Справа № 202/7012/16-к
Провадження № 1-кс/0202/2135/2016
УХВАЛА

18 листопада 2016 року Індустріальний районний суд м. Дніпропетровська
у складі: слідчого судді ОСОБА_1 ,

за участю: секретаря судового засідання ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання ОСОБА_3 про скасування арешту майна,-

ВСТАНОВИВ:
10 листопада 2016 року до Індустріального районного суду м. Дніпропетровська надійшло клопотання ОСОБА_3 про скасування арешту майна, у якому заявник проситьскасувати арешт на квартиру за адресою: АДРЕСА_1 (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 21), накладений ухвалою Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 27.04.2016 року у кримінальному провадженні № 0000024 від 26.04.2016 року, посилаючись на обставини викладені в клопотанні.
Заявник у судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду клопотання повідомлявся належним чином, причини неявки слідчому судді не повідомив.
Слідчий у судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду клопотання повідомлявся належним чином, причини неявки слідчому судді не повідомив.
Дослідивши матеріали клопотання, слідчий суддя вважає що клопотання не підлягає задоволенню, з наступних підстав.
Відповідно до ч. 1 ст. 174 КПК України підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження - судом.
Арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.
Відповідно до ч. 6 ст. 9 КПК України у випадках, коли положення цього Кодексу не регулюють або неоднозначно регулюють питання кримінального провадження, застосовуються загальні засади кримінального провадження, визначені частиною першою статті 7 цього Кодексу.

Відповідно до п. 7 ч. 1 ст. 131 КПК України заходами забезпечення кримінального провадження є: - арешт майна.

Відповідно до ч. 2 ст. 132 КПК України клопотання про застосування заходів забезпечення кримінального провадження на підставі ухвали слідчого судді подається до місцевого суду, в межах територіальної юрисдикції якого знаходиться орган досудового розслідування.

З клопотання вбачається, що процесуальне керівництво досудового розслідування по кримінальному провадженню № 0000024 здійснюється Дніпропетровською місцевою прокуратурою № 2 Дніпропетровської області, яка не знаходиться в межах територіальної юрисдикції Індустріального районного суду м. Дніпропетровська. Заявником не надано будь-яких доказів стосовно того, що кримінальне провадження № 0000024 перебуває в провадженні органу досудового розслідування, який перебуває в межах територіальної юрисдикції Індустріального районного суду м. Дніпропетровська.

Також, згідно листа СВ Індустріального ВП ДВП ГУНП в Дніпропетровській області №37.4/9613 від 15.11.2016 року кримінальне провадження № 0000024, за заявою ОСОБА_3 в провадженні СВ Індустріального ВП ДВП ГУНП в Дніпропетровській області не перебуває.

Відповідно до ч. 2 ст. 174 КПК України клопотання про скасування арешту майна розглядає слідчий суддя не пізніше трьох днів після його надходження до суду. Про час та місце розгляду повідомляється особа, яка заявила клопотання, та особа, за клопотанням якої було арештовано майно.
У судові засідання призначені на 15 листопада 2016 року та 18 листопада 2016 року заявник не з`явився, про дату, час та місце розгляду клопотання повідомлявся належним чином, причини неявки слідчому судді не повідомив.
Конвенцією про захист прав людини і основоположних свобод, ратифіковану Законом України від 17 липня 1997 року № 475/97-ВР, а саме п. 1 ст. 6 установлено, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи впродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру.
За змістом рішення Конституційного Суду України від 13 грудня 2011 року № 17-рп/2011 у справі № 1-9/2011 вжиття заходів для прискорення процедури розгляду справ є обов`язком не тільки держави, а й осіб, які беруть участь у справі; Європейський суд з прав людини в рішенні від 7 липня 1989 року у справі "Юніон Аліментаріа Сандерс С.А. проти Іспанії" зазначив, що заявник зобов`язаний демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду, що стосуються безпосередньо його, утримуватися від використання прийомів, які пов`язані із зволіканням у розгляді справи, а також максимально використовувати всі засоби внутрішнього законодавства для прискорення процедури слухання.
На підставі вище зазначено, слідчий суддя приходить до висновку, що клопотання про скасування арешту майна не підлягає задоволенню, оскільки орган досудового розслідування в провадженні якого знаходиться кримінальне провадження № 0000024 не перебуває в межах територіальної юрисдикції Індустріального районного суду м. Дніпропетровська, тому слідчий суддя не має можливості розглядати дане клопотання у відповідності до ч. 6 ст. 9 та ч. 2 ст. 132, а також повідомленний належним чином заявник повторно не з`явився у судове засідання та не повідомив слідчого суддю про причини своєї неявки, що призводить до затягування судового розгляду клопотання у розумні строки встановлені ч. 2 ст. 174 КПК України.
У ч. 1 ст. 309 КПК України зазначено вичерпний перелік ухвал слідчого судді, які підлягають оскарженню під час досудового розслідування, перелік цих ухвал є вичерпним і розширеному тлумаченню не підлягає, а тому дана ухвала у відповідності до ч. 3 ст. 309 КПК України не може бути оскаржена.

Керуючись ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, ратифікованої Законом України від 17.07.1997 року № 475/97-ВР, правовими висновками викладеними в рішенні Європейського суду з прав людини від 07.07.1989 року у справі "Юніон Аліментаріа Сандерс С.А. проти Іспанії", рішенням Конституційного Суду України від 13.12.2011 року № 17-рп/2011 у справі № 1-9/2011, ст. ст. 9, 110, 131-132, 174, 309, 372 КПК України, слідчий суддя,-
ПОСТАНОВИВ:
У задоволенні клопотання ОСОБА_3 про скасування арешту майна - відмовити.
Ухвала оскарженню не підлягає.
Слідчий суддя ОСОБА_1