Справа № 343/191/16-к
Провадження № 11-кп/779/133/2016
Категорія ч.1 ст.115 КК України
Головуючий у 1 інстанції ОСОБА_1
Суддя-доповідач ОСОБА_2
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
22 березня 2016 року м. Івано-Франківськ
Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду Івано-Франківської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_2

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_5

прокурорів ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8

захисників ОСОБА_9 , ОСОБА_10 ,

потерпілих ОСОБА_11 , ОСОБА_12 ,

представника потерпілого ОСОБА_13 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали кримінального провадження №0000280 за апеляційними скаргами потерпілого ОСОБА_11 та прокурора прокуратури Чернівецької області ОСОБА_8 на ухвалу Долинського районного суду Івано-Франківської області від 08 лютого 2016 року про повернення прокурору для усунення недоліків обвинувального акта у кримінальному провадженні за обвинуваченням ОСОБА_14 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.115 КК України, -

в с т а н о в и л а :
Вказаною ухвалою суду обвинувальний акт у кримінальному провадженні відносно ОСОБА_14 повернуто прокурору для усунення недоліків.

Своє рішення суд обґрунтував тим, що обвинувальний акт не відповідає вимогам п. 5 ч. 2 ст. 291 КПК України, оскільки виклад фактичних обставин не містить повної, детальної інформації щодо пред`явленого особі обвинувачення. Зокрема, в обвинувальному акті допущено неповноту та неконкретність щодо місця вчинення кримінального правопорушення, обставин здійснення пострілу, а також обставин виникнення умислу на заподіяння смерті потерпілій, не зазначено об`єктивних ознак спрямованості умислу, причин та обставин виникнення конфлікту, мотиву дій та мети, суб`єктивного ставлення обвинуваченого до наслідків своїх дій у виді смерті потерпілої.

Також, суд першої інстанції послався на невідповідність, доданого до обвинувального акта, реєстру матеріалів досудового розслідування вимогам ст. 109 КПК України, оскільки він не відображає повних відомостей про прийняті процесуальні дії та рішення під час досудового розслідування, а в перелічених у реєстрі процесуальних рішеннях не вказані строки застосування заходів забезпечення кримінального провадження, відсутні реквізити процесуальних рішень, а також не зазначено ким складений реєстр.

Крім того, суд першої інстанції вказав на те, що прокурором не дотримано вимог ст.ст. 293, 297-5 КПК України, оскільки захиснику обвинуваченого ОСОБА_10 не повідомлено про закінчення досудового розслідування, не надано можливості ознайомитися з матеріалами кримінального провадження, не вручено та не було надіслано копію обвинувального акта, реєстр матеріалів досудового розслідування та копію цивільних позовів, а також вищевказані документи не вручено під розписку захиснику обвинуваченого ОСОБА_9 . А неотримання захисниками, з якими укладені договори про надання правової допомоги, копій вищевказаних документів у даному кримінальному провадженні, де проводилося спеціальне досудове розслідування, потягнуло за собою порушення таких засад кримінального провадження, передбачених ст. 7 КПК України, як законність, забезпечення права на захист і змагальність.

На вказану ухвалу суду прокурор прокуратури Чернівецької області ОСОБА_8 подав апеляційну скаргу, в якій вважає її незаконною та такою, що підлягає скасуванню у зв`язку з істотним порушенням вимог кримінального процесуального закону. Зазначає, що посилання суду першої інстанції на порушення вимог п.5 ч.2 ст.291 КПК України щодо не викладення фактичних обставин кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.115 КК України, не відповідає вимогам ч. 3 ст. 314 КПК України, адже у даній статті вказано, що у підготовчому судовому засіданні суд має право прийняти рішення щодо повернення обвинувального акта прокурору, якщо він не відповідає вимогам КПК України. Вважає, що слідчим та прокурором дотримано вимог, передбачених ст. 291 КПК України щодо відомостей, що повинен містити в собі обвинувальний акт.

Вважає, що суд першої інстанції під час підготовчого судового засідання фактично вдався до аналізу та оцінки доказів в кримінальному провадженні, чим припустився порушень норм КПК України, оскільки встановлення обставин кримінального провадження та відповідність події викладеної в обвинувальному акті можливо лише на стадії судового розгляду.

Крім того, вказує, що суд вийшов за рамки норм КПК, надаючи оцінку реєстру матеріалів досудового розслідування, оскільки даний реєстр є додатком до обвинувального акту, а згідно ч. 3 ст. 314 КПК України судовий розгляд призначається на підставі обвинувального акту і тільки йому дається оцінка, тому невідповідності в реєстрі не можуть тягнути за собою наслідки повернення обвинувального акту прокурору.

Також не погоджується з висновком суду про порушення права на захист обвинуваченого ОСОБА_14 , оскільки ухвалою слідчого судді Галицького районного суду м. Львова від 31.03.2015р. для надання безоплатної вторинної правової допомоги підозрюваному ОСОБА_14 було призначено адвоката ОСОБА_15 , який приймав участь до закінчення досудового розслідування кримінального провадження та отримав під розписку копію обвинувального акту і додатків до нього. Крім того, під час досудового розслідування кримінального провадження приймав участь захисник ОСОБА_9 , який відповідно до ухвали слідчого судді Шевченківського районного суду м. Чернівці від 13.01.2016р. в строк до 27.01.2016р. ознайомився з матеріалами досудового розслідування, про що підтвердив своїм підписом у протоколі. Однак, від отримання обвинувального акту з додатками захисник ОСОБА_9 відмовився, у зв`язку з чим зазначені документи були надіслані йому поштовим зв`язком, що підтверджується квитанцією поштового відділення зв`язку № 1 м. Чернівці. Також вказує, що захисник обвинуваченого ОСОБА_10 звернувся до прокуратури Чернівецької області про його допуск до участі у кримінальному провадженні тоді, коли стадія досудового розслідування була завершена і обвинувальний акт з додатками був направлений до Долинського районного суду Івано-Франківської області для розгляду. Звертає увагу, що 05.02.2016р. в ході підготовчого судового засідання за обвинувальним актом відносно ОСОБА_14 , судом був допущений до участі в справі захисник ОСОБА_10 , який відповідно мав право на ознайомлення з матеріалами кримінального провадження з правом на виписки та копії.

Просить скасувати ухвалу Долинського районного суду Івано-Франківської області від 08.02.2016 року про повернення прокурору обвинувального акту з додатками у кримінальному провадженні по обвинуваченню ОСОБА_14 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 115 ч. 1 КК України та призначити новий розгляд у суді першої інстанції. Також просить дослідити докази, які спростовують доводи зазначені в оскаржуваній ухвалі колегії суддів Долинського районного суду від 08.02.2016 р.

Не погодившись з ухвалою Долинського районного суду Івано-Франківської області від 08 лютого 2016 року про повернення обвинувального акта, потерпілий ОСОБА_11 подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати вказану ухвалу суду у зв`язку з істотним порушенням вимог кримінального процесуального законодавства та призначити новий розгляд у суді першої інстанції.

Свої апеляційні вимоги потерпілий мотивує тим, що обвинувальний акт у кримінальному провадженні стосовно ОСОБА_14 містить всі необхідні відомості, передбачені ст.291 КПК України, в тому числі чітко вказано місце скоєння злочину - "урочище «П`янка», що неподалік с. Новий Мізунь Долинського району Івано-Франківської області"; в достатній мірі описано умисел ОСОБА_14 на вчинення умисного вбивства, який виник раптово на ґрунті особистих неприязних відносин. Крім того, вказує на порушення судом першої інстанції під час підготовчого судового засідання вимог КПК України, оскільки на цій стадії суд позбавлений можливості робити висновки про доведеність кваліфікації дій обвинуваченого та встановлювати обставини вчинення кримінального правопорушення.

При цьому, вважає, що жодних істотних порушень при складанні реєстру матеріалів досудового розслідування, які б могли суттєво вплинути на рішення про повернення обвинувального акту, не має, оскільки частина 2 ст. 109 КПК України не передбачає обов`язку слідчого підписувати реєстр, на відміну від самого обвинувального акту, який підписаний і слідчим і прокурором.

Також зазначає, що адвокат ОСОБА_10 не був допущений до участі у кримінальному провадженні в якості захисника ОСОБА_14 , оскільки не мав для цього відповідних процесуальних повноважень і лише 05.02.2016р. під час розгляду клопотання на підготовчому судовому засіданні, ОСОБА_10 було надано повноваження захисника ОСОБА_14 . В тому числі, вказує, що у відповідності до ст.ст. 48, 51 КПК України захисник може бути залучений до участі у кримінальному провадженні та діяти виключно за клопотанням або згодою підозрюваного, обвинуваченого на здійснення його захисту. Однак, захисником ОСОБА_10 таких документів не представлено, що унеможливлює залучення останнього до кримінального провадження в якості захисника обвинуваченого ОСОБА_14 . Водночас звертає увагу на те, що ухвалою слідчого судді Галицького районного суду м.Львова від 23.12.2015р. визнано протиправною постанову слідчого від 15.06.2015р., згідно з якою ОСОБА_14 для надання безоплатної вторинної правової допомоги було призначено адвоката ОСОБА_15 , але зазначена постанова слідчого не була скасована та не було скасоване саме доручення, на підставі якого, адвокат ОСОБА_15 уповноважений надавати правову допомогу ОСОБА_14 . Тому, вважає, що адвокат ОСОБА_15 на законних підставах являвся захисником обвинуваченого ОСОБА_14 , та у відповідності до вимог ст.ст.293, 297-5 КПК України отримав всі необхідні документи, а отже в такому разі, жодним чином не були порушені процесуальні права обвинуваченого ОСОБА_14 на захист.

На вищевказані апеляційні скарги захисниками ОСОБА_9 та ОСОБА_10 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_14 подано заперечення, в яких вони просять залишити ухвалу суду без змін, оскільки суд першої інстанції прийшов до обґрунтованого висновку про невідповідність обвинувального акту вимогам ст.291 КПК України, а реєстру матеріалів досудового розслідування вимогам ст.109 КПК України та про порушення стороною обвинувачення права на захист.

Під час апеляційного розгляду:

- прокурори ОСОБА_6 , ОСОБА_7 та ОСОБА_8 , потерпілі ОСОБА_11 , ОСОБА_16 та представник потерпілого ОСОБА_17 підтримали вимоги апеляційних скарг та просили задовольнити їх;

- захисники ОСОБА_9 та ОСОБА_10 , які діють в інтересах обвинуваченого ОСОБА_14 , заперечили проти поданих апеляційних скарг, вважають ухвалу суду законною, а подані апеляційні скарги такими, що не підлягають до задоволення.

Заслухавши доповідь судді, доводи учасників кримінального провадження, обговоривши доводи апеляційних скарг, колегія суддів вважає, що апеляційні скарги не підлягають задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ст. 370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим.

Відповідно до п. 3 ч.3 ст. 314 КПК України, у підготовчому судовому засіданні суд має право повернути обвинувальний акт, якщо він не відповідає вимогам КПК України.

Так, ст. 291 КПК України визначено вичерпні відомості щодо обвинувального акту та документів, що додаються до обвинувального акту.

Відповідно до п. 5 ч. 2 ст. 291 КПК України, обвинувальний акт, зокрема має містити виклад фактичних обставин кримінального правопорушення, які прокурор вважає встановленими, правову кваліфікацію кримінального правопорушення з посиланням на положення закону і статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність та формулювання обвинувачення.

У разі невідповідності обвинувального акту вимогам ст. 291 КПК України, суд має право, відповідно до ст. 314 КПК України, у підготовчому судовому засіданні повернути обвинувальний акт.

З обвинувального акта щодо ОСОБА_14 вбачається, що в ньому викладені фактичні обставини кримінального правопорушення, які прокурор вважає встановленими, зазначена правова кваліфікація кримінального правопорушення з посиланням на положення закону і частини статті закону України про кримінальну відповідальність та формулювання обвинувачення, а також інших обставин, які підлягають обов`язковому доказуванню в кримінальному провадженні.

Крім того, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції на стадії підготовчого судового засідання не вправі перевіряти матеріали кримінального провадження щодо повноти досудового слідства та достатності сукупності зібраних доказів для прийняття відповідного процесуального рішення.

Відповідно до вимог ст.22 КПК України кримінальне провадження здійснюється на основі змагальності, що передбачає самостійне обстоювання стороною обвинувачення і стороною захисту їхніх правових позицій, прав, свобод і законних інтересів, засобами передбаченими кримінальним процесуальним законом.

Суд першої інстанції не вправі давати вказівки органу досудового розслідування щодо формулювання обвинувачення, отримання додаткових доказів і повинен, зберігаючи об`єктивність та неупередженість, створити необхідні умови для реалізації сторонами їхніх процесуальних прав та виконання процесуальних обов`язків.

Крім того, відповідно до вимог ст. 291 КПК України в обвинувальному акті фактичні обставини кримінального правопорушення повинні бути викладені так, як прокурор вважає їх встановленими. Якщо під час судового розгляду справи будуть встановлені нові фактичні обставини кримінального правопорушення, у вчиненні якого обвинувачується особа, прокурор згідно з положеннями ст.338 КПК України має право змінити обвинувачення, або відповідно до ст.340 КПК України, якщо в результаті судового розгляду прокурор дійде переконання, що пред`явлене особі обвинувачення не підтверджується, він повинен відмовитися від підтримання державного обвинувачення.

Враховуючи наведене, колегія суддів вважає, за необхідне змінити ухвалу суду першої інстанції та виключити з мотивувальної частини ухвали посилання на невідповідність обвинувального акта вимогам п.5 ч.2 ст. 291 КПК України.

Зі змісту ухвали суду першої інстанції вбачається, що суд також вказав на порушення прокурором вимог ст. ст. 293, 297-5 КПК України про ненадання захисникам обвинуваченого копій обвинувального акту та реєстру матеріалів досудового розслідування при передачі обвинувального акту до суду. Розписки про отримання захисниками ОСОБА_9 та ОСОБА_10 копій обвинувального акту в матеріалах кримінального провадження відсутні, а відмітка прокурора на долученій до обвинувального акта розписці про те, що захисник ОСОБА_9 відмовився від наручного отримання під розписку обвинувального акту з додатками, не взята до уваги, оскільки такі акти складаються комісійно, а не одноособово.

Відповідно до вимог ст.293 КПК України прокурор одночасно з переданням обвинувального акта до суду зобов`язаний під розписку надати його копію та копію реєстру матеріалів досудового розслідування підозрюваному (крім випадків, передбачених частиною другою статті 297-1 цього Кодексу), його захиснику, законному представнику.

В своїй апеляційній скарзі прокурор вказує на те, що органом досудового слідства було вжито всіх передбачених законом заходів для ознайомлення захисників обвинуваченого ОСОБА_15 та ОСОБА_9 з матеріалами кримінального провадження, вручення їм копій обвинувального акту та реєстру матеріалів досудового розслідування.

Крім того, прокурор вказує на те, що захисник ОСОБА_10 звернувся до прокуратури Чернівецької області про його допуск до участі у кримінальному провадженні тільки 14.01.2016р., коли стадія досудового розслідування була завершена та обвинувальний акт з додатками був направлений до Долинського районного суду Івано-Франківської області для розгляду.

Колегія суддів вважає, що вищевказані доводи апеляційної скарги прокурора є неспроможними , оскільки не відповідають встановленим обставинам.

Так, судом першої інстанції встановлено, що адвокат ОСОБА_15 , який був призначений для здійснення захисту підозрюваного ОСОБА_14 згідно постанови слідчого від 15.05.2015 року, приймав участь до закінчення досудового розслідування кримінального провадження та дійсно 14.01.2016 року отримав під розписку копію обвинувального акту і додатків до нього.

Однак, ухвалою Галицького районного суду м. Львова від 23.12.2015 року вищевказана постанова слідчого від 15.05.2015 року була визнана протиправною, оскільки судом було встановлено, що в дійсності захисником ОСОБА_18 в кримінальному провадженні №0000280 був адвокат ОСОБА_10 і буди відсутні підстави для призначення іншого захисника в порядку надання безплатної вторинної правової допомоги.

В той же час, згідно постанови старшого слідчого з ОВС СУ ГУ МВС України у Львівській області ОСОБА_19 від 10.04.2014 року захисник ОСОБА_10 був залучений до участі в кримінальному провадженні відносно ОСОБА_14 . Інформація про скасування чи оскарження цієї постанови слідчого в матеріалах відсутня.

Колегія суддів вважає, що суд першої інстанції прийшов до обґрунтованого висновку про те, що прокурором, безпідставно, в порушення вимог ч. 1 ст. 293 КПК України, не було вручено захиснику обвинуваченого ОСОБА_10 під розписку копій обвинувального акту, реєстру матеріалів досудового розслідування та цивільних позовів.

Крім того, захист обвинуваченого ОСОБА_14 здійснювався адвокатом ОСОБА_9 , якому також не було вручено під розписку копій обвинувального акту, реєстру матеріалів досудового розслідування та цивільних позовів. Доводи апеляційної скарги прокурора про те, що копії обвинувального акту та реєстру матеріалів досудового розслідування були надіслані адвокату обвинуваченого ОСОБА_9 поштою, не спростовують вищевказані висновки суду, оскільки в матеріалах кримінального провадження відсутня розписка про отримання захисником копій цих процесуальних рішень.

Вручення копій обвинувального акта і реєстру матеріалів досудового розслідування є обов`язковою стадією кримінального процесу, що передує судовому розгляду, оскільки саме в обвинувальному акті визначається обсяг обвинувачення, від якого особа захищається.

Колегія суддів вважає безпідставними доводи потерпілого ОСОБА_11 стосовно того, що факт отримання адвокатом ОСОБА_15 всіх необхідних документів свідчить про забезпечення процесуальних прав обвинуваченого ОСОБА_14 на захист, оскільки зі змісту ст.293 КПК України вбачається, що копія обвинувального акта та копія реєстру матеріалів досудового розслідування повинна бути надана кожному із захисників.

Колегія суддів критично ставиться до доводів сторони обвинувачення про те, що захисник ОСОБА_10 може отримати копію обвинувального акта і реєстру матеріалів досудового розслідування вже під час розгляду кримінального провадження в суді першої інстанції, оскільки кримінальним процесуальним законом визначено час надання копій вищевказаних документів і відповідно до вимог ст.293 КПК України вони надаються підозрюваному ( крім випадку, передбаченого ч.2 ст.297-1КПК України) та його захиснику одночасно з переданням обвинувального акту до суду, тобто ще до проведення судом підготовчого судового засідання.

Колегія суддів вважає, що суд першої інстанції обґрунтовано встановив, що прокурором не були виконані вимоги ст.293 КПК України в частині надання захисникам ОСОБА_9 та ОСОБА_10 копій обвинувального акта та реєстру матеріалів досудового розслідування, цивільних позовів, чим порушено право підозрюваного ОСОБА_14 на захист.

Вищевказане порушення не дозволило суду першої інстанції призначити судовий розгляд, оскільки ставить під сумнів законність наступних процесуальних рішень щодо розгляду по суті кримінального провадження про обвинувачення ОСОБА_18 у вчиненні кримінального правопорушення , передбаченого ч.1 ст.115 КК України.

Так, відповідно до вимог ст.6 Конвенції про захист прав людини та основних свобод відповідно до якої кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

Суд першої інстанції прийшов до обґрунтованого висновку про те, що єдиним можливим способом поновлення права підозрюваного ОСОБА_18 на захист може бути прийняття рішення про повернення обвинувального акту прокурору.

Колегія суддів вважає, що таке рішення відповідає вимогам ч.1 ст.7 КПК України, відповідно до якої зміст та форма кримінального провадження повинні відповідати загальним засадам кримінального провадження, до яких зокрема, відносяться верховенство права; законність , забезпечення права на захист та змагальність сторін

Крім того , в судовому засіданні апеляційної інстанції захисник ОСОБА_10 неодноразово вказував на те, що прокурор в порушення вимог ст.290 КПК України не повідомив його про завершення досудового розслідування та надання доступу до матеріалів досудового розслідування, що порушує принцип змагальності сторін та право підозрюваного на захист.

Відповідно до вимог ч.2 ст.290 КПК України прокурор або слідчий за його дорученням зобов`язаний надати доступ до матеріалів досудового розслідування, які є в його розпорядженні, у тому числі будь-які докази, які самі по собі або в сукупності з іншими доказами можуть бути використані для доведення невинуватості або меншого ступеня винуватості обвинуваченого, або сприяти пом`якшенню покарання.

Колегія суддів вважає, що вищевказані доводи захисника не можуть бути перевірені під час апеляційного розгляду кримінального провадження, оскільки не були підставою для прийняття судом першої інстанції рішення про повернення обвинувального акту прокурору.

Разом з тим, колегія звертає увагу на те, що відповідно до вимог ч.12 ст.290 КПК України, якщо сторона кримінального провадження не здійснить відкриття матеріалів, суд не має права допустити відомості, що містяться в них, як докази.

Крім того, колегія суддів звертає увагу на те, що відповідно до вимог ст.293 КПК України прокурор одночасно з переданням обвинувального акта до суду зобов`язаний під розписку надати його копію та копію реєстру матеріалів досудового розслідування не тільки захисникам, а й підозрюваному.

Зі змісту кримінального провадження вбачається, що копія обвинувального акту та копія реєстру матеріалів досудового розслідування були направлені підозрюваному ОСОБА_18 через відділення поштового зв`язку і відсутні будь які дані про те, що підозрюваний отримав вищевказані документи.

Зі змісту апеляційної скарги прокурора вбачається, що досудове розслідування щодо обвинувачення ОСОБА_18 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.115 КК України відбувалось в порядку передбаченому ч.2 ст.297-1КПК України за відсутністю підозрюваного, який переховується від органів слідства та суду з метою ухилення від кримінальної відповідальності та оголошений у міждержавний або міжнародний розшук.

У відповідності до вимог ч.2 ст.297-5 КПК України в разі проведенні спеціального досудового розслідування копії процесуальних документів, що підлягають врученню підозрюваному надсилаються захиснику.

Необхідно зауважити, що стороною обвинувачення до цього часу не надані дані, які підтверджують , що по вищевказаному кримінальному провадженню на законних підставах здійснювалось спеціальне досудове розслідування.

Разом з тим, проведення спеціального досудового розслідування покладає на прокурора додаткові обов`язки, оскільки відповідно до вимог ч.2 ст.7 КПК України сторона обвинувачення зобов`язана використати всі передбачені законом можливості для дотримання прав підозрюваного чи обвинуваченого (зокрема, прав на захист, на доступ до правосуддя, таємницю спілкування, невтручання у приватне життя) у разі здійснення кримінального провадження за відсутності підозрюваного або обвинуваченого (in absentia).

Повертаючи обвинувальний акт прокурору, суд першої інстанції також зазначив, що реєстр матеріалів досудового розслідування складений з порушенням вимог ст.109 КПК України, оскільки не відображає повних відомостей про прийняті процесуальні дії та рішення під час досудового розслідування, не вказані строки застосування заходів забезпечення кримінального провадження, відсутні реквізити процесуальних рішень.

Колегія суддів погоджується з доводами прокурора про те, що суд першої інстанції надаючи оцінку реєстру матеріалів досудового розслідування прийшов до помилкового висновку про те, що вказані ним невідповідності в реєстрі можуть бути окремою підставою для повернення обвинувального акту прокурору. Разом з тим, невідповідності в реєстрі матеріалів досудового розслідування в сукупності з іншими вищевказаними порушеннями кримінального процесуального закону, свідчать про істотне порушення права підозрюваного ОСОБА_18 на захист і підлягають виправленню слідчим у відповідності до ст.ст.109, 291 КПК України.

Враховуючи наведене, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційні скарги потерпілого ОСОБА_11 та прокурора прокуратури Чернівецької області ОСОБА_8 підлягають частковому задоволенню, а рішення суду про повернення обвинувального акту прокурору підлягає зміні.

Керуючись ст. ст. 291, 376,404, 405, 407, 409, 418 КПК України, колегія суддів,-

у х в а л и л а :
Апеляційні скарги потерпілого ОСОБА_11 та прокурора прокуратури Чернівецької області ОСОБА_8 задовольнити частково.

Ухвалу Долинського районного суду Івано-Франківської області від 08 лютого 2016 року про повернення обвинувального акта прокурору для усунення недоліків у кримінальному провадженні за обвинуваченням ОСОБА_14 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.115 КК України змінити, виключивши з мотивувальної частини ухвали суду посилання на невідповідність обвинувального акта вимогам п.5 ч.2 ст. 291 КПК України.

В решті ухвалу суду залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення, та може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом трьох місяців з дня проголошення.

Головуючий суддя ОСОБА_2

Судді: ОСОБА_3

ОСОБА_4