У Х В А Л А Справа № 200/7458/16-к
Ім`ям України Провадження № 1-кс/200/4256/16
25 квітня 2016 року м. Дніпропетровськ
Слідчий суддя Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська ОСОБА_1 ,
за участю слідчого ОСОБА_2 ,
В С Т А Н О В И В:
25 квітня 2016 року старший слідчий відділу розслідування ОВС та злочинів учинених ОГ і ЗО СУ ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_2 звернувся до суду із клопотанням, у якому прохає накласти арешт на автомобіль «Mazda 6», д.н. НОМЕР_1 , яким користується ОСОБА_3 , та на технічний паспорт на автомобіль «Mazda 6», д.н. НОМЕР_2 , серія НОМЕР_3 , на ім`я ОСОБА_3 .
Необхідність накладення арешту обґрунтовує наступним чином.
Також, в той же день, було вилучено автомобіль «Mazda 6», д.н. НОМЕР_1 , яким користується ОСОБА_3 , у якому знаходились предмети, що свідчать про причетність останнього до вчинення кримінального правопорушення. Крім того, вилучено технічний паспорт автомобіля «Mazda 6», д.н. НОМЕР_2 , серіїї НОМЕР_3 на ім`я ОСОБА_3 .
Таким чином, слідчий вважає, що вилучений автомобіль може зберегли на собі сліди вчиненого кримінального правопорушення, в зв`язку із чим прохає накласти на нього арешт.
Відповідно до вимог ч. 2,3 ст. 170 КПК України, арешт майна допускається з метою забезпечення: збереження речових доказів; спеціальної конфіскації; конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди. У випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу. Згідно із вимогами ч.1 ст. 98 КПК України, речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.
Відповідно до вимог ч. 2 ст. 171 КПК України, у клопотанні слідчого, прокурора про арешт майна повинно бути зазначено: 1) підстави і мету відповідно до положень статті 170 цього Кодексу та відповідне обґрунтування необхідності арешту майна; 2) перелік і види майна, що належить арештувати; 3) документи, які підтверджують право власності на майно, що належить арештувати, або конкретні факти і докази, що свідчать про володіння, користування чи розпорядження підозрюваним, обвинуваченим, засудженим, третіми особами таким майном; 4) розмір шкоди, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою, у разі подання клопотання відповідно до частини шостої статті 170 цього Кодексу. До клопотання також мають бути додані оригінали або копії документів та інших матеріалів, якими слідчий, прокурор обґрунтовує доводи клопотання. В силу вимог ч. 3 ст. 172 КПК України, слідчий суддя, суд, встановивши, що клопотання про арешт майна подано без додержання вимог статті 171 цього Кодексу, повертає його прокурору, цивільному позивачу та встановлює строк в сімдесят дві години або з урахуванням думки слідчого, прокурора чи цивільного позивача менший строк для усунення недоліків, про що постановляє ухвалу. У такому разі тимчасово вилучене в особи майно підлягає негайному поверненню після спливу встановленого суддею строку, а у разі звернення в межах встановленого суддею строку з клопотанням після усунення недоліків - після розгляду клопотання та відмови в його задоволенні.
Розглянувши клопотання та вивчивши надані до нього додатки, прихожу до висновку про необхідність повернення його прокурору для усунення недоліків. Так, у клопотанні не зазначено, на підставі якого пункту чи пунктів ч. 2 ст. 170 КПК України, прокурор прохає накласти арешт на майно. Відповідно до положень статті 170 КПК України, прокурор обґрунтовує необхідність накладення арешту на майно. Тому, повертаю клопотання прокурору для усунення зазначених недоліків та встановлюю строк у сімдесят дві години для їх усунення.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 98, 103, 110, 167, 170-173, 309-310, 369, 371-372 КПК України, -
Ухвала оскарженню не підлягає.
Слідчій суддя ОСОБА_1