АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД м. КИЄВА
У Х В А Л А
Іменем України

30 травня 2016 року м. Київ

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду м. Києва у складі:

головуючого судді ОСОБА_1

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3

при секретарі судового засідання ОСОБА_4 ,

переглянувши в приміщенні суду у відкритому судовому засіданні матеріали судового провадження за апеляційною скаргою представника власника майна в особі директора ОСОБА_5 в інтересах ТОВ Дніпробізнесбуд на ухвалу слідчого судді Печерського районного суду міста Києва від 13 серпня 2015 року,

за участю прокурорів ОСОБА_6 , ОСОБА_7

представника власника майна адвоката ОСОБА_8 ,

у с т а н о в и л а:

Ухвалою слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 13 серпня 2015 року задоволено клопотання слідчого в особливо важливих справах Головної військової прокуратури Генеральної прокуратури України ОСОБА_9 , погоджене прокурором Головної військової прокуратури Генеральної прокуратури України ОСОБА_10 , в кримінальному провадженні №0001345, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань 6.07.2015 р. за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 364 КК України, та накладено арешт на літаки із заводськими №№ 86 й 144, 1987 року виготовлення, всі комплектуючі деталі та технічну документацію до них із забороною ТОВ Дніпробізнебуд (юридична адреса: Дніпропетровська область, місто Дніпродзержинськ, вул. Сачка, 26, кв. 16, ) та іншим особам їх використання, а також розпорядження будь-яким чином ними до прийняття рішення в порядку, визначеному КПК України.

Не погоджуючись з ухвалою суду, представник власника майна в особі директора ОСОБА_5 в інтересах ТОВ Дніпробізнесбуд подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати ухвалу слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 13.08.2015 року у справі №757/29000/15-к в частині арешту комплектуючих деталей до літаків ТУ-95МС із заводськими номерами 86 та 144, 1987 року виготовлення, а саме: авіаційних двигунів НК-12МП (заводські номери Ф86401П011, Ф8640ІП006, Ф86401П015, Ф8740ІП001, Ф87101П025, Ф87101П014, Ф87101П019, Ф87101П024), які належать на праві власності ТОВ Дніпробізнебуд, технічної документації до них, а також заборону ТОВ Дніпробізнебуд та іншим особам їх використання, а також розпорядження будь-яким чином таким майном до прийняття рішення в порядку, визначеному КПК України. Постановити нову ухвалу, якою відмовити у задоволенні клопотання сторони кримінального провадження - слідчого в ОВС Головної військової прокуратури ОСОБА_9 , погодженого прокурором Головної військової прокуратури Генеральної прокуратури України ОСОБА_10 , про накладення арешту на вказані комплектуючі деталі.

В обгрунтування поданої апеляційної скарги зазначає, що ТОВ Дніпробізнебуд не відноситься де суб`єктів, зазначених у ст. 170 КПК України, щодо яких може застосовуватися такий захід забезпечення кримінального проваджений, як арешт майна, а тому як наслідок, неможливість встановлення заборони розпорядження та використання майна, оскільки жодного процесуального документу чи будь-якого іншого підтвердження, що саме відносно товариства, його посадових осіб слідчим в ОВС Головної військової прокуратури Генеральної прокуратури України ОСОБА_9 здійснюється кримінальне провадження №0001345, відомості про які внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за ознакам кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 364 КК України в матеріалах справи немає, та у клопотанні слідчого про накладення арешту не вказано.

Зазначає, що рамках кримінального провадження №0001345, жодній посадовій особі ТОВ Дніпробізнебуд в процесуальному порядку встановленому КПК України, підозра у вчиненні кримінального правопорушення не пред`являлась, обвинувальний акт щодо обвинувачення конкретної особи товариства до суду не направлявся, крім того ТОВ Дніпробізнебуд не належить до кола осіб, які несуть цивільну відповідальність в рамках зазначеного кримінального провадження.

Крім того звертає увагу, що в порушення ст. 173 КПК України вжиті ухвалою слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 13.08.2015 року заходи забезпечення кримінального провадження у вигляді накладення арешту на всі комплектуючі деталі до літаків ТУ-95МС із заводськими номерами 86 та 144, 1987 року виготовлення, всі комплектуючі деталі та технічну документацію до них із забороною ТОВ Дніпробізнебуд та іншим особам їх використання, а також розпорядження будь-яким чином вказаним майном до прийняття рішення в порядку, визначеному КПК України, призвели до неможливості використання товариством вказаного рухомого майна у своїй комерційній господарській діяльності, фактичного припинення здійснення товариством правомірної підприємницької діяльності, та інших істотних негативних наслідків, а саме позбавлення можливості товариства укладати щодо цього майна правочини, виконувати взяті на себе договірні зобов`язання, тощо, які суттєво позначалися на його законних інтересах, що не відповідає вимогам ч. 4 ст. 173 КПК України.

В підсумку вказує, що слідчий суддя місцевого суду прийшов до необґрунтованого та помилкового висновку щодо задоволення клопотання слідчого, оскільки в матеріалах клопотання слідчого відсутні переконливі мотиви та докази того, що всі комплектуючі деталі до літаків ТУ-95МС із заводськими номерами 86 та 144, 1987 року виготовлення, та технічна документація до них, відповідають критеріям, встановленим п. 3 ч. 2 ст. 167 КПК України. При цьому, докази, які виправдовують такий ступінь втручання органів досудового слідства у права і свободи ТОВ Дніпробізнебуд, як власника вказаного майна, до матеріалів клопотання не долучені.

Отже, на думку представника власника майна, приймаючи оскаржувану ухвалу від 13.08.2015 року слідчий суддя в порушення вимог ст. ст. 2, 16, 131, 132, 170-173 КПК України: не перевірив та не встановив наявність належних підстав для арешту майна товариства; не врахував відсутність у справі достатніх доказів, що вказують на вчинення посадовими особами ТОВ «Дніпробізнесбуд» кримінального правопорушення; залишив поза увагою невстановлення органом досудового розслідування розміру шкоди та відсутність цивільного позову у кримінальному провадженні №0001345; не врахував співрозмірність обмеження права власності товариства; залишив поза увагою невідповідність клопотання слідчого вимогам 173 КПК України; розглянув клопотання слідчого про арешт майна за відсутності власника майна; наклав арешт на майно особи, яка не є юридичною особою, щодо якої здійснюється кримінальне провадження, чи особою, яка в силу закону несе цивільну відповідальність за шкоду, завдану діяннями підозрюваного, обвинуваченого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння.

Заслухавши доповідь судді, пояснення представника власника майна, який підтримав доводи апеляційної скарги та просив про її задоволення, думку прокурорів, які вважають ухвалу слідчого судді законною та обґрунтованою, та просили апеляційну скаргу визнати такою, що не підлягає задоволенню, перевіривши та обговоривши доводи апеляційної скарги, вивчивши матеріали судової справи, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає, виходячи з наступних підстав.

Згідно з вимогами ч. 2 ст. 395 КПК України ухвала слідчого судді може бути оскаржена протягом п`яти днів з дня її оголошення. Згідно ч. 3 зазначеної статті, якщо ухвалу суду було постановлено без виклику особи, яка її оскаржує, то строк апеляційного оскарження для такої особи обчислюється з дня отримання нею копії судового рішення.

Враховуючи, що ухвалу від 13.08.2015 року було постановлено без виклику особи, яка її оскаржує, колегія суддів вважає, що строк на апеляційне оскарження має бути поновлений, оскільки він був пропущений з поважних причин.

Як вбачається з наданих до апеляційного суду матеріалів судової справи, слідчим відділом Головної військової прокуратури Генеральної прокуратури України здійснюється досудове розслідування в кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань під №0001345 від 06.07.2015 р., за ознаками злочину, передбаченого ч. 2 ст. 364 КК України.

Під час досудового розслідування було встановлено, що службові особи Міністерства оборони та ДП Спецтехноекспорт зловживаючи своїм службовим становищем, з метою реалізації двох стратегічних бомбардувальників ТУ-95МС сторонній юридичній особі за заниженими цінами, в порушення вимог ст. 29 Бюджетного кодексу України, ст. 10 Закону України «Про Державний бюджет України на 2013 рік», ст. ст. 2, 6 Закону України «Про правовий режим майна у Збройних силах України», п. п. 9, 13 Положення про порядок відчуження та реалізації майна Збройних сил, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 28.12.2000 №1919, реалізували два літаки ТУ-95МС на користь ТОВ Авто-Трейд Україна за 4 106 000 грн.

10-11 серпня 2015 року було проведено обшуки на ДП Миколаївський авіаремонтний завод НАРП та ТОВ Авто-Трейд Україна в ході яких встановлено, що право власності на літакиТУ-95МС із заводськими №86 й №144, 1987 року виготовлення, їх комплектуючі, в тому числі двигуни та технічна документація перейшли від ТОВ Авто-Трейд Україна до ТОВ Дніпробізнебуд, що підтверджується договором купівлі - продажу №19/09-13 від 19.09.2013 р., додатками до договору, специфікацією виробів від 19.09.2013 р. та актом приймання - передачі від 25.02.2014 р.

13.08.2015 року слідчий в особливо важливих справах Головної військової прокуратури Генеральної прокуратури України ОСОБА_9 , за погодженням із прокурором Головної військової прокуратури Генеральної прокуратури України ОСОБА_10 , звернувся до слідчого судді Печерського районного суду м. Києва з клопотанням про арешт літаків із заводськими №№ 86 та 144, 1987 року виготовлення, їх комплектуючих деталей та технічної документації до них із забороною ТОВ Дніпробізнебуд (юридична адреса: Дніпропетровська область, місто Дніпродзержинськ, вул. Сачка, 26, кв. 16, ) та іншим особам їх використання, а також розпорядження будь-яким чином ними до прийняття рішення в порядку, визначеному КПК України.

13.08.2015 року ухвалою слідчого судді Печерського районного суду міста Києва клопотання слідчого про накладення арешту було задоволено, оскільки відповідає вимогам кримінального процесуального закону та містить для цього достатньо правових підстав.

З ухвали слідчого судді та журналу судового засідання вбачається, що наведені в клопотанні слідчого доводи про накладення арешту на майно перевірялись судом першої інстанції, при цьому було вислухано доводи слідчого, досліджені матеріали справи, а також з`ясовані обставини, які мають значення при вирішенні питання щодо арешту майна.

Розглядаючи клопотання про накладення арешту на майно, в порядку статей 170-173 КПК України, для прийняття законного та обґрунтованого рішення, слідчий суддя повинен з`ясувати всі обставини, які передбачають підстави для арешту майна або відмови у задоволенні клопотання про арешт майна.

Відповідно до ч. 2 ст. 170 КПК України (в редакції № 198-VIII від 12.02.2015), слідчий суддя або суд під час судового провадження накладає арешт на майно у вигляді речей, якщо є достатні підстави вважати, що вони відповідають критеріям, зазначеним у частині другій статті 167 цього Кодексу.

Як встановлено під час апеляційного розгляду, слідчий суддя суду першої інстанції, обґрунтовано, у відповідності до вимог ст. ст. 131-132, 170-173 КПК України, наклав арешт на літаки із заводськими №№ 86 та 144, 1987 року виготовлення, всі комплектуючі деталі та технічну документацію до них, із відповідними заборонами, оскільки вказане майно відповідає критеріям, передбаченим ч. 2 ст. 167 КПК України.

А тому, як вважає колегія суддів, слідчий суддя під час розгляду клопотання слідчого з`ясував всі обставини, з якими закон пов`язує можливість накладення арешту на майно, перевірив співрозмірність втручання у діяльність ТОВ Дніпробізнебуд з потребами кримінального провадження та врахував завдання арешту, а саме запобігання приховування, перетворення чи відчуження майна.

Посилання представника на ті обставини, що арешт на майно товариства було накладено безпідставно та всупереч вимогам ч. 3 ст. 170 КПК України, оскільки слідчий суддя місцевого суду не врахував, що на момент звернення слідчого до суду з клопотанням про арешт, жодній посадовій особі ТОВ Дніпробізнебуд чи іншій особі в кримінальному провадженні №0001345 не було повідомлено про підозру у вчиненні будь-якого кримінального правопорушення, не може прийматися до уваги, оскільки арешт слідчим суддею накладено з правових підстав, передбачених ч. 2 ст. 170 КПК України.

Крім того, арешт майна з підстав передбачених частиною 2 статті 170 КПК України по суті являє собою форму забезпечення доказів і є самостійною правовою підставою для арешту майна поряд з забезпеченням цивільного позову та конфіскацією майна та на відміну від двох останніх правових підстав, не вимагає обов`язкового оголошення підозри у кримінальному провадженні і не пов`язує особу підозрюваного з можливістю арешту такого майна.

Як вбачається з ухвали слідчого судді, суд дослідив зазначені обставини та не знайшов у висновках органу досудового розслідування при зверненні з клопотанням про накладення арешту на майно порушень вимог КПК України та чогось очевидно безпідставного чи довільного.

Інші доводи представника товариства в апеляційній скарзі щодо порушень судом норм КПК України не знайшли свого підтвердження під час апеляційного розгляду та не можуть бути безумовними підставами для скасування ухвали суду.

Доказів негативних наслідків від застосування такого заходу забезпечення кримінального провадження як арешт майна, апелянтом не надано та колегією суддів не встановлено.

Істотних порушень вимог КПК України, які б давали підстави для скасування ухвали слідчого судді, по справі не вбачається.

З урахуванням викладеного, встановлених фактів та відповідних їм правовідносин, які перевірені в порядку, передбаченому законом на даній стадії кримінального провадження, колегія суддів вважає, що рішення слідчого судді прийнято у відповідності до вимог кримінального процесуального закону, на підставі чого слідчий суддя правомірно наклав арешт на літаки із заводськими №№86 й 144, 1987 року виготовлення, всі комплектуючі деталі та технічну документацію до них, по матеріалах кримінального провадження під №0001345, а тому ухвалу слідчого судді необхідно залишити без змін, а апеляційну скаргу без задоволення.

Керуючись статтями 117, 170, 171, 172, 173, 309, 404, 405, 407 ч. 3 п. 1, 418 ч. 1, 422 КПК України, колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду м. Києва
п о с т а н о в и л а:

Поновити представнику власника майна в особі директора ОСОБА_5 , який діє в інтересах ТОВ Дніпробізнесбуд, строк на апеляційне оскарження ухвали слідчого судді Печерського районного суду міста Києва від 13 серпня 2015 року.

Ухвалу слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 13 серпня 2015 року, якою задоволено клопотання слідчого в особливо важливих справах Головної військової прокуратури Генеральної прокуратури України ОСОБА_9 , погоджене прокурором Головної військової прокуратури Генеральної прокуратури України ОСОБА_10 , в кримінальному провадженні №0001345, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань 6.07.2015 р. за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 364 КК України, та накладено арешт на літаки із заводськими №№ 86 й 144, 1987 року виготовлення, всі комплектуючі деталі та технічну документацію до них, із забороною ТОВ Дніпробізнебуд (юридична адреса: Дніпропетровська область, місто Дніпродзержинськ, вул. Сачка, 26, кв. 16, ) та іншим особам їх використання, а також розпорядження будь-яким чином ними до прийняття рішення в порядку, визначеному КПК України, залишити без змін.

Апеляційну скаргу представника власника майна в особі директора ОСОБА_5 , який діє в інтересах ТОВ Дніпробізнесбуд, залишити без задоволення.

Ухвала апеляційного суду відповідно до правил, визначених ч. 4 ст. 424 КПК України, є остаточною й оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

С У Д Д І:

ОСОБА_11 а л е н и к