Справа № 135/1385/16-к
Провадження № 1-кп/135/71/16
УХВАЛА

21.10.2016 року Ладижинський міський суд Вінницької області
у складі: головуючого судді - ОСОБА_1 ,
з участю секретаря судових засідань ОСОБА_2 ,
прокурора ОСОБА_3 ,
обвинуваченого ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Ладижин Вінницької області кримінальне провадження по обвинуваченню ОСОБА_4 у вчиненні злочину передбаченого ст. 391 КК України, -

ВСТАНОВИВ:
В судовому засіданні по даному кримінальному провадженню обвинувачений ОСОБА_4 заявив усне клопотання про вжиття заходів для забезпечення його безпеки, посилаючись на те, що щодо нього чиниться тиск і погрожують фізичною розправою. При цьому повідомив, що йому надійшло повідомлення від прокуратури про внесення відомостей в ЄРДР за його заявою про побиття.
Крім того, обвинувачений просив викликати для допиту в судове засідання свідка ОСОБА_5 , зазначивши, що він зможе повідомити про неправомірність накладення на нього дисциплінарних стягнень та фактів тиску.
Прокурор просив відмовити в задоволенні даного клопотання, посилаючись на те, що фати можливого тиску на обвинуваченого повинні розслідуватись по внесеному в ЄРДР кримінальному провадженню. В задоволенні клопотання про виклик свідка прокурор просив відмовити в зв`язку із тим, що обвинувачений не позбавлений права оскаржити накладені на нього дисциплінарні стягнення.
Заслухавши пояснення обвинуваченого, думку прокурора, суд дійшов висновку, що клопотання не підлягає задоволенню, зважаючи на таке.
Заходи щодо безпеки осіб, які можуть бути взяті під захист відповідно до Закону України «Про забезпечення безпеки осіб, які беруть участь в кримінальному судочинстві», застосовуються виключно за наявності підстав, зазначених у ст. 20 вказаного закону (ч. 1 ст. 22 Закону), а саме коли є дані, що свідчать про наявність реальної загрози життю, здоров`ю, житлу і майну таких осіб.
За змістом Закону реальність такої загрози означає дійсність небезпеки заподіяння шкоди конкретній особі, якщо заходи безпеки щодо неї вжиті не будуть.
Разом з тим, заявлене обвинуваченим клопотання не містить жодних даних, які могли б тлумачитися як інформація про наявність реальної загрози життю обвинуваченого чи його здоров`ю в слідчому ізоляторі, де він перебуває на час розгляду справи. Обвинуваченим не наведено жодних доказів на підтвердження реальності небезпеки, що може йому загрожувати.
Крім того, суд бере до уваги і те, що судом за заявою обвинуваченого було зроблене повідомлення в органи прокуратури щодо можливих неправомірних дій щодо обвинуваченого. І зі слів обвинуваченого, за вказаним повідомленням було внесено відомості в Єдиний реєстр досудових розслідувань.
Крім того, суд враховує і те, що судом винесено ухвалу, якою задоволено клопотання обвинуваченого та призначено йому захисника.
Щодо клопотання про виклик свідка, суд вважає, що в його задоволенні слід відмовити, оскільки обвинувачений фактично просить викликати особу для допиту, вказуючи, що це безпосередньо не стосується даного кримінального провадження, а стосується тиску, що чиниться на обвинуваченого в місцях позбавлення волі. При цьому обвинувачений вказує, що особа, яку він просить викликати свідком не перебувала разом з ним в ПКТ 15.07.2016 року.

Тому, заявлене клопотання обвинуваченого про здійснення судового виклику свідка для допиту, задоволенню не підлягає, оскільки є неналежно обґрунтованим в контексті вимог ст. 65 КПК України.

Враховуючи викладене, керуючись ст. ст. 20, 22 Закону України «Про забезпечення безпеки осіб, які беруть участь в кримінальному судочинстві», ст. 370-372, КПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

У задоволенні клопотання обвинуваченого ОСОБА_4 про вижиття заходів забезпечення безпеки по даному кримінальному провадженні відмовити.

У задоволенні клопотання обвинуваченого ОСОБА_4 про виклик в судове засідання свідка ОСОБА_5 - відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя: