У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"19" вересня 2016 р. Справа153/1144/16-к

Код суду: 231

у відкритому судовому засіданні у залі судових засідань у приміщенні Ямпільського районного суду Вінницької області у місті Ямпіль Вінницької області

Ямпільський районний суд Вінницької області

у складі головуючого слідчого судді ОСОБА_1

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2

розглянувши клопотання слідчого Ямпільського відділення поліції Могилів-Подільського ВП ГУНП у Вінницькій області капітана поліції ОСОБА_3 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця село Гальжбіївка Ямпільського району Вінницької області, жителя АДРЕСА_1 , зареєстрованого АДРЕСА_2 , із середньо-спеціальною освітою, не працюючого, одруженого, раніше не судимого згідно ст..89 КК України, громадянина України, у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.121 КК України,

за участю прокурора ОСОБА_5 , сторони кримінального провадження слідчого Ямпільського ВП Могилів-Подільського ВП ГУНП у Вінницькій області майора поліції ОСОБА_6 , захисника ОСОБА_7 , підозрюваного ОСОБА_4 ,

В С Т А Н О В И В :

18 вересня 2016 року слідчий Ямпільського ВП Могилів-Подільського ВП ГУНП у Вінницькій області капітан поліції ОСОБА_3 звернувся до слідчого судді Ямпільського районного суду Вінницької області із погодженим прокурором клопотанням про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_4 . Вказав, що 13 вересня 2016 року близько 21 години ОСОБА_4 разом із своїм товаришем ОСОБА_8 перебуваючи на АДРЕСА_3 , зустрів свою знайому ОСОБА_9 , жительку села Ульянівка Ямпільського району Вінницької області, де поміж нею та ОСОБА_4 на ґрунті неприязних відносин виникла словесна суперечка, в ході якої ОСОБА_9 нанесла удар невстановленим предметом в область обличчя ОСОБА_4 . Після цього, ОСОБА_4 у відповідь на вказані протиправні дії ОСОБА_9 , наніс один удар п`ятою ноги у груди та один удар кулаком в обличчя ОСОБА_9 , внаслідок чого останній спричинені тілесні ушкодження у вигляді закритої черепно-мозкової травми забою головного мозку, що спричинив загрозливе для життя явище церебральну кому, які згідно висновку експерта №313/92 від 15.09.2016 року утворились від дії тупих предметів у ніч із 13.09.2016 року на 14.09.2016 року та по ступеню тяжкості відносяться до категорії тяжких тілесних ушкоджень. Тобто, ОСОБА_4 своїми умисними діями вчинив злочин, передбачений ч.1 ст.121 КК України, тобто тяжке тілесне ушкодження умисне тілесне ушкодження, небезпечне для життя в момент заподіяння, що спричинило розлади здоров`я. Вказав, що ОСОБА_4 раніше був тричі судимий, у тому числі за вчинення злочинів проти життя та здоров`я особи, а саме передбачених ч.1 ст.119 та ч.1 ст.129 КК України, звільнявся за нереабілітуючими підставами від кримінальної відповідальності за вчинення злочину, передбаченого ст..126 КК України, підозрюється у вчинені нового умисного тяжкого злочину проти життя та здоров`я особи, за який передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк до 8 років, а також враховуючи тяжкі наслідки завданні злочином, а саме смерть потерпілої ОСОБА_9 18.09.2016 року в Ямпільській ЦРЛ, значний суспільний резонанс викликаний вказаним злочином, вважає що є підстави, що ОСОБА_4 перебуваючи на волі може переховуватись від органів досудового розслідування та суду та вчинити інше кримінальне правопорушення. Також зазначив, що ОСОБА_4 ніде не працює, негативно харектризується за місцем проживання, так як у сільську раду неодноразово надходили усні звернення від жителів громади про негативну поведінку ОСОБА_4 , що свідчить про негативну соціальну спрямованість останнього. Вважає, що жоден із більш мяких запобіжних заходів, ніж взяття під варту, не зможе запобігти ризикам, передбаченим ч.1 ст.177 КПК України, а саме п.1 (переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду) та п.5 (вчинити інше кримінальне правопорушення). Просить застосувати щодо підозрюваного ОСОБА_4 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

На одному із судових засідань сторона кримінального провадження слідчий Ямпільського ВП Могилів-Подільского ВП ГУНП у Вінницькій області капітан поліції ОСОБА_3 клопотання підтримав.

Сторона кримінального провадження слідчий Ямпільського ВП Могилів-Подільского ВП ГУНП у Вінницькій області майор поліції ОСОБА_6 клопотання підтримав. Просив суд його задовільнити. Просив суд звернути увагу на один із ризиків, визначених ст..177 КПК України, а саме те, що підозрюваний ОСОБА_4 перебуваючи на волі може продовжити свою злочинну діяльність і вчинити інше кримінальне правопорушення. Так як злочини, за які був засуджений ОСОБА_4 і які були ним раніше вчинені пов`язані із завданням шкоди здоров`ю та життю потерпілих.

Прокурор ОСОБА_5 клопотання підтримав. Вказав, що перебуваючи на волі ОСОБА_4 також може незаконно впливати на свідків, що є ще однією із підстав для обрання відносно ОСОБА_4 міри запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, оскільки до матеріалів клопотання додано протокол допиту свідка ОСОБА_8 і ОСОБА_4 може ймовірно здійснювати вплив на свідка, щоб останній змінив свої показання. Також, ОСОБА_4 перебуваючи на волі буде здійснювати знищення речових доказів або спотворювати певні обставини. Зазначив, що у КПК України визначення раніше судима особа, а у КК України особа, яка немає раніше судимостей (ст..89). Ці категорії за своїм значенням є різні. І тому у клопотанні звернута увага на те, що ОСОБА_4 раніше судимий. Зазначив, що за сукупністю всіх вище вказаних ризиків є підстави для обрання міри запобіжного заходу у виді тримання під вартою.

Підозрюваний ОСОБА_4 суду пояснив, що дійсно він вчинив дане кримінальне правопорушення. Переховуватися від слідства та суду він немає намір, так як все життя ховатися не буде. Зазначив, що мав намір 16 вересня 2016 року їхати на заробітки до міста Києва, однак після того як сталась дана подія, він нікуди не поїхав, так як немає наміру переховуватися. Вказав, що здійснював матеріальну допомогу на лікування потерпілої. Коли 18.09.2016 року прийшов знову до лікарні, то йому повідомили, що потерпіла померла. На даний час має намір організовувати поховання потерпілої. Просить не застосовувати відносно нього міру запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, а застосувати більш м`який вид запобіжного заходу домашній арешт із застосуванням електронних засобів контролю. Зазначив, що згідний відбувати покарання у виді позбавлення волі, яке йому буде призначено судом, однак на даний час просить не обирати відносно нього міру запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Захисник ОСОБА_7 вказав, що а ні прокурором, а ні слідчим не доведено жодної із підстав передбачених ст..177 КПК України. Вказав, що сам факт вчинення особою злочину, навіть особливо тяжкого, не є підставою застосування запобіжного заходу. Для того, щоб його застосувати, сторона обвинувачення повинна довести, що особа намагається вчинити або вже вчинила одну із дій, наприклад змінила місце проживання, перестала з`являтися на допит, придбала квитка на літак в іншу країну тощо. Вказав, що тримання під вартою є винятковим, найсуворішим запобіжним заходом. Заборони для обрання такого запобіжного заходу викладені у ч.2 ст.183 КПК України і знехтувати ними суддя не вправі. Для того, щоб суд обрав підозрюваному запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, прокурор повинен був би довести низку обставин. Зазначив, що саме прокурор повинен був би надати суду беззаперечні докази наявності хоча б одного ризику, а не просто заявити гіпотетично, що особа, наприклад, має намір переховуватися від слідства, знищити докази, вплинути на свідка. У даному випадку прокурор цього не довів, тому суд не має підстав для обрання запобіжного заходу у вигляді взяття під варту. Просить суд відмовити у задоволенні даного клопотання та обрати відносно підозрюваного ОСОБА_4 більш м`який вид запобіжного заходу.

Із показань свідка ОСОБА_10 даних нею у судовому засіданні судом встановлено, що вона є дружиною підозрюваного. Її чоловік немає наміру переховуватися. Зазначила, що у період часу із 14.09.2016 року по 16.09.2016 року її чоловік перебував у приміщенні Ямпільського відділення поліції, так як вона йому привозила продукти харчування.

Заслухавши думку як сторони обвинувачення, так і сторони захисту, суд приходить до наступного:

Згідно зі змістом ст.ст.131, 132 КПК України запобіжні заходи є заходами забезпечення кримінального провадження і застосовуються на підставі ухвали слідчого судді або суду.

Відповідно до вимог ст.177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків.

Відповідно до ч.1 ст.183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 КПК України.

У відповідності до ч.1 ст.177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1)переховуватися від органів досудового розслідування або суду; 2)знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3)незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4)перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5)вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Статтею 178 КПК України визначено, що при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього кодексу, слідчий суддя, на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів, зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі: 1)вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; 2)тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання підозрюваного, обвинуваченого винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється, обвинувачується; 3)вік та стан здоров`я підозрюваного, обвинуваченого; 4)міцність соціальних зв`язків підозрюваного, обвинуваченого в місці його постійного проживання, у тому числі наявність в нього родини й утриманців; 5)наявність у підозрюваного, обвинуваченого постійного місця роботи або навчання; 6)репутацію підозрюваного, обвинуваченого; 7)майновий стан підозрюваного, обвинуваченого; 8)наявність судимостей у підозрюваного, обвинуваченого; 9)дотримання підозрюваним, обвинуваченим умов застосування запобіжних заходів, якщо вони застосовувалися до нього раніше; 10)наявність повідомлення особі про підозру у вчинення іншого кримінального правопорушення; 11)розмір майнової шкоди, у завданні якої підозрюється, обвинувачується особа, або розмір доходу, в отриманні якого внаслідок вчинення кримінального правопорушення підозрюється, обвинувачується особа, а також вагомість наявних доказів, якими обґрунтовуються відповідні обставини.

Відповідно до ч.1 ст.194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: 1)наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; 2)наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; 3)недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

П.1 ст.5 Європейської конвенції з прав людини визначає, що кожен має право на свободу та особисту недоторканість. Нікого не може бути позбавлено свободи, крім таких випадків і відповідно до процедури, встановленої законом.

Під час розгляду клопотання слідчим суддею встановлено, що стороною обвинувачення не доведено жодної із передбачених ч.1 ст.177 КПК України мети застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою, а також не роз`яснено підстави для застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою.

Посилання сторони обвинувачення на ймовірність вчинення підозрюваним однієї із дій, які вказані у п.1-5 ч.1 ст.177 КПК України є лише припущенням, і не підтверджені жодним доказом.

Судом враховується репутація підозрюваного, а саме те, що він негативно характеризується за місцем проживання, так як на нього надходили неодноразові усні скарги від жителів громади. Також судом береться до уваги те, що ОСОБА_4 раніше судимий за вчинення злочинів проти життя та здоров`я особи. Враховується те, що підозрюваний ніде не працює, однак має сім`ю. Також судом враховується тяжкість покарання за вчинення злочину, в якому підозрюється ОСОБА_4 .

Суд приходить до висновку, що поведінка підозрюваного та його характеристики свідчать про те, що він є особою кримінальної спрямованості.

Однак, лише це одне не є підставою для обрання відносно підозрюваного найсуворішої міри запобіжного заходу у виді тримання під вартою.

По-скільки, слідчим та прокурором не переконано слідчого суддю у тім, що більш м`який захід запобіжного заходу буде недоцільним у застосуванні відносно ОСОБА_4 , тому суд приходить до висновку, що у задоволенні клопотання про обрання запобіжного заходу у виді тримання під вартою слід відмовити.

Однак, суд вважає за необхідне, з метою забезпечення виконання підозрюваним ОСОБА_4 покладених на нього процесуальних обов`язків, обрати відносно ОСОБА_4 міру запобіжного заходу у виді домашнього арешту, який на переконання слідчого судді є таким запобіжним заходом, який дасть можливість ОСОБА_4 виконувати покладені на нього процесуальні обов`язки, а також можливість обдумати свій вчинок, а також віднайти можливість для відшкодування завданих збитків родинні потерпілої, та допомогти організувати поховання останньої.

При обранні запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту на підозрюваного слід покласти обов`язки, передбачені п.п.2, 3, 9 ч.5 ст.194 КПК України.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.177, 178, 181, 193, 194, 195, 196 КПК України, суд

У Х В А Л И В :

У задоволені клопотання слідчого Ямпільського відділення поліції Могилів-Подільського ВП ГУНП у Вінницькій області капітана поліції ОСОБА_3 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_4 відмовити.

Обрати відносно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , жителя АДРЕСА_1 , запобіжний захід у виді домашнього арешту строком на два місяці, що полягає у забороні залишати житло, яке розташоване по АДРЕСА_1 цілодобово, за винятком випадків необхідності брати особисту участь у проведені слідчих дій у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000354.

Покласти на підозрюваного ОСОБА_4 обов`язки: 1) не відлучатися із населеного пункту, в якому він проживає, без дозволу слідчого, прокурора або суду; 2) повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання; 3) носити електронний засіб контролю.

Визначити дату закінчення дії даної ухвали 19 листопада 2016 року.

Копію ухвали вручити підозрюваному ОСОБА_4 негайно після її оголошення.

Копію ухвали направити до Ямпільського ВП Могилів-Подільського ВП ГУНП у Вінницькій області для постановки на облік особи, щодо якої застосовано запобіжний захід у вигляді домашнього арешту, а також здійснення контролю за поведінкою підозрюваного.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку. Апеляційна скарга на ухвалу слідчого судді подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції протягом п`яти днів з дня її оголошення, а для особи, яка перебуває під вартою, строк подачі апеляційної скарги обчислюється з моменту вручення їй копії судового рішення.

Головуючий слідчий суддя ОСОБА_1