Справа №127/4570/16-к
Провадження №1-в/127/754/16
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
26 квітня 2016 року Вінницький міський суд Вінницької області
в складі: головуючого - судді ОСОБА_1 ,
при секретарі ОСОБА_2 ,
за участю: прокурора ОСОБА_3 ,
засудженого ОСОБА_4 ,
захисника ОСОБА_5 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Вінниці заяву засудженого ОСОБА_4 про застосування до нього Закону України «Про внесення змін до Кримінального кодексу України щодо удосконалення порядку зарахування судом строку попереднього ув"язнення у строк покарання» -
В С Т А Н О В И В:
До Вінницького міського суду Вінницької області надійшла заява засудженого ОСОБА_4 про застосування до нього ч. 5 ст. 72 КК України (в редакції Закону України №838-УІІІ від 26.11.2015 р.) та зарахування йому в строк відбуття покарання часу попереднього ув`язнення з розрахунку один день попереднього ув"язнення за два дні позбавлення волі.
У судовому засіданні засуджений ОСОБА_4 підтримав свою заяву та просив її задовольнити.
Прокурор заперечував проти задоволення заяви, посилаючись на те, що згідно ст. 51 КК України позбавлення волі на певний строк та довічне позбавлення волі, це різні види покарань, при цьому ч. 5 ст. 72 КК України застосовується лише до строкових покарань, а ОСОБА_4 засуджений до довічного позбавлення волі.
Захисник ОСОБА_5 просив заяву задовольнити, посилаючись на те, що ч. 5 ст. 72 КК України поширюється на покарання у виді позбавлення волі на певний час та на довічне позбавлення волі. Вимоги засудженого ОСОБА_4 відповідають Конституції України, практиці Європейського суду з прав людини та Закону України "Про помилування", а думка прокурора є суб"єктивною.
Заслухавши учасників судового провадження, дослідивши матеріали особової справи, суд вважає, що в задоволенні заяви засудженого ОСОБА_4 слід відмовити з наступних підстав.
Судом встановлено, що ОСОБА_4 засуджений 10 квітня 1998 року Київським міським судом за п.п. "а", "г", "і" ст. 93, ч. 3 ст. 142, ч. 3 ст. 222, ст. 42 КК України (1960 р.) до покарання у виді смертної кари - розстрілу з конфіскацією всього майна, яке є його особистою власністю.
Ухвалою Верховного Суду України від 02 липня 1998 року вищезгаданий вирок залишено без змін.
Ухвалою Київського міського суду від 23 серпня 2000 року вирок Київського міського суду від 10 квітня 1998 року щодо ОСОБА_4 приведено у відповідність з Законом України від 22 лютого 2000 року. ОСОБА_4 засуджено за п.п. "а", "г", "і" ст. 93, ч. 3 ст. 142, ч. 3 ст. 222, ст. 42 КК України (1960 р.) до довічного позбавлення волі в тюрмі суворого режиму з конфіскацією всього майна, яке є його особистою власністю.
Строк відбуття покарання ОСОБА_4 рахувати з 30 червня 1997 року.
Відповідно до ст. 51 КК України позбавлення волі на певний строк та довічне позбавлення волі - різні види покарань.
Правила, закріплені у ст.72 КК України, розповсюджуються лише на осіб, яким призначено строковий вид покарання. Довічне позбавлення волі до переліку таких покарань не відноситься.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 370-372, 537, 539 КПК України, суд,-
У Х В А Л И В:
Відмовити засудженому ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у задоволенні заяви про застосування до нього Закону України «Про внесення змін до Кримінального кодексу України щодо удосконалення порядку зарахування судом строку попереднього ув"язнення у строк покарання».
На ухвалу суду може бути подана апеляційна скарга до апеляційного суду Вінницької області протягом семи днів з дня її оголошення.
Суддя: