Справа №491/489/14-к
Пр. №1-кп/505/12/16 р.
ВИРОК
18.03.2016 р. Котовський міськрайсуд Одеської області у складі:
головуючої судді ОСОБА_1
при секретарі ОСОБА_2
за участю прокурора ОСОБА_3
обвинуваченого ОСОБА_4
потерпілих ОСОБА_5
ОСОБА_6
ОСОБА_7
ОСОБА_8
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Владивосток, Приморського краю, Російської Федерації, росіянина, громадянина Російської Федерації, з середньою освітою, не одруженого, не працюючого, до арешту проживаючого АДРЕСА_1 , а зареєстрованого АДРЕСА_2 , раніше судимого:
-12 листопада 2012 року вироком Ананьївського районного суду, Одеської області за ст.ст. 190 ч.1, 189 ч. 1, 189 ч. 2, згідно ст. 70 КК України до 3 років позбавлення волі, на підставі ст. 75, 76 КК України з іспитовим строком 1 рік 6 місяців,
-Ухвалами Ананьївського районного суду, Одеської області від 05.05.2014 року та 06.05.2014 року скасовано звільнення від відбування покарання з випробуванням ОСОБА_4 та направлено для відбування покарання у виді 3 років позбавлення волі, встановленого вироком Ананьївського районного суду, Одеської області від 12 листопада 2012 року. Початок строку з 05.05.2014 року.
-Ухвалою апеляційного суду, Одеської області від 03.07.2014 року ухвалу Ананьївського районного суду, Одеської області від 05.05.2014 року скасовано та направлено відбувати покарання згідно вироку Ананьївського районного суду, Одеської області від12 листопада 2012 року. Звільнений 10.07.2014 року з ОСІ №21 м. Одеси.
-обвинуваченого у скоєнні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 185, ч. 3 ст. 185, ч. 2 ст. 190 КК України,
ОСОБА_4 будучи судимим 12 листопада 2012 року вироком Ананьївського районного суду, Одеської області за ст.ст. 190 ч.1, 189 ч. 1, 189 ч. 2, згідно ст. 70 КК України до 3 років позбавлення волі, на підставі ст. 75 КК України з іспитовим строком 1 рік 6 місяців, маючи не зняту та не погашену судимість, скоїв кримінальні правопорушення при наступних обставинах. Так, в період з 12 листопада 2013 року по 15 листопада 2013 року з 12 години 20 хвилин по 13 години 20 хвилин, більш точну дату та час в ході судового слідства встановити не надалось можливим, ОСОБА_4 керуючись корисним мотивом та маючи намір на заволодіння чужим майном шляхом шахрайства, зловживаючи довірою ОСОБА_5 , заволодів ноутбуком марки «Asus Х 54Н», що належить останньому, вартість згідно довідки про вартість №56 від 01.04.2014 року складає 1800 гривень та сумку до ноутбука, вартість якої згідно довідки про вартість №60 від 04.04.2014 року складає 50 гривень 00 копійок, пообіцявши при цьому, що поверне наступного дня. Проте ОСОБА_4 вказаний ноутбук марки «Asus Х 54Н», який належить ОСОБА_5 , повертати не збирався, та заволодівши ним обманним шляхом, розпорядився ним на свій розсуд, а саме продав ОСОБА_9 , чим спричинив потерпілому ОСОБА_5 матеріальну шкоду на загальну суму 1850 гривень.
Крім того, 02.12.2013 року в період часу з 21 години 00 хвилин по 23 годину 00 хвилин, більш точного часу в ході судового слідства встановити не надалось можливим, ОСОБА_4 з метою викрадення чужого майна для власного збагачення, таємно, шляхом ривка дверей, проник до будинку розташованого на території домоволодіння ОСОБА_6 , за адресою: АДРЕСА_3 , звідки із житлової кімнати, здійснив крадіжку б/в ноутбуку чорного кольору марки «Asus Х 54Н» із зарядним пристроєм, який згідно довідки про вартість №56 від 01.04.2014 року складає 1800 гривень 00 копійок, спричинив своїми навмисними діями матеріальну шкоду ОСОБА_6 на загальну суму 1800 гривень.
Також 20 грудня 2013 року в період часу з 12 години 30 хвилин по 13 години 00 хвилин, більш точний час в ході судового слідства встановити не надалось можливим, ОСОБА_4 керуючись корисним мотивом та маючи намір на заволодіння чужим майном шляхом шахрайства, зловживаючи довірою ОСОБА_7 , заволодів ноутбуком марки «Асеr E1-531», що належить останньому, вартість його згідно довідки про вартість №54 від 21.03.2014 року складає 1800 гривень та сумку до ноутбука, вартість якої згідно довідки про вартість №60 від 04.04.2014 року складає 50 гривень 00 копійок, пообіцявши при цьому, що поверне наступного дня. Проте ОСОБА_4 вказаний ноутбук марки «Асеr E1-531», який належить ОСОБА_7 , повертати не збирався, та заволодівши ним обманним шляхом, розпорядився ним на свій розсуд, а саме продав ОСОБА_10 , чим спричинив потерпілому ОСОБА_7 матеріальну шкоду на загальну суму 1850 гривень.
Крім того, 24 червня 2015 року біля 15 годин, шляхом вільного доступу ОСОБА_4 з пасовиська, розташованого в с. Коханівка, Ананьївського району, Одеської області, з метою крадіжки чужого майна, з корисливих мотивів та з метою власного збагачення, здійснив таємне викрадення однієї голови великої рогатої худоби, породи червона степова, червоної масті, віком 1 рік 3 місяці, яка належить згідно паспорту великої рогатої худоби НОМЕР_1 ОСОБА_11 , але фактично власником є ОСОБА_8 , мешканка с. Коханівка, Ананьївського району, Одеської області, вартістю згідно довідки №152 від 03.07.2015 року виданою Ананьївським РСТ - 4200 гривень 00 копійок.
Викраденим майном ОСОБА_4 розпорядився на власний розсуд, реалізувавши його громадянину ОСОБА_12 , який в подальшому, здійснив забій голови великої рогатої худоби та туш реалізував невідомим особам.
Скоєним кримінальним правопорушенням ОСОБА_4 завдав потерпілій ОСОБА_8 матеріальну шкоду на суму 4200 гривень.
В судовому засіданні ОСОБА_4 свою вину у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 185, ч. 3 ст. 185, ч. 2 ст. 190 КК України визнав у повному обсязі. Суду показав, що в листопаді 2013 року в обідній час біля аграрного технікуму м. Ананьїв, Одеської області він попросив у ОСОБА_5 ноутбук марки «Asus Х 54Н» з сумкою до нього на один день, щоб подивитись фільми, пообіцявши при цьому, що поверне наступного дня, а насправді він не мав наміру повертати цей ноутбук потерпілому, який неодноразово просив повернути його. В подальшому він вказаний ноутбук та сумку до нього продав ОСОБА_9 за 1200 грн. Шкоду потерпілому ОСОБА_5 повернув. Крім того, в грудні 2013 року вдень він зустрівши потерпілого ОСОБА_7 попросив ноутбук марки «Асеr E1-531» та сумку до нього покористуватись на один день, пообіцявши при цьому, що поверне наступного дня. В подальшому вказаний ноутбук він продав ОСОБА_10 за яку суму не пам`ятає. Матеріальну шкоду потерпілому ОСОБА_7 повернув. Також у грудні 2013 року з будинку, розташованого по АДРЕСА_3 , який належить ОСОБА_6 , він шляхом ривка відкрив вхідні двері, проник до будинку і з житлової кімнати викрав ноутбук чорного кольору марки «Asus Х 54Н» із зарядним пристроєм та продав за 1200 грн., невідомому чоловіку. Шкоду потерпілому ОСОБА_6 повернуто в повному обсязі. Також обвинувачений показав суду, що в червні 2015 року біля 15 годин, він з пасовиська, розташованого в с. Коханівка, Ананьївського району, Одеської області, таємно викрав теличку, червоного кольору та продав незнайомому чоловіку, який здійснив її забій. Шкоду потерпілій ОСОБА_8 в сумі 4200 гривень його співмешканка поверне на протязі двох місяців.
Потерпілий ОСОБА_5 показав суду, що в середині листопада 2013 року ОСОБА_4 взяв у нього ноутбук марки «Asus Х 54Н» та сумку до нього, пообіцявши при цьому, що поверне наступного дня, однак тривалий час не повертав і він написав заяву до Ананьївського райвідділу міліції. Шкоду ОСОБА_4 йому повернув.
Потерпілий ОСОБА_6 показав суду, що зимою 2013 року він з ОСОБА_4 пішов до ОСОБА_13 в гості, де знаходились там дві -три години. За цей час обвинувачений декілька разів виходив на вулицю. Біля 23-24 години він повернувся додому по АДРЕСА_3 та побачив, що вхідні двері будинку були пошкоджені та відкриті. Зайшовши в кімнату, він виявив відсутність ноутбука марки «Asus» чорного кольору з зарядним пристроєм, про що повідомив у райвідділ міліції. Через деякий час йому шкоду було повернуто.
Потерпілий ОСОБА_7 показав суду, що 20 грудня 2013 року вдень він зустрів біля аграрно-економічного технікуму м. Ананьїв ОСОБА_4 , який попросив дати для користування ноутбук марки «Асеr E1-531» з сумкою до нього, пообіцявши при цьому, що поверне наступного дня. Оскільки він добре знав обвинуваченого, то передав йому ноутбук. 23.12.2013 року він зустрів обвинуваченого та запитав чому він не повертає ноутбук, на що ОСОБА_4 відповів, що до 30.12.2013 року поверне, оскільки він його забув в с. Коханівка, Ананьївського району у бабусі. З того часу він його більше не бачив, та написав заяву до райвідділу міліції. Через 4-5 місяців йому ноутбук з сумкою було повернуто.
Потерпіла ОСОБА_8 суду показала, що в червні 2015 року вона прив`язала теличку червоної масті на пасовиську біля свого будинку в с. Коханівка, Ананьївського району. Через деякий час виявила її відсутність і пішла шукати. Знайома повідомила, що бачила, як ОСОБА_4 допомагав грузити на автомобіль якусь теличку, після чого вона повідомила в райвідділ міліції. Цивільний позов не заявляла, матеріальну шкоду ОСОБА_4 не повернув.
Покази ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 відповідають фактичним обставинам справи і ніким не оспорюються.
В зв`язку з повним визнанням ОСОБА_4 своєї вини, за згодою учасників судового провадження, дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються визнано судом недоцільним відповідно до ч.3 ст. 349 КПК України, з`ясувавши при цьому, чи правильно розуміють зазначені особи зміст цих обставин, чи не має сумнівів у добровільності їх позиції, а також роз`яснивши їм, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.
Оцінивши в сукупності надані по кримінальному провадженню докази, досліджені у судовому засіданні, суд дійшов висновку про повне підтвердження вини обвинуваченого ОСОБА_4 у скоєнні зазначених судом діянь, і суд його умисні дії кваліфікує за ч. 2 ст. 190 КК України, - як заволодіння чужим майном шляхом обману та зловживання довірою (шахрайство), вчинене повторно; за ч. 3 ст. 185 КК України, як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), поєднана з проникненням у житло, вчинена повторно; за ч. 2 ст. 185 КК України - як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинена повторно.
При визначенні виду й міри покарання, суд враховує характер і ступінь тяжкості скоєних злочинів, обставини справи й особу ОСОБА_4 - задовільно характеризується за місцем проживання, на обліку у лікарів нарколога та психіатра не перебуває.
Обставини, що пом`якшують його покарання, суд визнає щире каяття, активне сприяння розкриттю злочину, повне визнання вини, часткове повернення шкоди.
Обставин, що обтяжують покарання обвинуваченого ОСОБА_4 суд в діях останнього не вбачає.
При призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_4 суд враховує, що згідно п. 10 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 24 жовтня 2003 року №7 «Про практику призначення судами кримінального покарання» - в разі скоєння особою під час іспитового строку нового злочину, суди повинні розцінювати це як порушення умов застосування статті 75 КК України про звільнення від відбування покарання з іспитовим строком і призначати покарання за сукупністю вироків на підставі ст. 71 КК України. В таких випадках повторне звільнення від відбування покарання з іспитовим строком неприпустиме.
ОСОБА_4 був раніше судимий 12 листопада 2012 року вироком Ананьївського районного суду, Одеської області за ст.ст. 190 ч.1, 189 ч. 1, 189 ч. 2, згідно ст. 70 КК України до 3 років позбавлення волі, на підставі ст. 75, 76 КК України з іспитовим строком 1 рік 6 місяців. Оскільки він скоїв злочини в період невідбутої частини покарання за попереднім вироком, то суд вважає необхідним частково приєднати невідбуту частину покарання за вироком Ананьївського районного суду, Одеської області від 12 листопада 2012 року.
Ухвалами Ананьївського районного суду, Одеської області від 05.05.2014 року та 06.05.2014 року клопотання Ананьївського районного підрозділу Любашівського МРВ КВІ УДПтСУ в Одеській області було задоволено та скасовано звільнення від відбування покарання з випробуванням ОСОБА_4 та направлено засудженого для відбування покарання у виді 3 років позбавлення волі, встановленого вироком Ананьївського районного суду, Одеської області від 12 листопада 2012 року, з ізоляцією та поміщенням його до кримінально-виконавчої установи закритого типу. Строк відбуття покарання ОСОБА_4 відраховувати з моменту його фактичного затримання 05.05.2014 року.

Ухвалою апеляційного суду, Одеської області від 03.07.2014 року апеляційну скаргу ОСОБА_4 частково задоволено, а ухвалу Ананьївського районного суду, Одеської області від 05.05.2014 року скасовано. Постановлено нову ухвалу, якою у задоволенні клопотання Ананьївського районного підрозділу Любашівського МРВ КВІ УДПтСУ в Одеській області про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням ОСОБА_4 та направлення засудженого для відбування покарання у виді 3 років позбавлення волі встановленого вироком Ананьївського районного суду, Одеської області від 12 листопада 2012 року відмовлено.

Ухвалою слідчого судді Ананьївського районного суду, Одеської області від 20 листопада 2015 року задоволено клопотання слідчого та обрано, щодо ОСОБА_4 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, взявши його під варту негайно із зали судового засідання.

Виходячи із загальних принципів призначення покарання, передбачених ст. 65 КК України, з урахуванням обставин справи і даних про особу ОСОБА_4 , а також думки прокурора, потерпілих щодо покарання і його виду, суд вважає за необхідне призначити покарання у вигляді позбавлення волі.

Відповідно до ч. 5 ст. 72 Кримінального кодексу України зарахування судом строку попереднього ув`язнення у разі засудження до позбавлення волі в межах того самого кримінального провадження, у межах якого до особи було застосовано попереднє ув`язнення, проводиться з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.

Відповідно до Закону України «Про внесення зміни до Кримінального кодексу України щодо удосконалення порядку зарахування судом строку попереднього ув`язнення у строк покарання» від 26.11.2015 р. цей Закон застосовується до всіх осіб, щодо яких на момент набрання чинності цим Законом набрав законної сили обвинувальний вирок, покарання за яким не відбуто повністю.

Попереднє ув`язнення відповідно до кримінально-процесуального законодавства України є запобіжним заходом щодо обвинуваченого, підсудного, підозрюваного у вчиненні злочину, за який може бути призначено покарання у вигляді позбавлення волі, та засудженого, вирок щодо якого не набрав законної сили (ст. 1 Закону України «Про попереднє ув`язнення»).

Таким чином, строк попереднього ув`язнення ОСОБА_4 з 05.05.2014 року по 10.07.2014 року, а також з 20.11.2015 року по день постановлення вироку - 18.03.2016 року з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі становить 2 місяці 5 днів + 3 місяці 27 днів = 6 місяців 2 дні х 2 = 12 місяців 4 дні.

Запобіжний захід ОСОБА_4 обирався у вигляді тримання під вартою.

На підставі ч. 5 ст. 72 КК України (в редакції Закону України №838-VIII від 26.11.2015 року, керуючись ст. 370, 371, 373, 374 КПК України, суд -

З А С У Д И В:

ОСОБА_4 , визнати винним у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 185, ч. 3 ст. 185, ч. 2 ст. 190 КК України і призначити йому покарання:

-за ч. 2 ст. 185 КК України у вигляді 2 (двох) років позбавлення волі,

-за ч. 3 ст. 185 КК України у вигляді 3 (трьох) років позбавлення волі,

-за ч. 2 ст. 190 КК України у вигляді 1 (одного) року 6 (шести) місяців позбавлення волі.

На підставі ст. 70 КК України шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим, призначити ОСОБА_4 покарання у вигляді 3 (трьох) років позбавлення волі.

На підставі ст. 71 КК України приєднати частково невідбуте покарання, призначене за вироком Ананьївського районного суду, Одеської області від 12 листопада 2012 р., остаточно призначивши ОСОБА_4 покарання у вигляді 3 (трьох) років 1 (одного) місяця позбавлення волі.

Захід забезпечення кримінального провадження ОСОБА_4 у вигляді тримання під вартою залишити без змін до набрання вироком законної сили.

Строк відбування призначеного покарання ОСОБА_4 рахувати з 20.11.2015 року, зарахувавши термін тримання під вартою ОСОБА_4 в період досудового розслідування та судового розгляду з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі з 05.05.2014 року по 10.07.2014 року, а також з 20.11.2015 року по день постановлення вироку - 18.03.2016 року, що становить 12 (дванадцять) місяців 4 (чотири) дні.

Засудженому та прокурору копія вироку вручається негайно після його проголошення. Учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні, копія вироку надсилається не пізніше наступного дня після ухвалення.

Вирок може бути оскаржений, до апеляційного суду Одеської області через Котовський міськрайсуд, Одеської області шляхом подачі апеляції протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Суддя ОСОБА_14