Провадження №11-кп/772/290/2016
Головуючий у суді 1-ї інстанції: ОСОБА_1
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ВІННИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
28 квітня 2016 року м. Вінниця

Апеляційний суд Вінницької області в складі:
судді-доповідача: ОСОБА_2
суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4

за участю секретаря: ОСОБА_5

розглянув у відкритому судовому засіданні в приміщені апеляційного суду кримінальне провадження № 0002187 від 03.04.2015р. за апеляційною скаргою прокурора у кримінальному провадженні та захисника ОСОБА_6 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_7 на вирок Вінницького міського суду Вінницької області від 24.12.2015 року, яким

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Омск, Російської Федерації, громадянина України, з неповною середньою освітою, не працюючого, одруженого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого в силу ст. 89 КК України,
визнано винним у вчиненні кримінальних правопорушень та призначено йому покарання за ч. 1 ст. 307 КК України у вигляді 4 років позбавлення волі; за ч. 2 ст. 307 КК України у вигляді 6 років позбавлення волі з конфіскацією майна.
Відповідно до ст. 70 КК України шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, визначено ОСОБА_7 остаточне покарання у виді 6 (шести) років позбавлення волі з конфіскацією майна.
Вирішено питання з процесуальним витратами та речовими доказами.
За участю прокурора ОСОБА_8 , обвинуваченого ОСОБА_7 та захисника ОСОБА_9 , заставадавця ОСОБА_10

В С Т А Н О В И В:
Згідно вироку суду, ОСОБА_7 визнаний винним у незаконному придбанні, зберіганні з метою збуту, а також в незаконному збуті наркотичних засобів у великих розмірах повторно, за обставин викладених у вироку.
Прокурор в апеляційній скарзі просить скасувати вирок, у зв`язку з неправильним застосуванням закону України про кримінальну відповідальність, що потягло невідповідність призначеного покарання тяжкості кримінального правопорушення та особі обвинуваченого внаслідок м`якості, та ухвалити новий вирок, яким призначити ОСОБА_7 покарання за ч. 1 ст. 307 КК України у виді 6 років позбавлення волі з конфіскацією усього належного йому на праві власності майна, за ч. 2 ст. 307 КК України у виді 8 років позбавлення волі з конфіскацією усього належного йому на праві власності майна.

На підставі ч. 1 ст. 70 КК України шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим призначено ОСОБА_7 остаточне покарання у виді 8 років позбавлення волі з конфіскацією усього належного йому на праві власності майна.

В решті вирок залишити без змін.

В апеляційній скарзі захисник ОСОБА_6 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_7 просить скасувати вирок, у зв`язку з неправильним застосуванням закону України про кримінальну відповідальність, що призвело до невідповідності призначеного судом покарання ступеню тяжкості вчиненого кримінального правопорушення та особі обвинуваченого внаслідок суворості, та постановити новий вирок, яким вважати ОСОБА_7 засудженим за ч. 1 ст. 307 КК України із застосуванням ст. 69 КК України на 3 роки позбавлення волі, за ч. 2 ст. 307 КК України із застосуванням ст. 69 на 5 років позбавлення волі.

Відповідно до ст. 70 КК України шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим, визначити ОСОБА_7 остаточне покарання у виді 5 років позбавлення волі з конфіскаціє майна.

Відповідно до ст. 75, 76 КК України звільнити ОСОБА_7 від відбування покарання з випробуванням, встановивши йому 3 роки іспитового строку, та покласти на нього ряд обов`язків.

Заслухавши доповідача, прокурора, який відмовився від підтримання апеляційної скарги щодо м`якості призначеного покарання, а також заперечує проти задоволення апеляційної скарги захисника щодо застосування обвинуваченому ОСОБА_7 покарання на підставі ст. 75 КК України звільнення його від відбування покарання, з іспитовим строком, вважає, що обвинувачений ОСОБА_7 має відбувати покарання реально, захисника ОСОБА_9 та обвинуваченого ОСОБА_7 , які підтримали апеляційну скаргу та просять пом`якшити покарання обвинуваченому, зважаючи на ряд пом`якшуючих обставин, які зазначені у вироку та які мають місце після ухвалення вироку.
Зокрема, обвинувачений ОСОБА_7 після ухвалення вироку розпочав добровільно лікування від наркозалежності, а також працевлаштувався, що свідчить про те, що ОСОБА_7 став на шлях виправлення.
Також ОСОБА_7 пояснив, що збутом наркотичних засобів займався через відсутність в достатній мірі коштів, так як дружина не працює, на даний час перебуває у стані вагітності, він зробив висновки, а тому працевлаштувався, щоб забезпечувати сім`ю, дослідивши матеріали кримінального провадження, апеляційний суд вважає, що провадження за апеляційною скаргою прокурора необхідно закрити, оскільки він відмовився від апеляційної скарги, а апеляційну скаргу захисника в інтересах обвинуваченого ОСОБА_7 задовільнити частково.
Кримінальне провадження щодо ОСОБА_7 розглянуто у відповідності до ч. 3 ст. 349 КПК України, оскільки обставини скоєного обвинуваченим ОСОБА_7 не оспорювалися, а тому апеляційний суд не переглядає вирок в частині правильності кваліфікації дій обвинуваченого ОСОБА_7 .
Вирішуючи питання про обґрунтованість призначення покарання обвинуваченому ОСОБА_7 суд врахував, що ОСОБА_7 раніше засуджувався до штрафу, хоча і не перебував на обліку в наркодиспансері, проте потребує лікування від наркоманії, у нього на утриманні 3 неповнолітніх дітей.
Обставиною, що пом`якшує покарання суд зазначив щире каяття.
Також судом обґрунтовано зазначено про відсутність обставин, що обтяжують покарання.
Проте зазначив, що тяжкість вчиненого злочину та обставини справи, особа обвинуваченого, його ставлення до вчиненого не дають підстав для застосування ст. 69 КК України, а лише покарання у вигляді позбавлення волі на певний строк досягне мети не лише кари ОСОБА_7 , а й буде слугувати для його виправлення та попередження вчинення нових злочинів ним та іншими особами.
Такі висновки суду, наведені у вироку щодо особи обвинуваченого є суперечливими.
Зокрема суд зазначає про щире каяття обвинуваченого, але вказує, що його ставлення до вчиненого не дає підстави для застосування ст. 69 КК України.
Також не може бути підставою для обрання покарання у вигляді позбавлення волі, з метою попередження вчинення злочинів іншими особами.
В апеляційному суді встановлено нові обставини, які значно пом`якшують покарання і є підставою для застосування ст. 69 КК України.
Зокрема, обвинувачений ОСОБА_7 не тільки визнав вину і щиро розкаявся, але й сприяв розкриттю злочину, злочин скоєно через складне матеріальне становище, оскільки обвинувачений ОСОБА_7 не працював і на його утриманні було 3 неповнолітніх дітей.
На даний час обвинувачений ОСОБА_7 розпочав амбулаторне лікування від наркозалежності, що підтверджується довідкою від 28.04.2016р., і в разі реального відбування покарання таке лікування не буде завершене.
Також обвинувачений ОСОБА_7 працевлаштувався в СТ «Час», на посаді менеджера, що підтверджується трудовим договором від 19.04.2016р., з метою отримувати кошти та утримувати сім`ю у законний спосіб, так як доводилось жити на кошти, отримані на дітей.
Присутній ОСОБА_10 , який вносив заставу за обвинуваченого ОСОБА_7 на слідстві, в апеляційному суді пояснив, що погоджується з рішенням суду про повернення йому застави, а також зазначив, що він є родичем ОСОБА_7 і останній зробив висновки після його засудження та прийняв міри до усунення негативних наслідків, оскільки у нього на утриманні 3 неповнолітніх дітей, а дружина не працює, вважає, що він стане на шлях виправлення без ізоляції від суспільства.
Також пом`якшуючою обставиною є перебування на утриманні обвинуваченого ОСОБА_7 3 неповнолітніх дітей, оскільки дружина не працює та в разі його ізоляції від суспільства, його сім`я залишається без засобів для існування.
Сукупність всіх встановлених обставин, які пом`якшують покарання та істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого злочину, також усувають ризики щодо необхідності відбування покарання лише у вигляді позбавлення волі і дають підстави для застосування ст. 69 КК України, а саме перейти до іншого, більш м`якого виду основного покарання, не зазначеного в санкції частин статті Особливої частини за якими визнаний винним ОСОБА_7 , а саме у вигляді виправних робіт по місцю роботи, враховуючи, що таке покарання є можливим на даний час, оскільки обвинувачений працевлаштований.
Таке покарання для обвинуваченого ОСОБА_7 буде достатнім для його виправлення та попередження нових злочинів, а звільнення від покарання ОСОБА_7 з випробуванням як про це зазначено в апеляційній скарзі не буде досягати мети його виправлення, оскільки таке покарання є умовним.
Тому апеляційна скарга захисника в цій частині задоволенню не підлягає.

На підставі викладеного та керуючись ст. 404, 405, 407, 408, 409, 414, 419 КПК України

У Х В А Л И В :
Апеляційне провадження за апеляційною скаргою прокурора закрити із-за відмовити прокурора від апеляційної скарги.
Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_6 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_7 задовільнити частково.
Вирок Вінницького міського суду Вінницької області від 24.12.15р. щодо ОСОБА_7 змінити в частині призначеного покарання.
Вважати ОСОБА_7 засудженим за ч. 1 ст. 307 КК України, з застосуванням ст. 69 КК України на 1 рік 6 місяців виправних робіт по місцю роботи засудженого, з утриманням 10% заробітку щомісячно на користь держави; за ч. 2 ст. 307 КК України, з застосуванням ст. 69 КК України на 2 роки виправних робіт по місцю роботи засудженого, з утриманням 20% заробітку щомісячно на користь держави, з конфіскацією майна, належного йому на праві власності.
На підставі ст. 70 КК України шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, визначити ОСОБА_7 остаточне покарання у вигляді 2 років виправних робіт по місцю роботи засудженого, з утриманням 20% заробітку щомісячно на користь держави, з конфіскацією майна, належного йому на праві власності.
В строк покарання ОСОБА_7 , зарахувати строк перебування під вартою з 20.05.2015р. по 25.05.2015р., із розрахунку 1 день позбавлення волі за 3 дні виправних робіт.
В решті вирок залишити без змін.
Судді:
ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4
З оригіналом вірно: