Справа № 357/780/16-к
У Х В А Л А
29 січня 2016 року Слідчий суддя Білоцерківського міськрайонного суду Київської області ОСОБА_1 при секретарі судового засідання ОСОБА_2 , скаржниці ОСОБА_3 , представника скаржниці адвоката ОСОБА_4 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду № 6 в м. Біла Церква скаргу ОСОБА_3 на бездіяльність слідчого СВ Білоцерківського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Київській області щодо невнесення відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань, -

В С Т А Н О В И В :
26 січня 2016 року до Білоцерківського міськрайонного суду надійшла скарга ОСОБА_3 на дії слідчого СВ Білоцерківського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Київській області щодо невнесення відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань за ст.ст. 356, 190 ч.2 КК України.

Скаржниця та її представник адвокат ОСОБА_4 в суді скаргу підтримали та просили її задовольнити.

Прокурор прокуратури м.Біла Церква Київської області та представник СВ Білоцерківського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Київській області до суду не з`явилися.

Відповідно до ч. 3 ст. 306 КПК України розгляд скарг на рішення, дії чи бездіяльність під час досудового розслідування здійснюється за обов`язкової участі особи, яка подала скаргу, чи її захисника, представника та слідчого чи прокурора, рішення, дії чи бездіяльність яких оскаржується. Відсутність слідчого чи прокурора не є перешкодою для розгляду скарги.

Відповідно до ч. 1 ст. 305 КПК України подання скарги на рішення, дії чи бездіяльність слідчого чи прокурора під час досудового розслідування не зупиняє виконання рішення чи дію слідчого, прокурора.

Відповідно до положень ч.1, ч.2 ст. 9 КПК України під час кримінального провадження суд, слідчий суддя, прокурор, керівник органу досудового розслідування, слідчий, інші службові особи органів державної влади зобов`язані неухильно додержуватися вимог Конституції України, цього Кодексу, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, вимог інших актів законодавства. Прокурор, керівник органу досудового розслідування, слідчий зобов`язані всебічно, повно і неупереджено дослідити обставини кримінального провадження, виявити як ті обставини, що викривають, так і ті, що виправдовують підозрюваного, обвинуваченого, а також обставини, що пом`якшують чи обтяжують його покарання, надати їм належну правову оцінку та забезпечити прийняття законних і неупереджених процесуальних рішень.

Відповідно до вимог ст. 91 КПК України у кримінальному провадженні підлягають доказуванню: подія кримінального правопорушення (час, місце, спосіб та інші обставини вчинення кримінального правопорушення); винуватість обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, форма вини, мотив і мета вчинення кримінального правопорушення; вид і розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, а також розмір процесуальних витрат; обставини, які впливають на ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, характеризують особу обвинуваченого, обтяжують чи пом`якшують покарання, які виключають кримінальну відповідальність або є підставою закриття кримінального провадження; обставини, що є підставою для звільнення від кримінальної відповідальності або покарання. Доказування полягає у збиранні, перевірці та оцінці доказів з метою встановлення обставин, що мають значення для кримінального провадження.

Згідно ст. 307 КПК України ухвала слідчого судді за результатами розгляду скарги на рішення, дії чи бездіяльність під час досудового розслідування може бути про: 1) скасування рішення слідчого чи прокурора; 2) зобов`язання припинити дію; 3) зобов`язання вчинити певну дію; 4) відмову у задоволенні скарги.

Відповідно до ст. 60 КПК України заявником є фізична або юридична особа, яка звернулася із заявою або повідомленням про кримінальне правопорушення до органу державної влади, уповноваженого розпочати досудове розслідування, і не є потерпілим. Заявник має право: 1) отримати від органу, до якого він подав заяву, документ, що підтверджує її прийняття і реєстрацію; 2) подавати на підтвердження своєї заяви речі і документи; 3) отримати інформацію про закінчення досудового розслідування.

Відповідно до ч.1 ст.214 КПК України слідчий, прокурор невідкладно, але не пізніше 24 годин після подання заяви, повідомлення про вчинене кримінальне правопорушення або після самостійного виявлення ним з будь-якого джерела обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, зобов`язаний внести відповідні відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань та розпочати розслідування. Слідчий, який здійснюватиме досудове розслідування, визначається керівником органу досудового розслідування.

Дослідивши матеріали скарги, копії матеріалів направлених до суду слідчим СВ Білоцерківського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Київській області, суд приходить до висновку, що скаргу слід задовольнити.

Як вбачається з наданих суду матеріалів, 17 грудня 2015 р. ОСОБА_3 звернулася до Білоцерківського відділу поліції ГУ МВС України в Київській області з заявою, в якій просила притягнути до відповідальності ОСОБА_5 за ознаками вчинених ним кримінальних правопорушень, передбачених ст.190 ч.2 та ст. 356 КК України.

Не отримавши відповіді на звернення, 23 грудня 2015 р. вона повторно звернулася з вищезазначеною заявою до прокурора Білоцерківської місцевої прокуратури ОСОБА_6 , в якій зазначала, що: 14 листопада 2015 р. до мене в будинок прийшли ОСОБА_7 та іще три особи і забрали документацію (проектно кошторисну та технічну документацію на встановлення в помешканнях людей електроопалення, близько 30 проектів за період з 2012 р. по 2015 р.) належну її чоловікові ОСОБА_8 . При цьому ОСОБА_9 повідомив, що її чоловік заборгував йому 300 000 грн.

Деякі замовлення чоловік не встиг виконати за умовами Договорів.

ОСОБА_9 забрав значну частину проектів, проектно-кошторисну та технічну документацію, угоди на які з замовниками складав особисто та брав грошові кошти з замовників по 10000 грн., при цьому залишав собі 3500 грн. за кожну угоду, але ніяких робіт за цими угодами не виконував. Не виконуючи ніяких робіт за укладеними угодами, ОСОБА_9 передавав ОСОБА_8 грошові кошти в сумі 4500 грн. за кожний проект на виготовлення проектно технічної документації та 1600 грн. для закупівлі двохзонних електричних лічильників, а також на виконання робіт пов`язаних із встановленням електроопалення в квартирах замовників її чоловіку.

Перед тим, як ОСОБА_7 забрав документи, він направив до неї трьох осіб: Полозького ( АДРЕСА_1 ), ОСОБА_10 ( АДРЕСА_2 , ОСОБА_11 ( АДРЕСА_3 ) з метою, щоб вони забрали свою проектну кошторисну документацію. Ці особи забрали свою особисту документацію.

Вважає, що ОСОБА_9 забрав технічну та проектно-кошторисну документацію до якої він не має відношення, для того, щоб приховати ознаки своєї ж злочинної діяльності та отримав можливість перекласти провину за невиконання умов Договорів із замовниками на її чоловіка ОСОБА_8 , оскільки частину Договорів укладав особисто ОСОБА_8 .

Оскільки зазначені обставини підлягають перевірці, суд вважає за доцільне скаргу задовольнити.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 303-307 КПК України суд, -

У Х В А Л И В :
Скаргу ОСОБА_3 на бездіяльність слідчого СВ Білоцерківського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Київській області щодо невнесення відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань задовольнити.

Зобов`язати слідчого СВ Білоцерківського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Київській області внести відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань відповідно до вимог ст. 214 КПК України, які надійшли за заявою ОСОБА_3 за ознаками вчинених ОСОБА_7 кримінальних правопорушень, передбачених ст.190 ч.2 та ст. 356 КК України.

Ухвала оскарження не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1