Справа № 738/1724/16-к провадження № 11-кп/795/1198/2016 Категорія - кримінальна Головуючий у 1 інстанції ОСОБА_1 Доповідач ОСОБА_2
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
30 листопада 2015 року місто Чернігів

Апеляційний суд Чернігівської області в складі колегії суддів судової палати у кримінальних справах:

головуючого судді ОСОБА_2 ,
суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
при секретарі ОСОБА_5
розглянувши, у відкритому судовому засіданні в залі суду справу за апеляційною скаргою Начальника Менського районного відділу кримінально-виконавчої інспекції Управління державної пенітенціарної служби України в Чернігівській області ОСОБА_6 на ухвалу Менського районного суду Чернігівської області від 07 жовтня 2016 року,

з участю:
прокурора ОСОБА_7

представника кримінально-виконавчої

інспекції ОСОБА_6

В С Т А Н О В И В:

В поданій апеляційній скарзі Начальник Менського районного відділу кримінально-виконавчої інспекції Управління державної пенітенціарної служби України в Чернігівській області ОСОБА_6 , не погодившись з ухвалою суду першої інстанції, просив її скасувати та постановити нову, якою задовольнити подання старшого інспектора Менського РВ КВІ про звільнення ОСОБА_8 від призначеного покарання з випробуванням після закінчення іспитового строку.

Ухвалою Менського районного суду Чернігівської області від 07 жовтня 2016 року відмовлено у задоволенні подання старшого інспектора Менського РВ КВІ Менського району Чернігівської області про звільнення від відбування покарання, у зв`язку із закінченням строку випробування ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

В обґрунтування вимог апеляційної скарги Начальник Менського РВ КВІ послався на необґрунтованість рішення суду, порушення місцевим судом норм кримінального процесуального права, неповноту з`ясування судом усіх фактичних обставин справи.

Відмовляючи в задоволенні подання кримінально-виконавчої інспекції, суд першої інстанції вказав, що засуджений ОСОБА_8 не належним чином виконував покладені на нього обов`язки та з 18 вересня 2015 року оголошений в державний розшук, внаслідок чого відсутня можливість належним чином повідомити засудженого про час та місце розгляду справи, викликавши його в судове засідання.

Заслухавши доповідь судді, представника кримінально-виконавчої інспекції, який підтримав подану апеляційну скаргу з викладених в ній підстав, прокурора, котрий заперечував проти задоволення апеляційної скарги, дослідивши матеріали судової та особової справ, перевіривши доводи, наведені в апеляційній скарзі, колегія суддів вважає, що остання задоволенню не підлягає.

Згідно змісту пункту 9 частини 1 статті 537 КПК України, під час виконання вироків суд, зокрема, має право вирішувати питання про звільнення від призначеного покарання з випробуванням після закінчення іспитового строку.
Відповідно до частини 1 статті 539 КПК України, питання, які виникають під час та після виконання вироку вирішуються судом за клопотанням (поданням) прокурора, засудженого, його захисника, законного представника, органу або установи виконання покарань, а також інших осіб, установ або органів у випадках, встановлених законом.

За змістом частини 4 статті 539 КПК України у судове засідання викликається зокрема засуджений, неприбуття якого в судове засідання, не перешкоджає проведення судового розгляду, лише в разі, якщо він належним чином повідомлений про місце та час розгляду подання.

Як вбачається з матеріалів справи, 13 вересня 2016 року до Менського районного суду Чернігівської області звернувся старший інспектор Менського районного відділу кримінально-виконавчої інспекції з поданням про звільнення ОСОБА_8 від призначеного покарання з випробуванням після закінчення іспитового строку (а.с.2).

Вироком Городянського районного суду Чернігівської області від 24 листопада 2014 року ОСОБА_8 було засуджено за частиною 1 статті 185 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк один рік.

На підставі статті 75 КК України, ОСОБА_8 був звільнений від відбування покарання з випробування з іспитовим строком один рік.

Відповідно до статті 76 КК України, на засудженого ОСОБА_8 були покладені обов`язки: не виїжджати за межі України на постійне місце проживання без дозволу кримінально-виконавчої інспекції; повідомляти кримінально-виконавчу інспекцію про зміну місця проживання та роботи; періодично з`являтися для реєстрації в органи кримінально-виконавчої інспекції (а.о.с.4-5).

За змістом положення частини 1 статті 78 КК України, після закінчення іспитового строку, засуджений, який виконав покладені на нього обов`язки та не вчинив нового злочину, звільняється судом від призначеного йому покарання.

Як вбачається з матеріалів особової справи, інспектор Менського РП КВІ УДПтС в Чернігівській області 09 вересня 2015 року звертався до суду з поданням про направлення звільненого від покарання з випробуванням ОСОБА_8 для відбування покарання, призначеного вироком, вказуючи, що за час перебування на обліку ОСОБА_8 неодноразово вводив в оману працівників інспекції про факт місця проживання, а в подальшому зник з постійного місця проживання (а.о.с.106).

Ухвалою Менського районного суду Чернігівської області від

30 вересня 2015 року подання інспектора Менського РВ КВІ було повернуто до Менського МВ КВІ УДПтС України в Чернігівській області, оскільки розгляд подання у відсутності засудженого, якого оголошено в розшук, не можливий (а.о.с.113-114).

09 вересня 2015 року інспектором Менського РВ КВІ було направлено подання начальнику Менського РВ УМВС України в Чернігівській області про передачу матеріалів початкового розшуку відносно ОСОБА_8 для проведення подальших розшукових заходів (а.о.с.104).

За повідомленням начальника Менського РВ УМВС України в Чернігівській області від 29 вересня 2016 року, засудженого ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 оголошено в державний розшук 18 вересня 2015 року (а.о.с.110).

З матеріалів особової справи вбачається, що заходи на встановлення місця знаходження засудженого фактично не вживаються та обмежені лише рапортами інспектора Менського ВП ГУНП про відсутність ОСОБА_8 за місцем проживання та опитуванням матері засудженого.

За таких обставин, суд першої інстанції, обґрунтовано та у відповідності до вимог закону відмовив у задоволенні подання кримінально-виконавчої інспекції про звільнення ОСОБА_9 від призначеного покарання з випробуванням після закінчення іспитового строку, оскільки відсутня можливість належним чином повідомити засудженого ОСОБА_8 про час та місце розгляду справи та викликати його у судове засідання, у зв`язку з оголошенням засудженого в розшук.

Порушень вимог кримінального процесуального закону, які б ставили під сумнів законність та обґрунтованість постановленого у справі судом першої інстанції рішення, не вбачається.

Керуючись статтями 404, 405, 407, 419, 532 Кримінального процесуального кодексу України,

У Х В А Л И В:

Апеляційну скаргу Начальника Менського районного відділу кримінально-виконавчої інспекції Управління державної пенітенціарної служби України в Чернігівській області ОСОБА_6 на ухвалу Менського районного суду Чернігівської області від 07 жовтня 2016 року, залишити без задоволення.

Ухвалу Менського районного суду Чернігівської області від 07 жовтня 2016 року про відмову у задоволенні подання старшого інспектора Менського РВ КВІ Менського району Чернігівської області про звільнення від відбування покарання, у зв`язку із закінченням строку випробування ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення.

Ухвала може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ.

Касаційна скарга подається безпосередньо до суду касаційної інстанції протягом трьох місяців з дня проголошення судового рішення.

СУДДІ:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4