Справа № 303/7495/15-к
№ 1-в/303/203/16
УХВАЛА
Іменем України
29 червня 2016 року м.Мукачево

Мукачівський міськрайонний суд Закарпатської області
в складі: головуючого судді ОСОБА_1
секретар судового засідання ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Мукачево заяву Головного лікаря Державного закладу «Українська психіатрична лікарня з суворим наглядом МОЗ України» ОСОБА_3 про виправлення описки в ухвалі Мукачівського міськрайонного суду від 23 лютого 2016 року , -
в с т а н о в и в :
31 травня 2016 року головний лікар Державного закладу «Українська психіатрична лікарня з суворим наглядом МОЗ України» ОСОБА_3 звернувся до Мукачівського міськрайонного суду з заявою про виправлення описки в ухвалі суду від 23 лютого 2016 року по справі за клопотанням про застосування примусових заходів медичного характеру у кримінальному провадженні внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0002880 від 18 серпня 2015 року, відносно ОСОБА_4 підозрюваного у вчиненні кримінального злочину передбаченого п.4 ч.2 ст.115 КК України. В заяві вказує, що на електронну адресу ДЗ «Українська психіатрична лікарня з суворим наглядом МОЗ України» 26 травня 2016 року, надійшла ухвала Мукачівського міськрайонного суду Закарпатської області від 19 травня 2016 року про виправлення описки, допущеної в ухвалі Мукачівського міськрайонного суду від 23 лютого 2016 року, якою ухвалено виключити з мотивувальної частини ухвали суду про те, що ... ОСОБА_4 , 1972 року народження вчинив злочин в стані неосудності. По суті описка не виправлена, бо далі по тексту викладена та ж кваліфікація здатності ОСОБА_4 відповідати за вчинене ним кримінальне правопорушення, а саме: ... ОСОБА_4 в момент вчинення інкримінованого йому діяння та на теперішній час не може усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними. Так, за висновком судово - психіатричного експерта № 165 від 30 вересня 2015 року ОСОБА_4 в період інкримінованих йому дій не повною мірою міг усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними, тобто стосовно скоєного він має бути визнаний судом обмежено осудним, із постановленням обвинувального вироку та призначенням за необхідності примусових заходів медичного характеру з наданням відповідної допомоги за місцем відбування покарання. Поряд з цим, суд також не звернув увагу на те, що винесений судово - психіатричною експертизою висновок обумовлює необхідність застосування до ОСОБА_4 примусових заходів медичного характеру до виходу з хворобливого стану (дисоціативного розладу, що не є хронічним психічним захворюванням, а має тимчасових характер). Тому на підставі вищенаведеного, ОСОБА_3 звертається до суду та просить в мотивувальній частині ухвали суду зазначити, що ОСОБА_4 під час вчинення інкримінованого злочину перебував в стані обмеженої осудності, тобто не повною мірою міг усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними, а резолютивну частину ухвали суду про застосування до ОСОБА_4 примусових заходів медичного характеру у виді госпіталізації до психіатричного закладу з суворим наглядом відповідно до підпункту 1.5 пункту 23 доповнити уточненням до виходу з хворобливого стану.
Учасники судового процесу в судове засідання не з`явилися, про час і місце розгляду справи повідомлялись належним чином.
Відповідно до частини 2 статті 379 Кримінально - процесуального кодексу України неприбуття у судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені, не перешкоджає розгляду питання про внесення виправлень.
Дослідивши матеріали кримінального провадження, суд приходить до наступного висновку.
15 грудня 2015 року від прокуратури Закарпатської області до Мукачівського міськрайонного суду надійшло клопотання про застосування примусових заходів медичного характеру у кримінальному провадженні внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0002880 від 18 серпня

-2-
2015 року відносно ОСОБА_4 , підозрюваного у вчиненні кримінального злочину передбаченого п.4 ч.2 ст.115 КК України.
23 лютого 2016 року Мукачівським міськрайонним судом по вищевказаному кримінальному провадженні винесено ухвалу, якою вирішено: Застосувати щодо ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , примусові заходи медичного характеру у виді госпіталізації до психіатричного закладу із суворим наглядом.
19 травня 2016 року на підставі заяви Головного лікаря Державного закладу «Українська психіатрична лікарня з суворим наглядом МОЗ України» ОСОБА_3 про виправлення описки в ухвалі Мукачівського міськрайонного суду від 23 лютого 2016 року, Мукачівським міськрайонним судом винесено ухвалу, про : « Виправити описку допущену в ухвалі Мукачівського міськрайонного суду від 23 лютого 2016 року по справі за клопотанням про застосування примусових заходів медичного характеру у кримінальному провадженні внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0002880 від 18 серпня 2015 року, відносно ОСОБА_4 підозрюваного у вчиненні кримінального злочину передбаченого п.4 ч.2 ст.115 КК України та : виключити з мотивувальної частини ухвали суду про те, що «... ОСОБА_4 , 1972 року народження вчинив злочин в стані неосудності».
Згідно висновку судово - психіатричного експерта за № 165 від 30 вересня 2015 року, ОСОБА_4 страждає тимчасовим хворобливим розладом психічної діяльності у формі дисоціативного розладу на органічному грунті, не може усвідомлювати значення своїх дій та керувати
ними. До виходу із хворобливого стану, потребує застосування примусових заходів медичного характеру у вигляді госпіталізації до психіатричного закладу із суворим наглядом. Також пункті 4 даного висновку зазначено, що : Питання осудності не відноситься до компетенції судово-психіатричної експертизи (а.с.157-162).
Відповідно до частини 1 статті 513 Кримінально - процесуального кодексу України, під час постановлення ухвали про застосування примусових заходів медичного характеру суд з`ясовує такі питання: 1) чи мало місце суспільно небезпечне діяння, кримінальне правопорушення; 2) чи вчинено це суспільно небезпечне діяння, кримінальне правопорушення особою; 3) чи вчинила ця особа суспільно небезпечне діяння, кримінальне правопорушення у стані неосудності; 4) чи не захворіла ця особа після вчинення кримінального правопорушення на психічну хворобу, яка виключає застосування покарання; 5) чи слід застосовувати до цієї особи примусові заходи медичного характеру і якщо слід, то які.
Статтею 94 Кримінального кодексу України встановлено, що залежно від характеру та тяжкості захворювання, тяжкості вчиненого діяння, з урахуванням ступеня небезпечності психічно хворого для себе або інших осіб, суд може застосувати такі примусові заходи медичного характеру: 1) надання амбулаторної психіатричної допомоги в примусовому порядку; 2) госпіталізація до психіатричного закладу із звичайним наглядом; 3) госпіталізація до психіатричного закладу з посиленим наглядом; 4) госпіталізація до психіатричного закладу із суворим наглядом.
Вимогами частини 1 статті 379 Кримінально - процесуального кодексу України передбачено, що суд має право за власною ініціативою або за заявою учасника кримінального провадження чи іншої заінтересованої особи виправити допущені в судовому рішенні цього суду описки, очевидні арифметичні помилки незалежно від того, набрало судове рішення законної сили чи ні.
Таким чином, при винесенні 23 лютого 2016 року Мукачівським міськрайонним судом ухвали про застосування відносно ОСОБА_4 , примусових заходів медичного характеру у виді госпіталізації до психіатричного закладу із суворим наглядом, судом виконано вимоги статті 94 Кримінального кодексу України на підставі Висновку судово - психіатричного експерта за № 165 від 30 вересня 2015 року, в якому чітко вказано, що «... ОСОБА_4 страждає тимчасовим хворобливим розладом психічної діяльності у формі дисоціативного розладу на органічному грунті, не може усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними. ... потребує застосування примусових заходів медичного характеру у вигляді госпіталізації до психіатричного закладу із суворим наглядом. Також в даному висновку вказано, що питання осудності не відноситься до компетенції судово-психіатричної експертизи. Тому підстав вносити описки в мотивувальній частині ухвали суду від 23 лютого 2016 року, що ОСОБА_4 під час вчинення інкримінованого йому злочину перебував в стані обмеженої осудності, тобто не повною мірою міг усвідомлювати значення своїх дії та керувати ними, судом не вбачається, оскільки в іншому разі буде порушено процесуальне право, а саме ухвала суду буде суперечити висновку судово - психіатричного експерта за № 165 від 30 вересня 2015 року.
Також, суд не знаходить підстав для доповнення резолютивної частини ухвали про застосування до ОСОБА_4 примусових заходів медичного храктеру у виді госпіталізації до психіатричного закладу з суворим наглядом відповідно до виходу з хворобливого стану, оскільки в іншому разі буде порушено вимоги статті 94 Кримінального кодексу України.

-3-
На підставі вищенаведеного, суд приходить до переконання, що в задоволенні заяви Головного лікаря Державного закладу «Українська психіатрична лікарня з суворим наглядом МОЗ України» ОСОБА_3 про виправлення описки в ухвалі Мукачівського міськрайонного суду від 23 лютого 2016 року - необхідно відмовити; звернути Державний заклад «Українська психіатрична лікарня з суворим наглядом МОЗ України» на зміст статті 514 Кримінально - процесуального кодексу України, в якій вказано, що заміна або припинення застосування примусових заходів медичного характеру здійснюється, якщо особа, яка вчинила суспільно небезпечне діяння у стані неосудності, видужала або якщо внаслідок змін у стані її здоров`я відпала потреба в раніше застосовуваних заходах медичного характеру. Розгляд питання про продовження, зміну чи припинення застосування примусових заходів медичного характеру здійснюється за письмовою заявою представника медичного закладу (лікаря-психіатра), де тримається дана особа, у передбаченому статтею 95 Кримінального кодексу України та статтею 512 цього Кодексу порядку. До письмової заяви додається висновок комісії лікарів-психіатрів, який обґрунтовує необхідність продовження, зміни або припинення застосування таких примусових заходів.
Керуючись ст.ст. 372, 379, 513, 514 КПК України, суд, -
у х в а л и в :
В задоволенні заяви Головного лікаря Державного закладу «Українська психіатрична лікарня з суворим наглядом МОЗ України» ОСОБА_3 про виправлення описки в ухвалі Мукачівського міськрайонного суду від 23 лютого 2016 року по справі за клопотанням про застосування примусових заходів медичного характеру у кримінальному провадженні внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0002880 від 18 серпня 2015 року, відносно ОСОБА_4 підозрюваного у вчиненні кримінального злочину передбаченого п.4 ч.2 ст.115 КК України - відмовити.
Ухвала може бути оскаржена в апеляційний суд Закарпатської області через Мукачівський міськрайонний суд протягом семи днів з дня отримання копії ухвали. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення ухвали, можуть подати апеляційну скаргу протягом семи днів з дня отримання її копії.

Головуючий ОСОБА_1