Справа № 700/4208/15-к
Провадження № 1-кп/700/10/16
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
07 квітня 2016 р. Лисянський районний суд Черкаської області в складі:

головуючого- судді : ОСОБА_1 ,

при секретарях: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

за участю прокурора: ОСОБА_4

обвинуваченого: ОСОБА_5 ,

захисника: ОСОБА_6 ,

потерпілих: ОСОБА_7 , ОСОБА_8 ,

представника потерпілих адвоката: ОСОБА_9 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в смт. Лисянка кримінальне провадження відносно:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , українця, громадянина України, уродженця с. Жаб`янка Лисянського району Черкаської області, із середньою освітою, не працює, пенсіонер, одруженого, раніше не судимого, проживає в АДРЕСА_1 ,
по обвинуваченню у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 161 КК України,

встановив:

03 червня 2011 близько 12 години по вул. Перемоги в с. Жаб`янка Лисянського району Черкаської області ОСОБА_5 , перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, всупереч вимог статей 24, 35 Конституції України, ч. 2 ст. 3, ч. 2 ст. 4 ЗУ «Про свободу совісті та релігійні організації», достовірно знаючи, що ОСОБА_8 та ОСОБА_7 , які здійснювали релігійну діяльність з поширення вірувань та розповсюдження літератури релігійного змісту, є членами релігійної організації «Свідки Єгови», з метою образи почуттів вказаних громадян у зв`язку з їх релігійними переконаннями та перешкоджаючи їх релігійній діяльності затіяв з ними сварку, в ході якої ображав потерпілих американськими шпигунками, повіями, нецензурними словами. Намагаючись уникнути конфлікту ОСОБА_8 , та ОСОБА_7 , тікали від ОСОБА_5 , який наздоганяв та переслідував їх до території домоволодіння ОСОБА_10 , що розташоване по АДРЕСА_2 , де умисно наніс тілесні ушкодження ОСОБА_8 , у вигляді синців на лівому та правому передпліччях, на правому стегні, які відповідно до висновку експерта №117/5 від 25.01.2013 відносяться до категорії легких тілесних ушкоджень та ОСОБА_7 , у вигляді синців на лівому ліктьовому суглобі, на лівій гомілці, саден на правому ліктьовому суглобі, на лівому і правому колінних суглобах, які відповідно до висновку експерта №116/6 від 25.01.2013 відносяться до категорії легких тілесних ушкоджень. Внаслідок таких дій ОСОБА_8 , та ОСОБА_7 , вимушені були припинити подальше проповідування, а ОСОБА_5 обмежив потерпілих в свободі віросповідання, та образив їх почуття у зв`язку з релігійними переконаннями поєднаного з насильством та погрозами.

Будучи допитаним в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_5 свою вину у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч. 2 ст. 161 КК України не визнав повністю і пояснив, що він приїхав велосипедом до ОСОБА_11 нарізати трави, до них підійшов і ОСОБА_12 вони сіли на траву поснідати та він випив маленьку чарку бо «прихватило» серце і ще потрібно було їхати в ОСОБА_13 . В цей час з кущів вилізли дівчата з відеокамерою зняли їх і втекли. ОСОБА_14 розповідав про крадіжку та каже може це навідники крадіїв бо після їх візиту були крадіжки. Він потім нарвав кропиви та поїхав до дому. Коли їхав по вулиці знову йому назустріч вибігли дівчата та почали кричати, що ґвалтують і забігли у двір до ОСОБА_15 , а коли бігли то ображали його. Він знає ОСОБА_15 і товаришує з ним, то зайшов у двір, що б сказати йому, що це до тебе за дівчата забігли. Коли зайшов у хвіртку то відчув відразу удар камерою по голові та впав і втратив свідомість. Вони його били, сиділи зверху поки не приїхала міліція. Міліція їх повезла в ОСОБА_16 , за медичною допомогою він не звертався, за що ще й спорився з дружиною. Він дівчат не бив і за ними не ганявся, вони говорять все не правду, адже саме вони його побили, витягли з кармана ножика та двісті гривень.

Вина обвинуваченого у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення стверджується сукупністю досліджених в судовому засіданні доказів.

Показаннями потерпілої ОСОБА_17 , яка в судовому засіданні пояснила, що 3 червня 2011 року вона приїхала з ОСОБА_18 з ОСОБА_19 в с. Жаб`янку зранку, десь близько 12 години йшли по вул. Перемоги з правого боку, щоб ділитися з людьми, які там проживають своїми релігійними віруваннями, роблять це з людьми, які хочуть слухати, а хто не хоче йдуть далі. В самому останньому будинку по цій вулиці, з правого боку, який на схилі, почули голоси і вирішили туди піднятися. Як піднялися, то побачили, що там сидять за столом три чоловіки і одна жінка. Потім вона дізналась, що це будинок ОСОБА_11 , там був ОСОБА_20 , ОСОБА_21 і його дружина. Вони з ними коротко поговорили, бо побачили, що вони сидять випивають, вибачились, залишили їм літературу. Бачили, що вони сидять за столом, була там їжа, вони випивали, вже зараз чітко не скаже чи горілка там була, там був такий імпровізований столик, по їх компанії, із того що було на столі, зробила висновок, що випивали, потім коли ОСОБА_22 підійшов до неї чула запах. В неї була ОСОБА_23 і вона сказала навіщо прийшли, потім вибачились і сказали, що прийшли щоб коротко поділитись думкою ОСОБА_23 , але так як люди відпочивають то нічого. Питань не задавали, побачили, що люди випивають. У двір заходили, піднялись до цих людей, ОСОБА_20 там був. Привітались, сказали, що бачимо, що ви відпочиваєте тому не будемо вас відволікати тільки залишимо літературу і залишили невеличкий буклет. Один з чоловіків почав співати «Отче наш», сказав, що він також віруючий. Жінка ОСОБА_21 сказала дайте цьому чоловіку буклет, і вони дали йому буклет, розпрощались. Їм вслід стали щось викрикувати чоловіки, але вони пішли не зупинялись. На той момент на її адресу вона не чула що її ображають чи погрожують. Просто вона розуміла, що прийшли невчасно і вони пішли далі з іншими людьми спілкуватись. Коли йшли по вулиці, то побачили, що назустріч іде чоловік з велосипедом. Він запитав чи це не ті дівчата, що були тільки що у ОСОБА_11 . Це був ОСОБА_20 , він їм посміхався, і вони йому посміхнулись, а коли узнав, що це вони були у ОСОБА_11 , то обличчя його змінилось на агресію. Він сказав, що з ними зараз розбереться. Сказав, що вони американські шпигунки, повії і почав перекривати їм шлях, він з велосипедом був, а вони хотіли його обійти, але він став ще агресивніше на них кидатися. Вони розбіглися в різні сторони, і саме їй він перекрив шлях. Ксенія побігла, а вона лишилась. Легкодух матюкався, говорив повія, американська шпигунка. Вона намагалась його заспокоїти, говорила, що нічого поганого не зробили, щоб відпустив, але він ще агресивніше робив спроби щоб піймати. Ксенія його стала гукати, за ним стояла, хотіла його відволікти щоб вона могла втекти. Потім вони побігли вже вдвох і побачили, як він сів на велосипед та сказав, що точно дожене. Коли бігли, то забігли до ОСОБА_15 щоб заховатись. Вона сказала ОСОБА_24 , щоб вона пішла до господарів, попросила щоб вони їх сховали, викликали міліцію і тоді зможуть йти додому. Ксенія пішла шукати господів, а вона стояла держала хвіртку, щоб ОСОБА_20 не зайшов. Він приїхав до подвір`я, кинув велосипед, я вона держала хвіртку, а він через неї хотів її вхопити. Вона тримала за засов, а він почав бити по руках, відкривати хвіртку, вона ухилялась скільки могла, але зрозуміла, що ухилятись вже не може і покинула хвіртку та побігла за Ксенією вглиб подвір`я. Вона побачила, що ОСОБА_24 стоїть плаче, там стояла жінка, спитала що трапилось, стала пояснювати, попросили, щоб вона їх захистила, викликала міліцію. У двір за ними якраз зайшов ОСОБА_20 , і вони думали, що ОСОБА_15 його заспокоїть, але він через неї став їх діставати, оббіг її, загнав в кут і став нападати, то на Ксенію, та на неї, хапати за руки. Бив руками і ногами, в нього в руках нічого не було, і кулаками і долонями, хапав за груди, за волосся. Вона вхопила його за руки, щоб він не міг дістати, тоді почав ногами її бити. Ксенія стала його відтягувати, він на неї переключився, і її почав бити. Сторчак була разом з чоловіком на подвір`ї. Вони не стояли дивились, а стали займатись своїми справами. В цей час говорили ОСОБА_20 навіщо він притягнув дівчат до них в двір бити, міг їх побити на шляху, навіщо їм міліція. Вона просила їх викликати міліцію, але вони не викликали. Коли ОСОБА_20 і ОСОБА_24 впали на землю, коли бійка почалась, він сидів на ній, він держав її за шию, ОСОБА_24 він більше побив. Вона хотіла його відтягнути, звала на допомогу, просила викликати міліцію. Коли ОСОБА_20 бив ОСОБА_24 , то до неї підбігла господарка будинку, дала сумки, які лежали під будинком і сказала біжи за будинок і хоч ти спасайся. Після її слів стало ще страшніше, зрозуміла, що він може зробити щось непоправне. Вона схопила ті сумки і побігла за будинок, стала викликати міліцію, просила ОСОБА_15 сказати номер будинку, бо просили про це працівники міліції, але вона не сказала. ОСОБА_25 сказав, що вони і не скажуть бо вони його бояться. В цей час коли викликала міліцію він продовжував бити ОСОБА_24 . Назву вулиці і номера будинку не знайшла і стала описувати де знаходиться будинок наочно. Коли оббігла кругом хати і виглянула подивитись що там відбувається, то вже ОСОБА_24 тримає ОСОБА_20 за руки, а він ногою намагається її вдарити по спині. Підбігла і за ногу його взяла, щоб він її не вдарив, виходить, що тримала його за ногу, а Ксенія за руки. Він говорив, що якби років сорок назад, то зробив би з них те, чого варті повії, були конкретні погрози. Коли його тримали, він лежав, він став просити щоб його відпустили, в нього дочка такого ж віку. Вони трошки його тримали, бо боялись. Коли він лежав, вона побачила, що біля нього був ніж, випав з кармана, тоді їй взагалі стало страшно, що він міг ОСОБА_24 підрізати коли викликала міліцію. Ніж був складений і ОСОБА_24 його потім викинула в клумбу. Він весь час говорив, що йому нічого не буде, що ОСОБА_15 його бояться, вони в нього в боргу і нікого викликати не будуть. Вони його тримали 5-10 хв., не били тільки тримали. Потім приїхали працівники міліції і вони писали заву, то міліціонери їм говорили щоб вони простили його, а він продовжував на їх говорити всяке. Їм сказали, що потрібно під`їхать щоб завершити процедуру до райвідділу міліції.

Показаннями потерпілої ОСОБА_7 , яка суду пояснила, що 03 червня 2011 року вони ходили проповідували в с. Жаб`янка по вул. Шевченка та Перемоги і в кінці вулиці почули звуки та підійшли і побачили, що четверо людей, три чоловіка і одна жінка сиділи за столом і випивали. Вони зрозуміли, що прийшли не вчасно, але вибачились і залишили літературу релігійного змісту. Жінка сказала залиште ще буклет молодому чоловікові, а ОСОБА_21 підійшов та сказав, що він теж віруючий та почав заспівувати «Отче наш». Легкодух їх бачив, але не підходив, а щось кричав, але вони не звертали уваги. Вони повернулись і пішли далі по вулиці, коли йшли то їм назустріч йшов ОСОБА_20 і вів велосипед і запитав, чи це не ті дівчата, що тільки що були і вони відповіли що ті. Легкодух відразу змінився на лиці і почав їх ловити та кричати що попалися, і ображав нецензурною лайкою, американськими шпигунами, повіями. Вони почали бігти і втекли від нього в двір до ОСОБА_15 , так-як раніше в них були і спілкувались з ними. Забігли в двір і почали просити захисту і що б викликали міліцію, а ОСОБА_26 тримала хвіртку, але подружжя ОСОБА_15 на них ніяк не відреагували і в цей час забіг ОСОБА_20 та кинувся на неї, а потім на ОСОБА_27 і вона його вдарила целофановим пакетом з порожньою пляшкою води та булочкою по голові, він знову накинувся на неї і вони впали та він тягнув її за шию, побила лікті та коліна, потім вирвалась і захватила його руки та тримала, а ОСОБА_26 потім тримала його за ногу поки не приїхала міліція. Коли тримала руки то побачила як випав ножик з кармана, вона сильно злякалась та відкинула його. Боліла шия, побиті лікті та коліна, синяк був на нозі.
Свідок ОСОБА_11 суду пояснив, що років п`ять назад він приїхав з відрядження та купив у магазині пляшку і закуску та в себе в дворі разом з ОСОБА_21 і ОСОБА_20 обідали. Під час обіду підходили дівчата, але що казали не пам`ятає, постояли п`ять хвилин і пішли. Випивали вони всі втрьох, випили пляшку, пообідали і порозходились.
Свідок ОСОБА_12 суду пояснив, що в червні років п`ять назад, ОСОБА_14 позвав його поснідати, а баба його ще й наказала нарвати кропиви. Потім приїхав ОСОБА_20 на велосипеді вже випивши те ще приніс пляшку. Сиділи, випивали, прийшли дівчата які носять книжки та роздають, кажуть «штундові». Вони щось казали, а ОСОБА_20 подумав, що вони його фотографують дуже обурився. Дівчата пішли, а ОСОБА_20 сів на велосипед і поїхав за ними, коли від`їхав то ще й впав, а далі він вже нічого не бачив, лише чув крики. Дівчат він впізнав, бо вони не раз ходили по селі та проповідували. Легкодух казав, що зараз з ними розбереться, а він його ще й зупиняв, казав навіщо вони йому.
Свідок ОСОБА_10 , суду пояснила, що кропили город і побачила як бігли дівчата «Свідки Єгови» їх було двоє. ОСОБА_28 бо дядько доганяв, а вона сказала, щоб бігли до очерету поза хатою, чого біжать до неї. Потім пішла у сарай, а коли повернулась, то побачила, що сидить дівчина на ОСОБА_20 , а ОСОБА_29 на камінчиках лежить. Чула що він просився, казав щоб відпустили. Вона знову пішла в сарай, а коли вийшла то стояли вже всі, прийшли і інші «Свідки Єгови» і приїхала міліція. Хто кого бив, вона не бачила.

Свідок ОСОБА_30 суду пояснила, що в складі слідчо-оперативної групи виїжджала за викликом в село Жаб`янку, приїхали до будинку ОСОБА_15 , дівчата, «Свідки Єгови», як вони сказали, стояли біля огорожі, а ОСОБА_20 в подвір`ї ОСОБА_15 біля будинку сидів на лавці. Опитали ОСОБА_15 , його дружину, ОСОБА_20 і відповідно дівчат. Дівчата попросились підвезти їх на ОСОБА_16 , вони їх забрали, і вони з ними приїхали в Лисянку. Розповідали що їх хотіли зґвалтувати та побили, тілесних ушкоджень не бачила, ОСОБА_20 на них нічого не говорив.

Згідно протоколу усної заяви про вчинення злочину від 03.06.2011 року ОСОБА_31 повідомила, що 03.06.2011 року близько 12-40 годин в с. Жаб`янка невідома особа погрожувала фізичною розправою а потім наніс тілесні ушкодження.
Згідно протоколу огляду місця події з схемою, від 03.06.2011 року оглянуто домоволодіння ОСОБА_10 в АДРЕСА_2 та вилучено предмет сірого кольору за зовнішніми ознаками схожий на ніж.
Рапортом оперативного чергового від 03.06.2011 року стверджується, що 03.06.2011 року о 13 год. 15 хв. по телефону надійшло повідомлення, що невідома особа в АДРЕСА_3 вчиняє хуліганські дії, на місце події направлено слідчо-оперативну групу.
Згідно постанов Лисянського районного суду від 15 березня 2012 року, 21 грудня 2012 року, за скаргами ОСОБА_31 та ОСОБА_7 скасовано постанови про відмову в порушенні кримінальної справи.
Відповідно до протоколу слідчого експерименту від 09.04.2013 року потерпіла ОСОБА_31 на місці події показала обставини вчинення кримінального правопорушення відносно неї ОСОБА_5 .
Відповідно до протоколу слідчого експерименту від 09.04.2013 року потерпіла ОСОБА_7 на місці події показала обставини вчинення кримінального правопорушення відносно неї ОСОБА_5 .
Згідно висновку експерта №116/6 від 25.01.2013 року, у ОСОБА_7 мали місце тілесні ушкодження у вигляді синців на лівому ліктьовому суглобі, на лівій гомілці, саден на правому ліктьовому суглобі, на лівому і правому колінних суглобів, які спричинені дією яких-небудь тупих предметів і відносяться до категорії легких тілесних ушкоджень. Дані тілесні ушкодження можуть відповідати часу вказаному у фабулі постанови, тобто 03.06.2011 року, потерпілій було нанесено не менше п`яти ударів. Дані тілесні ушкодження не характерні для спричинення їх при падінні з висоти власного росту, стоячи на площині.
Згідно висновку експерта №117/5 від 25.01.2013 року, у ОСОБА_31 мали місце тілесні ушкодження у вигляді синців на лівому та правому передпліччях, на правому стегні, які спричинені дією яких-небудь тупих предметів і відносяться до категорії легких тілесних ушкоджень. Дані тілесні ушкодження можуть відповідати часу вказаному у фабулі постанови, тобто 03.06.2011 року, потерпілій було нанесено не менше трьох ударів. Дані тілесні ушкодження не характерні для спричинення їх при падінні з висоти власного росту, стоячи на площині.
Оцінюючи вище досліджені в судовому засіданні кожен доказ окремо з точки зору належності, допустимості, достовірності, а в сукупності зібраних доказів з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення, суд вважає вину ОСОБА_5 у вчиненні злочину передбаченого ч. 2 ст. 161 КК України доведеною.

Дії обвинуваченого ОСОБА_5 кваліфіковані правильно за ч. 2 ст. 161 КК України, тобто умисні дії, спрямовані на образу почуттів громадян у зв`язку з їхніми релігійними переконаннями, поєднані з насильством.

Суд не приймає до уваги посилання обвинуваченого та захисника щодо недоведеності вини обвинуваченого саме за даною статтею обвинувачення, оскільки з зібраних у справі доказів та пояснень самого обвинувачено, вбачається його неприязнь до потерпілих саме у зв`язку з їхніми релігійними переконаннями.

Підстав не довіряти потерпілим, судом не добуто, оскільки з самого початку події продовж тривалого часу їх пояснення відрізняються послідовністю, ув`язуються один з одним і іншими доказами у справі, будь-яких причин оговорювати обвинуваченого потерпілим судом не встановлено.
Обвинувачений в судовому засіданні не розкрив зміст раптово виниклих у нього неприязних стосунків з потерпілими під час сутички 03.06.2011 року, обмежившись лише припущеннями та нічим не підтвердженими доводами. Крім того, судом встановлено, що обвинувачений і потерпілі не були знайомі один з одним, їх знайомство відбулося з приводу віросповідання потерпілих, коли ті розповсюджували брошури течії «Свідки Єгови», обходячи мешканців села.
Відсутність конфліктів між обвинуваченим та потерпілими раніше, як «Свідків Єгови», не виключає відповідальність у випадку неправомірної поведінки обвинуваченого по відношенню до потерпілих і не можуть бути підставою для висновків щодо наявності в діях обвинуваченого складу кримінального правопорушення, передбаченого ст. 125 КК України, так як це суперечить зібраним у справі доказам в їх сукупності.
Призначаючи покарання обвинуваченому ОСОБА_5 суд враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, його особу, обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Згідно висновку комісійної, стаціонарної, судово-психіатричної експертизи №198 від 11 серпня 2015 року, у період правопорушення, в скоєнні якого обвинувачується ОСОБА_5 , він виявляв ознаки органічного психосиндрому (згідно МКХ-10, шифр F 07.9). Наявний у ОСОБА_5 психічний розлад впливав на його здатність усвідомлювати значення своїх дій та можливість керувати ними, обмежуючі цю здатність, тому за своїм психічним станом у зазначений період ОСОБА_5 не був здатний повною мірою усвідомлювати свої дії та керувати ними.

У теперішній час ОСОБА_5 виявляє ознаки органічного психосиндрому (згідно МКХ-10, шифр F 07.9). Наявний у ОСОБА_5 у теперішній час психічний розлад впливає на його здатність усвідомлювати значення своїх дій та можливість керувати ними, обмежуючи цю здатність, тому за своїм психічним станом у теперішній час він не здатний повною мірою усвідомлювати дії та керувати ними.

За своїм психічним станом ОСОБА_5 може брати участь у процесуальних діях та судовому розбиранні, але через наявний у нього психічний розлад потребує призначення захисника.

За своїм психічним станом у теперішній час ОСОБА_5 потребує надання йому амбулаторної психіатричної допомоги у примусовому порядку.

Злочин ОСОБА_5 вчинено вперше який відноситься до категорії середньої тяжкості, за місцем реєстрації характеризується посередньо, запальний, неврівноважений. На обліку в лікаря нарколога та психіатра не перебуває, раніше не судимий.

Обставини, що обтяжують покарання є вчинення злочину обвинуваченим в стані алкогольного сп`яніння.

Обставини, що пом`якшують покарання судом є наявність в обвинуваченого психічних розладів, а також похилий вік та поганий стан здоров`я фізично, після нещодавнього лікування в Черкаській обласній лікарні.

Пленум Верховного Суду України неодноразово звертав увагу на те, що якщо виправлення і перевиховання підсудного можливе без ізоляції від суспільства, то судам не слід направляти таких осіб в місця позбавлення волі.

За викладених обставин, суд приходить до переконання, що виправлення та перевиховання обвинуваченого ОСОБА_5 можливе без ізоляції від суспільства і тому відносно нього необхідно застосувати ст. 75 КК України, звільнивши від відбування покарання з випробуванням.

Відповідно до ст. 20 КК України особа, визнана судом обмежено осудною, тобто така, яка під час вчинення злочину, через наявний у неї психічний розлад, не була здатна повною мірою усвідомлювати свої дії (бездіяльність) та (або) керувати ними, підлягає кримінальній відповідальності. При цьому, визнання особи обмежено осудною враховується судом при призначенні покарання і може бути підставою для застосування примусових заходів медичного характеру.
Крім того, відповідно до Постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 3 червня 2005 року «Про практику застосування судами примусових заходів медичного характеру та примусового лікування» суди, отримавши на розгляд кримінальну справу з обвинувальним висновком та визнавши під час судового розгляду, що злочин вчинено в стані обмеженої осудності особою, яка внаслідок загострення наявного у неї психічного розладу потребує застосування примусових заходів медичного характеру, постановляють обвинувальний вирок і при призначенні засудженому покарання враховують його психічний стан як пом`якшуючу покарання обставину з одночасним застосуванням примусового заходу медичного характеру у виді амбулаторної психіатричної допомоги за місцем відбування покарання. Своєрідність зазначеної психіатричної допомоги полягає в тому, що вона надається обмежено осудним особам у примусовому порядку одночасно з відбуванням покарання, призначеного за вироком суду.
Отже, ОСОБА_5 разом з призначенням покарання, потребує застосування примусових заходів медичного характеру.
Потерпілими заявлено у справі цивільні позови про стягнення з обвинуваченого моральної шкоди по 10 000 грн. кожній.

Вивчивши матеріали цивільного позову, вислухавши доводи сторін на його обґрунтування та заперечення проти позову суд вважає, що заявлені цивільні позови підлягають до часткового задоволення виходячи з таких підстав.

Потерпіла ОСОБА_7 внаслідок неправомірних дій зазнала не тільки тілесних ушкоджень та фізичного болю, а й як наслідок моральних страждань в результаті неправомірних дій обвинуваченого. Незаконні дії обвинуваченого саме на грунті нетерпимості до потерпілої в зв`язку з її віросповіданням та проповідуванням нею Біблії, безумовно призвело до моральної шкоди. За характером тілесних ушкоджень та тривалістю знущань над потерпілою, остання змушена була докладати додаткових зусиль для організації свого життя, не могла певний час реабілітуватись, відчувала безпорадність пригніченість та розпач.

Згідно статті 3 Конституції України людина, її життя і здоров`я, честь і гідність, недоторканність і безпека визнаються в Україні найвищою соціальною цінністю.
Відшкодування моральної шкоди є одним із способів захисту права у разі його порушення, невизнання або оспорювання, гарантованим Конституцією України, цивільним та кримінальним законодавством.
Кожен має право захищати своє життя і здоров`я, життя і здоров`я інших людей від протиправних посягань.
Згідно статті 55 Конституції України права і свободи людини і громадянина захищаються судом. Кожен має право будь-якими не забороненими законом засобами захищати свої права і свободи від порушень і протиправних посягань.
Право людини на свободу віросповідання гарантується ст.35 Конституції України.
Статтею 3 Закону України «Про свободу совісті та релігійні організації» також гарантовано право кожному громадянину в Україні змінювати релігію або переконання за своїм вибором.
Відповідно до статті 23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає: 1) у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я; 2) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів; 4) у приниженні честі та гідності фізичної особи, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи.
Моральна шкода відшкодовується грішми, іншим майном або в інший спосіб.
Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості.
Моральна шкода відшкодовується незалежно від майнової шкоди, яка підлягає відшкодуванню, та не пов`язана з розміром цього відшкодування.
Моральна шкода відшкодовується одноразово, якщо інше не встановлено договором або законом.
У Постанові Пленуму ВСУ № 4 від 31.03.1995 "Про судову практику у справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди" під моральною шкодою слід розуміти втрату немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань або інших негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб. Виходячи з цього визначення, моральна шкода - це шкода немайнового характеру, тобто не виражена у грошовій формі.
Статтею 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» зобов`язано суди застосовувати при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини як джерела права.
Відповідно до прецедентної практики Європейського суду з прав людини, деякі форми нематеріальної шкоди, включаючи моральні страждання, за самою їхньою природою не завжди можна підтвердити конкретними доказами (рішення у справі «Абдулазіз, Кабалес і Балкандалі проти Сполученого Королівства» (Abdulaziz, CabalesandBalkandaliv. theUnitedKingdom) від 28 травня 1985 року, серія А, № 94, п.96), але це не заважає суду присуджувати грошову компенсацію, якщо у нього є розумні підстави вважати, що заявник зазнав моральної травми, яка потребує такого відшкодування.
Вирішуючи питання щодо розміру грошового відшкодування за завдану моральну шкоду суд виходить з такого.
З урахуванням конституційної значущості здоров`я, як невідчужуваного та непорушного блага, що належить людині від народження і охороняється державою, законодавець урегулював обсяг та характер відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав і передбачив комплекс заходів, спрямованих на своєчасне та повне відшкодування моральної шкоди потерпілому і є одним із способів захисту особистих немайнових прав людини.
Встановлення Законом обов`язку відшкодувати моральну шкоду є засобом реалізації потерпілим гарантованого державою усім громадянам забезпечення прав.
Відмова позивачу у його праві на отримання грошової суми за завдану йому моральну шкоду залежно від ступеня страждань буде мати обмежувальний характер.
Як наслідок, моральна шкода, завдана здоров`ю, а також праву позивачки на свободу совісті, спричинює порушення таких особистих немайнових прав, та спричинює позивачці моральні страждання.
У даному конкретному випадку факт заподіяння моральної шкоди позивачці є безсумнівним, його наслідки у вигляді душевних страждань позивачки залежать від її особливостей емоційно-розумового сприйняття внаслідок перенесених страждань.
При визначенні розумності та справедливості розміру моральної шкоди у даному конкретному випадку суд виходить також з характеру вчиненого обвинуваченим злочину, ступеня вини заподіювача шкоди, поведінки обвинуваченого під час вчинення злочину, та до теперішнього часу, його ставлення до вчиненного і до позивачки.
Тому суд вважає, що всі ці події, які відбулись, фізичний та душевний біль, є безумовно психотравмуючими для позивачки, що вони її дійсно шокували, обурили та спричинили їй душевних страждань.
У той же час, враховуючи специфіку моральної шкоди та відшкодування моральної шкоди, суд бере до уваги суб`єктивну сторону спірного питання, вважаючи, що позивачка довела характер та обсяг своїх моральних та душевних страждань, виходячи також з їх тривалості.
Разом з тим, враховуючи особу обвинуваченого, об`єм, характер, ступінь, глибину, інтенсивність і тривалість моральних, душевних страждань, яких зазнала позивачка, грошовим відшкодуванням моральної шкоди буде сума в розмірі 4 500 грн., яка відповідає вимогам розумності і справедливості і не може вважатися явно завищеною або надмірною. За таких обставин розмір моральної шкоди підлягає до часткового задоволення.
З вказаних підстав та враховуючи об`єм, характер, ступінь, глибину, інтенсивність і тривалість моральних, душевних страждань, яких зазнала позивачка ОСОБА_17 , внаслідок неправомірних дій обвинуваченого і відносно неї та заподіяння шкоди її здоров`ю, порушення права на свободу совісті і віросповідання, суд визначає розмір заподіяної їй моральної шкоди в сумі 3 000 грн.
Процесуальні витрати у справі відсутні, речовий доказ, який не є предметом вчинення кримінального правопорушення підлягає поверненню власнику, міра запобіжного заходу обвинуваченому не обиралась.

Виходячи з викладеного, керуючись ст.ст. 368, 370, 374 КПК України, суд

засудив:

Визнати ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , винним у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч. 2 ст. 161 КК України і призначити йому покарання у вигляді двох років позбавлення волі.

На підставі ст. 75 КК України засудженого ОСОБА_5 звільнити від відбуття призначеного покарання, якщо він протягом одного року визначеного іспитового строку не вчинить нового злочину і виконає покладені на нього обов`язки передбачені пунктом 2 ст. 76 КК України, а саме:

- не виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу кримінально - виконавчої інспекції.

Речовий доказ у вигляді ножа розкладного, що зберігається в кімнаті зберігання речових доказів Лисянського ВП передати власнику ОСОБА_5 .

Стягнути з ОСОБА_5 на користь ОСОБА_7 4 500 (Чотири тисячі п`ятсот) грн. заподіяної моральної шкоди. В задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Стягнути з ОСОБА_5 на користь ОСОБА_17 3 000 (Три тисячі) грн. заподіяної моральної шкоди. В задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Згідно ч. 2 ст. 20 КК України, застосувати відносно ОСОБА_5 примусові заходи медичного характеру у виді амбулаторної психіатричної допомоги за місцем виконання вироку.

Міра запобіжного заходу не обиралась.

Вирок може бути оскаржений до Апеляційного суду Черкаської області через Лисянський районний суд Черкаської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення, а обвинуваченим з дня отримання копії вироку.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги якщо таку скаргу не було подано. В разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Вирок який набрав законної сили є обов`язковим для осіб, які беруть участь у кримінальному провадженні, а також для всіх фізичних та юридичних осіб, органів державної влади та органів місцевого самоврядування, їх службових осіб і підлягає виконанню на всій території України.

Роз`яснити, що учасники судового провадження мають право отримати копію вироку в суді.

Головуючий - ОСОБА_1