15.11.2016 Єдиний унікальний № 371/748/16-к
МИРОНІВСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД КИЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
В И Р О К
Іменем України
Єдиний унікальний № 371/748/16-к
Провадження № 1-кп/371/59/16

15 листопада 2016 року м. Миронівка

Миронівський районний суд Київської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2 , ОСОБА_3

за участю прокурора ОСОБА_4 , ОСОБА_5

потерпілих ОСОБА_6 , ОСОБА_7

представника потерпілого ОСОБА_6 , ОСОБА_8

обвинуваченого ОСОБА_9

представника цивільного відповідача ТОВ «Персонал плюс» ОСОБА_10 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження про обвинувачення ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Старуня Богородчанського р-ну Івано Франківської обл.., жителя АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, освіта повна середня, одружений, на утриманні двоє малолітніх дітей, раніше не судимого

за ст.. 286 ч. 2 КК України, суд

в с т а н о в и в :

ОСОБА_9 , працюючи на посаді водія товариства з обмеженою відповідальністю «Персонал плюс», яке на підставі договору оренди укладеного з ФГ «Кегичівське», як власником транспортного засобу, орендувало автомобіль ГАЗ модель «KG-3302-003СПГ» д. р. н. НОМЕР_1 та, перебуваючи з ТОВ «Персонал плюс» в трудових стосунках, 26 липня 2015 року о 05 годині 00 хвилин, керуючи технічно-справним транспортним засобом, рухаючись по автомобільній дорозі Київ Знамянка в напрямку м. Знамянка та, доїжджаючи до відрізку дороги 97 км. +110 м порушив вимоги п. п. 2.3 б), д); 2.9 б) 10.1 Правил дорожнього руху України, затверджених постановою Кабінету Міністрів України № 1306 від 10 жовтня 2001 року та введених в дію 1 січня 2002 року, відповідно до вимог яких для забезпечення безпеки дорожнього руху водій зобов`язаний бути уважним, стежити за дорожньою обстановкою, відповідно реагувати на її зміну, стежити за правильністю розміщення та кріплення вантажу, технічним станом транспортного засобу і не відволікатися від керування цим транспортним засобом ; не створювати своїми діями загрози безпеці дорожнього руху; керувати транспортним у хворобливому стані, у стані стомлення, а також перебувати під впливом лікарських препаратів, що знижують швидкість реакції і увагу; перед початком руху перестроюванням та будь-якою зміною напрямку руху, водій повинен переконатися, що це буде безпечним і не створить перешкод або небезпеки іншим учасникам руху, був не уважним до дорожніх обставин, не стежив за дорожньою обстановкою, не обрав безпечну швидкість керованого ним транспортного засобу, перебуваючи у стомленому стані, відволікся від керування транспортним засобом, виїхав на смугу зустрічного руху в напрямку м. Києва, де допустив зіткнення з технічно-справним автомобілем марки ВАЗ модель «21112» д. н. з. НОМЕР_2 під керуванням водія ОСОБА_6 з пасажиром в салоні автомобіля ОСОБА_7 .

В результаті зіткнення автомобілів водій автомобіля ВАЗ моделі «21112» д. н. з. НОМЕР_2 ОСОБА_11 , відповідно до висновку експерта № 13 від 12 квітня 2016 року, отримав тілесні ушкодження у виді уламкового відкритого ІІ ст. перелому нижньої третини лівої стегнової кістки в АЗФ, поперечного перелому лівої вертлюгової западини, субкапітального перелому 2 5 плюсневих кісток правої стопи із зміщенням уламків, перелому 2 4 ребер справа, двобічного малого гідротораксу. Тілесні ушкодження у виді уламкового відкритого ІІ ст. перелому нижньої третини лівої стегнової кістки в АЗФ відносяться до тяжких тілесних ушкоджень, тілесні ушкодження у виді поперечного перелому лівої вертлюгової западини, субкапітального перелому 2 5 плюсневих кісток правої стопи із зміщенням уламків, перелому 2 4 ребер справа, двобічного малого гідротораксу викликали розлад здоров`я більше 21 го дня і відносяться до тілесних ушкоджень середньої тяжкості.

Пасажир автомобіля ВАЗ моделі «21112» д. н. з. НОМЕР_2 ОСОБА_7 , відповідно до висновку експерта № 30 від 18 червня 2016 року отримала тілесні ушкодження у виді перелому проксимальної частини п`яткової кістки першого пальця, що викликає розлад здоров`я більше 21 го дня і відноситься до ушкоджень середньої тяжкості.

Отримання потерпілими ОСОБА_6 , ОСОБА_7 тілесних ушкоджень знаходиться у прямому причинному зв`язку з порушенням водієм ОСОБА_9 п. п. 2.3 б), д); 2.9 б) 10.1 Правил дорожнього руху України, затверджених постановою Кабінету Міністрів України № 1306 від 10 жовтня 2001 року та введених в дію 1 січня 2002 року.

Відповідальність за кримінальне правопорушення, винним у вчиненні якого визнається ОСОБА_9 , передбачена ст. 286 ч.2 КК України, а саме порушення правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що спричинило потерпілому ОСОБА_6 тяжких тілесних ушкоджень та тілесних ушкоджень середньої тяжкості, потерпілій ОСОБА_7 тілесних ушкоджень середньої тяжкості .

Встановлені судом обставини учасниками судового провадження: обвинуваченим ОСОБА_9 , прокурором ОСОБА_4 , потерпілими ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , представником потерпілого ОСОБА_6 . ОСОБА_8 не оспорюються. Зазначені особи правильно розуміють зміст цих обставин та сумніву у добровільності їх позицій не викликає , а тому суд вважає за недоцільне дослідження доказів щодо обставин справи , які ніким не оспорюються.

Відповідно до ст. 370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим. Законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до статті 94 цього Кодексу. Вмотивованим є рішення, в якому наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення.

Відповідно до ст. 286 ч.2 КК України відповідальність настає за порушення правил безпеки дорожнього руху або експлуатації транспорту особою, яка керує транспортним засобом, якщо вони спричинили смерть потерпілого або заподіяли тяжке тілесне ушкодження.
На підтвердження встановлених судом обставин допитаний у судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_9 пояснив, що дійсно він працює на посаді водія ТОВ «Персонал плюс». У його користування перебував автомобіль ГАЗ модель «KG-3302-003СПГ» д. р. н. НОМЕР_1 Даний автомобіль товариство орендувало у ФГ «Кегичівське».

26 липня 2015 року біля 05 години він керував цим автомобілем та рухався автодорогою Київ - Знамянка в напрямку м. Знамянка. Був втомлений, оскільки працював тривалий час без відпочинку. На виїзді з с. Зеленьки Миронівського р-ну Київської обл.. в результаті втоми втратив контроль за керованим ним автомобілем, виїхав на полосу зустрічного руху та допустив зіткнення з легковим автомобілем моделі ВАЗ, що рухався по своїй смузі руху в зустрічному напрямку. В результаті зіткнення автомобілі були пошкоджені, а водій та пасажир автомобіля ВАЗ отримали тілесні ушкодження.

У вчиненому розкаюється.

Крім визнання своєї вини у вчиненні кримінального правопорушення винність ОСОБА_9 у вчиненні інкримінованого правопорушення підтверджується показами потерпілих ОСОБА_6 , ОСОБА_7 .

Так в судовому засіданні потерпілий ОСОБА_6 пояснив, що він є власником автомобіля ВАЗ моделі «21112» д. н. з. НОМЕР_2 .

26 липня 2015 року в ранковий час біля 05 години належним йому автомобілем з пасажиром в салоні ОСОБА_7 рухався автодорогою Київ Знамянка в напрямку м. Київ. Керований ним автомобіль був у технічно-справному стані, покриття дороги сухе, видимість елементів дороги надавала можливість безпечно керувати автомобілем. В районі с. Зеленьки Миронівського р-ну Київської обл.. несподівано на його смугу руху виїхав автомобіль ГАЗ, що рухався в зустрічному напрямку та відбулося зіткнення. Подальших подій не пам`ятає оскільки отримав тілесні ушкодження.

Аналогічні покази показам потерпілого ОСОБА_6 дала потерпіла ОСОБА_7 повністю їх підтвердивши.

При призначенні покарання ОСОБА_9 за вчинене кримінальне правопорушення суд враховує характер та ступінь його тяжкості і вважає за необхідне призначити йому покарання у межах санкції статті обвинувачення у виді позбавлення волі. Проте враховуючи, що ОСОБА_9 працює водієм і це його єдиний спосіб заробітку на утримання своєї сім`ї , має на своєму утриманні двох малолітніх дітей суд погоджується з думкою учасників розгляду кримінального провадження щодо можливості не застосовувати додаткове покарання у виді позбавлення права керувати транспортним засобом.

ОСОБА_9 вперше притягується до кримінальної відповідальності, винним себе у вчиненні кримінального правопорушення визнав повністю та дав правдиві послідовні покази щодо обставин його вчинення, активно сприяв розкриттю кримінального правопорушення, щиро покаявся, позитивно характеризується за місцем роботи та проживання, частково відшкодував потерпілому ОСОБА_6 спричинену шкоду, відновив пошкоджений в результаті дорожньо транспортної пригоди керований ним автомобіль ГАЗ модель «KG-3302-003СПГ» д. р. н. НОМЕР_1 . Зазначені обставини в сукупності суд розцінює як виключні та вважає за можливе звільнити ОСОБА_9 від відбування призначеного покарання з випробуванням та встановленням іспитового строку на підставі ст. 75 КК України.

Разом з тим, суд вважає за доцільне покласти на ОСОБА_9 у період строку випробування частково обов`язки передбачені ст. 76 КК України.

З обвинуваченого ОСОБА_9 на користь держави необхідно стягнути судові витрати пов`язані з проведенням судових експертиз.

Долю речових доказів суд вирішує у відповідності до ст. 100 КПК України.

Суд вважає, що призначене покарання ОСОБА_9 буде необхідним та достатнім для його виправлення та попередження вчинення нових кримінальних правопорушень.

До початку судового розгляду кримінального провадження прокурором заявлено цивільний позов до обвинуваченого ОСОБА_9 про стягнення коштів, витрачених на стаціонарне лікування особи, яка потерпіла від кримінального провадження, а саме ОСОБА_6 , який перебував на стаціонарному лікуванні в комунальному закладі Київської областної ради «Київська обласна клінічна лікарня».

Відповідно до ст. 1206 ч.1 ЦК України особа, яка вчинила злочин, зобов`язана відшкодувати витрати закладові охорони здоров`я на лікування потерпілого від цього злочину, крім випадку завдання шкоди при перевищенні меж необхідної оборони або у стані сильного душевного хвилювання, що виникло раптово внаслідок насильства або тяжкої образи з боку потерпілого.
Згідно розрахунку лікувального закладу витрати закладу охорони здоров`я на стаціонарне лікування потерпілого від злочину ОСОБА_6 складають 17985 грн. 56 коп.

Винність ОСОБА_9 у вчиненні злочину, в результаті якого було спричинено тілесні ушкодження потерпілому ОСОБА_6 , який у період з 29 липня про 18 вересня 2015 року перебував на стаціонарному лікуванні в комунальному закладі Київської областної ради «Київська обласна клінічна лікарня» доведена у судовому засіданні дослідженими доказами. Розрахунок лікувального закладу від 24 червня 2016 року № 1181 є обгрунтованим підтверджується калькуляцією хворого ОСОБА_6 , затвердженої головним лікарем КЗ «КОКЛ», а тому зазначені кошти необхідно стягнути з обвинуваченого ОСОБА_9 на користь такого лікувального закладу.

Потерпілим ОСОБА_6 до початку судового розгляду кримінального провадження заявлено цивільний позов про відшкодування матеріальних збитків та моральної шкоди заподіяної злочином, в якому він просить стягнути з відповідача Товариства з обмеженою відповідальністю «Персонал плюс» 166849,59 грн. на відшкодування матеріального збитку, 50000 грн. моральної шкоди та з обвинуваченого ОСОБА_12 процесуальні витрати, а саме витрати на правову допомогу в сумі 2000 грн.

Цивільний позов потерпілого ОСОБА_6 підлягає задоволенню частково з наступних підстав.

Щодо відшкодування майнової шкоди потерпілому ОСОБА_6 .

Відповідно до ст. 1166 ч.1 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.
Відповідно до ст. 1187 ч.1,2 ЦК України джерелом підвищеної небезпеки є діяльність, пов`язана з використанням, зберіганням або утриманням транспортних засобів, механізмів та обладнання, використанням, зберіганням хімічних, радіоактивних, вибухо- і вогненебезпечних та інших речовин, утриманням диких звірів, службових собак та собак бійцівських порід тощо, що створює підвищену небезпеку для особи, яка цю діяльність здійснює, та інших осіб.
Шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.
Відповідно до п. 6 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ від 1 березня 2013 року особа, яка зобов`язана відшкодувати шкоду, завдану джерелом підвищеної небезпеки, є фізична або юридична особа, що на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди, позички тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Якщо особа під час керування транспортним засобом має посвідчення водія на право керування транспортним засобом відповідної категорії і реєстраційний документ на транспортний засіб, переданий їй власником або іншою особою, яка на законній підставі використовує такий транспортний засіб, то саме ця особа несе відповідальність за завдання шкоди (п.2.2 Правил дорожнього руху України). Не вважається особою, яка здійснює діяльність, що є джерелом підвищеної небезпеки, і не несе відповідальність за шкоду перед потерпілим особа, яка керує транспортним засобом у зв`язку з виконанням своїх трудових (службових) обов`язків на підставі трудового договору (контракту) із особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, якщо з нею укладено цивільно правовий договір, така особа, враховуючи характер відносин, які між ними склалися, може бути притягнута до відповідальності роботодавцем лише у регресному порядку у відповідності до ст. 1191 ЦК України.
У відповідності до ст. 1172 ЦК України, юридична або фізична особа відшкодовує шкоду, завдану їхнім працівником під час виконання ним трудових ( службових) обов`язків.
Відповідно до витягу з наказу № 26 від 17 лютого 2014 року ТОВ «Персонал плюс.» ОСОБА_9 прийнятий на посаду водія автотранспортних засобів з випробувальним терміном один місяць з 17.02.2014 р.
Відповідно до п. 4.3 робочої інструкції водія автотранспортних засобів ТОВ «Персонал плюс» відповідальність водія автотранспортних засобів настає за завдання матеріальної шкоди в межах, визначених чинним цивільним законодавством та законодавством про працю України.
Згідно відомостей, що містяться у Свідоцтві про реєстрацію транспортного засобу автомобіля ГАЗ модель «KG-3302-003СПГ» д. р. н. НОМЕР_1 , яким на час вчинення дорожньо транспортної пригоди керував обвинувачений ОСОБА_9 , власником такого транспортного засобу є фермерське господарство «Кегичівське». Зазначений автомобіль перебував в оренді ТОВ «Персонал плюс» яке і повинно нести цивільно правову відповідальність за спричинення шкоди потерпілому ОСОБА_6 .

Спричинення майнової шкоди потерпілому ОСОБА_6 , завданої в результаті ушкодження здоров`я під час дорожньо транспортної пригоди підтверджується фіскальними чеками, розрахунковими накладними про придбання лікарських препаратів за період його лікування в закладах охорони здоров`я, доданих до позовної заяви. Загальна сума витрат потерпілого на лікування складає 58523 грн. 17 коп.

Крім того в результаті дорожньо транспортної пригоди належний потерпілому ОСОБА_6 автомобіль ВАЗ моделі «21112» д. н. з. НОМЕР_2 зазнав значних механічних пошкоджень.

Розмір збитків підтверджено Звітом про визначення вартості матеріального збитку завданого власнику колісного транспортного засобу після аварійного пошкодження КТЗ ВАЗ 21112 VIN: НОМЕР_3 , реєстраційний номер НОМЕР_2 від 26 липня 2015 року дорівнює без урахування ПДВ, та без ВТВ 83285,37 грн. (вісімдесят три тисячі двісті вісімдесят п`ять гривень 37 копійок).

Витрати понесені позивачем ОСОБА_6 в результаті ушкодження здоров`я та пошкодженням належного йому транспортного засобу та 2000 грн. витрат на правову допомогу на загальну суму 143808 грн. 54 коп. підлягають стягненню з відповідача ТОВ «Персонал плюс».

Підстав для стягнення 166849,59 грн. з яких 58523,17 грн. витрати на придбання ліків та медичних препаратів), 108326,42 грн. вартість ремонту автомобіля суд не вбачає, у зв`язку з чим цивільний позов в цій частині підлягає частковому задоволенню.

Щодо цивільного позову ОСОБА_6 в частині стягнення моральної шкоди та ОСОБА_7 , який вона подала до початку розгляду кримінального провадження про стягнення з обвинуваченого ОСОБА_9 та ТОВ «Персонал плюс» 20000 грн. моральної шкоди та витрат по сплаті судового збору у розмірі 551, 21 грн. такі вимоги ОСОБА_6 підлягають задоволенню частково, у задоволенні вимог ОСОБА_7 необхідно відмовити, виходячи з наступних підстав.

Відповідно до ст. 23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. При цьому моральна шкода полягає у фізичному болю, стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я; у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів; у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку із знищенням чи пошкодженням її майна. Моральна шкода відшкодовується грішми, іншим майном або в інший спосіб.

Відповідно до ст. 1167 ч.1 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті.
Відповідно до п. 8 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 31.03.1995 р. № 4 «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» за моральну шкоду, заподіяну працівником під час виконання трудових обов`язків, несе організація з якою цей працівник перебуває у трудових відносинах.

Факт перебування обвинуваченого ОСОБА_9 у трудових відносинах з ТОВ «Персонал плюс» встановлено за обставин зазначених вище у вироку суду.

В результаті дорожньо транспортної пригоди потерпілий ОСОБА_6 втратив працездатність, визнаний інвалідом ІІ групи, продовжує хворіти, втратив звичні життєві зв`язки, поніс емоційні страждання.

Спричинення потерпілому ОСОБА_6 моральної шкоди на суму 50000 грн. суд вважає обгрунтованим.

В результаті дорожньо транспортної пригоди пасажир автомобіля ОСОБА_7 отримала тілесні ушкодження середньої тяжкості, перенесла емоційні страждання, понесла витрати пов`язані з відновленням свого психологічного стану, порушився її звичний спосіб життя, ці обставини негативно вплинули на її подальший стан здоров`я. Заявлена вимога про відшкодування моральної шкоди та витрат по сплаті судового збору є обґрунтованими.

Разом з тим, у судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_9 стверджує, що в ході досудового розслідування кримінального провадження ним було передано потерпілій ОСОБА_7 23000 грн. на відшкодування спричиненої шкоди. Ці обставини у судовому засіданні 3 жовтня 2016 року підтвердила і сама потерпіла ОСОБА_7 .

З огляду на зазначені обставини суд вважає, що обвинуваченим ОСОБА_9 в повній мірі відшкодовано потерпілій ОСОБА_7 , як витрати немайнового характеру у сумі 20000 грн. так і сплаченого судового збору в сумі 551, 21 грн. на загальну суму 20551, 21 грн. Решту суми переданої ОСОБА_9 2448,79 грн. суд відносить на відшкодування спричиненої шкоди ОСОБА_6 . У зв`язку з чим цивільний позов ОСОБА_6 про стягнення моральної шкоди на суму 50000 грн. підлягає задоволенню частково, а в задоволенні цивільного позову про стягнення моральної шкоди ОСОБА_7 необхідно відмовити.

Суд не вбачає підстав для стягнення з відповідача матеріальної шкоди на користь ОСОБА_6 в сумі 108326,42 грн. оскільки, зазначена сума не є матеріальним збитком, а відповідно до Звіту про визначення вартості матеріального збитку завданого власнику колісного транспортного засобу від 27.07.2015 р., оригінал якого наданий та оглянутий у судовому засіданні, є вартістю відновлюваного ремонту КТЗ ВАЗ 21112, реєстраційний номер НОМЕР_2 .

Щодо посилання представника цивільного відповідача ТОВ «Персонал плюс» ОСОБА_10 на ті обставини, що спричинена шкода потерпілим повинна відшкодовуватися ВАТ Національною страховою акціонерною компанією «Оранта» оскільки відповідно до полісу № АУ/3786937 обов`язкового страхування цивільно правової відповідальності власників наземних транспортних засобів відповідальність власника автомобіля ГАЗ реєстраційний номер НОМЕР_1 ФГ «Кегичівське» застрахована в Національній акціонерній страхові компанії «Оранта».

Проте на таку вимогу представника цивільного відповідача суд не погоджується, оскільки в постанові від 20.01.2016 (справа №6-2808цс15) Верховний Суд України відзначив, що «право потерпілого на відшкодування шкоди за рахунок особи, яка завдала шкоди, є абсолютним і не може бути припинене чи обмежене договором». Він вільно, на власний розсуд обирає спосіб здійснення свого права шляхом звернення вимоги виключно до особи, яка завдала шкоди, про відшкодування цієї шкоди, або шляхом звернення до страховика, у якого особа, яка завдала шкоди, застрахувала свою цивільну відповідальність, із вимогою про виплату страхового відшкодування, або шляхом звернення до страховика та в подальшому до особи, яка завдала шкоди, за наявності передбачених статтею 1194 ЦК України підстав.
Отже, потерпілі добровільно реалізували своє право на відшкодування їм спричинених збитків у спосіб вибраний ними, а тому вимога представника цивільного відповідача не ґрунтується на вимогах діючого цивільного законодавства і в задоволенні такого клопотання необхідно відмовити.

Керуючись ст. ст. . 369 374 КПК України, суд

з а с у д и в :
ОСОБА_9 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення за ст. 286 ч.2 КК України і призначити покарання у виді чотирьох років позбавлення волі без позбавлення права керувати транспортними засобами.

На підставі ст. 75 КК України ОСОБА_9 звільнити від відбування призначеного покарання з випробуванням встановивши строк випробування два роки.

В період строку звільнення від відбування покарання покласти на ОСОБА_9 обов`язки:

1) не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації;

2) повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання чи роботи.

Стягнути з ОСОБА_9 на користь держави судові витрати пов`язані з проведенням експертизи № 5-02/373 від 31 серпня 2015 року у розмірі 768,00 грн., №5-02/372 від 31 серпня 2015 року у розмірі 768,00 грн., №5-02/429 від 19 жовтня 2015 року у розмірі 982,08 грн.,19/8-02/712 від 10 червня 2016 року у розмірі 1231,44 грн., а всього 3749 грн.52 коп.

Речові докази автомобіль марки ГАЗ модель KG-3302-003СПГ д. н. з. НОМЕР_1 переданий на зберігання ОСОБА_13 вважати повернутим за належністю, автомобіль марки ВАЗ модель 21112 д. н. з. НОМЕР_2 , що знаходиться на зберіганні штраф майданчику Миронівського ВП ГУ МВС України у Київській області повернути власнику ОСОБА_6 .

Цивільний позов прокурора у кримінальному провадженні задовольнити і стягнути з ОСОБА_9 на користь Комунального закладу Київської областної ради «Київська обласна клінічна лікарня» 17985 грн. 56 коп. витрат понесених на лікування потерпілого ОСОБА_6 .

Цивільний позов ОСОБА_14 задовольнити частково і стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Персонал плюс» спричиненої шкоди в результаті ушкодження здоров`я та пошкодженням належного йому транспортного засобу, 2000 грн. витрат на правову допомогу на загальну суму 143808 грн. 54 коп., 47551 грн. 21 коп. моральної шкоди, а всього 191359 грн. 75 коп.

В задоволення цивільного позову ОСОБА_7 відмовити.

Вирок може бути оскаржений до апеляційного суду Київської області на протязі тридцяти днів з часу проголошення через Миронівський районний суд.

Суддя Підпис ОСОБА_1

Згідно з оригіналом

Суддя ОСОБА_1