Справа №489/1129/16-к 06.06.2016
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 червня 2016 року м. Миколаїв

Апеляційний суд Миколаївської області у складі:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3

за участю секретаря ОСОБА_4

розглянув у відкритому судовому засіданні в м. Миколаєві матеріали кримінального провадження № 0006142 за апеляційною скаргою представника ТОВ «Дюнаміс» на постанову слідчого судді Ленінського районного суду м. Миколаєва від 12.05.2016 року, якою

-накладено арешт на грошові кошти, розміщені на банківських рахунках ТОВ «Дюнаміс» № НОМЕР_1 , № НОМЕР_2 та № НОМЕР_3 , відкритих у Миколаївському РУ «Приватбанк» з тимчасовим позбавленням можливості відчужувати та розпоряджатися ними, до скасування арешту майна у встановленому Кодексом порядку.
Учасники судового провадження:
прокурор ОСОБА_5

представник ТОВ «Дюнаміс» ОСОБА_6

представник потерпілого

ПАТ «ДІІЗКУ» ОСОБА_7 .
Короткий зміст вимог апеляційної скарги.
В апеляційній скарзі представник ТОВ «Дюнаміс» ОСОБА_6 просить скасувати арешт накладений ухвалою слідчого судді на грошові кошти, розміщені на банківських рахунках ТОВ «Дюнаміс» № НОМЕР_1 , № НОМЕР_2 та № НОМЕР_3 , відкритих у Миколаївському РУ « Приватбанк», м. Миколаїв.
Короткий зміст рішення суду першої інстанції.
Ухвалою слідчого судді накладено арешт на грошові кошти, розміщені на банківських рахунках ТОВ «Дюнаміс» № НОМЕР_1 , № НОМЕР_2 та № НОМЕР_3 , відкритих у Миколаївському РУ « Приватбанк», м. Миколаїв, з тимчасовим позбавленням можливості відчужувати та розпоряджатися ними, до скасування арешту майна у встановленому Кодексом порядку.
провадження № 11сс/784/189/16 слідчий суддя ОСОБА_8

категорія: арешт майна доповідач апеляційної інстанції ОСОБА_1 .

Узагальнені доводи апеляційної скарги.

Апелянт вважає ухвалу слідчого судді незаконною та необґрунтованою. Посилаючись на вимоги ст. 131, 132 КПК України, зазначає, що слідчим суддею не враховано, що підозра по даному кримінальному провадженні не оголошена жодній особі. Кримінальне провадження стосується часткового невиконання господарсько-правових зобов`язань ІІП «МОКАСИК» перед ПАТ «ДІІЗКУ» за договором у 2014 році, про що є рішення Господарського суду Одеської області від 20.10.2015 року.
Вважає, що потреби досудового розслідування не виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи, як арешт коштів товариства, яке не має відношення до господарських операпій, які є предметом розслідування, не мало господарських правовідносин з ПП «МОКАСИК» та не отримувало від нього грошових коштів.
Звертає увагу на те, що слідчий та прокурор не обгрунтували, для забезпечення яких законних цілей кримінального провадження необхідно накладати арешт на кошти товариства.
Зазначає, що внаслідок арешту рахунків та заборони ними користуватися товариство позбавлено можливості у встановленому порядку здійснювати свою господарську діяльність.
Встановлені слідчим суддею обставини.
Ленінським ВП ГУНП України в Миколаївській області проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0006142 за фактом вчинення злочинів, передбачених ч.5 ст. 191, ч.1 ст. 382, ч.2 ст. 209 КК України, а саме: привласнення посадовими особами ПП «Мокасік» коштів державного підприємства ПАТ «ДПЗКУ» в сумі 6 501 627 грн. 60 коп. та їх подальшої легалізації шляхом здійснення фінансових операцій.
Прокурор звернувся до суду з клопотанням про накладення арешту на грошові кошти, розміщені на банківських рахунках ТОВ «Дюнаміс» № НОМЕР_1 , № НОМЕР_2 та № НОМЕР_3 , відкритих у Миколаївському РУ « Приватбанк», м. Миколаїв, як на майно, що набуто кримінально протиправним шляхом та отримано юридичною особою, щодо якої здійснюється провадження.

Задовольняючи клопотання, слідчий суддя послався на те, що є достатні підстави вважати, що грошові кошти, розміщені на банківських рахунках ТОВ «Дюнаміс» відкритих у Миколаївському РУ « Приватбанк», м. Миколаїв, є об`єктом кримінально протиправних дій, набуті кримінально протиправним шляхом, отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення, зокрема передбаченого ст. 209 КК України. Крім того, слідчий суддя вказав, що арешт необхідно накласти з метою запобігання можливості його відчуження та розпорядження.
Встановлені судом апеляційної інстанції обставини.
Заслухавши доповідь судді, представника ТОВ «Дюнаміс» на підтримку доводів апеляційної скарги, прокурора, представника потерпілого ПАТ «ДІІЗКУ», які вважають апеляційну скаргу необґрунтованою і такою, яка не підлягає задоволенню, а ухвалу слідчого судді законною, обґрунтованою, яку слід залишити без змін, вивчивши матеріали кримінального та судового провадження, перевіривши доводи апеляції, суд вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до положень ч.1 ст.170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна
Згідно вимогам ч.2 ст.170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів , спеціальної конфіскації, конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи , відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.
Відповідно до вимог ч.3 ст.170 КПК України у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу, зокрема набуто кримінально протиправним шляхом та отримано юридичною особою, щодо якої здійснюється провадження, за наявності обґрунтованого розміру цивільного позову у кримінальному провадженні, а так само і обґрунтованого розміру неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою, щодо якої здійснюється провадження, в наслідок вчинення кримінального правопорушення, і на які, відповідно до вказаних вимог ст.170 КПК України, може бути накладено арешт.
Відповідно до вимог ч.2 ст.173 КПК України при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати:

1) правову підставу для арешту майна;
2) достатність доказів, що вказують на вчинення особою кримінального правопорушення;
3) розмір можливої конфіскації майна, можливий розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, та цивільного позову;
4) наслідки арешту майна для інших осіб;
5) розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження.
На думку суду вказаних вимог закону слідчий суддя не дотримався.
Так, обґрунтовуючи необхідність накладення арешту на банківські рахунки ТОВ «Дюнаміс» відкритих у Миколаївському РУ « Приватбанк», слідчий суддя зазначив, що гроші на вказаних рахунках є об`єктом кримінально - протиправних дій, набуті кримінально протиправним шляхом, отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення, зокрема передбаченого ст. 209 КК України.
Проте суд не погоджується із твердженнями слідчого судді, що вказана ним відповідність банківських рахунків ТОВ «Дюнаміс» зазначеним у статті 98 цього Кодексу критеріям підтверджена доказами.
Обмежившись тільки вказівкою на документи, отримані в результаті тимчасового доступу до документів щодо руху грошових коштів ПП «Мокасік», відомості про причетність посадових осіб ПП «Мокасік» та їх довірених осіб до контролю за діяльністю ТОВ «Дюнаміс», слідчий суддя не зазначив, які саме фактичні дані свідчать про те, що гроші на банківських рахунках ТОВ «Дюнаміс» відкритих у Миколаївському РУ « Приватбанк», були набуті кримінально протиправним шляхом і отримані даним товариством внаслідок вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ст. 209 КК України.
Разом з тим, із матеріалів кримінального провадження убачається, що проводиться досудове розслідування за фактом привласнення посадовими особами ПП «Мокасік» коштів державного підприємства ПАТ «ДПЗКУ» в сумі 6 501 627 грн. 60 коп. Під час досудового розслідування також була встановлена подальша легалізація привласнених грошей шляхом здійснення фінансових операцій через підприємства: ТОВ "Рестора-П", 'ГОВ "Будушарі", ТОВ "Кріклі", ГОВ "Бейна", ТОВ "Смотрі", ТОВ "Кореа", ТОВ "Єінікан", ТОВ "Тостера", ТОВ "Калімаса", ГОВ "Смеша", ТОВ "Бламбо", ГОВ "Крейзер", ГОВ "Доламбо", ТОВ "Галадар", ТОВ "Зсйта", ТОВ "Слайс-М", ТОВ "Сітіс-А", ТОВ "Послана", ТОВ "Куртуас", ТОВ "Блайсі", ТОВ "Дідіка", ТОВ "Прасто", ТОВ "Гобері", а також фізичній особі ОСОБА_9 .
При цьому в матеріалах кримінального провадження відсутні дані на підтвердження здійснення фінансових операцій ПП «Мокасік» з ТОВ «Дюнаміс».
Також виходячи із обставин створення вищезазначених підприємств, їх юридичної адреси, наявності ідентичних службових осіб та засновників, їх місця реєстрації, тощо, прокурор у своєму клопотанні дійшов висновку, що ці підприємства пов`язані з ПП «Мокасік» та з особами ОСОБА_10 , ОСОБА_11 .
Разом з тим, прокурор у своєму клопотанні не навів доказів на підтвердження свого висновку про те, що ОСОБА_11 організовує та контролює діяльність ТОВ «Дюнаміс».
На думку суду є недостатнім доказом на підтвердженя вказаної прокурором обставини фактичні дані про те, що звіт надається ТОВ «Дюнаміс» з тієї ж електронної адреси, з якої звітувало і підприємство ІIIІ „Мокасік.
Таким чином, суд дійшов висновку, що відсутня сукупність підстав чи розумних підозр вважати що гроші на банківських рахунках ТОВ «Дюнаміс» відкритих у Миколаївському РУ « Приватбанк», є доказом злочину, набуті кримінально протиправним шляхом, отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення, зокрема передбаченого ст. 209 КК України, як зазначив у своїй ухвалі слідчий суддя.
Крім того, слідчий суддя залишив поза увагою те, що відносно ТОВ «Дюнаміс» кримінальне провадження не здійснюється.
З огляду на наведене ухвала слідчого судді є незаконною, необгрунтованою і підлягає скасуванню з постановленням нової ухвали про відмову у задоволенні клопотання прокурора про накладення арешту на банківські рахунки ТОВ «Дюнаміс» № НОМЕР_1 , № НОМЕР_2 та № НОМЕР_3 , відкритих у Миколаївському РУ « Приватбанк», м. Миколаїв через відсутність на то правових підстав.

Керуючись ст.ст. 376, 405, 407,419, 422 КПК України, апеляційний суд-

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу представника ТОВ «Дюнаміс» задовольнити.
Ухвалу слідчого судді Ленінського районного суду м. Миколаєва від 12.05.2016 року, якою накладено арешт на грошові кошти, розміщені на банківських рахунках ТОВ «Дюнаміс» № НОМЕР_1 , № НОМЕР_2 та № НОМЕР_3 , відкритих у Миколаївському РУ «Приватбанк», м. Миколаїв з тимчасовим позбавленням можливості відчужувати та розпоряджатися ними, до скасування арешту майна у встановленому Кодексом порядку скасувати.

Відмовити у задоволенні клопотання прокурора у накладенні арешту на грошові кошти, розміщені на банківських рахунках ТОВ «Дюнаміс» № НОМЕР_1 , № НОМЕР_2 та № НОМЕР_3 , відкритих у Миколаївському РУ «Приватбанк», м. Миколаїв з тимчасовим позбавленням можливості відчужувати та розпоряджатися ними.
Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення й оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3