Справа № 419/2302/15-к
Провадження № 11-кп/782/199/16
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
16 листопада 2016 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ апеляційного суду Луганської області у складі
головуючого судді ОСОБА_1

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3

з секретарем ОСОБА_4

за участю прокурора ОСОБА_5

потерпілої ОСОБА_6 ( у режимі відео конференції)

представника потерпілої ОСОБА_7

обвинуваченого ОСОБА_8

захисника ОСОБА_9

переглянула у відкритому судовому засіданні у м. Сєвєродонецьку Луганської області ( у режимі відео конференції із Фастівським районним судом Київської області) матеріали кримінального провадження щодо ОСОБА_8 , за апеляційними скаргами обвинуваченого ОСОБА_8 , захисника ОСОБА_9 , поданими на вирок Новоайдарського районного суду Луганської області від 19 травня 2016 року.

Зазначеним вироком

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який народився у м. Миколаєві, має громадянство України, не одружений, військовослужбовець за призовом по мобілізації у військовому званні "солдат", проходить військову службу у в/ч НОМЕР_1 , на посаді номера обслуги зенітного артилерійського взводу зенітної ракетно-артилерійської батареї 1 механізованого батальйону, раніше не засуджений, зареєстрований та мешкає у АДРЕСА_1 ,

визнаний винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 121 КК України, із призначенням покарання у вигляді позбавлення волі строком на 10 років.

Початок строку відбуття покарання обчислений ОСОБА_8 з 19 травня 2016 року.

Відповідно до положень ч.5 ст.72 КК України зараховано ОСОБА_8 у строк відбування призначеного йому вироком суду покарання строк попереднього ув`язнення, починаючи з 31 серпня 2015 року по день проголошення вироку, із розрахунку: один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.

Запобіжний захід до набрання вироком чинності залишений у вигляді тримання під вартою.

Доля речових доказів вирішена у відповідності до вимог ст. 100 КПК України.

Вироком суду встановлено, що ОСОБА_8 був призваним на військову службу за мобілізацією і наказом командира в/ч НОМЕР_1 від 28.10.2015 року зарахований до списків особового складу цієї військової частини, із призначенням на посаду номера обслуги зенітного артилерійського взводу зенітної ракетно-артилерійської батареї 1-го механізованого батальйону.

Відповідно до наказу командира зазначеної військової частини за № 174 від 05.12.2014 року солдат ОСОБА_8 залучений до складу сил, які беруть участь у АТО на території Донецької та Луганської областей та приступив до виконання обов`язків за займаною посадою.

Під час виконання завдань за призначенням особовий склад 1-го механізованого батальйону в/ч НОМЕР_1 передислокований на схід України, поблизу АДРЕСА_2 та розташований на території взводно-опорного пункту (ВОП) "Шнурик".

Разом із ОСОБА_8 на території ВОП проходив військову службу військовослужбовець в/ч НОМЕР_1 солдат ОСОБА_10 -стрілець-санітар 2-го механізованого відділення 2-го механізованого взводу 3-ї механізованої роти.

26 серпня 2015 року, близько 14 години,перебуваючи на території ВОП "Шнурик", ОСОБА_8 , побачивши ОСОБА_10 , який перебував у добовому наряді, у стані алкогольного сп`яніння, забрав у нього автомат, та, усвідомлюючи неправомірність своїх дій, діючи за відсутності між ними відносин підлеглості, змусив ОСОБА_10 виконувати фізичні вправи, а потім двічі вдарив рукою по потилиці.

Приблизно о 19 годині того ж дня, повторно побачивши ОСОБА_10 сп`янілим, ОСОБА_8 завдав йому удар долонею руки по щоці та удар коліном у ділянку носа.

27 серпня 2015 року, приблизно о 01 годині, ОСОБА_8 , здійснюючи постріли із зенітної установки ЗУ-23-2 по місцях можливого перебування ДРГ незаконних військових формувань, побачив, що ОСОБА_10 не допомагає іншим військовослужбовцям споряджати патронні стрічки зенітної установки.

На вказівку ОСОБА_8 військовослужбовці розбудили ОСОБА_10 у окопі та привели до ОСОБА_8 , який був упевнений, що ОСОБА_10 знову нетверезий.

Реалізовуючи свій злочинний умисел, спрямований на заподіяння тілесних ушкоджень та усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер свого діяння, ОСОБА_8 наніс лежачому на спині ОСОБА_10 удар прикладом автомата АК-74 у обличчя і надав вказівку іншим віднести ОСОБА_10 назад до окопу.

Через декілька хвилин, проходячи повз ОСОБА_10 , ОСОБА_8 , почувши від того запах фекалій, наказав військовослужбовцям перевдягнути того.

Дочекавшись, поки ОСОБА_10 перевдягли, ОСОБА_8 наніс йому не менше, ніж п`ять ударів каблуком берців по лівій та правій стороні обличчя ОСОБА_10 та віддав наказ віднести його на відпочинок до окопу та слідкувати за станом здоров`я, для запобігання смерті.

Виконуючи вказівку ОСОБА_8 , військовослужбовці приблизно о 01 годині 45 хвилин занесли ОСОБА_10 до окопу, де орієнтовно о 03 годині того ж дня, ІНФОРМАЦІЯ_2 , останній помер.

Відповідно до висновку судово-медичної експертизи за № 192 від 22.09.2015 року на тілі ОСОБА_10 встановлені тілесні ушкодження у вигляді комплексу пошкоджень у області голови, а саме, множинних саден лобної області, обличчя, забитих ран потиличної області зліва, переламу кісток носу, крововиливу у м`які покриви голови у скроне-тім`яно-потиличній області справа, у потиличній області зліва, крововиливу під оболонку і у тканини головного мозку,і які віднесені до категорії тяжких тілесних ушкоджень, небезпечних для життя під час їх заподіяння, що й призвели до смерті.

У поданій апеляційній скарзі обвинувачений ОСОБА_8 просить скасувати вирок суду та закрити кримінальне провадження у зв`язку із недоведеністю його провини у скоєному.

Зазначає при цьому на неправдивість, на його думку, та суперечливість за змістом показань, даних у суді, свідками ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 та ОСОБА_16 і вважає, що вони його обмовили під тиском працівників військової прокуратури, оскільки під час досудового розслідування надавали інші свідчення.

Зазначає про невідповідність номерів належного йому автомату АК-74 та номерів того автомату, який вилучався та передавався експерту на дослідження, і вважає висновки експерта та протокол огляду, у зв`язку з цим, неналежним та недопустимим доказом.

У поданій та доповненій апеляційній скарзі захисник ОСОБА_9 також просить скасувати вирок суду 1-ї інстанції та закрити кримінальне провадження за недоведеністю вини її підзахисного ОСОБА_8 у скоєнні інкримінованого йому діяння.

Вважає, що під час проведення досудового розслідування органами слідства були допущені такі істотні порушення вимог діючого КПК, які дають підставу вважати низку отриманих по справі доказів неналежними та недопустимими, і які залишились поза увагою суду під час судового розгляду матеріалів провадження.

Зокрема, захисник зазначає, що при внесенні до ЄРДР відомостей щодо спричинення ОСОБА_10 тілесних ушкоджень, від яких той помер, кримінальному провадженню був присвоєний номер 0000563.

Водночас, у низці процесуальних документів- постанові про доручення розслідування зазначеного кримінального провадження слідчій групі начальника СВ Новоайдарського РВ ГУ МВСУ у Луганській області ОСОБА_17 від 27.08.2015 року, постанові про призначення групи прокурорів в.о. військового прокурора Луганського гарнізону ОСОБА_18 від 27.08.2015 року_ зазначені зовсім інші номери кримінальних проваджень та дат, які, на думку захисника, свідчать про нелегітимність та незаконність дій призначених за цими постановами службових осіб ( слідчих, прокурорів) та, відповідно, недопустимість усіх доказів, зібраних цими службовими особами.

Захисник вважає, що складений старшим слідчим ОСОБА_19 протокол огляду місця події від 27.08.2015 року не відповідає вимогам ст.ст.104-106,223,227 КПК України, оскільки не підписаний всіма зазначеними у ньому особами; у ньому детально не описані вилучені під час цієї процесуальної дії брюки ОСОБА_10 , не зазначено підстав проведення такого огляду, не зазначено адресу та посаду експерта ОСОБА_20 , немає технічних характеристик фотоапарату "Canon".

Захисник вбачає порушення вимог КПК і щодо процедури вилучення речей ОСОБА_8 ( відсутність детального опису автомату, розбіжність у номерах вилученого автомату та автомату, який був переданий на експертне дослідження і відображений у висновках експерта, одежі, опису процедури пакування речей, підпису одного із понятих).

Сторона захисту також зазначає, що висновок експерта № 276 ( дослідження речових доказів), як і висновок експерта № 277 від 10.11.2015 року ( судово-імунологічна експертиза) також є недопустимими доказами, оскільки під час експертного дослідження використовувались речі, отримані із порушенням встановленого чинним КПК порядку та процедури.

Неналежним та недопустимим доказом захисник вважає і протокол проведення слідчого експерименту від 17.11.2015 року; протокол слідчого експерименту від 02.09.2015 року, оскільки у ньому, у порушення вимог ст.104,240 КПК України, відсутні відомості про місце проживання одного з понятих і підписи обох понятих та статиста.

Захисник зазначає і про розбіжності, на її думку, у показаннях, які надавали суду свідки ОСОБА_21 та ОСОБА_22 щодо стану свідомості та рухів ОСОБА_10 , коли його принесли з окопу до ОСОБА_8 вночі після пострілів із зенітки; про відсутність перевірки під час судового розгляду матеріалів справи зазначених свідками фактів про те, що ляпаси ОСОБА_10 , окрім ОСОБА_8 , завдавали протягом доби і інші військовослужбовці.

Захисник вважає, що суд безпідставно не визнав перелічені вище докази недопустимими та необґрунтовано визнав їх підставою для винесення обвинувального вироку щодо ОСОБА_8 припустившись при цьому неповноти та однобічності судового розгляду.

Під час апеляційного перегляду матеріалів кримінального провадження:

обвинувачений ОСОБА_8 та його захисник ОСОБА_9 підтримали у повному обсязі подані ними апеляційні скарги.

прокурор ОСОБА_5 , потерпіла ОСОБА_6 та її представник ОСОБА_7 заперечували проти задоволення поданих апеляційних скарг та просив залишити вирок суду без змін.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення сторін кримінального провадження, вивчивши матеріали кримінального провадження у межах поданих на вирок суду апеляційних скарг, зміст долучених під час апеляційного перегляду документів, та обговоривши їх доводи, колегія суддів вважає, що апеляційні скарги обвинуваченого ОСОБА_8 та його захисника ОСОБА_9 задоволенню не підлягають за таких підстав.

Відповідно до ч.1 ст. 404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає судове рішення суду першої інстанції у межах апеляційної скарги.

Переглядаючи матеріали кримінального провадження щодо ОСОБА_8 колегія суддів вважає, що провина його у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 121 КК України, підтверджена сукупністю зібраних по справі доказів, які були безпосередньо оголошені та досліджені у судовому засіданні, належним чином мотивовані та викладені у вироку суду, зокрема,

даними протоколу огляду місця події від 27.08.2015 року, під час якого на ділянці місцевості поблизу с. Кримське Новоайдарського району Луганської області був виявлений труп військовослужбовця в/ч НОМЕР_1 ОСОБА_10 та вилучені його речі із видимими нашаруваннями рідини бурого кольору ( а.п.18-28 т.2);

висновком експерта за № 192 від 22.09.2-15 року ( а.п.39-40 т.2), та показаннями у суді експерта ОСОБА_23 , відповідно до яких на трупі ОСОБА_10 виявлено тілесні ушкодження у вигляді комплексу пошкоджень у області голови, а саме, множинних саден лобної області, обличчя, забитих ран потиличної області зліва, переламу кісток носу, крововиливу у м`які покриви голови у скроне-тім`яно-потиличній області справа, у потиличній області зліва, крововиливу під оболонку і у тканини головного мозку, саден правого плечового та правого ліктьового суглобів. Всі встановлені тілесні ушкодження виникли незадовго до смерті та утворились від дії тупого твердого предметі (предметів). За ступенем тяжкості комплекс ушкоджень у області голови має ознаки тяжких тілесних ушкоджень за ознаками небезпечності для життя у момент спричинення, стосовно живої особи, та знаходяться у причинному зв`язку із настанням смерті. Смерть ОСОБА_10 настала приблизно за 16-20 годин до моменту дослідження трупа, тобто, з 23 годин 30 хвилин 26.08.2015 року до 03 години 27.08.2015 року;

показаннями у суді свідка ОСОБА_22 про те, що влітку 2015 року, чергуючи на добовому наряді на ВОП, бачив ОСОБА_10 , який жалівся на біль у грудях і пішов на виклик до старшого серед них - ОСОБА_8 . Згодом, разом із ОСОБА_24 та ОСОБА_16 прийшов на крик ОСОБА_8 та бачив, як той декілька разів бив лежачого ОСОБА_10 ногою у голову, був взутий у жовті берці і бив каблуком. Потім надав розпорядження перевдягти ОСОБА_25 . Після того, як ОСОБА_25 змінили одежу, він був живий, однак, важко дихав та хрипів. Його за наказом ОСОБА_26 віднесли до окопу та накрили ковдрою. Він, ОСОБА_22 та ОСОБА_16 по черзі чергували над ОСОБА_10 , виконуючи наказ ОСОБА_8 . Вночі ОСОБА_16 повідомив, що ОСОБА_25 не подає ознаків життя. І пішов будити ОСОБА_8 та інших хлопців;

даними протоколу про хід проведення слідчого експерименті від 17.11.2015 року ( а.п. 55-59 т.2), де свідок ОСОБА_22 , приймаючи участь у цій процесуальній дії, надавав аналогічні показання;

показаннями у суді свідка ОСОБА_27 , який зазначив, що у серпні 2015 року, разом із ОСОБА_28 ,увечері,був на ВОП "Шнурик". Під час вечері бачив нетверезого ОСОБА_10 , який нецензурно лаявся на них. Він дав ляпаса ОСОБА_10 по щоці, після чого того забрав військовослужбовець ОСОБА_29 . Про смерть ОСОБА_25 дізнався наступної доби, приблизно о 7-й ранку;

показаннями у суді свідка ОСОБА_30 , який надав аналогічні з ОСОБА_27 пояснення ;

показаннями свідка ОСОБА_21 , який суду пояснив, що 26.08.2015 року бачив, як ОСОБА_26 , ОСОБА_15 та ОСОБА_14 сварили нетверезого ОСОБА_10 зате, що той не міг знайти свій автомат, а ОСОБА_15 завдав ляпасів. Приблизно о 01 годині прокинувся від пострілів зенітки, разом із ОСОБА_11 притягнули до ОСОБА_31 . ОСОБА_26 кричав на нього, а потім наніс лежачому ОСОБА_10 декілька ударів прикладом автомату по обличчю, наче втоптуючи того у землю. Після того, як ОСОБА_10 переодягли, ОСОБА_26 почав наносити тому численні удари ногами по обличчю, бокових частинах голови. Зупинити його було неможливо, він особисто це знає, оскільки був на місці ОСОБА_10 . Після побиття ОСОБА_10 віднесли до окопу та почали за наказом Макарова його відвідувати. О 3-й годині ночі ОСОБА_10 ознаків життя вже не подавав;

показаннями допитаного у суді свідка ОСОБА_32 , які аналогічні за змістом із показаннями свідка ОСОБА_21 ;

даними протоколу слідчого експерименту від 02.09.2015 року ( а.п. 83-89 т.2), під час проведення якого підозрюваний ОСОБА_8 у присутності захисника ОСОБА_33 , понятих, інших учасників цієї процесуальної дії, дав пояснення про обставини нанесення ним ОСОБА_10 тілесних ушкоджень, механізм нанесення та кількість ударів та продемонстрував на статисті;

даними протоколу огляду від 28.08.2015 року ( а.п. 30-35 т.2), під час якого виявлений та вилучений належний ОСОБА_8 автомат АК № НОМЕР_2 , камуфльовані штани,армійське взуття, комплект камуфльованої форми у вологому стані;

висновком експерта № 276 від 06.11.2015 року ( судово-імунологічна експертиза), відповідно до яких знайдена на прикладі автомату ОСОБА_8 кров могла походити від ОСОБА_10 особисто, або від змішування її із кров`ю ОСОБА_8 ( а.п.118-120 т.2);

висновком експерта № 277 від 11.11.2015 року (судово-імунологічна експертиза), відповідно до яких знайдена на правому берці ОСОБА_8 кров могла походити від ОСОБА_10 особисто, або від змішування її із кров`ю ОСОБА_8 , виходячи із їх характеристик ( а.п. 124-126 т.2);

показаннями потерпілої ОСОБА_6 - сестри загиблого ОСОБА_10 , яка суду пояснила, що її брат спиртних напоїв не вживав, не був агресивним. Вона часто спілкувалась з ним телефоном під час перебування того у зоні проведення АТО. 26.08.2015 року чула від брата про конфлікт із ОСОБА_8 , але суті конфлікту не пояснював.

Таким чином, суд правильно встановив фактичні обставини справи, дав належну оцінку зібраним доказам, у тому числі, і показанням обвинуваченого ОСОБА_8 , який не визнав себе винним у скоєному, та, докладно мотивуючи та аналізуючи свої висновки, надав правильну юридичну кваліфікацію діям ОСОБА_8 за ч.2 ст. 121 КК України.

Доводи апеляційних скарг обвинуваченого та його захисника про допущені під час досудового розслідування численні суттєві порушення вимог чинного КПК України як підстави для визнання недопустимості та неналежності зібраних по справі доказів, та, відповідно - недоведеності провини ОСОБА_8 у скоєному колегія суддів вважає необґрунтованими за такими підставами.

Як вбачається із матеріалів кримінального провадження, 27 серпня 2015 року до ЄРДР були внесені відомості про те, що 27.08.2015 року, приблизно о 01 годині невстановлена особа, знаходячись на території ВОП "Шнурик" спричинила тілесні ушкодження у ділянку голови військовослужбовцю ОСОБА_10 , від яких той помер, та розпочате кримінальне провадження за № 0000563.

Під час досудового розслідування та збирання доказів по справі визначеними відповідними постановами службовими особами Новоайдарського РВ ГУ МВСУ у Луганській області та військової прокуратури Луганського гарнізону була проведена низка процесуальних дій, зокрема, огляд місця події 27.08.2015 року ( а.п.16-28 т.1), огляд виявлених та вилучених речей та зброї ОСОБА_8 ( а.п. 30-35 т.1), речей ОСОБА_10 , слідчі експерименти за участю свідка ОСОБА_11 ( а.п. 55-62 т.1) та ОСОБА_8 ( а.п. 83-89 т.1), призначені та проведені судово-медична експертиза ( а.п.39-40 т.2), судово-імунологічні експертизи ( а.п.118-120, 124-126, 130-132 т.2), допитані свідки, у тому числі, і безпосередні свідки подій.

Колегія суддів, переглядаючи зазначені вище зібрані по справі докази, вважає, що вони відповідають критеріям, визначеним у ст.84-86 КПК України щодо їх належності та допустимості, оскільки отримані у порядку, встановленому діючим КПК та підтверджують існування обставин, які мали значення для цього кримінального провадження.

Зазначені процесуальні дії та складені за їх наслідками протоколи (огляду місця події, речей, слідчих експериментів) в цілому відповідають за своєю формою та змістом вимогам ст.104-107,237,240 КПК України, у них відсутні будь-які зауваження від їх учасників ( у тому числі, і самого ОСОБА_8 та його захисників) щодо виявлених порушень під час проведення слідчих дій, які б були підставою для суду визнати ці докази недопустимими та неналежними.

Висновки проведених по справі експертиз належним чином обґрунтовані, вони містять докладний опис проведених експертами досліджень та зроблених за їх результатами висновків, відповідають за своїм змістом вимогам ст.101-102 КПК України.

Підстав вважати ці докази недопустимим та неналежними за зазначеними у апеляційних скаргах підставами ані у суду 1-ї інстанції, ані у колегії суддів немає.

Як вбачається із матеріалів судового провадження, під час судового розгляду були допитані безпосередні свідки подій - ОСОБА_22 , ОСОБА_21 , ОСОБА_34 ,які пояснили, що 26.08.2016 року ОСОБА_8 у присутності військовослужбовців наносив ОСОБА_10 численні удари у ділянку голови та обличчя ногами, взутими у берці, прикладом автомату та руками, після чого наказав віднести ОСОБА_10 до окопу, спостерігати за його станом. Близько 03 години ночі ОСОБА_10 , за словами свідків, помер.

Показання свідків щодо механізму, кількості та обставин нанесення ОСОБА_8 ударів, часу смерті ОСОБА_10 підтверджуються висновками судово-медичної експертизи № 192 від 22.09.2-15 року ( а.п.39-40 т.2) та поясненнями допитаного у судовому засіданні експерта ОСОБА_23 , і узгоджуються із даними протоколів слідчих експериментів за участю як свідка ОСОБА_22 , так і самого обвинуваченого ОСОБА_8 , який надавав під час цієї процесуальної дії аналогічні свідчення у присутності захисника.

Крім того, відповідно до протоколів огляду, на вилучених речах обвинуваченого ( прикладі автомату, берцях) знайдена кров, яка належить за характеристиками ОСОБА_10 , з огляду на те, що сам ОСОБА_8 не отримував ніяких тілесних ушкоджень та не мав відкритих кровотеч. ( про що сам обвинувачений зазначив під час апеляційного перегляду справи).

Зазначені у апеляційній скарзі захисника розбіжності у показаннях свідків щодо стану свідомості ОСОБА_10 та його рухів після побиття не спростовують доведеності зібраними по справі доказами причетності саме ОСОБА_8 до спричинення ОСОБА_10 тяжких тілесних пошкоджень та наявності прямого наслідкового зв`язку між діями обвинуваченого та наслідками у вигляді смерті ОСОБА_10 .

Характер та тривалість дій ОСОБА_8 щодо ОСОБА_10 протягом доби 26.08.2015 року, механізм, спосіб, знаряддя, локалізація та кількість завданих потерпілому ударів, накази ОСОБА_8 присутнім стежити за станом ОСОБА_10 після побиття, спроба випрати свої речі після цих подій, наявність крові загиблого на взутті ОСОБА_8 та прикладі його автомату беззастережно свідчать про те, що ОСОБА_8 вчиняв такі дії спрямовано і умисно, усвідомлюючи їх протиправність та суспільну небезпеку, а, також, передбачав можливість настання небезпечних наслідків своїх дій.

Колегія суддів погоджується із наведеними у апеляційній скарзі захисника доводами про те, що із всієї низки винесених по справі процесуальних документів у трьох із них( постанові заступника начальника Новоайдарського РВ ГУМВСУ у Луганській області ОСОБА_35 від 27.08.2015 року на а..п.6, постанові в.о. обов`язків військового прокурора Луганського гарнізону ОСОБА_36 на а.п. 7-8 т.2; постанові військового прокурора Луганського гарнізону ОСОБА_37 про призначення слідчого ОСОБА_38 на а.п. 12-13 т.2) дійсно містяться помилки у номерах кримінального провадження та даті внесеного до ЄРДР кримінального провадження щодо ОСОБА_8 , а описова та резолютивна частина висновку експерта № 276 від 04.11.2015 року на а.п. 118-120 т.2) містить розбіжності у цифрі номеру вилученого у ОСОБА_8 автомату АК-74.

Однак, колегія суддів, співставивши досліджені процесуальні документи із додатково наданими стороною обвинувачення довідками та витягами із електронної картки зазначеного кримінального провадження, реєстрами, доданими до обвинувального акту, вважає, що допущені при складанні цих документів помилки не можуть бути підставою для визнання цих документів неналежними та недопустимими доказами за наведеними у апеляційній скарзі захисника підставами, та, відповідно, для висновку про незаконність дій призначених за цими процесуальними документами службових осіб.

Помилки, допущені експертом при складанні тексту експертизи речових доказів за № 276 від 06.11.2015 року, зокрема, у цифрі на початку номеру автомату ОСОБА_8 ( належність якого та дійсність процедури вилучення обвинувачений не заперечував) також, на думку колегії суддів, не є підставою для визнання висновку експерта недопустимим доказом і вважає висновки, викладені у вироку суду першої інстанції у цій частині обґрунтованими.

Враховуючи викладене, керуючись ст. 405,407 КПК України, судова колегія

ухвалила:
Вирок Новоайдарського районного суду Луганської області від 19 травня 2016 року, яким ОСОБА_8 визнаний винним та засудженим за ч.2 ст. 121 КК України, залишити без змін, а апеляційні скарги ОСОБА_8 та його захисника ОСОБА_9 - без задоволення.

Відповідно до вимог ч.5 ст. 72 КК України зарахувати ОСОБА_8 у строк відбування призначеного йому вироком суду покарання строк його попереднього ув`язнення, з 31 серпня 2015 року по 16 листопада 2016 року ( день набрання чинності вироку), із розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.

Ухвала апеляційного суду може бути оскаржена у касаційному порядку, до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ, у строки та у спосіб, передбаченими для учасників кримінального провадження вимогами ст.424-427 КПК України.

Судді