відсутністю в її діянні складу кримінального правопорушення. Провести судове слідство в частині допиту обвинуваченої ОСОБА_6 , та потерпілої ОСОБА_9 .

Обґрунтовують свої доводи тим, що згідно показань потерпілої ОСОБА_9 , які були дані в залі судового засідання зі сторони ОСОБА_6 , до неї було два травматичні впливи. Вказаний факт був проігнорований судом, так як повністю перекреслював всі докази начебто винуватості обвинуваченої у вчиненні інкримінованого злочину. Вказані покаання, дані в судовому засіданні повністю унеможливлюють визнання в якості доказів протоколу слідчого експерименту від 22.07.2015 року та висновків судово-медичних експертиз № 933від 10.07.2015 року та № 1055/933 від 30.07.2015 року відповідно до яких потерпіла ОСОБА_9 , вказувала на чотири травматичні впливи зі сторони обвинуваченої ОСОБА_6 . Суд необґрунтовано взяв за докази показання свідків ОСОБА_10 , ОСОБА_11 та ОСОБА_12 , які не були безпосередньо присутні при конфлікті, а дізнались про нього зі слів потерпілої ОСОБА_9 . При винесенні рішення суд врахував в якості доказу показання свідка ОСОБА_13 , яка не допитувалась в судовому засіданні. Натомість суд проігнорував показання свідка ОСОБА_14 , яка показала, що одразу після конфлікту між ОСОБА_9 , та ОСОБА_15 , вона бачила вказаних осіб, при цьому жодних тілесних ушкоджень на ОСОБА_9 , не було, та про їх спричинення ОСОБА_6 та ОСОБА_9 , не казали.

Таким чином єдиним прямим доказом вчинення ОСОБА_6 , інкримінованого злочину є показання потерпілої ОСОБА_9 , яка має давні неприязні стосунки з ОСОБА_6 , та на підставі завідомо неправдивих звинувачень у вчиненні злочину намагається виселити ОСОБА_6 , з гуртожитку, в якому остання мешкає як вимушена переселенка із зони АТО. Враховуючи той факт, що потерпіла ОСОБА_9 , будучи повідомленою за дачу завідомо неправдивих показань у суді першої інстанції дала покази, які за своїм змістом суттєво відрізняються від тих показань, що були дані нею на досудовому слідстві. У сторони захисту є обгрунтовані сумніви, щодо правдивості показань потерпілої ОСОБА_9 , при тому що остання має підстави для обмови обвинуваченої ОСОБА_6 .

Заслухавши доповідача, обвинувачену ОСОБА_6 та захисника-адвоката ОСОБА_7 в її інтересах, які підтримали апеляційні скарги, прокурора, який заперечував проти задоволення апеляційної скарги, потерпілу ОСОБА_9 , яка просила залишити вирок суду без зміни, перевіривши матеріали кримінального провадження та обговоривши доводи апеляційних скарг, колегія суддів вважає, що апеляційні скарги задоволенню не підлягають, за таких підстав.

Як встановлено матеріалами кримінального провадження, висновок суду про винуватість ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення за обставин, викладених у вироку суду першої інстанції, є обґрунтованим та відповідає фактичним обставинам справи і підтверджується наявними у справі доказами в їх сукупності, які ніким з учасників судового розгляду не оскаржуються.
Так, допитана під час апеляційного розгляду кримінального провадження обвинувачена ОСОБА_6 , свою вину не визнала, та пояснила, що ввечері 09.07.2015 р., в кімнаті загального користування N НОМЕР_1 гуртожитку за адресою: АДРЕСА_2 , між нею та мешканкою гуртожитку ОСОБА_16 відбувся конфлікт з приводу користування холодильниками, під час якого вони хапали одна одну за руки і штовхалися, при цьому вона не душила ОСОБА_16 руками за шию, за волосся на голові ОСОБА_16 не хватала, будь-яких тілесних ушкоджень ОСОБА_16 не завдавала.

Потерпіла ОСОБА_6 пояснила суду, що ввечері 09.07.2015 р., вона знаходилася в кімнаті загального користування N НОМЕР_1 гуртожитку за адресою: АДРЕСА_2 , між нею та мешканкою гуртожитку ОСОБА_6 відбувся конфлікт з приводу користування холодильниками, під час якого ОСОБА_6 штовхнула її, схопила своєю рукою її за руку та горло, почала душити, схопила її рукою за волосся на лобі та нахилила її до підлоги, після чого вона вирвалася від ОСОБА_6 та втекла.

Незважаючи на невизнання ОСОБА_6 своєї вини у вчиненні кримінального правопорушення, її вина повністю підтверджується дослідженими доказами, яким суд першої інстанції дав всебічну і об`єктивну оцінку, а саме:

показаннями свідка ОСОБА_17 відповідно до яких ввечері 09.07.2015 р. в кімнаті загального користування N НОМЕР_1 гуртожитку за адресою: АДРЕСА_2 , між мешканками гуртожитку ОСОБА_6 і ОСОБА_16 відбувся конфлікт з приводу експлуатації продуктових холодильників, після цього вона вийшла на балкон вказаного гуртожитку, через деякий час, почувши крики, пішла до кімнати загального користування, де назустріч їй вибігла ОСОБА_16 , яка плакала, та в якої на руках і шиї вона побачила синці, та було почервоніння шкіри під волоссям на лобі, як пояснила ОСОБА_16 , ОСОБА_6 хапала її руками за руки та волосся;

показаннями свідка ОСОБА_11 про те, що ввечері 09.07.2015 р., коли вона знаходилася в гуртожитку за адресою: АДРЕСА_2 , почула крики та прийшла до кімнати загального користування N 220 гуртожитку, де ОСОБА_16 , яка була заплакана, розповіла, що мешканка гуртожитку ОСОБА_6 побила її та хапала її за волосся, безпосередньо конфлікту та бійки вона не бачила;

показаннями свідка ОСОБА_12 про те, що в десятих числах липня 2015 р. від мешканців гуртожитку за адресою: АДРЕСА_2 , де вона також мешкає, їй стало відомо про те, що мешканка гуртожитку ОСОБА_18 душила за горло мешканку гуртожитку ОСОБА_16 ;

показаннями свідка ОСОБА_13 про те, що коли 09.07.2015 р. після 16:00 год. вона знаходилася на своєму робочому місці вахтера гуртожитку за адресою: АДРЕСА_2 , то бачила і чула, як мешканки гуртожитку ОСОБА_16 і ОСОБА_6 сварилися з приводу холодильників, після чого обидві пройшли на верхні поверхи гуртожитку, а через деякий час до неї звернулася ОСОБА_16 для виклику міліції для вирішення конфлікту з ОСОБА_6 з приводу холодильників;

показаннями експерта ОСОБА_19 про те, що вона влітку 2015 р. проводила судово-медичну експертизу ОСОБА_16 , у якої були виявлені легкі тілесні ушкодження, характерні для здавлювання шиї і рук, а також в волосистій частині голови з переду були виявлені тілесні ушкодження, які свідчили, що не виключено, потерпілу смикали за волосся на голові.

Крім того, вина обвинуваченої ОСОБА_6 підтверджується письмовими матеріалами кримінального провадження, а саме:
заявою ОСОБА_9 від 10.07.2015 р. про завдання їй 09.07.2015 р. ОСОБА_6 у гуртожитку у м. Кіровоград тілесних ушкоджень (а.к.п.6);

висновком судово-медичної експертизи N 933 від 10.07.2015 р., відповідно до якого встановлений факт наявності у ОСОБА_9 тілесних ушкоджень у вигляді синців на правому плечі, правому передпліччі, лівому плечі, на шиї, крововиливу у лобній ділянці голови, які відносяться до категорії легких тілесних ушкоджень, та могли утворитися у строк 09.07.2015 р., від не менш як 4 травматичних впливів, та виключається можливість їх утворення при падінні з положення стоячи (а.к.п.16);

протоколом від 22.07.2015 р. проведення слідчого експерименту, згідно якого потерпіла ОСОБА_9 показала та пояснила, як ввечері 09.07.2015 р. у кімнаті загального користування АДРЕСА_3 , ОСОБА_6 завдала їй тілесні ушкодження (а.к.п.21-24);

висновком судово-медичної експертизи N 1055/933 від 30.07.2015 р., згідно якого не виключається можливість утворення у ОСОБА_9 тілесних ушкоджень за обставин, на які вказує потерпіла під час проведення слідчого експерименту 22.07.2015 р. (а.к.п.118).

Доводи апеляції ОСОБА_6 та захисника-адвоката ОСОБА_7 , стосовно того, що стороною обвинувачення не надано жодних належних та допустимих доказів нанесення тілесних ушкоджень потерпілій ОСОБА_9 , колегія суддів вважає безпідставними, метою яких є уникнення кримінальної відповідальності, такими що повністю спростовуються матеріалами кримінального провадження, зокрема, показаннями свідків ОСОБА_17 , ОСОБА_11 , ОСОБА_13 , показаннями експерта ОСОБА_19 висновком судово-медичної експертизи N 933 від 10.07.2015 р., протоколом від 22.07.2015 р. проведення слідчого експерименту, висновком судово-медичної експертизи N 1055/933 від 30.07.2015 р.

Призначаючи міру покарання обвинуваченій ОСОБА_6 суд першої інстанції відповідно до вимог ст. 65 КК України правильно врахував ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, обставини, які пом`якшують або обтяжують покарання - відсутні. З урахуванням всіх обставин кримінального провадження, суд першої інстанції обґрунтовано призначив ОСОБА_6 покарання в межах санкції ч. 1 ст. 125 КК України.

Істотних порушень вимог кримінального процесуального закону, які могли стати підставою для скасування вироку, колегією суддів не встановлено.

За таких обстави апеляційні скарги обвинуваченої ОСОБА_6 та захисника-адвоката ОСОБА_7 в її інтересах, задоволенню не підлягають, а вирок суду першої інстанції слід залишити без зміни.

Керуючись ст. ст. 376, 404, 405, 407, 419 КПК України, колегія суддів, -

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційні скарги обвинуваченої ОСОБА_6 та захисника-адвоката ОСОБА_7 в її інтересах, залишити без задоволення.

Вирок Кіровського районного суду м. Кіровограда від 12 листопада 2015 року, стосовно ОСОБА_6 , залишити без зміни.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення і може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ, безпосередньо до суду касаційної інстанції, протягом трьох місяців з моменту її проголошення.

Судді: підписи.

Згідно з оригіналом:

Суддя апеляційного суду

Кіровоградської області ОСОБА_2