Ухвала
іменем україни
31 травня 2016 року м. Київ

Колегія суддів судової палати у кримінальних справах
Вищого спеціалізованого суду України з розгляду
цивільних і кримінальних справ у складі:

головуючого ОСОБА_1 ,
суддів: при секретарі ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

розглянувши у судовому засіданні касаційну скаргу прокурора, який брав участь у розгляді кримінального провадження у суді апеляційної інстанції, на ухвалу Апеляційного суду Одеської області від 06 серпня 2015 року у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0012288, за обвинуваченням
ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина Республіки Азербайджан, уродженця м. Євлах Республіки Азербайджан, який мешкає за адресою: АДРЕСА_1 , такого, що не має судимості,
у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 118 КК,
за участю прокурора ОСОБА_6 ,
в с т а н о в и л а:
За вироком суду першої інстанції, залишеним без зміни ухвалою апеляційного суду, ОСОБА_5 засуджено за ст. 118 КК до покарання у виді позбавлення волі на строк 1 рік 5 місяців.
Вирішено питання щодо речових доказів у кримінальному провадженні.
У касаційній скарзі прокурор просить скасувати ухвалу апеляційного суду з призначенням нового розгляду у суді апеляційної інстанції через порушення вимог кримінального процесуального закону. Вважає, що ухвала апеляційного суду не відповідає вимогам ст. 419 КПК у зв`язку з формальною перевіркою фактичних обставин кримінального провадження та відсутністю обґрунтованих відповідей на доводи апеляційної скарги прокурора.
Згідно з вироком суду,18 листопада 2013 року о 04.30 год, ОСОБА_7 , знаходячись на перехресті вул. Дворянської та вул. Новосельського у м. Одеса, перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння, в ході конфлікту з ОСОБА_8 та іншою невстановленою особою, з метою захисту свого життя та здоров`я від посягання з боку останніх, у відповідь на завданий ОСОБА_9 удар ногою по тулубу, дістав розкладний ніж, який не є холодною зброєю, та став розмахувати ним перед нападниками. Вважаючи, що відносно нього вчиняються суспільно-небезпечні дії, застосовуючи заходи необхідної оборони, проте перевищуючи її межі, ОСОБА_5 умисно наніс ОСОБА_8 удари ножем по обличчю та тулубу, чим спричинив йому тілесні ушкодження різного ступеня тяжкості, у тому числі тяжкі, від яких останній помер на місці події.
Заслухавши доповідь судді, пояснення прокурора на підтримку касаційної скарги, перевіривши матеріали кримінального провадження та обговоривши наведені у скарзі доводи, колегія суддів дійшла висновку, що касаційна скарга не підлягає задоволенню виходячи з наступного.
Відповідно до вимог ст. 370 КПК судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим. Зокрема, вмотивованим є рішення, в якому наведені належні й достатні мотиви та підстави його ухвалення.
Згідно ст. 419 КПК у мотивувальній частині ухвали апеляційного суду належить наводити мотиви, з яких суд виходив при постановленні ухвали. При залишенні апеляційної скарги без задоволення в ухвалі мають бути зазначені підстави, з яких апеляційну скаргу визнано необґрунтованою.
Таким чином закон вимагає від суду проаналізувати усі доводи апеляційної скарги та дати на них мотивовану відповідь.
З огляду на ухвалу суду апеляційної інстанції у кримінальному провадженні щодо ОСОБА_5 , ці вимоги закону виконані належним чином.
Як убачається з матеріалів кримінального провадження, на вирок районного суду прокурором була подана апеляційна скарга, в якій він зазначав про неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність, зокрема про необхідність, на його думку, перекваліфікації дій ОСОБА_5 на ч. 1 ст. 115 КК.
Апеляційний суд, переглядаючи кримінальне провадження за скаргою прокурора, в порядку ст. 404 КПК, ретельно перевіривши всі доводи апелянта та, надавши на них вичерпні відповіді, не знайшов підстав для перекваліфікації дій ОСОБА_5 , як про це ставив питання в апеляційній скарзі прокурор.
При цьому, викладені у скарзі доводи судом апеляційної інстанції було проаналізовано шляхом співставлення із наявними у провадженні доказами, покладеними в основу обвинувачення ОСОБА_5 , зокрема показаннями самого засудженого, які повністю узгоджувалися з показаннями свідка ОСОБА_10 , котрий був очевидцем події та підтвердив, що бачив, як на ОСОБА_5 напали двоє хлопців і потерпілий першим завдав йому удару; даними акту судово-медичного дослідження щодо локалізації та характеру тілесних ушкоджень спричинених потерпілому, а також даними висновку експерта, яким встановлено, що потерпілий при житті знаходився у стані сильного алкогольного сп`яніння.
Колегія суддів погоджується з висновком апеляційного суду, зробленим на підставі фактичних обставин встановлених районним судом, про те, що мотивом дій ОСОБА_5 був саме захист охоронюваним законом прав та інтересів від протиправного посягання з боку потерпілого та іншої невстановленої досудовим слідством особи, які перебували у стані сильного алкогольного сп`яніння і за ініціативи та активних дій котрих розпочався конфлікт, в ході якого вони завдавали удари ногами ОСОБА_5 , а він в свою чергу, прагнучи захистити своє життя та здоров`я від посягання з боку нападників, перевищуючи межі необхідної оборони, тобто діючи явно невідповідно завданій йому шкоді, дістав розкладний ніж, який не є холодною зброєю, та розмахуючи ним, став умисно, не цілеспрямовано (хаотично) наносити удари потерпілому ОСОБА_8 по обличчю та тулубу, чим причинив йому тяжкі тілесні ушкодження, що потягли смерть останнього.
Отже, кваліфікація дій засудженого ОСОБА_5 за ст. 118 КК є правильною.
Також, апеляційний суд обґрунтовано вказав про неспроможність доводів апеляції з приводу необхідності врахування показань свідка ОСОБА_11 , котрі начебто викриватимуть дійсні обставини кримінального правопорушення, оскільки цей свідок хоча і був очевидцем події злочину, однак в зв`язку з неможливістю встановити місце його проживання, сторона обвинувачення відмовилася від його допиту, а показання надані ним на досудовому слідстві не могли бути прийняті до уваги судом в силу ст. 95 КПК.
Інших доводів які б ставили під сумнів незаконність ухвали суду апеляційної інстанції щодо ОСОБА_5 касаційна скарга прокурора не містить.
Апеляційний розгляд справи проведений з дотриманням вимог кримінального процесуального закону. Доводи апеляції прокурора належним чином перевірені, на них надані змістовні відповіді. Ухвала апеляційного суду відповідає вимогам статей 370, 419 КПК.
З огляду на те, що закон України про кримінальну відповідальність застосовано правильно, істотних порушень кримінального процесуального закону не встановлено, то касаційна скарга прокурора задоволенню не підлягає.
Керуючись статтями 433, 434, 436 КПК, колегія суддів
у х в а л и л а:
Ухвалу Апеляційного суду Одеської області від 06 серпня 2015 року щодо ОСОБА_5 залишити без зміни, а касаційну скаргу прокурора, який брав участь у розгляді кримінального провадження у суді апеляційної інстанції без задоволення.
Ухвала суду касаційної інстанції набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню не підлягає.
С у д д і:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3