Справа № 405/6360/16-к
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
28.09.2016 Ленінський районний суд міста Кіровограда у складі:
головуючого судді ОСОБА_1 ,
при секретарі ОСОБА_2 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції в місті Кропивницькому клопотання про умовно-дострокове звільнення засудженого
ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 уродженця с. Тригади Красноокнянського району Одеської області, громадянина України, з неповною середньою освітою, неодруженого, який до арешту не працював, проживав за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого:
- 29.08.2002 Новомиргородським районним судом Кіровоградської області за ч. 3 ст. 185 КК України до 3 років позбавлення волі, на підставі ст. 75 КК України звільнений від відбування покарання з випробуванням на 2 роки;
- 15.07.2003 Новомиргородським районним судом Кіровоградської області за ч. 3 ст. 185 КК України до 3 років 6 місяців позбавлення волі, звільнений 09.11.2003 року за постановою Петрівського районного суду від 03.11.2003 умовно-достроково на 1 рік 20 днів;
- 05.03.2007 Новомиргородським районним судом Кіровоградської області за ч. 3 ст. 187 КК України до 5 років позбавлення волі з конфіскацією майна, звільнений 13.01.2012 по відбуттю терміну покарання;
- на даний час відбуває покарання за вироком Новомиргородського районного суду Кіровоградської області від 24.12.2014 за ч. 1 ст. 119 КК України у виді позбавлення волі строком на 4 роки,
за участю
прокурора ОСОБА_4 ,
представника Кіровоградської виправної колонії управління ДПтСУ в
Кіровоградській області (№6) ОСОБА_5 ,
засудженого ОСОБА_3 ,
встановив:
У провадження Ленінського районного суду міста Кіровограда надійшло клопотання засудженого ОСОБА_3 про його умовно-дострокове звільнення.
В судовому засіданні засуджений просив задовольнити подане ним клопотання про застосування до нього умовно-дострокового звільнення.
Прокурор заперечував проти задоволення клопотання про застосування умовно-дострокового звільнення відносно засудженого посилаючись на те, що засуджений своєю поведінкою та ставленням до праці став на шлях виправлення, але не довів свого виправлення.
Представник Кіровоградської виправної колонії управління ДПтСУ в Кіровоградській області (№6) залишив вирішення клопотання про застосування умовно-дострокового звільнення відносно засудженого на розсуд суду.
Заслухавши думку учасників судового процесу, дослідивши клопотання та особову справу засудженого № 170-П-15, суд вважає, що клопотання не підлягає задоволенню з таких підстав.
Відповідно до положень ч. 2 ст. 81 КК України умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосоване, якщо засуджений сумлінною поведінкою та ставленням до праці довів своє виправлення, після фактичного відбуття засудженим не менше половини строку покарання, призначеного судом за злочин невеликої або середньої тяжкості, крім корупційних злочинів, а також за необережний тяжкий злочин (п. 1 ч. 3 ст. 81 КК України).
Вироком Новомиргородського районного суду Кіровоградської області від 24.12.2014 року ОСОБА_3 було визнано винним у вчиненні злочину за ч. 1 ст. 119 КК України та призначено покарання у виді позбавлення волі строком на 4 роки (а.о.с. 16-19).
Ухвалою Ленінського районного суду міста Кіровоград від 01.02.2016 ОСОБА_3 на підставі ч. 5 ст. 72 КК України було зараховано строк попереднього ув`язнення з 07.08.2014 по 23.03.2015 включно у строк покарання призначеного останньому вироком Новомиргородського районного суду Кіровоградської області від 24.12.2014 у виді позбавлення волі строком на 4 роки з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі (а.о.с. 37).
З урахуванням вище викладених судових рішень засуджений на час розгляду клопотання відбув 2 роки 9 місяців 7 днів строку призначеного покарання у виді 4 років позбавлення волі. До відбуття засудженим строку призначеного покарання на час розгляду подання залишилося 1 рік 2 місяці 23 дні.
Отже, на день розгляду подання засуджений відбув більше половини строку покарання призначеного останньому судом за вчинення злочину, який відноситься до категорії злочинів середньої тяжкості вчинених з необережності (ст. 12, 25 КК України).
Адміністрацією виправної колонії на даний час засуджений характеризується позитивно. ОСОБА_3 брав особисту участь в організації виховних заходів, які проводилися в установі виконання покарань, приймав участь у роботі самодіяльних організацій, проявляв соціально корисну активність в організації їх роботи, брав участь у реалізації програми диференційованого виховного впливу «Фізкультура та спорт».
За час відбування покарання засуджений двічи заохочувався: 19.10.2015 року за активну участь в благоустрої установи та зразкову поведінку та 25.07.2016 року за сумлінне ставлення до праці та зразкову поведінку, що в судовому засіданні підтвердив сам засуджений повідомивши, що він заохочувався за весь час відбування покарання лише двічи. 29.12.2015 року на засудженого накладалося стягнення у виді догани за зберігання заборонених речей (вилучено мобільний телефон). Дане стягнення на час розгляду клопотання погашене у встановленому законом порядку.
Засуджений залучався до безоплатної праці на підставі ч. 5 ст. 118 КВК України, таким чином відпрацювавши 176 годин. З березня 2016 року засуджений працевлаштований днювальним у клубі установи.
З 01.09.2015 по 21.06.2016 ОСОБА_3 навчався в Кіровоградському навчальному центрі № 6 за професією «Електрозварник ручного зварювання» по закінченню якого отримав свідоцтво серія НОМЕР_1 здобувши професію «Електрозварник ручного зварювання» другого розряду.
В свою чергу, відповідно до характеристики на засудженого від 03.03.2016 ОСОБА_6 характеризувався негативно. Так, засуджений проявляв негативне ставлення до праці, у взаємовідносинах з іншими засудженими конфліктний, на критику реагував негативно, не завжди намагався мати охайний вигляд, зневажливо ставився до майна установи і предметів, якими користується при виконанні дорученої роботи, догляд за ними не здійснював, свідомо використовував їх не за призначенням. Стосовно вчиненого злочину розкаювався, але робив це з корисливих мотивів, вважаючи міру покарання призначену судом надто суворою. Свідомо не виконує передбачені законом вимоги персоналу установи та публічно демонструє зневажливе ставлення до тих вимог. Участі у в організації виховних заходів, які проводяться в установі не приймав.
Надаючи оцінку ставленню засудженого до праці, суд відмічає, що засуджений за більший час відбування покарання сумлінним ставленням до праці не зарекомендував себе позитивно.
При оцінці поведінки засудженого, суд виходить з того, що сумлінна поведінка, як передумова умовно-дострокового звільнення, - це не тільки пасивна форма поведінки засудженого під час відбування покарання, яка полягає у стримуванні від порушень режиму, порушень правил внутрішнього розпорядку, вживання алкогольних напоїв, наркотичних засобів, азартних ігор, неухильне додержання загальноприйнятих норм і правил поведінки, а й активна участь у суспільному житті та сумлінне виконання громадських доручень у процесі відбування покарання, підвищення свого загальноосвітнього рівня, прагнення своєю діяльністю спокутувати вину за вчинений злочин, тощо.
Поряд з цим, суд відмічає, що процес виправлення та перевиховання засудженого є нестабільним та непослідовним. Так, за час перебування в слідчому ізоляторі засуджений характеризувався посередньо, на протязі більшого часу перебування у виправній колонії характеризувався негативно, за час відбування покарання вчинив порушення встановленого порядку відбування покарання.
З урахуванням сукупності викладених обставин, суд вважає, що засуджений відбувши більше половини строку покарання призначеного за вчинення з необережності злочину середньої тяжкості, не проявляє стабільного позитивного ставлення до праці, поведінка засудженого, як процес виправлення та перевиховання також не є стабільною та послідовною, тому у клопотанні засудженого слід відмовити.
На підставі викладеного та ст. 81 КК України, керуючись ст.ст. 537, 539 КПК України, суд
постановив:
У задоволенні клопотання засудженого ОСОБА_3 про його умовно-дострокове звільнення - відмовити.
Копію ухвали направити до Кіровоградської виправної колонії управління ДПтСУ в Кіровоградській області (№6) для вручення засудженому.
Ухвала може бути оскаржена до апеляційного суду Кіровоградської області протягом 7 діб з дня її проголошення, а особою, яка перебуває під вартою строк подачі апеляційної скарги обчислюється з моменту вручення йому копії ухвали.

Суддя ОСОБА_1